prop · GL031D5 · 1998-01-01 00:00:00 — Förslag till statsbudget för Förslag till riksdagsbeslut 5 2. Inledning 7 m.m. 15 A 1 15 A 2 Nordiskt samarbete 16 A 3 Ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i utlandet m.m. 17 Internationella organisationer 19 B 1 Bidrag till vissa internationella organisationer 20 20 21 () 22 Den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken inom EU (GUSP) 23 Övriga internationella organisationer 23 B 2 23 B 3 och utveckling () 24 B 4 Fredsfrämjande verksamhet 25 Information om i utlandet 27 C 1 28 C 2 Övrig information om i utlandet 29 Nedrustnings- och säkerhetspolitiska frågor m.m. 31 D 1 Utredningar och andra insatser på det utrikes- politiska området 31 D 2 Information och studier om säkerhetspolitik och fredsfrämjande utveckling 32 D 3 Bidrag till internationella freds- forskningsinstitut () 32 D 4 Forskning till stöd för nedrustning och inter- nationell säkerhet 33 D 5 33 D 6 Forskningsverksamhet av särskild utrikes- och säkerhetspolitisk betydelse 33 Övriga utrikespolitiska frågor 35 E 1 36 E 2 Europainformation m.m. 36 Bilaga 5.1 samlade bidrag till FN 39 Bilaga 5.2 Förteckning över samt ackrediteringar för de Stockholms- baserade ambassadörerna 43 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att 1. godkänner målen för utgiftsområdet i enlighet med vad regeringen förordar under avsnitt 2, 2. godkänner förslaget att bilda en ny myndighet med uppgift att bedriva motsvarande verksamhet som bedrivs av Stiftelsen (avsnitt 5), 3. för anvisar anslagen under utgiftsområde 5 och internationell samverkan enligt följande uppställning: ANSLAG ANSLAGSTYP ANSLAGSBELOP P (TUSENTAL KRONOR) A 1 Ramanslag 1 757 629 A 2 Nordiskt samarbete Ramanslag 1 452 A 3 Ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i utlandet m.m. Ramanslag 4 402 B 1 Bidrag till vissa internationella organisationer Ramanslag 464 161 B 2 Ramanslag 274 300 B 3 och utveckling () Ramanslag 24 400 B 4 Fredsfrämjande verksamhet Ramanslag 143 409 C 1 Ramanslag 50 748 C 2 Övrig information om i utlandet Ramanslag 9 835 D 1 Utredningar och andra insatser på det utrikespolitiska området Ramanslag 2 259 D 2 Information och studier om säkerhetspolitik och fredsfrämjande utveckling Ramanslag 9 000 D 3 Bidrag till internationella fredsforskningsinstitut () Obetecknat anslag 20 324 D 4 Forskning till stöd för nedrustning och internationell säkerhet Ramanslag 10 262 D 5 Obetecknat anslag 10 004 D 6 Forskningsverksamhet av särskild utrikes-och säkerhetspolitisk betydelse Ramanslag 5 524 E 1 Ramanslag 15 801 E 2 Europainformation m.m. Ramanslag 7 800 Summa Omfattning/ändamål Utgiftsområdet och internationell samverkan består av följande verksamhetsområden: utrikesförvaltning, internationella organisationer, information om i utlandet, nedrustnings- och säkerhetspolitiska frågor samt övriga utrikespolitiska frågor. MILJONER KRONOR (LÖPANDE PRISER) 1995/96 1996 1997 1998 1999 2000 4 764 3 192 2 880 2 811 2 873 2 943 Sammanfattande kommentar till verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall utrikesförvaltning har på ett aktivt sätt medverkat till att uppnå regeringens ambitioner och mål på det utrikespolitiska området såsom de redovisas i inledningen till detta utgiftsområde. av utgifterna inom utgiftsområdet avser utrikesförvaltningen () och bidragen till internationella organisationer (). Utvecklingen av dessa utgifter är bl.a. beroende av den svenska kronans ställning och inflationen utomlands. Utgiftsutvecklingen har också påverkats av att viss verksamhet inkl. medel överförts till utgiftsområde 6 Totalförsvar. Förutom ett anslagssparande på i första hand verksamhetsområdet m.m. uppvisar övriga verksamhetsområden ett ekonomiskt utfall som i stort överensstämmer med budgeterade medel. Större förändringar har fortsatt att anpassa sin verksamhet efter de krav som en tilltagande internationalisering ställer på . En integration av departementets verksamhetsområden (politik, handel, internationellt utvecklingssamarbete och migration) har genomförts i syfte att göra det möjligt för departementet att bättre ta till vara intressen såväl i vårt eget grannskap som i det vidare internationella sammanhanget. , förberedelserna för , säkerhetspolitiska omdaning, vårt medlemskap i , främjande av svenska ekonomiska intressen i utlandet och en successiv anpassning av våra relationer till länderna i , och till en ny tids villkor, har ägnats stor uppmärksamhet. Mål för utgiftsområdet Målet för utgiftsområdet är att säkerställa intressen i förbindelserna med andra länder. Till de särskilt prioriterade målen hör en utveckling av Östersjösamarbetet och regionens integration i en vidare europeisk och internationell samverkan, utvidgningen av EU, ansträngningar att göra utrikesförvaltningen till ett bättre instrument i näringspolitiken, en reform av FN och en förnyelse av relationer till . Prioriteringar Under det kommande verksamhetsåret kommer beslutet om en utvidgning av EU, beslut om riktlinjer för reformer av centrala politikområden inom EU, den europeiska säkerhetspolitikens utveckling och vårt medlemskap i säkerhetsrådet att kräva fortsatt uppmärksamhet. kommer att ägna mycket arbete åt de genomgripande reformer som är nödvändiga för att göra FN till ett effektivare redskap för förebyggande av kriser och konflikthantering och för ekonomisk och social utveckling. Östersjösamarbetet är likaledes ett prioriterat ämnesområde. Ökad vikt kommer att läggas vid handels- och sysselsättningsfrämjande åtgärder, särskilt inom utlandsorganisationen. Vissa nya resurser kommer att avdelas för detta ändamål. En översyn av relationer till har inletts. Resultatet härav kommer att föreläggas . På motsvarande sätt görs en studie om relationer till de . Resultatbedömning Tillståndet och utvecklingen inom området samt regeringens slutsatser Det svenska folkets levnadsvillkor blir alltmera beroende av vad som sker i omvärlden och av vårt lands mångskiftande samverkan med andra länder. Sysselsättning och ekonomisk tillväxt förutsätter ett öppet och väl fungerande internationellt handelsutbyte. fred och dess invånares säkerhet i vid mening är avhängig av global och europeisk säkerhet och utveckling. Bestående säkerhet för vårt land och trygghet och välfärd för vårt folk förutsätter internationell solidaritet och gemensam säkerhet. Ökande världshandel, globala kapitalrörelser och snabba tekniska framsteg, inte minst på informationsområdet, präglar den internationella utvecklingen. består - och vidgas i många fall - de djupa klyftorna mellan rika och fattiga länder och mellan besuttna och utsatta grupper inom länderna. Urbanisering, industrialisering och utnyttjande av naturresurser utsätter miljön för svåröverskådliga påfrestningar. Världen och har befriats från fruktan för stormaktskrig, men runt om i världen förekommer väpnade konflikter och djupgående etniska, religiösa och ekonomiska motsättningar. Mänskliga rättigheter undertrycks och människor drivs att fly. Mot denna bakgrund blir förebyggande av väpnade konflikter, fredsfrämjande insatser, en öppen världshandel och strävan efter en miljömässigt hållbar utveckling angelägna uppgifter för svensk utrikespolitik . är respekt för folkrätten och de mänskliga rättigheterna, demokrati, fortsatt nedrustning, rättfärdig social och ekonomisk utveckling, jämställdhet mellan kvinnor och män och fri världshandel med varor och tjänster centrala mål för svensk utrikespolitik. För att uppnå dem är arbetet i () och dess olika organ och i () av grundläggande betydelse. Stödet till FN, där tillhör säkerhetsrådet, förblir en hörnsten i svensk utrikespolitik. Genom den allt närmare samverkan på skilda områden inom Europeiska unionen (EU) deltar aktivt i formandet av det framtida , som vårt medlemskap i i allt högre grad påverkar vårt eget samhälles utveckling. Medlemskapet i EU har givit samarbete med omvärlden en ny dimension och påverkar svensk utrikespolitik på en lång rad områden. I EU, (), , Euro- atlantiska partnerskapsrådet (EAPR) och Västeuropeiska unionen (VEU) medverkar till framväxten av en ny alleuropeisk säkerhets- och samarbetsstruktur. Att befästa och bygga ut samarbetet i , och och knyta detta till det vidare europeiska samarbetet är av särskild vikt för . Politiska förbindelser, freds- och säkerhetsfrämjande arbete, handel, utvecklingssamarbete och migrationsfrågor blir allt mera sammanflätade i ett växande ömsesidigt internationellt beroende. I syfte att stärka vår förmåga att föra en sammanhållen utrikespolitik och för att skapa en rationell beredningsordning reformerades organisation . Erfarenheterna av denna reform, innebärande integration av UD:s olika verksamhetsområden, har varit positiva. En väl samordnad information i utlandet om och svenska förhållanden utgör en betydelsefull del av svensk utrikespolitik. i utlandet har fått en central roll som samarbetsforum för strategiskt sverigefrämjande insatser. FN och global säkerhet Sedan hotet om ett stormaktskrig, som ytterst kunnat leda till bruk av massförintelsevapen, tonat bort, har arbetet för att trygga internationell säkerhet delvis ändrat karaktär. Det har blivit allt viktigare att förebygga konflikter inom länderna och att genom snabba internationella fredsfrämjande insatser hejda väpnade konflikter såväl inom som mellan enskilda stater. Betydelsen av att långsiktigt bygga för fred genom att främja respekt för mänskliga rättigheter, demokrati och social och ekonomisk utveckling framträder allt tydligare. Ett brett spektrum av synpunkter och förslag på detta område redovisas i studien , som 1997 slutförts inom UD. Efter det slut är gränsen mellan militär och icke-militär säkerhet mindre tydlig. På samma sätt som krig och väpnade konflikter är miljöförstöring, massfattigdom, etniskt, religiöst och politiskt förtryck, grov internationell brottslighet och spridning av massförstörelsevapen hot, som måste mötas globalt. Att trygga enskilda människors säkerhet och skapa bättre levnadsvillkor för dagens och framtida generationer har alltmera blivit en uppgift för internationell samverkan. FN bär ett övergripande ansvar för internationell fred och säkerhet men också för ekonomisk och social utveckling i alla dess aspekter. Både när det gäller att förebygga konflikter och att möta icke-militära hot har FN och dess olika organ en central uppgift. har FN i en rad stora konferenser om miljö, mänskliga rättigheter, befolkning, kvinnor och social utveckling samt boende och bebyggelse fört upp dessa frågor på den globala dagordningen. Det är en viktig del av internationella solidaritetsarbete att medverka till att dessa konferenser ges en effektiv och samordnad uppföljning. Ett led i en sådan uppföljning på miljöområdet var stats- och regeringschefernas möte i FN , där handlingsprogrammet från konferensen i , , utvärderades. Det växande behovet av internationell samverkan på skilda områden ställer ökade krav på FN:s handlingsförmåga och effektivitet. En nödvändig förutsättning för att FN skall fungera effektivt är emellertid att samtliga medlemsländer, särskilt de stora och rika, fullgör sina ekonomiska skyldigheter mot världsorganisationen. FN:s generalsekreterare framlade ett genomgripande reformprogram för FN:s olika verksamhetsområden, ledningsstruktur och budgetprocess. Reformarbetet kommer att intensifieras och 1998. Tillsammans med andra länder driver arbetet på att reformera FN i den s.k. 16-gruppen. I generalsekreterarens program återfinns många av de förslag, som redovisades i det nordiska på det sociala och ekonomiska området. Rapporten globala grannskap från Kommissionen för globalt samarbete, som presenterades 1995 och vars rekommendationer regeringen delar, utgör en viktig utgångspunkt för reformarbetet. arbete i präglas av ett långsiktigt reformperspektiv. Det är nödvändigt att förbättra FN:s förmåga att förhindra och tidigt ingripa i konflikter. Erfarenheten har också visat att nya typer av fredsfrämjande FN-operationer måste utvecklas, där politiska, militära, humanitära, ekonomiska och sociala insatser samverkar. Vidare finns ett starkt behov av att stärka banden mellan säkerhetsrådet och generalförsamlingen liksom mellan säkerhetsrådet och såväl regionala som enskilda organisationer. innehade ordförandeskapet i säkerhetsrådet. behandlades ett drygt tjugotal konflikter. På svenskt initiativ gjordes ett särskilt ordförandeuttalande om poliser i det fredsfrämjande arbetet. Där betonades deras växande roll i såväl konfliktförebyggande som fredsbevarande insatser och återuppbyggnaden efter en konflikt. ägnade under ordförandeskapet särskild uppmärksamhet åt frågan om större öppenhet i rådets arbetsformer och bättre konsultationer med truppbidragare. kommer åter att under en månad leda säkerhetsrådets arbete. Folkrätten har alltid intagit en central plats i svensk utrikespolitik. Av särskild vikt är att förbättra efterlevnaden av dess bestämmelser och att staterna ansluter sig till bindande tvistlösningsmekanismer. Arbetet för de mänskliga rättigheterna måste ständigt föras vidare. Först har kvinnors rättigheter och jämställdhet och barnens rättigheter på allvar uppmärksammats internationellt. Dödsstraff utdöms och verkställs ännu på många håll i stort antal. Att dödsstraffet avskaffas är ett prioriterat mål i svensk utrikespolitik. Respekten för de mänskliga rättigheterna i inbördeskonflikter måste stärkas, och mänskliga rättigheter måste beaktas bättre i multilateralt och bilateralt utvecklingssamarbete. Av särskild betydelse är att på olika sätt förbättra efterlevnaden av normer och konventioner för mänskliga rättigheter. deltar aktivt i arbetet på att skapa en permanent internationell brottmålsdomstol och stöder Jugoslavien- och Rwandatribunalerna, som trots svårigheter och tillkortakommanden utgör steg i denna riktning. Vårt lands djupa engagemang i arbetet på att stärka efterlevnaden av de mänskliga rättigheterna kommer att fullföljas med kraft både i FN och andra sammanhang. nedrustningsarbete skall målmedvetet drivas vidare. Att få till stånd fortsatt reduktion och slutlig eliminering av massförstörelsevapen förblir en prioriterad uppgift för en aktiv svensk nedrustningspolitik även efter förbättringen av stormaktsrelationerna. Konventionen mot kemiska vapen trädde i kraft . Arbete pågår för att stärka konventionen om förbud mot biologiska vapen genom ett kontrollsystem. har över 140 stater, däribland de fem kärnvapenmakterna och , undertecknat fördraget om totalförbud mot kärnsprängningar. bör träda i kraft och följas av förhandlingar om ett START III- avtal. Förhandlingar om förbud mot tillverkning av klyvbart material för vapenändamål är ett ytterligare viktigt steg mot total frihet från kärnvapen. stöder den s.k. krav på att kärnvapenstyrkor skall tas ur beredskapsläge, att stridsspetsar och vapenbärare skall hållas åtskilda samt att kärnvapenmakterna skall ingå bindande avtal om att aldrig tillgripa kärnvapen mot icke-kärnvapenstater. Antipersonella landminor (truppminor) har förödande mänskliga, sociala och ekonomiska konsekvenser genom att de dödar och lemlästar civila långt efter det att en konflikt upphört. införde 1996 förbud mot användning av sådana minor, och befintliga lager skall förstöras. ratificerade det reviderade protokoll med skärpta regler om användning av antipersonella minor, som förhandlats fram under svensk ledning. inleds förhandlingar om att få till stånd ett internationellt totalförbud mot dessa vapen. Vårt land kommer att fortsätta att spela en pådrivande roll i detta arbete. fäster stor vikt vid implementeringen av det globala Wassenaar-arrangemanget med syfte att hindra spridning av både krigsmateriel och strategiskt känsliga produkter. stöd till multilateralt utvecklingssamarbete behandlas under utgiftsområde 7 Internationellt bistånd. Fri världshandel Utrikeshandel är en allt starkare drivkraft för ekonomisk tillväxt och utveckling. Det gäller globalt, i utvecklingsländerna såväl som i EU och i . Världshandeln växer snabbare än världsproduktionen. För ett utrikeshandelsberoende land som är en stärkt frihandel en nödvändighet. Därför verkar för multilateralt samarbete och väl fungerande spelregler för den internationella handeln. Detta är en förutsättning för att alla länder oavsett ekonomisk styrka skall ges lika rättigheter på detta område. WTO har under sina två första år varit mycket framgångsrikt i arbetet på att förstärka det globala regelverket. WTO:s första ministerkonferens fastlade ett frihandelsinriktat arbetsprogram för . har två nya avtal slutits inom WTO, om bastelefonitjänster och om informationsteknik. Ett arbete har inletts för att skapa gemensamma regler på investerings- och konkurrensområdet. Det är viktigt att alla länder omfattas av det globala regelverket. är drygt 130 stater medlemmar i och ett trettiotal förhandlar om medlemskap. Regionala frihandelsarrangemang kan utgöra värdefulla och pådrivande komplement till multilaterala lösningar. agerande utgör ett gott exempel på en sådan positiv samverkan. Inom EU har alltsedan inträdet drivit vår traditionella frihandels-linje och verkat för öppenhet mot omvärlden. Vi verkar för en reform av den gemensamma jordbrukspolitiken och därigenom en liberalisering av handeln med jordbruksprodukter. Vårt land fortsätter att arbeta för en förbättring av utvecklingsländernas tillträde till den europeiska marknaden. Särskilt stor vikt lägger vid ett närmare samarbete med de central- och östeuropeiska länderna och länderna i . Säkerhet och samarbete i Sedan det konfrontation mellan militärblocken i upphört, har framväxten av en ny säkerhets- och samarbetsordning blivit möjlig. Viktiga beslut, som påverkar denna, har fattats och kommer att fattas och därefter. EU är den centrala institutionen i och redskapet för att skapa en europeisk samarbetsstruktur. Inom den gemensamma marknaden sker merparten av handelsutbyte med omvärlden, och den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken är viktigaste forum för svensk utrikespolitik. , som avslutades med toppmötet i , förde integrationen mellan unionens medlemmar ytterligare framåt och beredde vägen för EU:s fortsatta utvidgning. Ur svensk synvinkel var regeringskonferensen värdefull och framgångsrik. För är det av särskild vikt att medlemsländerna tagit ett ökat gemensamt ansvar för stora frågor, som direkt berör de enskilda människornas levnadsvillkor och framtidstro. Det nya sysselsätt- ningsavsnittet i Amsterdamfördraget bygger på ett svenskt förslag. Miljön får ett starkare skydd, offentlighetsprincipen har knäsatts i EU, och jämställdheten har blivit ett grundläggande mål för arbetet inom EU. Samarbetet på det rättsliga och inrikesområdet har stärkts. Det gäller såväl den gemensamma kampen mot internationell brottslighet som fri rörlighet för personer inom EU. Genomgripande förändringar av EU:s beslutsformer får dock anstå i avvaktan på unionens utvidgning. Ett svenskt medlemskap i valutaunionen (EMU) från är ej aktuellt. För tiden därefter skall ha maximal handlingsfrihet. I förhandlingarna om EU:s nästa femårsbudget lägger särskild vikt vid reformer av den gemensamma jordbrukspolitiken och EU:s regionalpolitik och strukturpolitik. En central målsättning för svensk Europapolitik infriades i och med att medlemsländerna vid bekräftade att vägen nu ligger öppen för att inleda utvidgningsprocessen. Genom utvidgningen till fullföljer EU sin uppgift som alleuropeiskt freds- och samarbetsorgan. Kommissionen avgav yttranden över kandidatländerna och rekommenderade att förhandlingar skulle påbörjas med sex av dem. kommer även fortsättningsvis att verka för att inträdesförhandlingar skall inledas med alla kandidatländer, som uppfyller demokratikravet. Tidpunkten för medlemskap måste dock bero av varje ansökarlands förutsättningar. Redan utvidgningsprocessen, som skall börja /98, innebär ett stöd för demokratisk stabilitet och ekonomisk utveckling i ansökarländerna. har ett starkt intresse av att våra baltiska grannländer och blir medlemmar i och arbetar aktivt för detta. De central- och östeuropeiska länderna har gjort betydande framsteg såväl i sin ekonomiska utveckling som för att befästa demokratin. Stabil demokrati och förbättrade sociala och ekonomiska villkor i är en förutsättning för bestående fred och säkerhet i hela . Genom ett mångskiftande samarbete och stöd kan på ett avgörande sätt bidra till att målen uppnås. Av särskild betydelse är utvecklingen i . Att demokratiseringen i fullföljs och befästs är avgörande för framtida säkerhet och samarbete i . Därför fäster både i alleuropeiskt och regionalt perspektiv största vikt vid dialogen med och stödet till reformprocessen där. Den europeiska omvandlingen efter det slut fick tragiska följder i det tidigare , främst . Sedan freden återställts, är efterlevnad och återupp-byggnaden av det krigshärjade området den viktigaste uppgiften. De i konflikten inblandade parterna bär ansvaret för detta, men skall fortsätta att medverka aktivt i det nödvändiga stödet från omvärlden i denna process. Det svenska stödet inriktas i synnerhet på demokratifrämjande och humanitära insatser samt återuppbyggnad inklusive stöd till flyktingåtervandring. fattade (NATO) ett första beslut om utvidgning med tre länder. Utvidgningen är ett led i den pågående förändringen av NATO och en del av omdaningen av säkerhetsstrukturen i efter det . NATO är en struktur för militärt samarbete. välkomnar förändringen från exklusiv inriktning på försvar av medlemsländerna till bred samverkan med även utanförstående länder för att möta nya hot mot europeisk säkerhet. I ett , där säkerhetshoten i växande utsträckning är icke-militära, är själva förändrings- processen i NATO och den europeiska säkerhetsstrukturen det centrala. Det viktiga är att denna process som helhet leder fram mot gemensam säkerhet och en alleuropeisk säkerhetsgemenskap. Till de grundläggande principerna för europeisk säkerhet hör varje lands rätt att självt träffa sitt säkerhetspolitiska vägval, att inga nya skiljelinjer får skapas i och att alla stater bär ett ansvar för den gemensamma säkerheten. I ljuset av dessa principer skall NATO:s utvidgningsbeslut värderas liksom avtalet mellan och , som undertecknades , och tillkomsten samma månad av (), där ingår. De är alla sammanhängande delar av den positiva förändringsprocessen i europeisk säkerhet. Utvidgningsbeslutet ändrar inte förhållande till NATO. militära alliansfrihet, som syftar till att vårt land skall kunna vara neutralt i händelse av krig i vårt närområde, består. Den gagnar vår egen säkerhet bäst och utgör en grund för vår strävan att stärka säkerheten i vårt närområde. Genom vårt medlemskap i och , vårt observatörskap i VEU och vårt deltagande i PFF- samarbetet och EAPR tar ett betydande ansvar för uppbyggnaden av en alleuropeisk säkerhetsstruktur. och har vidare genom sitt av regeringskonferensen antagna förslag att stärka EU:s roll i konflikthantering i samverkan med VEU bidragit till att befästa EU som centralt organ för europeisk säkerhet. Regeringen ser i första hand EAPR som organ för praktiskt samarbete om krishantering, något som NATO lägger allt större tonvikt vid. intensifierade deltagande i PFF och dess övningsverksamhet förbättrar vår förmåga att genomföra fredsfrämjande insatser tillsammans med NATO och övriga samarbetsländer utan att beröra försvaret av vårt eget territorium. Med den militära alliansfriheten som grund samverkar förutom i PFF med NATO i den av NATO ledda SFOR-styrkan, som med mandat från ersatte den tidigare IFOR-styrkan. intar med sin breda medlemskrets en särställning i det alleuropeiska säkerhetssamarbetet. a. utvecklingen i det visar, spelar en ledande roll i icke-militär säkerhetsfrämjande verksamhet. Det gäller konfliktförebyggande arbete, konflikthantering och återuppbyggnad efter väpnade konflikter. lägger särskild vikt vid respekten för mänskliga rättigheter och rättsstatens principer och ansträngningarna att förbättra övervakningen av hur medlemsländerna efterlever sina åtaganden. högkommissarie för nationella minoriteter fyller en viktig uppgift för att avvärja etniska konflikter.