prop · GL0360 · 1998-01-01 00:00:00 — Rådet har även behandlat nya förslag om skärpta avgaskrav för fordon. Under innevarande programperiod 1995 1999 kommer att ta emot sammanlagt från strukturfonderna. Åren 1995 1996 var arbetet inriktat på att utforma strukturfondsprogram och bygga upp en organisation för genomförandet av dessa i . Först kunde verksamheten komma i gång i full skala. Kommissio- nen godkände förslag till program inom gemenskapsinitiativ rörande och . Utbildning, forskning, kultur och medier, informationsteknik På utbildningsområdet antog man resolutioner och slutsatser rörande bl.a. lärarutbildning om informationsteknik och kvalitet i utbildningen. Ett projekt om ett europeiskt skoldatanät, initierat av , startade också . Förberedelser för de associerade ländernas deltagande i ut- bildningsprogrammen intensifierades, och man fattade beslut om att öppna programmen för fyra av länderna. angav utbild- ning och livslångt lärande som nyckelfaktorer för tillväxt och sysselsätt- ning. Inom forskningsområdet har arbetet dominerats av förberedelser för det femte ramprogrammet för forskning och utveckling 2002. För- handlingar inleddes . Inom kultur och medier präglades rådsarbetet av en första diskussion om framtiden för EU:s verksamhet på kulturområdet, en revidering av kulturprogrammen och kulturhuvudstadsprojektet samt fortsatta diskus- sioner om den audiovisuella garantifonden. Beslut har fattats om Ariane- och Raphaelprogrammen samt TV-direktivet. Ett flerårigt gemenskapsprogram för att stimulera etablerandet av in- formationssamhället antogs. En deklaration om globala nätverk har undertecknats, där man bl.a. behandlar elektronisk handel. Kommis- sionen har antagit en handlingsplan för säker användning av Internet. Europeiska unionens förbindelser med omvärlden Det nya Amsterdamfördraget återspeglar den ambition som finns hos medlemsstaterna att öka EU:s handlingsförmåga och effektivitet i den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. Genom fördraget införs en ny beslutstyp, gemensamma strategier. En gemensam enhet för politisk planering och tidig varning kommer att inrättas. har med- lemsstaterna genomfört gemensamma démarcher i ett antal frågor. EU har även enats om gemensamma ståndpunkter bl.a. om stöd till konflikt- förebyggande i , insatser i samt fortsatta sanktioner mot . Stöd har lämnats till fredsprocessen i och till insat- ser för valprocessen i . Ett viktigt syfte med unionens förbindelser med omvärlden är att verka för mänskliga rättigheter. Samarbetet om dessa frågor utgör en väsentlig del i konfliktförebyggande och fredsbevarande insatser. Mellan EU-län- derna sker ett regelbundet och omfattande samarbete i FN-frågor. Handelspolitik, utvecklingssamarbete har tillsammans med andra medlemsstater fortsatt att verka för en fri världshandel med utgångspunkt i det multilaterala regelverket inom ramen för världshandelsorganisationen . Tre för viktiga avtal har slutförts inom WTO: om handel med bastelekommunikations- tjänster, om borttagande av tullar på IT-området samt om handeln med finansiella tjänster. I fråga om EU:s utvecklingssamarbete enades medlemsstaterna om en gemensam ståndpunkt beträffande samfinansieringsprojekt mellan EU och enskilda organisationer i medlemsstaterna samt beträffande det ar- bete som genomförs av icke-statliga organisationer. Vidare har rådet an- tagit en förordning om upphandling av livsmedelsbistånd, där det bl.a. anges att lokal produktion och marknad skall främjas. Unionens bilaterala och regionala förbindelser EU har omfattande bilaterala och regionala förbindelser. Europeiska eko- nomiska samarbetsområdet (EES) fungerade väl. Beträffande relatio- nerna till de öst- och centraleuropeiska stater som ansökt om EU-med- lemskap koncentrerades ansträngningarna till att förbereda dessa länder för ett framtida medlemskap i unionen. Inom samarbetet mellan EU och de tolv har par- terna diskuterat ett fördjupat ekonomiskt, politiskt och kulturellt/socialt samarbete. De har även diskuterat ett handlingsprogram för prioriterade åtgärder på miljöområdet. EU ökade på olika sätt sin närvaro i , liksom sina politiska och ekonomiska ansträngningar för att fredsprocessen skall lyckas. EU var ordförande i den multilaterala arbetsgruppen för regional ekonomisk utveckling i inom ramen för Madridprocessen. EU har på olika sätt sökt medverka till en positiv utveckling i . EU stöder i första hand regionala lösningar på problemen i Stora sjö- regionen och har bl.a. fortsatt att verka för en internationell konferens om fred, säkerhet och utveckling under ledning av FN och Afrikanska en- hetsorganisationen. Rådet har bl.a. antagit en gemensam position om förebyggande av konflikter i . De amerikanska sanktionslagarna (t.ex. ) utgör fortsatt centrala diskussionsämnen i dialogen med och . slöts en delöverenskommelse mellan , vilket innebär att skjuter upp tillämpningen av den möjlighet lagen erbjuder till privaträtts- liga processer i mot företag som handlar med nationaliserad egen- dom på . EU och enades om ett avtal om ekonomiskt partnerskap, politisk samordning och samarbete. Den process av närmande mellan och som inleddes har fortsatt . Samarbetsavtal mellan och re- spektive har slutits. EU har fortlöpande en dialog om avregle- ringar med . Samarbete i rättsliga och inrikes frågor Inom det polisiära samarbetet har förberedelser för inrättandet av Euro- pol ägt rum. Ett antal temamöten och seminarier om narkotikabekämp- ning har hållits. I syfte att stärka och samordna narkotikaarbetet inom EU:s olika samarbetsområden inrättades den s.k. hori- sontella narkotikaarbetsgruppen. Arbetet med en ny konvention om internationell behörighet och om er- kännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål fortsatte. Arbetet med den s.k. delgivningskonventionen avslutades. Rådet har antagit en handlingsplan mot den organiserade brottsligheten, innehållande 15 rikt- linjer och 30 särskilda rekommendationer. Rådet har även antagit en ge- mensam åtgärd angående bekämpning av människohandel och sexuellt utnyttjande av barn. En guide för effektiva metoder för personkontroll vid de yttre grän- serna har tagits fram. Dokumentet har överlämnats till de central- och östeuropeiska ansökarländerna. Den s.k. med regler om i vilket land en asylsökandes ansökan skall prövas trädde i kraft. fäste EU särskild vikt vid kampen mot rasism, bl.a. genom att året utsetts till Europaåret mot rasism. DEL 1 DEN ÖVERGRIPANDE UTVECKLINGEN I EUROPEISKA UNIONEN 1 Samarbete i svenskt och europeiskt intresse 1997 var tredje år som medlem i Europeiska unionen. Verksam- heten i EU präglades av arbetet med att förbättra och fördjupa samarbetet samt att förbereda unionen på att ta emot nya medlemmar. Ordförande- land var och under det andra . Fred är Europeiska unionens yttersta syfte. Erfarenheterna från åter- kommande europeiska storkrig och två världskrig ligger bakom uppbyg- gandet av det som är EU. Den grundläggande tanken är att genom integration och samarbete knyta länder och folk så nära varandra att krig inte skall kunna uppkomma. EU-samarbetet har varit framgångs- rikt. Historiska fiender har försonats. är det omöjligt att tänka sig ett krig mellan EU:s medlemsländer. Under det var dock integrationen begränsad till Väst- . För del skulle i det läget ett medlemskap ha stått i strid med alliansfriheten. De politiska omvälvningarna och öppnade nya möjligheter för och för . Kommunismen kollapsade och demokratin segrade i flertalet länder i . visade konflikten i att krig kunde bryta ut mitt i . Den historiska uppgiften är nu att överbrygga den politiska och eko- nomiska klyftan mellan väst och öst och att skapa ett präglat av fred och välfärd, utan murar mellan länder och folk. fattade EU vid sitt toppmöte i det avgörande beslutet att inleda förhandlingsprocessen med de tio länder i samt vilka ansökt om medlemskap. Det viktigaste motivet för denna förestående utvidgning är detsamma som en gång banade väg för den europeiska integrationen, nämligen att genom ekonomiskt och poli- tiskt samarbete minska risken för krig och konflikter. Detta är en politik som också ger ökad trygghet och säkerhet. med arbetet att utvidga unionen fördjupas och effektiviseras samarbetet. EU strävar efter att tydligare inrikta sig på de områden som upplevs som mest relevanta av medborgarna. Dit hör exempelvis frågor om fred, sysselsättning, arbetet för en god miljö, jämställdhet och kamp mot brottslighet. Det är en utveckling av samarbetet som starkt stöder. Medlemskap i är ett uttryck för en vilja att solidariskt ta ansvar för gemensamma angelägenheter. Samarbetet inom ekonomi, inre marknad, kultur, forskning med mera ökar möjligheterna att skapa arbete och väl- färd i medlemsländerna. fattades viktiga beslut för att bättre samordna kampen mot arbetslösheten. Vid det extra toppmötet i Luxem- burg antogs omfattande riktlinjer för sysselsättningspolitiken som i allt väsentligt överensstämmer med svenska ambitioner på områ- det. Den ekonomiska och monetära unionen (EMU) övergår till den tredje etappen. En gemensam centralbank upprättas och en gemensam valuta införs. Det är i svenskt intresse att valutaunionen blir framgångsrik. har beslutat att inte bör delta från star- ten 1999 med hänsyn till bristande folkligt stöd. Den inre marknaden är i det närmaste genomförd. Återstår gör framför allt att förverkliga den fria rörligheten för personer. Viktiga beslut för att säkra att hela unionen blir ett område med frihet, säkerhet och rättvisa för medborgarna fattades . En väl fungerande inre marknad är av stor betydelse för svensk handel och ekonomi. Den handlingsplan som EU antagit för att förbättra den inre marknadens funktion ligger väl i linje med syn på hur arbetet skall drivas vidare på detta område. EU fortsätter att utveckla den gemensamma utrikes- och säkerhets- politiken (GUSP). Genom denna samverkan kan medlemsländerna till- sammans få ett större inflytande och spela en mer aktiv roll på den världspolitiska scenen än om länderna hade agerat vart och ett för sig. Det gäller särskilt ett mindre medlemsland som . Genom att på- verka den gemensamma politiken har kunnat få större inflytande också i andra internationella organisationer. EU är världens största bi- ståndsgivare och verkar aktivt för att förebygga och bilägga konflikter i världen. EU tar ett särskilt stort ansvar i återuppbyggnadsarbetet i , för samt spelar en aktiv roll i exempelvis Mellan- östern och vid de i (och ). En grundläggande princip för samarbetet är att beslut skall fattas så nära medborgarna som möjligt. Ett fördjupat europeiskt samarbete är nödvändigt och rationellt på vissa områden. Andra frågor hanteras bäst i medlemsländerna. värnar om denna s.k. närhetsprincip i EU- arbetet. Detta innebär t.ex. att EU-budgeten endast skall finansiera åtgär- der när EU-nivån innebär ett mervärde jämfört med nationella åtgärder och nationell finansiering. En god avvägning mellan den europeiska och den nationella kompetensen är i allas intresse och stärker medborgarnas förtroende för samarbetet inom EU. Regeringen fäster stor vikt vid att medborgarna engagerar sig i de eu- ropeiska frågorna. Europafrågorna spänner över ett brett fält. Huvuddelen av det som behandlas inom EU sammanfaller med inrikespolitiska fråge- ställningar. EU erbjuder ännu en demokratisk arena för frågor av gemen- samt intresse. skall som medlem aktivt verka för att förbättra och stärka sam- arbetet inom unionen. Det är viktigt att reformer med en annan inriktning av politiken genomförs på flera områden. Medlemskapets möjligheter att tillgodose såväl europeiska som svenska intressen skall tas till vara be- slutsamt och i en anda av solidaritet. har på ett framgångsrikt sätt kunnat föra fram sina synpunkter inom en mängd områden, inte minst i samband med förhand- lingarna om Amsterdamfördraget och beslutet om att inleda utvidgnings- processen. inflytande står väl i nivå med det som jämförbara medlemsländer har. EU har med , och som medlemmar fått en förstärkt nordisk dimension. Detta har bidragit till större genomslag på olika sakområden för svenska och nordiska synpunkter. 1.1 prioriterade frågor i EU prioriterade det reformarbete som fördes inom regeringskonferensens ram och som resulterade i Amster- damfördraget, vilket ratificeras i medlemsländerna. prioriterade arbetet inför det extra topp- mötet om sysselsättningen, som hölls , samt förberedelserna för beslutet om att inleda utvidgningsprocessen, vilket fattades i decem- ber. fäste stor vikt vid arbetet på en reformering av EU:s jord- bruks-, regional- och strukturpolitik samt vid utformning, finansiering och användning av EU:s budget. Inga avgörande beslut fattades dock om dessa senare frågor . har på miljöområdet prioriterat arbetet med försurnings- strategin med utgångspunkt från kommissionens presenterade meddelande. På kemikalieområdet har betydande ansträngningar gjorts vad gäller de s.k. övergångslösningarna. Regeringen har aktivt drivit frågor om ökad öppenhet och insyn i EU:s institutioner. Vidare skall nämnas kampen mot den organiserade brotts- ligheten, bl.a. narkotikabekämpning. På konsumentområdet har bl.a. aktiva insatser gjorts beträffande hälsa och livsmedelssäkerhet. I unionens förbindelser med omvärlden fäste särskild vikt vid den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och unionens arbete för att främja fred och utveckling i världen. Ett omfattande arbete har lagts ner på förberedelserna av den tredje etappen av EMU, bl.a. i förhandlingarna om stabilitets- och tillväxtpak- ten. I det följande ges en översikt över Europeiska rådets möten . Besluten av , som också kallas , redovisas i avsnitten 2.2, 3.1, 11.1, 11.2. Vid Europeiska rådets möten har från svensk sida deltagit statsminister samt utrikes- minister . Vid mötet i och de båda i Lux- emburg deltog även finansminister . 1.2 Europeiska rådets möte i : Ny grundlag för EU Efter av förhandlingar enades EU:s stats- och regeringschefer i om ett nytt fördrag. Mötet hade även föregåtts av ett extra möte med i Noordwijk . Det nya fördraget kom att kallas Amsterdamfördraget och innebär nya villkor för samarbetet på en rad områden. Det gäller till exempel de av prioriterade frågorna om sysselsättningen, miljön, öppenheten, jämställdheten, konsumentpolitiken och utrikes- och säkerhetspolitiken. Viktiga reformer beslutades också när det gäller hur EU skall skapa fri rörlighet för personer inom EU och effektivare bekämpa internationell brottslighet. Däremot kunde en mer omfattande institutionell reform inte beslutas. Förändringarna när det gäller beslutsregler och röstviktning inom EU:s institutioner vid en utvidgning av unionen blev relativt begränsade. Toppmötet beslutade därför att en ny regeringskonferens för dessa frågor skall sammankallas när antalet medlemmar i unionen överstiger tjugo. Regeringen bedömer att Amsterdamfördraget innebär väsentliga för- bättringar av samarbetet inom EU på en rad områden. Framför allt gäller det sysselsättningen, som får en betydligt mer framskjuten plats i fördra- get. De svenska kraven har i stor utsträckning tillgodosetts även inom de andra områden prioriterat. Regeringen var beredd att fatta ett mer genomgripande beslut i de insti- tutionella frågorna, men oenigheten bland medlemsländerna var för stor. De framsteg som gjordes i det avseendet utgör dock en tillräcklig grund för EU att gå vidare i arbetet med att ta emot nya medlemmar. Amster- dammötet innebär grönt ljus för utvidgningen, vilket var dess kanske viktigaste uppgift. 1.3 Europeiska rådets extra möte i : Samlad strategi mot arbetslösheten Ett extra toppmöte om sysselsättningen hölls i . Ett syfte var att i enlighet med den nya sysselsättningsavdelningen i Amsterdamfördraget utarbeta gemensamma riktlinjer för ökad syssel- sättning. De antagna riktlinjerna ligger väl i linje med svensk politik. Det gäller särskilt åtgärder för att, framför allt genom utbildning, stärka individens ställning på arbetsmarknaden och prioriteringen av frågan om jämställd- het mellan män och kvinnor. Toppmötet enades om övergripande mål för att stödja de arbetslösa. Målen innebär bl.a. att varje arbetslös vuxen skall erbjudas någon form av åtgärd innan av arbetslöshet gått. För ungdomar gäller motsva- rande . Vidare bör varje medlemsstat sträva efter att ett ökat antal arbetslösa erbjuds utbildning. Ett centralt element i den nya avdelningen är en aktiv övervakning av medlemsstaternas sysselsättningspolitik. Sysselsättningsriktlinjerna följs upp av nationella handlingsplaner, och en första avstämning av dessa sker vid i . 1.4 Europeiska rådets möte i : Historiskt beslut om utvidgning Europeiska rådets möte i den 12 är histo- riskt. Vid mötet gav EU beskedet att de tio kandidatländerna från Öst- och samt är välkomna att bli medlemmar så snart de uppfyllt villkoren för medlemskap. Efter hårda förhandlingar beslutade toppmötet även hur förhandlingsprocessen skall läggas upp. och bedrev ett intensivt arbete för att alla ansökar- länder skulle inkluderas i utvidgningsprocessen från dess start. Enligt det föreliggande förslaget från kommissionen skulle förhandlingar endast inledas med sex av kandidatländerna. Den kompromiss som antogs vid mötet innebär att utvidgnings- processen inleds gemensamt med alla länder. Alla länder deltar i genom- gången av . Sex länder , , , Ung- ern, och får starta de konkreta förhandlingarna först, med möjlighet för de övriga att ansluta sig. Det betyder att väsentliga element i det gemensamma förslaget från och fått ge- hör. Vid toppmötet beslutades också att en europeisk konferens skall hållas med deltagande av medlemsländerna, de elva kandidatländerna samt . Förberedelserna för EMU fortsatte. En resolution antogs om samord- ning av ekonomisk politik, externa aspekter av EMU och rådets dialog med (). 2 1997 1997 sammankallades i enlighet med ar- tikel N 2 i Fördraget om Europeiska unionen (Unionsfördraget). Inom ramen för konferensen förhandlade medlemsländernas regeringar om ändringar och tillägg i grundfördragen. I förhandlingen deltog också Eu- ropeiska kommissionen. 2.1 Förhandlingen Under nederländskt ordförandeskap kunde de praktiska förhandlingarna i regeringskonferensen avslutas vid i den 16 . Vårens förhandlingar var inledningsvis inriktade på att man skulle för- söka nå fram till en lösning av de institutionella frågor som inte behand- lades med särskilda förslag i det utkast till nytt fördrag som presenterades för i . kom resterande frågor återigen upp på dagordningen. Beträffande behandlingen av en del av frågorna fanns det anledning att avvakta ut- gången av det brittiska underhusvalet . Slutfasen av konferensen blev mycket intensiv. I syfte att på ett tidigt stadium identifiera de frågor som kunde komma att utgöra problem i slut- skedet hölls ett extra möte med i Noordwijk i Nederlän- derna . Vid toppmötet i kunde stats- och regeringscheferna nå po- litisk enighet om ett nytt fördrag. Efter juridisk och språklig granskning färdigställdes det nya fördraget på unionens elva officiella språk. Till- sammans med regeringskonferensens slutakt undertecknades fördraget av unionens utrikesministrar i . Fördraget kommer att träda i kraft när medlemsländerna har godkänt det i enlighet med sina konstitutionella bestämmelser. Samråd med Utgångspunkten för regeringens ställningstaganden i regeringskonferen- sen utgjordes av skrivelsen och behandling av den (skr. 1995/96:30, bet. 1995/96: UU13, rskr. 1995/96:199). Till detta underlag lades också vad hade uttalat om regeringskonferensen i samband med behandlingen av regeringens skrivelse Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen (skr. 1996/97:80, bet 1996/97:UU13, rskr 1996/97:269). I enlighet med den ordning som etablerats fortsatte också under slut- fasen av regeringskonferensen ett intensivt samråd mellan regeringen och främst inom ramen för . 2.2 Amsterdamfördraget Det nya fördraget innebär inte någon grundläggande förändring av EU- samarbetets karaktär. EU förblir en sammanslutning av självständiga sta- ter som inom ramen för gemenskapssamarbetet i vissa fall överlåtit be- slutsbefogenheter till gemensamma institutioner. Amsterdamfördraget ändrar inte heller den grundläggande struktur för samarbetet som etable- rades genom Unionsfördraget. Amsterdamfördraget består av tre delar. Den första delen innehåller materiella ändringar i grundfördragen. Den andra delen innehåller resul- tatet av arbetet med att förenkla grundfördragen. Dessa bestämmelser syftar inte till att ändra de materiella reglerna. Fördragets tredje del inne- håller allmänna och avslutande bestämmelser, bland vilka märks be- stämmelsen om att artiklarna i Unionsfördraget och EG-fördraget skall numreras om. enades vidare om att anta 13 proto- koll, som har samma rättsliga status som de fördrag till vilka de har fo- gats. antog 51 gemensamma förklaringar samt beaktade 8 förklaringar av olika medlemsstater. De viktigaste delarna av resultatet redovisas i det följande i enlighet med den uppdelning av frågorna som tillämpades i regeringskonferensen. 2.2.1 Frihet, säkerhet och rättvisa De grundläggande rättigheternas ställning i fördragen stärks. Det läggs fast att EU bygger på ett antal gemensamma principer, däribland respek- ten för de mänskliga rättigheterna, som måste respekteras av både med- lemsstater och stater som aspirerar på medlemskap. Det införs en proce- dur som möjliggör att rättigheter som tillkommer en medlemsstat enligt fördragen tillfälligt upphävs för en medlemsstat som inte respekterar de grundläggande principerna. Endast stater som respekterar unionens grundläggande principer kan ansöka om medlemskap. rättsliga kontroll av att institutionerna respekterar fördragsfästs och skall omfatta även rättsliga och inrikes frågor. Gemenskapens befogenhet att vidta åtgärder mot diskriminering ut- ökas. Rådet får enhälligt besluta om åtgärder för att förhindra diskrimi- nering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder eller sexuell läggning. Medlemsstaterna är också eniga om att de funktionshindrades situation skall beaktas när inremarknadslagstiftning beslutas. Inom ramen för målet att göra unionen till ett område av frihet, säker- het och rättvisa lägger man grunden för att senast besluta om sådana åtgärder som möjliggör att den fria rörligheten för personer säker- ställs. införs bestämmelser som syftar till att stärka polis- samarbetet och samarbetet i straffrättsliga frågor för att den fria rörlighe- ten för personer inte skall genomföras till priset av minskad säkerhet för de människor som bor i unionen. Som ett led i genomförandet av den fria rörligheten för personer överförs vissa samarbetsområden inom det nuva- rande mellanstatliga samarbetet i rättsliga och inrikes frågor till gemen- skapssamarbetet. Vidare införlivas i EU. Bestämmelserna i överförs till EU och infogas i de delar av EU:s re- gelverk där de enligt sitt innehåll hör hemma. Den fria rörligheten för personer genomförs på ett sätt som innebär att den nordiska passfriheten kan bibehållas. och garanteras samarbetsavtal med EU baserade på deras nuvarande avtal med . Samarbetet i polisfrågor och straffrättsliga frågor effektiviseras. Insti- tutionerna och särskilt domstolen får en utökad roll, utan att samarbetets grundläggande mellanstatliga karaktär förändras. I polissamarbetet ges Europol vissa operativa uppgifter. Organisationen förblir dock ett verk- tyg för medlemsstaternas myndigheter och ges inte självständiga befo- genheter. 2.2.2 Unionen och medborgaren om en hög sysselsättning kommer till starkare uttryck i fördragen. En ny avdelning i EG-fördraget innehåller artiklar som skapar en fast grund för ett strukturerat samarbete. Huvudansvaret för sysselsättnings- politiken ligger kvar hos medlemsstaterna. Dessas nationella politik skall samordnas inom EU. Rådet skall fastställa särskilda sysselsättnings- politiska riktlinjer och övervaka hur länderna efterlever riktlinjerna. Vid behov skall rådet avge rekommendationer till medlemsstaterna.