prop · GL0316 · 1998-01-01 00:00:00 — bildades och har enligt sin instruktion bl.a. att fullgöra uppgifter som verket har enligt utlänningslagstiftningen, svara för överföring av organiserat uttagna flyktingar och mottagande av asylsökande samt medverka till att kommuner erbjuder flyktingar bostad. Verket beslutar även om statlig ersättning för flyktingmottagande i kommunerna och för vissa sjukvårdskostnader. Vidare skall verket fortlöpande bevaka behovet av åtgärder för att främja invandrares sociala och kulturella situation i samt föra register och statistik över utlänningar i landet, i den utsträckning det behövs för verksamheten, samt svara för den officiella statistiken inom området invandring och asylsökande. Verket har även ansvar för att samordna samhällsinformation till och om invandrare och för in- formation till allmänheten i invandrarpolitiska frågor samt svara för sådan dokumentation om invandrares och språkliga minoriteters sociala och kulturella situation som inte är någon annan myndighets uppgift. Verket skall också vara kontaktorgan mellan samhället och invandrare, språkliga minoriteter samt deras sammanslutningar, ansvarar för utlännings-, invandrar- och med- borgarskapsfrågor i den mån frågorna inte handläggs av annan myn- dighet. Verket lyder under , men Inrikesdepar- tementet svarar inom för frågor rörande invandrares integration samt medborgarskap. leds av en generaldirektör och har sitt huvudkontor i . Verket kommer från att vara indelat i fem regioner vilka var och en leds av en regionchef. Vid denna tid- punkt övertar från polisen ansvaret att ta emot och ut- reda ansökningar i ärenden om medborgarskap samt tillstånd som inte gäller skyddsbehov. Likaså övergår förvarsverksamheten enligt utlän- ningslagen till . Den lokala verk- samheten hos verket sker på ett 25-tal orter. Medborgarskapspröv- ningen kommer huvudsakligen att ske vid en central enhet. Ombudsmannen mot etnisk diskriminering inrättades 1986. Diskri- mineringsombudsmannen är en självständig myndighet och en av regeringen utsedd ombudsman. Verksamheten regleras i lagen (1994:134) mot etnisk diskriminering och förordningen (1988:895) med instruktion för Ombudsmannen mot etnisk diskriminering. Med etnisk diskriminering avses enligt lagen att en person eller en grupp människor missgynnas i förhållande till andra eller på annat sätt ut- sätts för orättvis eller kränkande behandling på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse. uppgift är att verka för att etnisk diskriminering inte förekommer i arbetslivet eller på andra områden av samhällslivet samt att ge råd och på annat sätt medverka till att den som utsatts för etnisk diskriminering kan ta tillvara sina rättigheter. skall ta initiativ till åtgärder mot et- nisk diskriminering genom opinionsbildning, information samt över- läggningar med myndigheter, företag och organisationer. skall särskilt motverka att arbets- sökande utsätts för etnisk diskriminering. Enligt särskilda regler i la- gen får föra talan i tvister om otillåten särbehandling av arbetssökande och arbetstagare. Diskrimineringsom- budsmannen har alltså att såväl handlägga klagomål från enskilda som att vidta generellt syftande åtgärder. Enligt sin instruktion skall Dis- krimineringsombudsmannen även föreslå regeringen författningsänd- ringar och andra åtgärder ägnade att motverka diskriminering. Till sin hjälp har ett kansli bestå- ende av sex personer, varav två handläggare, tre biträdande hand- läggare och en registrator. anlitas extrapersonal och konsulter. En särskild diskriminering finns också med bl.a. uppgiften att ge råd i principiellt vik- tiga frågor. 12.2 En ny myndighet för integrationspolitiken Regeringens förslag: En ny myndighet inrättas med ansvar för att in- tegrationspolitiska mål och synsätt får genomslag på olika samhälls- områden samt för att aktivt stimulera integrationsprocesserna i sam- hället. Myndigheten skall ha det övergripande ansvaret för att verka för lika rättigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund, förebygga och motverka diskriminering, främlingsfientlig- het och rasism samt för att nyanlända invandrare får stöd för sin integ- ration i det svenska samhället. Myndigheten skall vidare följa och ut- värdera samhällsutvecklingen mot bakgrund av samhällets etniska och kulturella mångfald. Ombudsmannen mot etnisk diskriminering inordnas i myndighetens organisation, men med en självständig ställning. : Kommitténs förslag överens- stämmer med regeringens vad avser ansvaret för nyanländas introduktion, men inte vad avser uppföljningen och utvärderingen av samhällsutvecklingen. Kommittén föreslår i stället att ett organ skall inrättas inom med uppgift att följa och utvärdera samhällsutvecklingen. Vad avser arbetet med att förebygga och mot- verka rasism och främlingsfientlighet lämnar kommittén den frågan öppen men menar att detta arbete låter sig väl förenas med uppfölj- ningsorganets uppgifter. Remissinstanserna: Av det fyrtiotal remissinstanser som yttrat sig över de organisatoriska frågorna stöder ungefär hälften förslaget att flytta ansvaret för nyanländas introduktion till en ny myndighet. De övriga anser antingen att ansvaret skall ligga kvar hos eller att underlaget för att kunna ta ställning till förslaget inte är till- räckligt. Utredningen: Överensstämmer till stora delar med regeringens för- slag. Utredningen föreslår dock att endast vissa av Diskriminerings- ombudsmannens uppgifter skall föras till den nya myndigheten. Remissinstanserna: Drygt hälften av remissinstanserna har yttrat sig om utredningens förslag. Av dessa stöder knappt hälften förslaget. Flera av remissinstanserna är kritiska till att delar av uppgifter skall föras till den nya myndigheten, bl.a. för att detta skulle försvaga Diskrimineringsom- budsmannens möjligheter att motverka diskriminering. Socialstyrel- sen, , Röda korset och LO hör till dem som stöder inrättandet av en ny myndighet. Negativa till förslaget är bl.a. , och . Diskrimine- ringsombudsmannen stöder inrättandet av en ny myndighet, men in- vänder mot den föreslagna gränsdragningen mellan Diskriminerings- ombudsmannen och den föreslagna myndigheten. Skälen för regeringens förslag: Regeringens förslag till mål och inriktning för integrationspolitiken grundar sig på det faktum att Sve- rige är ett land med etnisk och kulturell mångfald. Naturliga konsekvenser av detta bör vara dels att politik och åtgärder på skilda samhällsområden i större utsträckning än utformas med ut- gångspunkt i mångfalden, dels att alla behandlas på likvärdigt sätt oavsett härkomst och bakgrund. Vidare bör de som invandrar till Sve- rige få möjligheter att snabbt ta ansvar för och forma sina egna liv samt bli delaktiga i samhället. Det är viktigt att statsmakterna följer upp och aktivt verkar för att detta sker samt främjar integrations- processerna i samhället. Integrationspolitiken bör tydligt inriktas på förhållanden och meka- nismer i hela samhället och inte som den nuvarande invandrarpolitiken primärt vara inriktad på invandrare och samhällets relationer till dem. Integrationspolitiken har således både en annan och en betydligt vi- dare inriktning än den nuvarande invandrarpolitiken. Det är regeringens bestämda uppfattning att en organisatorisk för- ändring är nödvändig för att integrationspolitiken skall uppfattas som trovärdig och kunna förverkligas och för att de synsätt som ligger till grund för politiken redan från början skall kunna göras tydliga. Detta görs bäst genom att inrätta en ny myndighet som har sin grund i integ- rationspolitikens mål och inriktning. Ingen myndighet har ett samlat ansvar och en samlad kompetens för frågor med anknytning till samhällets etniska och kulturella mångfald. Det är heller ingen myn- dighet som har ett övergripande ansvar att följa och utvärdera utveck- lingen i samhället i ett integrationspolitiskt perspektiv. Det senare är inte minst viktigt mot bakgrund av den ökande segregeringen och marginaliseringen i samhället och risken för att en underklass växer fram som har härkomst och etnisk tillhörighet som gemensam nämnare. Det är också nödvändigt att finna och utveckla nya arbets- former och metoder för att förverkliga politiken. En ny myndighet med ett samlat ansvar för att förverkliga de integrationspolitiska målen bör få större kraft att stimulera och stödja integrationsprocesserna i samhället och främja en samhällsutveckling som är till gagn för hela befolkningen. Den nya myndigheten bör ha ett övergripande ansvar för att verka för lika rättigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund samt förebygga och motverka diskriminering, främlings- fientlighet och rasism. har och Diskriminerings- ombudsmannen uppgifter på detta område som delvis överlappar var- andra. Arbetsgruppen för arbetet mot rasism () som tillsattes inom med uppgift att utreda formerna för hur arbetet mot främlingsfientlighet och rasism skall bedrivas, fann att det behövs ett centralt organ som kan fungera som en motor i ar- betet. Arbetsgruppen fann vidare många beröringspunkter mellan ar- betet med att förebygga och motverka diskriminering, främlingsfient- lighet och rasism samt det långsiktiga integrationsarbetet och ansåg att en samordning av arbetet skulle leda till större effektivitet. Arbets- gruppen tog inte slutlig ställning till hur ett samordnat arbete skulle kunna bedrivas, men presenterade tre alternativa modeller, varav en var att alla de nämnda delarna skulle samlas inom samma organisato- riska ram. Att förebygga och motverka diskriminering, främlingsfientlighet och rasism hör till de allra viktigaste uppgifterna i arbetet med att för- verkliga de integrationspolitiska målen. Genom att samla ansvar, kun- skaper och kompetens på ett ställe kan arbetet bedrivas kontinuerligt och med större kraft. Regeringen anser därför att Diskrimineringsom- budsmannen bör inordnas i myndighetens organisation. Detta kommer att förstärka både och den nya myn- dighetens arbete. får möjlighet att ut- nyttja de utredningsresurser som finns inom myndigheten och kan bidra med sina kunskaper om diskriminering i samhället i myndighetens arbete. Handläggningen av enskilda ärenden kräver emellertid att har en i förhållande till myndigheten självständig ställning. De närmare formerna för organisationen bör övervägas av den organisationskommitté som skall förbereda inrättandet av den nya myndigheten (se avsnitt 12.4). Som tidigare nämnts är lagen mot etnisk diskriminering för närva- rande föremål för översyn (dir. 1997:11). Inriktningen är att få fram en lagstiftning som mer effektivt än den nuvarande förebygger och mot- verkar etnisk diskriminering på arbetsmarknaden. Arbetet skall vara avslutat . Den organisatoriska förändring som föreslås är dock inte beroende av detta förslag. diskriminering bör i avvaktan på utredningsarbetet finnas kvar med oförändrade uppgifter. I ett integrationspolitiskt perspektiv är den i av stor betydelse. Hur integrationsprocessen startar för de enskilda indi- viderna har också betydelse för hur relationerna mellan människor med olika bakgrund utvecklas. Den nya myndighetens övergripande ansvar för nyanlända invandrares introduktion och integration ökar möjligheterna att främja en god och långsiktig utveckling för såväl samhälle som individer. Det är därför naturligt att en myndighet som skall ha ansvar för integrationspolitiken också har ansvar för dessa frågor. Det är vidare angeläget att myndighetsansvaret för integrations- frågorna tydligt skiljs från invandringsfrågorna. Att förena ansvar för dessa olika områden var visserligen huvudtanken med upprättandet av och verket har i denna utformning ansetts vara ett instrument för att genomföra och upprätthålla ett efter- strävat samband mellan områdena. Det svenska samhället har emel- lertid förändrats sedan tillkomst då nyinvandringen stod i centrum för politiken. Inrättandet av en ny myndighet för inte- grationsfrågor innebär en tydlig markering av dessa frågors betydelse. Mot denna bakgrund anser regeringen att en ny myndighet bör in- rättas med ett samlat och övergripande ansvar för integrations- frågorna. Den nya myndigheten bör starta sin verksamhet . Den nya myndighetens ansvar förändrar inte det ansvar för integrationsfrågorna som varje statlig myndighet har inom sitt verk- samhetsområde. I den nya myndigheten bör Diskrimineringsombuds- mannen inordnas med en självständig ställning. Regeringens förslag innebär inga förändringar vad gäller nuvarande uppgifter och verksamhetsområde. 12.3 Myndighetens uppgifter Regeringens bedömning: Myndighetens uppgifter bör vara att - främja lika rättigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund samt förebygga och motverka diskriminering, främlingsfientlighet och rasism, - verka för att nyanlända invandrares behov av stöd uppmärksam- mas, - särskilt följa upp kommunernas introduktion för skyddsbehövande och andra nyanlända invandrare för vilka kommunerna får statlig ersättning, - följa och utvärdera samhällsutvecklingen ur ett integrationspolitiskt perspektiv, - verka för att integrationspolitikens mål och synsätt genomsyrar statliga myndigheters och kommuners verksamhet liksom sam- hället i övrigt, - vid behov medverka vid nyanlända invandrares bosättning i kommuner, - besluta om statlig ersättning till kommuner, - ge stöd till organisationer, - följa tillämpningen av den nordiska språkkonventionen, - ha ett beställar- och samordningsansvar för statistikfrågor inom myndighetens ansvarsområde, samt - delta i internationellt samarbete och utveckla internationella och andra betydelsefulla kontakter som bidrar till att öka kunskaperna inom myndighetens ansvarsområden. Utredningen: Utredningens förslag överensstämmer i stort med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Remissinstansernas syn på vilka uppgifter en ny myndighet skall ha hänger nära samman med hur de förhåller sig till inrättandet av en ny myndighet. De remissinstanser som är positiva till att en ny myndighet inrättas instämmer i utredningens förslag. Skälen för regeringens bedömning Allmänt om ansvarsfördelningen Den nya myndighetens ansvarsområde sträcker sig över flera sam- hällssektorer. Detta innebär emellertid inte att den skall ta över andra fackmyndigheters uppgifter. Tvärtom är det en av den föreslagna myndighetens mest angelägna uppgifter att verka för att alla berörda myndigheter tar ett reellt ansvar för att inom sina respektive verksam- hetsområden aktivt arbeta i linje med de integrationspolitiska målen. Detta gäller även i förhållande till och annan verksamhet i samhället. Regeringen avser att göra en ändring i förordningen (1986:856) om statliga myndigheters ansvar för invandrare m.fl. Syftet är att anpassa den till regeringens förslag till mål och inriktning för integrationspoli- tiken. Ansvar för nyanlända invandrare En av myndighetens huvuduppgifter bör vara att ha ett övergripande ansvar för att nyanlända invandrares behov av stöd uppmärksammas och att de får kännedom om vilka rättigheter och skyldigheter de har. I detta bör ingå ett övergripande ansvar för att åtgärder och insatser inom den generella politiken planeras och utformas så att de kommer även nyanlända invandrare till nytta. Myndigheten bör ha ett särskilt ansvar för uppföljning av kommunernas introduktion för skyddsbehövande och andra nyanlända invandrare för vilka kommunerna får statlig ersättning. I den uppgiften bör ligga att utveckla metoder för uppföljningen och dess genomförande samt återföra resultatet till kommunerna, andra myndigheter och regeringen. Myndighetens uppföljningsarbete bör ske så att den utvecklar kommunernas eget arbete med introduktionen och därigenom lägger en god grund för de invandrades integration i det svenska samhället. För detta krävs kontakter och dialog med kommunerna som ger möjlighet till metodutveckling och erfarenhetsutbyte. De flesta som invandrar till väljer själva var de skall bosätta sig, vilket leder till en ökad koncentration till storstadsområdena. Regeringen anser att även alla nya invandrare måste ha rätten att fritt bestämma var de vill bo som det är önskvärt med en större spridning över landet. Den som är nyinflyttad till känner normalt inte till hur det ser ut i alla delar av landet och vilka möjligheter som kan finnas där. Den nya myndigheten bör agera för att nyinflyttade får sådan information att de kan fatta ett väl underbyggt beslut om var de skall bosätta sig. Myndigheten kan även mer direkt behöva medverka vid bosättningen av organiserat överförda skyddsbehövande och personer som bor på förläggning och inte själva kan ordna bostad. En annan uppgift är att verka för att kommunerna har beredskap och kapacitet att ta emot skyddsbehövande som beviljats uppehållstillstånd i . Främja lika rättigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kultu- rell bakgrund samt förebygga och motverka diskriminering, främlings- fientlighet och rasism En annan av myndighetens huvuduppgifter bör vara att främja lika rättigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bak- grund samt förebygga och motverka diskriminering, främlingsfient- lighet och rasism. I detta bör ingå att följa utvecklingen och de insatser som görs för att skapa ett samhälle där människors rättigheter och möjligheter inte begränsas eller hindras av deras härkomst eller et- niska tillhörighet. Myndigheten bör fungera som en pådrivande kraft och en kunskapsbas för andras arbete med dessa frågor. Det är nödvändigt att arbetet på detta område bygger på den kun- skap och erfarenhet som finns i och på andra håll. För att ar- betet skall bli framgångsrikt måste också nya arbetsformer och meto- der prövas. Vidare bör arbetet ske offensivt och utåtriktat. I myndig- hetens uppgifter bör ingå kontakter och dialog med aktörer på olika nivåer inom såväl den offentliga sektorn som den privata. Myndig- heten bör disponera medel för att kunna stimulera och stödja utveck- lingsarbete inom området. Uppföljning och utvärdering av samhällsutvecklingen och integrations- processerna Myndighetens tredje huvuduppgift bör vara att följa och utvärdera samhällsutvecklingen och på vilket sätt samhället och dess institutio- ner utgår från och tar hänsyn till mångfalden i befolkningen. I denna uppgift bör inte endast ingå att bevaka de formella rättigheterna och möjligheterna, utan också att följa det faktiska utfallet och analysera vad som orsakat det. Om delar av befolkningen till följd av härkomst eller etnisk tillhörighet på ett systematiskt sätt missgynnas eller på annat sätt har en sämre situation än befolkningen i övrigt, bör det vara myndighetens uppgift att synliggöra dessa förhållanden, analysera vad de beror på och föreslå hur situationen kan förbättras. Även bety- delsen av det stöd som nyanlända invandrare får i bör beaktas i myndighetens utvärdering. Myndigheten bör inte endast intressera sig för hur det går för en- skilda individer eller grupper av individer i det svenska samhället utan bör också följa hur samhället och dess institutioner fungerar och an- passar sig till den etniska och kulturella mångfalden i samhället. Den offentliga förvaltningen är av särskilt intresse, dels för att det är den som skall förverkliga vad regering och riksdag beslutat om, dels för att den är en viktig förebild för andra. Myndighetens intresse bör emel- lertid inte begränsas till den offentliga sektorn utan även riktas mot hur samhället i övrigt fungerar. Det konkreta arbetet med att förverkliga de integrationspolitiska målen sker till betydande del inom ramen för den kommunala verk- samheten. Denna bör därför ägnas stor uppmärksamhet. En utgångs- punkt för en dialog med kommunerna kan vara de integrationsplaner som flera kommuner utarbetat för sin verksamhet. För att följa utvecklingen bör myndigheten ha en överblick över kunskapsläge och forskning i och i andra länder samt aktivt delta i såväl nationellt som internationellt samarbete. Myndigheten bör också initiera konferenser och möten, verka för ett ömsesidigt erfaren- hetsutbyte mellan forskare och brukare av forskning samt ta initiativ till forsknings- och utvärderingsprojekt. Andra myndigheters utvärde- ringar och uppföljningar inom området bör utgöra en viktig del av myndighetens kunskapsunderlag. Syftet med uppföljningen och utvärderingen är att kunna verka för förändringar. Detta bör ske bland annat genom dialog med statliga myndigheter, kommuner, organisationer, arbetsgivare och andra för området viktiga aktörer. Som ett underlag för regeringens och riks- dagens ställningstaganden bör myndigheten i en årlig rapport till rege- ringen ge perspektiv på samhällsutvecklingen och förmedla kunskaper om hur integrationsprocesserna fortlöper. Myndigheten bör ha en överblick och följa utvecklingen av befolk- ningens levnadsförhållanden med fokus på situationen för dem som till följd av sin härkomst eller etniska och kulturella bakgrund eller tillhörighet riskerar att missgynnas eller på annat sätt hamna i en sämre situation än andra i samhället. En annan angelägen uppgift för myndigheten i detta sammanhang bör vara att följa utvecklingen i ut- satta bostadsområden. Övriga uppgifter Myndigheten skall verka för att nyanlända invandrare får den infor- mation de behöver om det svenska samhället och att befolkningen får information om nya invandrare som bosätter sig i landet. Detta bör i första hand ske genom att myndigheten verkar för att andra tar ansvar för att producera och sprida den erforderliga informationen. Myndigheten bör vidare ha beställaransvar för statistiken på för myndigheten relevanta områden. Bland myndighetens uppgifter bör också ingå att ge stöd till invand- rares organisationer och andra organisationer som bildats på etnisk grund samt till annan verksamhet som ligger i linje med de integra- tionspolitiska målen. Vidare bör myndigheten svara för den statliga ersättningen till kommuner för introduktionen av nyanlända invand- rare. Myndigheten bör vidare ta över ansvaret från att följa tillämpningen av den nordiska språkkonventionen. 12.4 Konsekvenser och myndighetens organisering Konsekvenser av förslaget Regeringens förslag att inrätta en ny myndighet innebär att Invandrar- verket inte kommer att ha kvar de uppgifter som rör integrations- frågor, däribland de uppgifter som rör kommunernas mottagande av nya invandrare. I vissa delar blir det aktuellt att överföra dessa upp- gifter till den nya myndigheten, men innehållet i arbetet kommer att behöva förändras i flera avseenden mot bakgrund av integrationspoli- tikens nya inriktning. Det är inte säkert att uppgifterna kommer att få samma volym och sysselsätta lika många som på . Vissa av den nya myndighetens uppgifter har ingen direkt motsvarig- het vid eller kräver en ny typ av kompetens. Detta gäller i synnerhet uppgifter med anknytning till det långsiktiga integ- rationsarbetet och uppföljning och utvärdering av samhällsutveck- lingen. De arbetsrättsliga reglerna ger möjlighet för viss personal att följa med verksamheten till den nya myndigheten. De kan därvid bidra till att kompetens överförs mellan myndigheterna. Mottagandet av asylsökande och överföring till av personer som uttagits på den s.k. flyktingkvoten är uppgifter som ligger kvar hos . Även ansvaret för medborgarskapsärendena bör ligga kvar på . De uppgifter som försvinner utgör endast en mindre del av Invand- rarverkets nuvarande verksamhet. Vad gäller överföringen av resurser till den nya myndigheten torde kvarvarande verksamhet påverkas i begränsad omfattning. Inrättandet av en ny myndighet bör således inte få några avgörande negativa konsekvenser för den kvarvarande verksamheten. Omfattningen av denna bör vara tillräcklig för att även i fortsättningen kunna bibehålla en regional verksamhet, trots att flera av de uppgifter som det blir aktuellt att överföra till den nya myndigheten finns inom regionala verksamhet. Inrättandet av en ny myndighet är inget hinder för att föra en sam- manhållen migrationspolitik.