prop · GL0387 · 1998-01-01 00:00:00 — Den genomsnittliga taxerade förvärvsinkomsten för hela konstnärs- kåren var , vilket är lägre jämfört med den genomsnittliga taxerade inkomsten för befolkningen i stort. Även här låg bildkonstnärerna lägst med en genomsnittlig taxerad inkomst på . Av de egenföretagande konstnärerna har bildkonstnärerna den lägsta genomsnittliga inkomsten av konstnärligt arbete med . De högsta inkomsterna av konstnärligt arbete har tecknare och illu- stratörer med i genomsnitt. Därefter kommer dramatiker, för- fattare och översättare med . I SCB:s undersökning av konstnärerna var män och kvinnor. Kvinnornas inkomster var i genomsnitt av männens. För hela befolkningen är motsvarande andel . När det gäller utbildningsnivån för konstnärer i visar under- sökningen att mer än hälften av konstnärerna har eftergymnasial utbild- ning som är eller längre, vilket kan jämföras med den yrkesarbe- tande delen av befolkningen i övrigt där motsvarande andel är . 6 Nuvarande statliga stöd till konstnärer stöd till konstnärer lämnas såväl inom ramen för kulturpolitiken som inom arbetsmarknadspolitiken. Målen för kulturpolitiken är bl.a. att främja kulturell mångfald, konstnärlig förnyelse och kvalitet och därige- nom motverka kommersialismens negativa verkningar. Arbetsmarknads- politiken skall bidra till att lösa strukturella obalanser, anpassa utbud till efterfrågan på arbetskraft, förhindra att långtidsarbetslöshet uppstår, samt främja arbetskraftens anpassning till den reguljära arbetsmarknadens be- hov. Staten avsätter för insatser inom kulturområdet. Därtill kommer som direkt eller indirekt når kulturområdet via arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Detta förhållande finner inte sin motsvarighet på någon annan arbets- marknad. 6.1 Kulturpolitiska stödformer Inom ramen för kulturpolitiken är de stöd som riktas direkt till konstnärer av två olika slag, ersättningar och bidrag. Dessutom lämnas statligt stöd till olika institutioner och organisationer som även kommer konstnärer till del. 6.1.1 Individuellt riktade ersättningar och bidrag Med ersättning avses sådant statligt stöd som ges till upphovsmän på grund av inskränkningar i upphovsrätten eller då upphovsrättslig regle- ring saknas men det offentliga utnyttjandet är av en sådan omfattning att det är kulturpolitiskt motiverat att ersättning ges. Biblioteksersättning ges till upphovsmän för bibliotekens användning av deras verk. Bestämmelser om biblioteksersättningen finns i förord- ningen (1962:652) om . Ersättningen finansieras genom ett årligt statligt anslag till fonden. Motsvarande ersättning utges för utlåningen av talböcker, den s.k. talboksersättningen. Särskilda insatser för konstnärer på musikområdet, lämnas enligt för- ordningen (1989:500) om vissa särskilda insatser på kulturområdet. En- ligt förordningen utges en kollektiv ersättning till upphovsmän på musik- området och fonogramartister som kompensation för utlåningen av musi- kaliska verk från bibliotek. Ersättningen är till skillnad från bibliotekser- sättningen inte direkt relaterad till antalet lån. Beloppet har i stället avpassats efter en rimlighetsbedömning. De särskilda medlen utges till som fördelar dessa i form av stipendier och bidrag till tonsättare, kompositörer och fonogramartister. På bild- och formområdet lämnas visningsersättning, enligt förord- ningen (1982:600) om , till bild- och form- konstnärer för att deras verk i offentliga institutioners ägo visas för all- mänheten eller används på annat allmännyttigt sätt. Styrelsen för Sveri- ges bildkonstnärsfond fördelar ersättningen till bild- och formkonstnärer i form av arbetsstipendier och projektbidrag. har denna ersätt- ning enbart fördelats på detta sätt, dvs. som en kollektiv ersättning. lämnas även en individuell visningsersättning enligt förord- ningen (1996:1605) om individuell visningsersättning. Ersättningen för- delas av upphovsrättsorganisationen (Bildkonst Upphovsrätt i Sve- rige). Till skillnad från den ersättning som fördelas av styrelsen för Sve- riges Bildkonstnärsfond är den individuella visningsersättningen bero- ende av de enskilda verkens nyttjande. Ersättning till rättighetshavare på musikområdet ges i syfte att i viss mån kompensera upphovsmän för privatkopiering av fonogram. Rege- ringen avsätter för detta ändamål medel som via Kammarkolle- giet fördelas av Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå (), Svenska gruppen av () och Svenska Artisters och Musikers (). Utöver ersättningarna finns också ett flertal bidragsformer. Dessa motiveras av kulturpolitiska skäl och saknar direkt koppling till olika former av nyttjanden. Enligt förordningen (1976:528) om bidrag till konstnärer kan bidrag ges till dramatiker, författare, översättare eller kulturjournalister, om de skriver på svenska eller är stadigvarande bosatta i , samt till annan konstnär som har sin huvudsakliga konstnärliga verksamhet i eller är bosatt i landet. Bidrag kan lämnas i form av konstnärsbidrag, projektbidrag eller långtidsstipendier. Frågor om fördelning av dessa bidrag prövas av styrelsen för avseende dramatiker, författare, översättare och kulturjour- nalister och av avseende övriga konstnärer. Inkomstgaranti kan beviljas en konstnär som bedriver konstnärlig verksamhet av hög kvalitet och stor betydelse för svenskt kulturliv. Be- stämmelser om inkomstgaranti finns i förordningen (1976:504) om in- komstgarantier för konstnärer. Regeringen fattar beslut om inne- havare av inkomstgarantier efter gemensamt förslag från och styrelsen för eller efter yttrande av dessa organisationer. Inkomstgarantin är till skillnad från andra bidrag inkomstrelaterad, vilket innebär att den endast garanterar konstnären en lägsta inkomstnivå. Inkomstgarantin kan gälla under mottagarens återstå- ende livstid. Antalet inkomstgarantier har av regeringen fastställts till 157. De tioåriga långtidsstipendierna kan ses som ett komplement till in- komstgarantierna. Enligt den ovan nämnda förordningen om bidrag till konstnärer kan långtidsstipendier beviljas för att ge aktiva konstnärer, som dokumenterat konstnärlig verksamhet av god kva- litet, arbetsmässig trygghet för att utveckla denna verksamhet. Antalet långtidsstipendier mer än fördubblades från och upp- går till 102 stipendier. Konstnärsbidrag är en samlingsbeteckning för olika typer av tidsbe- gränsade stipendier och bidrag. Till konstnärsbidragen räknas bl.a. arbetsstipendier, pensionsbidrag, tillfälliga stipendier samt olika typer av internationellt inriktade bidrag. Syftet med arbetsstipendierna är främst att ge aktiva konstnärer en sådan ekonomisk trygghet att dessa kan koncentrera sig på sitt konstnärliga arbete. Projektbidragen ges till mer omfattande konstnärligt experiment- och utvecklingsarbete. Det skall härvid röra sig om ett målinriktat och kost- nadskrävande konstnärligt arbete som kan antas få betydelse för utveck- lingen inom konstområdet. Bidrag kan också ges till projekt som syftar till att vidga användningen av konstnärlig verksamhet till nya samhälls- områden. De internationellt riktade bidragen går bl.a. till arbets- och studie- vistelser i utlandet eller för att anordna utställningar i utlandet. Bidrag ges också till svenska och utländska konstnärer för vistelser vid ateljéer inom ramen för IASPIS (International Artists Studio Program in Swe- den). 6.1.2 Bidrag till institutioner och organisationer Statligt stöd inom verksamhetsområdet kulturverksamhet lämnas till en rad ändamål som griper över de flesta av kulturpolitikens områden. Stödet omfattar allmänkulturella ändamål, utvecklingsverksamhet och internationellt kulturutbyte. Dessutom ingår bidrag till olika institutioner och organisationer. Motivet för statens engagemang är att institutionerna bedriver verksamhet som är betydelsefull ur ett nationellt perspektiv och att det inte finns andra finansieringskällor som kan ersätta de statliga an- slagen eller bidragen. De offentligt finansierade kulturinstitutionerna sva- rar inom vissa konstarter för en betydande del av arbets- och inkomst- möjligheterna för konstnärliga utövare. Vidare ges statligt stöd till konst- närliga organisationer och grupper av konstnärer. Dessa stöd lämnas dels som årliga verksamhetsbidrag, dels som projektbidrag. Inom verksamhetsområdet , dans och musik ingår de statliga bidragen till kulturinstitutionerna Svenska , Operan, , och Svenska rikskonserter. Inom detta område ingår också statens stöd till länsmusiken, regionala och lokala teater-, dans- och musikinstitutioner, fria teater-, dans- och musikgrupper samt arrangerande musikföreningar. Särskilda stöd ingår för produktion och distribution av fonogram, notutgivning och informa- tion om svensk musik samt till teaterfrämjande verksamhet. Verksamhetsområdet , litteratur och kulturtidskrifter omfattar bidrag till den regionala biblioteksverksamheten, litteraturstöd, kulturtid- skriftsstöd m.m. Verksamhetsområdet och form samt konsthantverk omfattar Sta- tens konstråds verksamhet samt vissa andra insatser för konstnärlig gestaltning av den gemensamma miljön. Vidare ingår statligt stöd till konstbildningsrörelsen, annan konstfrämjande verksamhet inklusive för de fria konsterna samt främjande av hemslöjden. Även genom verksamhet inom andra verksamhetsområden lämnar staten stöd till bild, form och konsthantverk. Verksamhetsområdet och medier omfattar bl.a. statens filmstöd. Det statliga filmstödet har som mål att bl.a. främja värdefull svensk film- produktion, främja spridning och visning av värdefull film samt verka för internationellt samarbete i dessa avseenden. Sammantaget bidrar statens insatser inom de olika konstområdena till att skapa förutsättningar för ett aktivt kulturliv som ger arbete och för- sörjning åt konstnärerna. Vidare bidrar insatserna till att skapa sådana villkor för de professionella konstnärerna att de kan basera sin försörj- ning på ersättning för utfört konstnärligt arbete. 6.2 Arbetsmarknadspolitiska stödformer När det gäller fördelningen av medel mellan olika arbetsmarknadspoli- tiska åtgärder gäller samma regler och begränsningar för Arbetsförmed- lingen Kultur Media () som för övriga kontor inom Arbets- marknadsverket. () anslår åtgärdsmedel till de fem regionkontoren för kultur och media. Övriga åtgärdskostnader ersätts av den sökandes hemlän. De arbetsmarknadspo- litiska stöden indelas i passiva och aktiva stödformer. 6.2.1 Passiva arbetsmarknadspolitiska stöd Det passiva arbetsmarknadsstödet utgörs av arbetslöshetsersättning som består i dels inkomstrelaterad ersättning, dels ett grundbelopp motsva- rande det tidigare kontanta arbetsmarknadsstödet. Inkomstrelaterad ersättning skall ge personer, som haft en viss etable- ring på arbetsmarknaden och som blir arbetslösa, rimlig ersättning tills de får ett nytt arbete. För att få rätt till ersätt- ning skall man ha varit medlem i någon arbetslöshetskassa samt ha förvärvsarbetat inom en ramtid av och därvid minst eller ha förvärvsarbetat av sex kalendermånader och utfört arbete under var och en av dessa månader. Grundbeloppet ges till den som inte är medlem i en arbetslöshetskassa eller är medlem i en sådan kassa men som inte uppfyller de villkor som gäller för rätt till en inkomstrelaterad ersättning. Grundbeloppet ges tidi- gast det år den arbetslöse fyller . Ersättning på grundbe- loppet är betydligt lägre än den inkomstrelaterade ersättningen. Många av de konstnärliga yrkesutövarna betraktas som företagare i arbetslöshetsförsäkringens mening. En företagare anses som arbetslös först då dennes personliga verksamhet i rörelsen kan anses ha upphört. Reglerna innebär att företagaren måste avveckla sin rörelse helt för att kunna få ersättning. Det finns dock en möjlighet för företagaren att vid arbetslöshet låta den egna rörelsen vila , under förutsättning att uppehållet i verksamheten inte är av säsongskaraktär och att någon verk- samhet inte bedrivs i rörelsen. Ersättning enligt denna undantagsbestäm- melse får dock bara utnyttjas en gång per rörelse. I realiteten kan en konstnär inte avveckla sin verksamhet eftersom verksamheten består av det konstnärliga skapandet. Det har därvid inte någon betydelse om konstnären inte har några inkomster i sin verksamhet. Bristen på inkomster innebär inte att arbetslöshet föreligger. Reglerna om när en företagare betraktas som arbetslös hänger samman med att det inte får föreligga något hinder för att kunna stå till arbetsmarknadens förfogande. avsätts på passiva åtgärder. Härav avser ca passiva åtgärder för konstnärliga yrkesutövare. 6.2.2 Aktiva arbetsmarknadspolitiska stöd Inom ramen för de aktiva stöden finns ett tiotal typer av åtgärder. Sam- mantaget avsätts på olika aktiva åtgärder. Kostnaderna för aktiva åtgärder för konstnärer uppgick till ca . De vanligaste aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärderna för konstnärer har varit arbetslivsutveckling (ALU) och beredskapsarbete. ALU syftar till att de arbetssökande skall kunna behålla sin kompetens och sina kontakter med arbetslivet. Åtgärden kan användas inom alla sektorer av samhället men bör användas restriktivt vid anvisning till den privata sektorn då risken för undanträngningseffekter bedöms som större inom denna sektor. Beredskapsarbete var en åtgärd som skulle ge sysselsättning åt arbets- lösa som var eller äldre och som inte kunde få reguljärt arbete eller bli föremål för någon annan arbetsmarknadspolitisk åtgärd. har åtgärden ersatts med ett individuellt anställningsstöd som utbetalas till arbetsgivaren i syfte att stimulera anställningar av per- soner som har svårigheter att få reguljärt arbete. Detta stöd kan lämnas till personer fr.o.m. det år som de fyller under förutsättning att de varit inskrivna vid arbetsförmedlingen och är lång- tidsarbetslösa. ALU har dominerat bland åtgärderna både vid och övriga förmedlingskontor. ALU är emellertid en åtgärd som innebär vissa problem på den konstnärliga arbetsmarknaden. Åtgärden, som skall användas restriktivt, utgår till personer som har rätt till arbetslöshetser- sättning. Ersättning till de arbetslösa som deltar i ALU motsvarar arbetslöshetsersättningen. För den som inte är berättigad till någon sådan arbetslöshetsersättning har det blivit svårare att omfattas av relevanta åtgärder. För bl.a. bild- och formkonstnärer, författare och tonsät- tare/kompositörer är inriktningen mot ALU-åtgärder ett hinder då dessa konstnärer i stort sett aldrig uppbär någon arbetslöshetsersättning. För den stora gruppen av bild- och formkonstnärer bör hellre anställningsstöd komma i fråga. Enligt AMS regler skall vidare arbetslivsutveckling, ALU, inte ske inom det yrke där man har en kvalificerad utbildning. Detta innebär att många konstnärliga yrkesutövare inte får arbeta med sitt konstnärskap inom ramen för ett ALU-åtgärd, utan endast i form av t.ex. anställnings- stöd. De s.k. otraditionella insatserna utgör ett komplement till andra typer av regelstyrda aktiva åtgärder. Otraditionella insatser kan motiveras av arbetsmarknadsskäl. Det rör sig om åtgärder, ofta i projektform, som inte ryms inom ordinarie regelverk och som t.o.m. inte har berättigat till andra statliga stöd. Enligt är det de otraditionella åtgärderna som fungerar bäst inom den konstnärliga sektorn. Med dessa åtgärder kan arbetsförmedlingarna bidra i större projekt med flera deltagande konstnä- rer och med andra intressenter som medfinansiärer. 7 Konstnärer inom bild- och formområdet 7.1 Verksamhetsbidrag till vissa utställare m.m. Regeringens förslag: Ett statligt stöd införs för verksamhetsbidrag till vissa utställare som huvudsakligen utan vinst- syfte bedriver en fortlöpande utställningsverksamhet av samtida bild- och formkonst. Det nuvarande stödet till organisationer och institutio- ner inom bild- och formområdet utvidgas till att också omfatta stöd till kollektivverkstäder. Regeringens bedömning: Stödet till organisationer inom bild- och formområdet bör förstärkas. Inom ramen för anslagsökningen bör medel lämnas för det nya stödet till kollektivverkstäder, liksom ökat verksamhetsbidrag till Folkrörelsernas Konstfrämjande och ökat stöd till de konstfrämjande organisationerna för utställningsersättning. förslag: Utredningens förslag överens- stämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredningen föreslår dessutom ett riktat stöd till Illustratörcentrum samt ett ökat stöd för utgivning av foto- och bildböcker. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser är positiva till utred- ningens förslag. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Regeringen behandlar i det följande förslag om ett nytt verksamhetsbidrag till vissa utställare av bild- och formkonst. Därefter behandlas frågor om ett utvid- gat och förstärkt bidrag till organisationer på bild- och formområdet. Regeringen förordar på annan plats i denna proposition en ökning av verksamhetsbidraget till centrumbildningarna (se avsnitt 11.1). Rege- ringens förslag om stöd till utgivning och distribution av litteratur lämnas i propositionen Litteraturen och läsandet (prop. 1997/98:86). I proposi- tionen Framtidsformer - handlingsprogram för arkitektur, formgivning och design (prop. 1997/98:117) behandlar regeringen frågan om stöd till för sitt uppdrag som nätverksmuseum för formgivning, design och konsthantverk samt frågan om att ge föreningen ett nationellt uppdrag inom formgivning och design. Nytt verksamhetsbidrag till vissa utställare är i behov av fler utställningslokaler. Fler möjligheter att ställa ut stimulerar också efterfrågan på konstnärligt arbete. Behovet ökar i takt med att antalet konstnärer ökar, men också genom att nya uttrycks- former tillkommer som på olika sätt kräver speciella lokaler, t.ex. instal- lationer, performance, video, multimedia och konceptkonst. För de unga konstnärernas utveckling och försörjning är det av stor betydelse att de får möjlighet att ställa ut sina verk. Det kommersiella intresset för den nya konsten är svagt, men det är även få gallerier som ställer ut exempelvis de konstnärliga fotografernas verk. Därför behövs det utställ- ningsarrangörer som inte främst ser till konstverkens kommersiella möj- ligheter utan som med kompetens och uthållighet visar nyskapande och oetablerad konst. Det finns en grupp utställare av bild- och formkonst i landet vars utställningsverksamhet varken kan betecknas som konstmuseum eller galleri. Inriktningen på deras verksamhet är sällan rent kommersiell, de saknar egna samlingar och i regel har de ambitioner utöver den rena utställningsverksamheten. Dessa utställare utgör ett mycket viktigt kom- plement till de fasta institutionerna och till gallerierna. Verksamheten präglas av djärvhet, experiment och gränsöverskridande i förhållande till mer traditionella konstformer. Utställarna bidrar på detta sätt till att föra den konstnärliga utvecklingen framåt. Denna typ av utställare finansierar sin verksamhet till stor del med hjälp av bidrag från sponsorer och tillfälliga projektstöd. Den ekonomiska grunden för verk- samheten är således mycket instabil. Mot denna bakgrund föreslår regeringen att ett statligt stöd till sådana verksamheter inrättas. Vissa kriterier bör ställas för att stöd skall kunna ges. Mottagare av stödet bör i första hand vara sådana utställare som be- driver fortlöpande utställningsverksamhet utan ett huvudsakligt vinst- syfte. Mottagaren bör kunna visa en kontinuitet i verksamheten . Utställningsverksamheten bör bedrivas i lokaler som är lämpliga för ändamålet och som har god offentlighet. Vidare bör verksamheten avse samtida bild- och formkonst, huvudsakligen av konstnärer verksamma i landet, samt vara av hög konstnärlig kvalitet. Verksamheten bör inne- hålla konstbildningsaktiviteter med inriktning på nya publikgrupper. kan enligt regeringens bedömning endast ett mindre antal utstäl- lare bli aktuella för stöd i denna form. Som exempel på verksamheter med den aktuella inriktningen som uppmärksammats kan nämnas Färgfabriken och i , Grafikens Hus i , Form /Design Center i och i . Den nya stödordningen bör dock kunna stimulera flera utställare att bredda sin verksamhet, för att därmed bli aktuella för stöd. När en utställare beviljats bidrag inom den nya stödordningen bör denne även kunna erhålla medel för betalning av utställningsersättning. Det nya stödet bör fördelas av . Det bör vara regeringens uppgift att utforma närmare föreskrifter om villkoren för medlens utbetalning och fördelning. I budgetpropositionen för har regeringen för avsikt att föreslå att erforderliga medel anvisas för stödet. Utvidgat och förstärkt stöd till organisationer inom bild- och formområdet fördelar inom ramen för anslaget Bidrag till bild- och formområdet verksamhetsstöd till organisationer som på olika sätt arbe- tar konstbildande och förmedlar konstnärligt arbete. Detta sker med stöd av förordningen (1984:326) om statsbidrag till kulturella ändamål. De konstnärliga produktionskostnaderna är som regel höga. Det gäller särskilt för de bild- och formkonstnärer som behöver dyrbar utrustning för framställningen av sina verk, t.ex. ugnar för keramik-, emalj- och glastillverkning, eller dyrbar datorutrustning för grafisk formgivning. En vanlig lösning på problemet är att kostsammare utrustning och teknik förvärvas av konstnärer till en kollektivverkstad för gemensamt bruk. är ca 3 500 yrkesverksamma konstnärer medlemmar i de omkring 20 kollektivverkstäder som finns spridda på olika orter i landet. Förutom gemensam utrustning tillhandahåller verkstäderna ofta större ateljéer som möjliggör för medlemmarna att åta sig sådana mer omfattande utsmyck- ningsuppdrag som de annars tvingas avstå från. Genom att tillhandahålla dessa gemensamma resurser för sina medlemmar medverkar kollektiv- verkstäderna till att konstnärerna får ökade egna inkomster av ett uppdrag eller en försäljning. Därmed är dessa verkstäder ett viktigt bidrag till konstnärernas möjligheter att försörja sig på sin konst. Inom ramen för den nuvarande bidragsgivningen erhåller konsthant- verkskooperativ stöd från . Kooperativen har, enligt rådet, visat sig vara en bra verksamhetsform för att underlätta för enskilda konsthantverkare att själva ställa ut, informera om och sälja konsthantverk. Trots de statliga bidragens relativt begränsade omfattning har de stor betydelse för verksamheternas fortlevnad och för konsthant- verkarnas möjligheter att försörja sig på den konstnärliga verksamheten. Kollektivverkstädernas verksamhet liknar på många sätt konsthant- verkskooperativens. har kollektivverkstäderna kunnat få bidrag för inköp av utrustning hos . Detta överensstämmer dock inte helt med nämndens verksamhet och bidragsgivningens syfte. Nämnden har därför avvecklat sina direkta bidrag till kollektivverkstä- derna. Kollektivverkstäderna har därmed blivit helt beroende av ekono- miskt stöd från kommuner och landsting, bortsett från de intäkter man har från medlemsavgifter, inkomster av kursverksamhet o.dyl. Även om många kollektivverkstäder lyckas upprätthålla en verksamhet , håller en stor del av utrustningen på att föråldras och slitas ut. Rege- ringen föreslår därför att den nuvarande stödordningen för stöd till orga- nisationer inom bild- och formområdet skall utvidgas så att även kollek- tivverkstäder kan få bidrag till investeringar i gemensam utrustning. För att skapa ekonomiskt utrymme för en satsning på stöd till kollek- tivverkstäderna bör bidraget till organisationer inom bild- och formom- rådet förstärkas. Regeringen har för avsikt att lämna förslag om detta i budgetpropositionen för . Förstärkningen av anslaget bör vara av en sådan omfattning att även Folkrörelsernas Konstfrämjande kan få ett ökat statligt verksamhetsstöd, i enlighet med vad som sin mening givit regeringen tillkänna (bet. 1997/98:KrU1 s. 93). är anvisade som ett allmänt verksamhetsbidrag till Folkrörelsernas Konstfrämjande. Inom ramen för anslaget för Bidrag till organisationer inom bild- och formområdet fördelas även bidrag till den utställningsersättning som de konstfrämjande organisationerna lämnar till konstnärer.