prop · GL03169 · 1998-01-01 00:00:00 — Vidare redovisar arbetsgruppen tre alternativ till hur utbudet av kärnämnena religionskunskap, samhälls- kunskap, naturkunskap och estetisk verksamhet kan förändras. Alternativ 1 innebär att kärnämnenas omfattning i poäng är oförändrat (680 poäng). Antalet kärnämnen minskas från åtta till sex. De nu- varande kärnämneskurserna, Estetisk verksamhet, Naturkunskap A och Religionskunskap A, erbjuds som alternativkurser omfattande 90 poäng. En av dessa tre kurser skall ingå i ett fullständigt nationellt eller specialutformat program. Ämnet historia erbjuds som ett fjärde alternativ Alternativ 2 innebär att kärnämnenas omfattning i poäng inte ändras (680 poäng). Antalet kärnämnen minskas till sex genom att en ny tvärvetenskaplig kurs om 90 poäng skapas. Målen omformuleras så att kunskapsmålen för de tre kärnämneskurserna, Estetisk verksamhet, Naturkunskap A och Religionskunskap A, ingår Alternativ 3 innebär att det totala utrymmet för kärnämnena minskas med 20 poäng. Antalet kärnämnen minskas från åtta till sex. Estetisk verksamhet (50) och Samhällskunskap A (110) får en större omfatt- ning i poäng. Kärnämneskurserna Religionskunskap A och Naturkun- skap A utgår som kärnämnen, men kunskapsmålen för religions- kunskapen förs in i reviderad Samhällskunskap A och målen för naturkunskapen förs in i olika karaktärsämneskurser med anknytning till naturkunskaps- och miljökunskapsområdet. En kvalitetshöjning av de gymnasiala yrkesutbildningarna betonades i utvecklingsplanen. Arbetsgruppen föreslår hur en ny lärlingsutbildning bör utformas med utgångspunkt i den försöksverksamhet som regeringen fattade beslut om . Arbetsgruppen bedömer att för- söksverksamheten skall övergå till en reguljär lärlingsutbildning tidigast . Erfarenheterna från pilotprojekten blir därför värdefulla i utformningen av en ny lärlingsutbildning. Arbetsgruppen behandlar vidare införandet av en gymnasieexamen som kvalitetshöjande faktor i de gymnasiala utbildningarna. Enligt ar- betsgruppens förslag bör det för en gymnasieexamen ställas krav på god- kända betyg i samma utsträckning som krävs för tillträde till högskolan, men därtill även krav på godkända betyg i matematik, svenska/svenska som andraspråk och engelska. Vidare bör det för en examen krävas att eleven fullgör en avslutande examensuppgift, som omfattar ca 100 gymnasiepoäng. För att skapa förutsättningar för en gymnasieexamen föreslår arbetsgruppen att regeringen tar initiativ till ett utvecklingsarbete som ett led i den fortsatta beredningen inför ett införande av en gym- nasieexamen. Förteckning över remissinstanserna samt en samman- ställning av remissyttrandena över betänkandet Den nya gymnasieskolan problem och möjligheter (SOU 1997:107) och rapporten i ständig utveckling (Ds 1997:78) Remissinstanserna Remissyttranden har kommit in från , Handikappombuds- mannen (HO), Statskontoret, (), Arbetsgivar- verket, , , Verket för Högskoleservice (VHS), i skolan (), , (), (), , , , och Falu kommuner, , , , , , , och Lerums kommuner, stad, och kommuner, , , och kommuner, , och kommuner, Landstingen i , , , och län, , , Lunds, och , och , , , Kung- liga Tekniska Högskolan (KTH), i , Hög- skolan , , , Elev- organisationen i , och Skola, , och Ungdomar (RBU), (), Företagarnas Riksorga- nisation, i (LO), Tjänstemännens Central- organisation (TCO), Akademikers (), , (), , (), Skolledarna, , , för lärarna i matematik, naturvetenskap och teknik samt för Lärarna i Moderna Språk (LMS). Yttranden har dessutom inkommit från Per Måhl , Västerbottenskretsen av , läns distrikt av , och kommuner, ( ), , Kristna Råd, (), Marie- stads kommun, , kommun, i , Gymnasielärare och lärarutbildare i /, vid , vid Virginska skolan , , , och kommuner, , i , gymnasium, Föreningen i Religionskunskap, kommunerna , i Läns Landsting, , , stifts missionsråd, Idrottslärare vid gymnasieskolor, , Brinells utbildningscentrum, Komvux i , (), Kristna Socialdemokrater, , Unga, i , Idrottslärarna i Växjökretsen (SGS), , Verkstadsindustrier, , i (CF/TLL), Stiftelsen , Stock- holmskretsen av , Lärare vid i , , , , demokratiserande och aktiverande skola (DAKS), kommunerna , , Upp- sala, och , arbetsgrupp vid , Installatörernas Arbetsmarknads- och , och kommuner samt Furulunds- skolan i . Flertalet remissinstanser har lämnat ett gemensamt och sammanhållet yttrande för de två betänkandena. De har valt att i huvudsak koncentrera sina svar på de konkreta förslag som läggs av departementets arbetsgrupp med kommitténs analys av gymnasieskolans möjligheter och problem som grund. Remissinstanserna ansluter sig i stort till den bild av gymnasieskolan som kommittén och arbetsgruppen ger. Flertalet instäm- mer också i utredningarnas analyser av samhällslivets och arbetslivets förändring och de krav som ställs på gymnasieskolan nu och i en över- blickbar framtid. stöder kommitténs och arbetsgruppens tilltro att gymnasieskolans mål kan uppnås av de allra flesta ungdomar. LR beklagar att utredningarna håller fast vid kravet att alla gymnasie- elever skall nå högskolebehörighet. Kommittén har analyserat gymnasieskolan bl.a. utifrån ett elev- perspektiv. Det innebär att frågor om elevernas val, rättigheter, ansvar och inflytande nästan uteslutande finns med i de yttranden som särskilt behandlar kommitténs betänkande. län ser det som positivt att elevperspektivet på allvar kommer i fokus. En majoritet av remissinstanserna ser det som positivt att kommittén i sin analys av gymnasieskolan fokuserat eleverna och stöder kommitténs bedömningar och förslag beträffande elevinflytandefrågor samt att detta område tydligt lyfts fram som en viktig aspekt i reformarbetet. Många instanser anser att det är viktigt att beakta statusskillnaderna mellan olika program tas upp till diskussion och att betydelsen av social bakgrund och kön för elevernas utbildnings- och studieval. anser att uppmärksamhet särskilt på pojkars och flickors val är betydelsefull för jämlikheten. RBU anser det märkligt att utredningen inte nämner ungdomar med funktionshinder. kommun delar kommitténs be- dömning att jämställdhet är en pedagogisk fråga. anser att i en skola med ökad frihet för eleverna att välja kurser ökar risken att välja fel, särskilt för elever som har föräldrar med egen begränsad erfarenhet av studier. HO anser att det finns särskilda skäl att utvecklingssamtalen i gymnasieskolan skall vara obligatoriska för elever i behov av särskilt stöd. Flertalet remissinstanser har tagit upp grund- och gymnasieskolans samverkande ansvar för elever med studiesvårigheter. m.fl. framhåller studie- och yrkesvägledningens betydelse. och instämmer i kommitténs starka be- tonande av elevinflytandet. instämmer i förslagen om ökat elevinflytande och därmed elevernas ansvarstagande för det egna läran- det. i pekar på risken att en liten grupp elever får inflytande över de formella besluten. Denna typ av inflytande kan innebära ökad segregation. i län anser att det viktigaste är att eleverna får inflytande över hur de skall arbeta i skolan och organisera sin egen inlärning. anser, inte minst med tanke på statusskillnaderna mellan programmen, att det finns en risk att det formella inflytandet blir förbehållet ett fåtal. och och skola ser det som mycket angeläget att skolan utvärderar och redovisar utvecklingen av elevinflytandet. Strukturen i nationella program. Remissinstanserna är överlag positiva till en gemensam strukturell upp- byggnad och omfattning av de nationella programmen och till att block- lägga karaktärsämnen som karaktäriserar en viss inriktning. instämmer i princip i samtliga förslag, men efterlyser konkreta planer för elever med särskilda behov. AMS instämmer i be- dömningen att gymnasieskolans utbud bör baseras på en balans mellan utbud i förhållande till elevens intresse och val och ett utbud av attraktiva och framtidsinriktade studievägar. HO anser att hur individuella programmet (IV) tillgodoser funktionshindrade elevers behov av utveck- ling och utbildning behöver utvärderas och efterlyser undersökningar som belyser den fysiska tillgängligheten i gymnasieskolan. SAF anser att en ökad marknadsorientering är nödvändig i utbildningssystemet. anser att det bör ges större utrymme för beslut i verksamheten om programstruktur och kursinnehåll och att utbildningen bör anpassas mer efter den enskilde elevens förutsättningar och önskemål. anser att med en ökad samordning av flera program skulle det gå att minska antalet gymnasieprogram. och kommuner föreslår två modeller för programmens uppbyggnad, en för naturvetenskaps- och samhällsvetenskaps programmen med valbara kurser och en annan för program med yrkesämnen och estetiska ämnen med grenindelning. kommun anser det tveksamt att program- och kursutbud i högre utsträckning skall fastställas nationellt, eftersom det motverkar skolans flexibilitet och elevernas möjligheter att påverka utbildningens utform- ning. i län anser att konsekvenserna behöver analyseras när det gäller valfrihet och nationell inriktning. anser att nuvarande struktur av grenar bör bestå i av- vaktan på en kommande översyn av hela programstrukturen. En ändring kan också komma att ställa nya resurskrav på utbildningssystemet. Att ersätta grenar med inriktningar Remissinstanserna är överlag positiva till att ersätta gren med nationell inriktning. Men många kommuner är negativa eller tveksamma. De befarar ökade kostnader och minskat elevunderlag. anser att konsekvenserna av införandet av inriktning behöver belysas ytterligare. anser att förslaget att ersätta grenar med inriktning innebär en förändring i styrningsmekanismerna. kommun är tveksam till om alla inriktningar skall vara riksrekryterande. anser att förslaget att avskaffa grenarna och ersätta dem med nationella inriktningar visserligen ökar elevernas valmöjligheter men kan innebära att elevantalet inte räcker till. kommun anser att rätten att välja inriktningar blir för kostsam och vill därför inte ta bort begreppet gren. kommun hyser samma farhåga och menar att det egna elevunderlaget skulle minska liksom möjligheterna att skapa underlag för ett brett utbud av individuella kurser. och kommuner däremot tillstyrker förslaget att ersätta gren med inriktning. I stort sett samtliga remissinstanser uttalar sig för att gymnasiepoäng skall få en tydligare koppling till omfattningen av kursen och frikopplas från timplanen. Överlag är remissinstanserna också positiva till att timplanerna för naturvetenskaps- och samhällsvetenskapsprogrammen och estetiska programmet får samma uppbyggnad som andra program.. menar att förslaget med gymnasiepoäng riskerar att ersätta en form av tidsstyrning med en annan och att konsekvenserna bör utredas ytterligare. Principiellt anser verket att timplanen bör försvinna, men inte i dagens läge då många kommuner skär ner på undervisningen. Garan- terad undervisningstid måste gälla på individnivå och bör definieras som lärarledd undervisning. Begreppet fullständigt program kan utgå i och med att programmen får exakt poängtal. anser att det bör vara en rimlig rättighet att elever når de kunskaper som gymnasieskolan skall ge och kräver att en sådan rättighet införs i skollagen. Den garan- terade undervisningstiden bör behållas i avvaktan på detta. Att alla program måste ha en enhetlig uppbyggnad är tveksamt. anser att separeringen av gymnasiepoäng och undervisningstid överens- stämmer med ett decentraliserat och målstyrt skolsystem. CSN för ett utförligt resonemang om lärotider och ser det som positivt att begreppet garanterad undervisningstid i den gymnasiala vuxenutbildningen ersätts med riktvärden. Studiepoängsystemet bedöms kunna avskaffas för stu- derande i gymnasieskolan och gymnasial vuxenutbildning om gymnasie- poäng införs som mått . anser att förslaget med 2 500 poäng för genomgången gymnasieutbildning är bra. Att den tid som de yrkesförberedande programmen erbjuder inte skrivs upp i motsvaran- de grad bör tydliggöras. anser att det är oklart vad en omfattning av 2 500 poäng skulle innebära för de studieförberedande programmen. i ansluter sig till uppfattningen att kurser inte får vara för korta. anser det rimligt att kopplingen mellan tid och gymnasiepoäng bryts upp, eftersom mål och inte tid skall styra arbetet i skolan. Erfarenheten är att timplanen följs alltför hårt. En utveckling mot en enhetlig struktur välkomnas inte minst för att underlätta elevernas val. och Skola är positivt till att särskilja gymnasiepoäng från undervisningstimmar, men betonar att varje elev skall ha rätt till handledning, stöd och extra undervisning för att kunna nå de uppsatta målen. Detta skall klart och tydligt framgå av gymnasieförordningen. LR vill ha reellt utökade programramar. vill minska antalet kärnämnen och slopa timplanen. menar att tidsstyrningen i utbildningen kommer att förlora sin betydelse genom avnämarnas krav på flexibilitet. Målstyrning kräver uppföljning och utvärdering för att säkra kvaliteten. Det är därför nödvändigt med ett kvalitetssystem där elever och föräldrar har viktiga funktioner. kommun anser att undervisningstiden kan avskaffas . Det blir lärarnas ansvar att se till att eleverna får den undervisning de behöver för att bli godkända. anser att förslaget att slopa korta kurser är bra och önskar inga kurser kortare än . anser att varje kurs skall ge poäng men att det i normal studietakt skall vara kopplat till tid och kommun vill att högre kurser skall värderas högre än lägre. T-konventet stöder uppfattningen att målen är viktigare än timtalet, att poängsumman bör vara lika för alla program samt att ingen kurs bör vara . LMS ställer sig bakom att kursens kunskapsnivå och omfattning skall vara avgörande för poängtalet. Knappt hälften av remissinstanserna är positiva till att behörighets- reglerna för svenska/svenska som andra språk, engelska och matematik skall kunna frångås om det finns särskilda skäl. Drygt hälften är negativa. Intresseorganisationerna är mest negativa eller tveksamma till förslaget. Drygt hälften av kommunerna anser att det skall finnas en särskild ventil när det gäller behörighet att tas in på gymnasieskolan. konstaterar att bestämmelsen om godkänd i svenska, engelska och matematik från för tillträde till ett nationellt program medför att ett antal elever riskerar att utestängas på grund av sitt funktionshinder. anser att en sänkning av kraven i vissa kärnämnen kan leda till en ambitionssänkning med allvarliga konsekvenser för den enskilde eleven. anser att orsakerna till studieavbrotten eller till att många elever går ut gymnasieskolan utan fullständiga betyg bör studeras närmare. Undantag från nuvarande behörighetsregler bör inte ges eftersom många elever kan förledas att tro att de klarar av gymnasiestudierna utan ordentliga grundkunskaper. LO anser att den möjlighet som öppnats för elever att studera i egen takt bör kunna utnyttjas i större utsträckning och att mer hänsyn skall tas till elevernas olika mognadstakt. Ett alternativ är att införa ett preparandår för de elever som behöver ett sådant. För övrigt kan undantag från behörighetsreglerna leda till att inte tar sitt fulla ansvar. Skolledarna anser att undervisningen i måste kvalitetssäkras, bl.a. genom att elever med speciella inlärningsproblem får stöd och hjälp efter sina behov. Eleverna måste ha tillräckliga kunskaper för att tillgodogöra sig undervisningen i gymnasieskolan. kommun anser att behörighetsreglerna skall tillämpas för elevens bästa som skall ta det fulla ansvaret för att eleverna når uppställda mål. Detsamma anser och . En elev skall få börja på ett nationellt program om det finns synnerliga skäl. Invandrarelever riskerar annars att missgynnas. anser även att särskild hänsyn skall tas till elever med konstaterad dyslexi. anser att synnerliga skäl inte behövs om eleverna kan erbjudas plats på det individuella programmet och följa kurser inom ett nationellt program. kommun anser att kraven på godkänt i svenska, engelska och matematik inte skall få frångås. är tveksam till att kravet på godkänt skall kunna frångås. Denna grupp elever bör istället få möjlighet att komplettera sina kunskapsluckor inom ramen för dagens system. Möjligheterna finns redan och inriktningen måste vara att dessa ytterligare vidgas. Remissinstanserna är överlag positiva till att lokalt tillägg renodlas. Några kommuner är dock negativa. kommun anser att lokalt tillägg skall användas för att ge duktiga elever möjlighet att göra en examensuppgift och till pedagogiska förstärkningar för elever med problem främst i basämnena. Falu kommun anser inte att det lokala tillägget skall användas som en resurs till föresla- gen gymnasieexamen, eftersom det begränsar den enskilda skolans möj- ligheter till profilering. kommun anser inte att lokalt tillägg skall vara ett poängutrymme för olika kurser utan förordar att denna resurs kan förstärka specialarbetet eller ingå i de valbara kurserna på karaktärs- ämnesblocket. Reducerat respektive utökat program Remissinstanserna är överlag positiva till att bestämmelserna om reducerat och utökat program bör tas bort. VHS anser att reducerat program skall användas ytterst sparsamt eller likställas med betyget Icke godkänd i meriteringssammanhang. Det bör vara en rättighet för eleven och en skyldighet för gymnasieskolan att stötta elever så att reducerat program kan undvikas. kommun anser att ekonomi och studier i dagens vuxenutbildning är åtskilda på ett sätt som inte gagnar den studerande. kommun anser att om reduce- rat och utökat program tas bort bör högskolans antagningsregler anpassas så att behörighet ges vid godkända kurser utan krav på slut- betyg. Övervägande delen av remissinstanserna är positiva till att Idrott och hälsa bör ha lika omfattning på alla nationella program och att Idrott och hälsa B, som ingår som karaktärsämneskurs på vissa studieinriktningar, skall erbjudas alla elever som ett individuellt val. anser att Idrott och hälsa bör ha samma omfattning på alla program. kommun menar att Idrott och Hälsa B inte skall vara valbart. vill utöka Idrott och hälsa till 130 poäng för samtliga elever efterlyser mer underlag för bedömning när det gäller ämnet Idrott och hälsa och den lösning som redovisas och hänvisar till vetenskapliga belägg för ämnets betydelse för ungdomars framtida hälsa och livshållning. Flera av de spontant inkomna yttranden, som har gällt detta förslag, är negativa. kommun anser att förslaget att göra Idrott och hälsa valbart är tveksamt eftersom inslaget av hälsokunskap är för viktigt för att tas bort. anser att Idrott och hälsa bör vara obligatoriskt och ha samma gymnasiepoäng på alla program. Idrottslärare vid skolor protesterar mot förslaget att Idrott och hälsa B endast erbjuds inom ramen för individuellt val liksom Idrottslärare i Växjökretsen. Många remissinstanser som yttrar sig över förslaget till försöksverk- samhet med distansutbildning är positiva. kommun anser att försöksverksamheten med distansunder- visning skall styras till kommuner som på grund av stora geografiska avstånd har ett stort behov att kunna ge service till mindre samhällen långt från centralorten. anser att förslaget till försöksverksamhet med distansutbildning är sympatiskt, men att ett problem är svårigheten att tillgodose den yrkesinriktade sociala erfaren- het som eleverna får i en skolförlagd yrkesförberedande utbildning. menar att det ökade kravet på social kompetens inte behandlats tillräckligt. anser att administ- rativa hinder i form av närvaroregler, krav på lärarhandledning, osäkerhet beträffande regler för interkommunal ersättning inte får stå i vägen för att skapa ett flexibelt studiesystem via interaktiva media. Remissinstanserna stöder överlag förslaget att inrätta ett nytt tekniskt program. Flera lyfter också fram vikten av att programmet utformas så att det passar båda könen. menar att skapandet av ett nytt tekniskt program kan leda till en välkommen ökning av antalet högskoleutbildade naturvetare och tek- niker. RRV ser det som viktigt med en jämnare könsfördelning. Det räcker inte med god marknadsföring och information om det nya tek- nikprogrammet. anser att utvecklingen av ett tekniskt program bör ske som det naturvetenskapliga programmet ses över samt tar upp flickors bristande intresse för teknik i förhållande till ett framtida nytt program. stad anser att det finns starka skäl att införa ett nytt tekniskt program som kan stimulera elevernas intresse för teknik och teknisk utveckling. kommun anser att det behövs ett tekniker- program med ett tvärvetenskapligt och probleminriktat arbetssätt. kommun anser att huvuduppgiften för ett nytt tekniskt program är att göra det attraktivt även för flickor. menar att en sär- skild utmaning för det nya teknikprogrammet blir att tillgodose både flickors och pojkars behov, intressen och önskemål beträffande inrikt- ningen på lärandet inom teknikområdet. kommun stöder in- rättandet av ett nytt program och föreslår att det kallas Programmet för ny teknik. Det nya programmet skall vara attraktivt för båda könen. ser behovet av en ny och bredare teknisk utbildning, eftersom det är svårt att intressera flickor för teknisk gren med den struktur naturvetenskapliga programmet har . tillstyrker ett tekniskt program med en bred inriktning och tematisk samverkan mellan olika ämnen. KTH är i princip positiv till ett nytt program men anser att målsättningen med det nya programmet är för bred. Större krav måste ställas på kunskaper i ämnet matematik. i anser att det finns ett behov av ett tekniskt program. Andelen flickor har ökat i högre teknisk utbildning. För att stärka denna trend kan inrättandet av ett tekniskt program vara lämpligt. och Skola tillstyrker förslaget om ett nytt tekniskt program med den inriktning som angetts och som kan förväntas stimulera flickor. LO tillstyrker förslaget, men framhåller risken för att industriprogrammet urlakas på teknikinnehåll och att sökandeströmmen till naturvetenskapsprogrammet minskar. Särskilda ansträngningar bör göras för att rekrytera flickor till programmet. ställer sig bakom målen för teknikprogrammet, men är tveksam om dessa mål nås genom det föreslaget. Ett nytt teknikprogram bör föregås av en försöksverksamhet. anser att idén om ett nytt tekniskt program är värd att utredas vidare och att dess möjligheter att rekrytera kvinnliga elever speciellt observeras. anser att det är tveksamt att så snart föreslå ett återförande av teknikprogrammet, eftersom högskolorna har anpassat sitt ingenjörs- program till bristen på enhetligt teknologiinnehåll inom gymnasieskolans naturvetenskapsprogram. TCO anser att innan ett nytt teknikprogram införs bör eller ges i uppdrag att utforma nya pedagogiska metoder för en teknikundervisning som passar båda könen. anser inte att ett nytt teknikprogram kommer att öka intresset för teknik. Det är viktigare att undervisningsmetoder och peda- gogik utvecklas inom ramarna för programmen. anser att ett nytt teknikprogram är onödigt. De s.k. studieförberedande programmen skall istället breddas så att eleverna själva kan välja kurser med tekniska inriktningar. anser att det föreslagna teknikprogrammet innebär en orimlig studieprestation för eleverna. och kommuner, och ser inget ytterligare behov av att införa flera program. En tekniskt inriktad utbildning kan genomföras inom nuvarande gymnasie- skola. anser ett nytt teknikprogram riskerar att tillintetgöra det som finns . Kommunerna befaras upphöra med den tekniska grenen till förmån för ett dåligt preciserat och osäkert teknikprogram. T-konventet anser att det nya förslaget innebär en risk för små orter som inte kan skapa den bredd med många inriktningar som behövs. Ett nytt teknikprogram bör få en nationellt öppen och flexibel timplanestruktur utan inriktningar för att kunna ge en lokal arbetslivsanknytning. LMNT anser att det finns behov av ett tekniskt program för att ge de elever möjligheter som inte bor nära ett industrigymnasium möjligheter att välja ett tekniskt program.