prop · GL03150D12 · 1998-01-01 00:00:00 — För att vända utvecklingen, minska segregationen och att uppnå de integrationspolitiska målen, föreslår regeringen ett resurstillskott för dessa ändamål . Av central betydelse är åtgärder för att förbättra kunskaperna i det svenska språket, skapa lika villkor på arbetsmarknaden och att få till stånd en varaktig förbättring av situationen i utsatta bostadsområden där en stor andel av invånarna har invandrarbakgrund. Regeringen kommer dessutom att lämna förslag till en skärpning av lagen mot etnisk diskriminering. Dessa initiativ bidrar till att förbättra anställbarheten samt till att stärka jämställdhetspolitiken. 1.4 sysselsättningsriktlinjer och prioriteringar Regeringens sysselsättningspolitik ligger väl i linje med riktlinjernas rekommendationer. Det handlar bland annat om att ta tillvara de betydande resurser som kan mobiliseras i ett samhälle där ingen ställs utanför arbetslivet på grund av kön, etnisk tillhörighet, ålder, sexuell läggning eller funktionshinder. Att förbättra anställbarheten I riktlinjerna lyfts fram att arbetskraftens anställbarhet skall främjas genom att aktiva åtgärder, med betoning på utbildning och kompetensutveckling, prioriteras framför passivt kontantstöd. Regeringen delar till fullo detta synsätt. Regeringens politik ligger i detta avseende helt i linje med riktlinjernas rekommendationer. Regeringen värdesätter också att riktlinjerna lyfter fram utbildning och kompetensutveckling som ett viktigt medel för att skapa en flexibel europeisk arbetsmarknad. Bästa sättet att bekämpa långtidsarbetslöshet och ungdomsarbetslöshet är en politik inriktad på att stärka individernas kunskaper och kompetens och därmed öka deras anställbarhet. Regeringen delar också synen att arbetsmarknadens parter har ett betydande ansvar för sysselsättningspolitiken. Det svenska handlingsprogrammet har varit föremål för diskussioner med arbetsmarknadens parter. Det är viktigt att regeringen och arbetsmarknadens parter tillsammans kan skapa de förutsättningar som främjar anställbarhet och möjligheter till livslångt lärande. Det är också viktigt att man tillsammans verkar för en modern arbetsorganisation med väl utvecklade arbetsformer, där kvinnors och mäns kompetens tas tillvara. Regeringen har med det syftet inlett särskilda överläggningar med parterna för att se hur staten och parterna gemensamt ska kunna bidra till att främja kompetensutveckling i arbetslivet. Att utveckla företagarandan Regeringen delar uppfattningen att det är viktigt att göra det lättare för människor att starta och att driva företag och därigenom främja en ökad sysselsättning i den privata sektorn. Regeringen har också intensifierat arbetet med att undanröja hinder för särskilt de mindre företagens expansion. Det är också nödvändigt att stärka förutsättningarna för kunskapsutbyte i ekonomin. Det är också viktigt att ta tillvara den outnyttjade tillväxt- och sysselsättningspotential som finns på lokal nivå. En ökad betoning av samverkanslösningar mellan näringsliv, högskola och andra offentliga aktörer är central i detta avseende. Regeringen delar uppfattningen att medlemsstaternas skatte- och bidragssystem bör utformas på ett sätt som är gynnsamt för sysselsättningen. Regeringen finner det emellertid inte meningsfullt att formulera kvantitativa mål för utvecklingen av det totala skatteuttaget eller för skattetrycket på arbete. Det totala uttaget av skatt är ingen bra mätare på skatternas samhällsekonomiska effekter. Dessa effekter beror på hur skatterna tas ut och för vilka ändamål de används. Strukturen på skatteuttaget bör därför vara den centrala frågan sett ur ett sysselsättningsperspektiv. Eventuella förändringar i skattesystemet får dock inte äventyra de offentliga finanserna. Att uppmuntra företagens och de anställdas anpassningsförmåga Företagens och de anställdas förmåga att anpassa sig till ändrade förhållanden i omvärlden har stor inverkan på sysselsättning och tillväxt. En politik som främjar anpassningsförmågan hos företag och anställda är därför betydelsefull. Arbetsmarknadernas parter har en viktig roll för att underlätta anpassningsförmågan. I finns en tradition av samverkan mellan ansvarstagande parter på arbetsmarknaden, som har bidragit starkt till utvecklingen mot mer flexibla och decentraliserade arbetsorganisationer. Möjligheterna att ta tillvara individens kompetens hänger nära samman med utformningen av arbetsorganisationen. För att individens kompetens skall underhållas och utvecklas är det av största vikt att hon får ta eget ansvar i största möjliga utsträckning samt har möjlighet att utveckla idéer. Att stärka jämställdhetspolitiken Regeringen uppskattar att jämställdhetspolitiken givits ett eget huvudområde. De företeelser som behandlas i övriga huvudområden, t.ex. långtidsarbetslöshet, ungdomsarbetslöshet och aktiva åtgärder är emellertid också av grundläggande betydelse för kvinnors och mäns lika villkor på arbetsmarknaden. Ett jämställdhetsperspektiv bör därför genomsyra samtliga huvudområden så att riktlinjerna i sin helhet ger uttryck för medlemsstaternas strävan mot jämställdhet mellan kvinnor och män på arbetsmarknaden. På samma sätt är det viktigt att skapa lika rättigheter och möjligheter på arbetsmarknaden för alla oavsett etnisk eller kulturell bakgrund. Regeringen ser även mycket positivt på att i form av en egen riktlinje lyfta fram funktionshindrades lika rätt till arbete och behovet av att särskilt uppmärksamma de svårigheter som funktionshindrade personer kan möta vid inträde i yrkeslivet. Regeringen anser att den övergripande ambitionen bör vara att generellt stärka de funktionshindrades anställbarhet genom att, utöver att främja deras inträde på arbetsmarknaden, också stödja deras utveckling i arbetslivet samt förhindra utslagning. 2 Riktlinjer för syssel- sättningen för I Att förbättra anställbarheten 2.1 Att angripa ungdomsarbetslösheten och förebygga långtidsarbetslöshet Riktlinje Medlemsstaterna skall se till att alla ungdomar, innan de varit arbetslösa , erbjuds en ny start i form av utbildning, omskolning, arbetslivserfarenhet, anställning eller andra åtgärder som främjar deras anställbarhet. Situationen i Det kraftigt försämrade arbetsmarknadsläget i har slagit hårt mot ungdomar. Arbetslösheten har varit särskilt hög bland ungdomar , den ålder då de flesta gör sitt inträde på arbetsmarknaden. Merparten av alla ungdomar i åldrarna befinner sig fortfarande i utbildning. har arbetsmarknadsläget i ljusnat något och arbetslösheten bland ungdomar har fallit. Den öppna arbetslösheten för ungdomar uppgår till strax av arbetskraften och är relativt jämnt fördelad mellan unga män och unga kvinnor. Av de ungdomar som var registrerade vid någon arbetsförmedling hade varit arbetslösa i . politik Målet är att ingen under skall behöva vara öppet arbetslös i . För att på ett varaktigt sätt vända ungdomsarbetslöshetens utveckling, har regeringen utarbetat förebyggande strategier. Dessa är inriktade på att förhindra långa perioder av arbetslöshet och passivitet och förbättrar därigenom ungdomarnas möjligheter till arbete. Detta sker genom att Ungdomar ges en grundläggande utbildning av god kvalitet. Praktiskt taget alla ungdomar () går vidare från den 9-åriga till den 3-åriga gymnasieskolan. Kommunerna har ansvar för skolan och är skyldiga att erbjuda alla ungdomar en gymnasieplats fram till och med det år den unge fyller . Arbetslösa ungdomar bistås med arbetsförmedlingsinsatser. Om detta inte leder till att ungdomarna finner arbete, skall möjligheterna till arbete stärkas genom vägledning, utbildning, yrkespraktik, arbetslivserfarenhet eller andra aktiva åtgärder. Ungdomar mellan ges förbättrade möjligheter på den lokala arbetsmarknaden. Detta görs möjligt genom att kommunerna på frivillig basis sluter avtal med länsarbetsnämnderna. Avtalet innebär att kommunerna, mot ersättning från staten, får möjlighet att lokalt utveckla en arbetsmarknadspolitik som väl motsvarar kraven på den lokala arbetsmarknaden. Verksamheten, som bygger på ett samarbete mellan kommunerna och det lokala näringslivet, syftar till att förbereda ungdomarna för inträde på den reguljära arbetsmarknaden eller för plats i reguljär utbildning. Samtliga kommuner har tecknat sådana avtal och nått mycket goda resultat. Ungdomar mellan ges en aktiverande och utvecklande insats på heltid. Ungdomarna skall i första hand aktivt söka arbete. Arbetsförmedlingen skall pröva om någon av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna kan vara relevanta eller om en reguljär utbildning kan vara ett alternativ för den unge. Senast skall den unge, tillsammans med arbetsförmedlingen och i samråd med kommunen, ha arbetat fram en individuell handlingsplan. Om den unge inte funnit någon meningsfull sysselsättning , så övergår ansvaret till kommunen, som skall erbjuda en lämplig insats. Insatserna skall regelbundet följas upp och de unga skall med jämna mellanrum delta i jobbsökaraktiviteter som anordnas av arbetsförmedlingen. De ungdomar som vägrar att delta i utvecklingsinsats eller som avbryter en aktivitet förlorar rätten till utvecklingsersättning eller, i förekommande fall, ersättning från arbetslöshetskassa. Medlemsstaterna skall se till att arbetslösa vuxna, innan de varit arbetslösa , också får erbjudande om en ny start genom någon av de ovan nämnda [se ungdomsarbetslöshet] åtgärderna eller, mer allmänt, genom individuell yrkesvägledning. Situationen i I definieras en person som långtidsarbetslös efter en period av arbetslöshet . I de allra flesta fall sätts åtgärder in innan den arbetslöse varit arbetslös , vanligen sker det . uppfyller därmed riktlinjens mål. De senaste årens höga arbetslöshet har resulterat i en ökad långtidsarbetslöshet, både för kvinnor och män, men dess omfattning har kunnat begränsas genom aktiva åtgärder. Obalanserna på arbetsmarknaden har även lett till att antalet långtidsinskrivna arbetslösa personer som varit inskrivna vid landets arbetsförmedlingar utan arbete ökat. hade i genomsnitt strax under 120 000 varit långtidsinskrivna. Av dessa var cirka 70 000 män och 50 000 kvinnor. Dessa personer utgjorde av den totala arbetslösheten. Bland kvinnorna var de långtidsinskrivnas andel och bland männen . politik Ett av de övergripande målen för den svenska arbetsmarknadspolitiken är att förebygga långa perioder utan arbete. Detta sker genom att: Aktiva förmedlingsinsatser sätts in. Vid behov skall även aktiva åtgärder sättas in i ett tidigt skede. Detta gäller främst utbildningsinsatser. Individuella handlingsplaner upprättas för dem som riskerar långtidsarbetslöshet. De individuella handlingsplanerna syftar till att effektivisera arbetet vid arbetsförmedlingarna samt bryta den kösuppdelade arbetsmarknaden. För att kunna ge den arbetslöse professionell vägledning har regeringen tillfört extra medel till personalförstärkningar vid arbetsförmedlingar och . - Nya medel i kampen mot långtidsarbetslöshet sätts in. Till dessa hör offentliga tillfälliga arbeten för äldre arbetslösa (OTA) och resursarbete två åtgärder som syftar till att ge långtidsarbetslösa sysselsättning och åstadkomma kvalitetshöjande insatser i offentlig verksamhet. Långtidsarbetslösa har även getts möjlighet till reguljär anställning en anställd deltar i studier inom ramen för (se vidare Riktlinje 2.2). Europeiska socialfondens bidrag till att bekämpa långtidsarbetslöshet De svenska mål 3-insatserna är inriktade på kompetensutveckling, s.k. Datortek samt skapande av sysselsättning via vägledning/rådgivning och hjälp till egen företagarverksamhet. Avsikten är att erfarenheterna av mål 3-projekten skall omsättas i reguljär arbetsmarknadspolitik. Ett arbete pågår därför för att identifiera och sprida information om framgångsrika och överförbara projekt. Uppföljning Resultatet för () verksamhet följs regelbundet upp av regeringen inom ramen för mål- och resultatstyrning. Detta sker bland annat genom resultatuppföljning, indikatorer, kvartalsvisa redovisningar från AMV till regeringen samt genom en kontinuerlig dialog mellan Arbersmarknadsdepartementet och AMV. 2.2 Från passiva till aktiva åtgärder Riktlinje Varje medlemsstat kommer att anstränga sig för att avsevärt öka antalet personer som är föremål för aktiva åtgärder som kan underlätta deras anställbarhet. För att öka andelen arbetslösa som erbjuds utbildning eller varje annan jämförbar åtgärd kommer varje medlemsstat att utifrån sina förutsättningar lägga fast en målsättning om att gradvis närma sig genomsnittet för de tre medlemsstater som har nått de bästa resultaten och . Situationen i uppfyller riktlinjens mål avseende andelen arbetslösa i aktiva åtgärder. deltog av de arbetslösa i en aktiv arbetsmarknadspolitisk åtgärd eller i . Bland deltagarna fanns nästan lika många män som kvinnor. politik har en lång tradition av arbete med en aktiv arbetsmarknadspolitik där de arbetslösas aktivitet premieras framför passivitet. Denna strategi kallas i för arbets- och kompetenslinjen och är utgångspunkten i allt arbete med de arbetslösa. Följande principer är bärande: a. I första hand skall de arbetslösa erbjudas ett arbete. Om inget sådant kan erbjudas skall en utbildningsinsats eller en praktikplats sättas in när så befinns lämpligt. b. Arbetslöshetsförsäkringen skall bidra till trygghet vid omställning från ett arbete till ett annat. En viktig komponent är att den arbetslöse måste uppfylla ett arbetsvillkor för att han eller hon skall erhålla ersättning. måste den arbetslöse aktivt söka arbete och får inte tacka nej till erbjudanden om jobb som befinns lämpliga med hänsyn till den arbetslöses arbetsvana och kvalifikationer. Kvinnors och mäns möjligheter att återinträda på den reguljära arbetsmarknaden skall öka genom aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Aktivitet får emellertid inte bli ett självändamål utan de aktiva åtgärderna skall vara en del av en handlingsplan och inriktas på att öka de arbetslösas anställbarhet och anpassas efter arbetsmarknadens behov. Därför Ges ökade resurser till mer kostsamma åtgärder i form av yrkesinriktad arbetsmarknadsutbildning. Denna satsning innebär att andelen arbetslösa i arbetsmarknadsutbildning ökar - 1999. Har en bred satsning på reguljär vuxenutbildning genom det s.k. inletts. Satsningen kommer att pågå fram och kommer fullt utbyggd att omfatta 140 000 årsstudieplatser, vilket motsvarar av den totala arbetskraften eller en fördubbling av antalet personer i vuxenutbildning. erbjuder en möjlighet till kompletterande studier upp till treårig gymnasiekompetens. Målgruppen är i första hand arbetslösa, men omfattar även anställda som riskerar arbetslöshet på grund av bristande utbildning. Utbildningen sker inom ramen för reguljär vuxenutbildning, men präglas av stor flexibilitet vad gäller uppläggningen av studierna, vilka skräddarsys efter den enskildes färdigheter, kunskaper och behov. Den kan även kombineras med andra arbetsmarknadspolitiska åtgärder, t.ex. praktik på arbetsplatser. Studiernas uppläggning skall också ta hänsyn till de lokala förhållandena och arbetsmarknadens behov. Staten bekostar verksamheten, men den genomförs i regi. För att finansiera sina studier får arbetslösa ett särskilt utbildningsbidrag, motsvarande arbetslöshetsersättningen, . De som studerat med särskilt utbildningsbidrag och ges möjlighet till studier med denna finansiering. Även anställda erbjuds studera med det särskilda utbildningsbidraget under förutsättning att arbetsgivaren förbinder sig att anställa en långtidsarbetslös, som är registrerad vid arbetsförmedlingen, studierna varar. En majoritet av deltagarna i är kvinnor. Utökas arbetsmarknadsutbildningen med ett nationellt program för utbildning i modern informationsteknologi. Satsningen på utbildning inom IT-området har utarbetats i samarbete med och kommer sammantaget att omfatta 10 000 personer fram års utgång. Tre fjärdedelar av platserna är avsedda för arbetslösa och en fjärdedel avsätts för anställda med behov av kompetensutveckling. I genomsnitt kommer utbildningen att pågå och efter avslutad utbildning erhåller deltagaren ett certifikat. Uppföljning Se Riktlinje 2.1. 2.3 Att uppmuntra utvecklingen av en metod för partnerskap Riktlinje Följaktligen uppmanas arbetsmarknadens parter enträget att på sina olika ansvars- och verksamhetsnivåer, skyndsamt sluta avtal som ökar möjligheterna till utbildning, yrkeserfarenhet, praktik eller andra åtgärder som kan underlätta anställbarheten. kommer medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter att anstränga sig att utveckla möjligheterna till livslångt lärande. politik har en stark tradition av samverkan mellan regering och arbetsmarknadens parter. Parterna har lämnat viktiga bidrag på flera områden, bland annat genom Avtal för ökad kompetensutveckling inom flera sektorer. avtalsrörelse är kompetensutveckling en av de viktigaste frågorna. Flertalet av de centrala avtalen innehåller ställningstaganden beträffande behovet av kontinuerlig kompetensutveckling, parternas gemensamma ansvar samt vikten av utvecklingsplaner för företaget/organisationen och individen. Sådana avtal finns inom såväl privat som offentlig sektor. Samråd, förhandlingar och kollektivavtal mellan arbetsmarknadens parter på lokal nivå formar den praktiska tillämpningen på arbetsplatsen. Ett större antal arbetstagar- och arbetsgivarorganisationer inom industrin har i ett gemensamt avtal lämnat förslag till hur kompetensutveckling på arbetsplatserna kan tillgodoses. Enligt förslaget bör avsättningar kunna ske i form av sänkta arbetsgivaravgifter eller avdragsgilla avsättningar. Skapandet av särskilda samarbetsorgan för trygghets- och omställningsfrågor. Dessa syftar till att bidra till utbildning och arbetsorganisationsprojekt för att minska risken för uppsägningar. Gemensamma organ för yrkesutbildningsfrågor (Arbetsmarknadens yrkesråd). Branschvis finns också ett flertal samarbetsorgan mellan parterna som följer utvecklingen inom branschen, analyserar kompetensbehovet och verkar för utbildning och kompetensutveckling. Förlängs och utökas den Kvalificerade yrkesutbildningen (se vidare Riktlinje 2.4). Samarbete kring IT-utbildning (se vidare Riktlinje 2.2). Vidare kommer Regionala kompetensråd att inrättas som en mötesplats mellan parterna på arbetsmarknaden och utbildningsanordnarna i syfte att bättre anpassa arbetsmarknadsutbildningen och den reguljära utbildningen både på gymnasie- och högskolenivå till det lokala och regionala arbetslivets efterfrågan. Europeiska socialfondens bidrag till kompetensutveckling i arbetslivet I det svenska mål 4-programmet kopplas åtgärder för att stimulera kompetensutveckling ihop med arbetsorganisatorisk utveckling och företagsutveckling, eftersom dessa faktorer är starkt beroende av varandra. Det svenska programmet är unikt såtillvida att det även omfattar verksamhet i kommuner och landsting. I varje region finns s.k. partnerskap bestående av arbetsmarknadens parter, näringsliv och myndigheter. Partnerskapen har lagt fast regionala program som beskriver och bedömer varje läns specifika struktur och kompetensbehov. Det regionala nätverket kring partnerskapet är mycket värdefullt för mål 4-programmet. 2.4 Underlätta övergången från skola till arbete Riktlinje Därför kommer medlemsstaterna att förbättra skolsystemets kvalitet för att avsevärt minska antalet ungdomar som lämnar skolan . Situationen i Antalet ungdomar som lämnar skolan är i mycket lågt. Av alla 16-åringar går vidare till gymnasieskolan, varav cirka hälften genomgår en yrkesutbildning. De flesta som påbörjar en treårig gymnasieutbildning fullföljer den. Fyra av fem tjugoåringar har genomfört en fullständig gymnasieutbildning. Av dessa har grundläggande behörighet för högskolestudier. politik I har det lagts stor vikt vid allas rätt till en god grundläggande utbildning. Skolsystemets utformning bygger på det faktum att varje ung kvinna och man behöver en gymnasieutbildning som grund för sitt framtida liv och lärande. Regeringens politik för att förbättra skolsystemets kvalitet och ge de ungdomar som går igenom gymnasieskolan goda möjligheter att skaffa sig ett arbete eller studera vidare är inriktad på att Ge alla ungdomar en gymnasieutbildning, som förbereder för samhälls- och yrkesliv och högre studier. Därför har gymnasieskolan utformats som en treårig utbildningsform som omfattar en gemensam kärna av ämnen för alla utbildningsprogram, såväl teoretiska som yrkesinriktade. Ge arbetslivet en större roll i skolan bland annat genom de regionala kompetensråden som kommer att inrättas (se vidare Riktlinje 2.3). Förbättra övergångsfrekvensen till gymnasieskolan och fullföljandet av ett nationellt program genom att förberedande studier erbjuds på ett s.k. individuellt program. Att observera och fånga upp elever vars kunskapsutveckling är otillfredsställande. De nya mål- och kunskapsrelaterade betygssystemen i grund- och gymnasieskolan tydliggör såväl elevens som skolans resultat på ett helt annat sätt . Det är ett instrument bland flera för kontroll av utbildningens kvalitet och likvärdighet. Stärka kvaliteten inom skola, vård och omsorg genom att tillföra kommunerna ökade resurser (se vidare Riktlinje 2.11). Därmed skapas förutsätt- ningar att prioritera en likvärdig skola av hög kvalitet för alla barn och ungdomar. Elever i behov av särskilt stöd samt satsningar på kompetens- utveckling av lärare i miljö, naturvetenskap och teknik prioriteras. Utveckla och följa upp verksamheten inom ramen för ett tiopunktsprogram som regeringen avser genomföra. tillsynsfunktion kommer att stärkas och arbetet med att förbättra kvaliteten utvecklas bland annat genom nationella prov. En nationell inspektionsnämnd inrättas också för att granska skolan direkt på regeringens uppdrag. En ny statlig skolledarutbildning inrättas. Uppföljning har bland annat till uppgift att utveckla, kontrollera och stödja kvalitetssäkringsarbetet i skolväsendet. Vidare skall främja skolutveckling genom att utarbeta kommentarmaterial och allmänna råd som stöd till det lokala utvecklingsarbetet. Ett system med statliga utbildningsinspektörer för nationella kvalitetsgranskningar av skolan har införts. Varje skola och varje kommun har ålagts att upprätta skriftliga kvalitetsredovisningar. har utformat nationella prov för att analysera och på ett enhetligt sätt bedöma elevers kunskaper i olika ämnen. Berörd skolpersonal skall utarbeta ett åtgärdsprogram i de fall en elev har behov av särskilda stödåtgärder. Därför kommer medlemsstaterna att se till att alla ungdomar får bättre förutsättningar att anpassa sig till de tekniska och ekonomiska förändringarna samt de kvalifikationer som motsvarar arbetsmarknadens behov, då där är lämpligt genom att inrätta eller utveckla lärlingssystem. politik Den nuvarande gymnasieskolan infördes fr.o.m. /93 och omfattar 16 nationella program varav 14 innehåller yrkesämnen indelade i en eller flera kurser. Utformningen av program och kurser har skett efter samråd med arbetsmarknadens parter för att ge aktualitet och kvalitet i yrkesutbildningen. Utbildningen skall ge en god grund för livslångt lärande och därför ingår bland annat gemensamma kärnämnen i de nationella programmen i gymnasieskolan. För att förbättra ungdomarnas förutsättningar att förbereda sig för de förändrade behoven på arbetsmarknaden Införs ett nytt tekniskt program, och en ny modern lärlingsutbildning. Vidare införs en ny gymnasieexamen i syfte att ytterligare höja kvaliteten i utbildningen. - Samarbete kring kvalificerad yrkesutbildning (KY). Utbildningen bygger på genomgången gymnasieutbildning och vänder sig till såväl arbetslösa som anställda. Grundstenen i KY- verksamheten är att utbildningarna utformas i nära samverkan med arbetslivet och att den innefattar en tredjedel arbetsplatsförlagd utbildning i form av lärande i arbetslivet. Arbetslivet ansvarar för den arbetsplatsförlagda delen av utbildningen. Genom den direkta kontakten med arbetslivet kan utbildningen anpassas till de kvalifikationer som efterfrågas från arbetslivet.