prop · GL03124 · 1998-01-01 00:00:00 — För att råda bot på detta är det verkets mening att anmälningsskyldigheten dels måste ge läkaren en möjlighet att förena medicinsk etik med trafiksäkerhetens krav, dels måste konkretiseras innehållsmässigt. Båda förhållandena bör enligt mening vara möjliga att uppnå genom att lagen anger en i sig oinskränkt anmälningsskyldighet men med möjlighet för via rege- ringens mandat att i samråd med närmare formulera det faktiska innehållet i anmälningsskyldigheten. , och mot- sätter sig den föreslagna ändringen och anför bl.a. att detta riskerar att leda till att patienter drar sig för att söka adekvat vård och vid kontakt med sjukvården lämna adekvat information om symptom och funktions- hinder. Den föreslagna förändringen kan enligt de nämnda instanserna alltså komma att motverka sitt syfte, förutom att den menligt inverkar på relationen mellan allt större patientgrupper och deras vårdgivare inom sjukvården. uppger vidare att en rad internatio- nella deklarationer reglerar läkaretiken och är normbildande för hela världen. Den föreslagna rapporteringsskyldigheten skulle, om den inför- des, strida mot dessa internationella etiska deklarationer. Skälen för regeringens bedömning: Nuvarande bestämmelse i 17 a § körkortslagen säger att, om en läkare vid undersökning av en körkorts- havare finner att körkortshavaren av medicinska skäl är uppenbart olämplig att inneha körkort, läkaren skall anmäla det till . Läkaren behöver dock inte göra en anmälan om det finns anledning att anta att körkortshavaren kommer att följa läkarens anvisning att avstå från att föra körkortspliktigt fordon. Det bör här särskilt påpekas att sekretess enligt 7 kap. 31 § sekretess- lagen (1980:100) gäller för uppgifter om den enskildes hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden som förekommer i ärenden om pröv- ning av någons lämplighet att ha körkort eller traktorkort. Vidare kan nämnas att anmälningsskyldighet av liknande slag finns i olika författ- ningar t.ex. i 71 § socialtjänstlagen (1980:620) och 141 § andra stycket luftfartsförordningen (1986:171). Utredningen har föreslagit att frågan om olämplighet bör bedömas uti- från de medicinska krav som anges i medicinska föreskrifter om innehav för körkort m.m. (VVFS 1996:200). Det avgörande skulle då vara om kraven i föreskrifterna är uppfyllda och något behov av uppen- barhetskriterium för anmälningsskyldigheten bedömdes av utredningen inte föreligga. har i sitt remissyttrande föreslagit att rege- ringen bemyndigar att tillsammans med ta fram de närmare riktlinjer för anmälningsskyldighetens fullgörande. En läkare som inte fullgör sina åliggande kan ibland bli föremål för disciplinpåföljd enligt lagen (1994:954) om disciplinpåföljd m.m. på hälso- och sjukvårdens område (disciplinpåföljdslagen). Dessa bestäm- melser gäller dock endast yrkesutövning som har samband med under- sökning, vård och behandling av patienter eller klinisk forskning på människor. Regeringsrätten har funnit att det av förarbetena till disciplin- påföljdslagen framgår att sådant som ligger utanför hälso- och sjukvårds- personalens speciella kompetensområde, t.ex. anmälningsskyldighet en- ligt 71 § socialtjänstlagen (1980:620), faller utanför tillämpningsområdet för 4 § disciplinpåföljdslagen (Regeringsrättens dom i mål 5699-1995). Detsamma måste antas gälla för bl.a. läkares anmälnings- skyldighet till enligt körkortslagen. Det är inte heller, i sig, straffbelagt att inte fullgöra sådan anmälningsskyldighet. har med anledning av Regeringsrättens nämnda dom kommit in till regeringen med ett förslag avsett att lösa frågan hur samhället skall reagera emot underlåtna anmälningar. Frågan bereds i . 6 Försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse i visst fall 6.1 Grunden för försöksverksamheten Regeringens förslag: En försöksverksamhet inleds som innebär att körkortsåterkallelse i vissa fall ersätts med krav på att föraren endast kör personbil försett med alkolås. Promemorians förslag: Överensstämmer i sak med regeringens för- slag. Remissinstanserna: Alla remissinstanser utom Svensk Trafik- medicinsk Förening tillstyrker förslaget om försöksverksamhet. Före- ningen anför för sitt bestridande att användningen av alkolås inte kan förväntas ge bättre resultat än den vidgade lämplighetsprövningen som sker vid alkoholnivåer över i blodet och finner det därför ytterst tveksamt om i tider av resursknapphet ekonomiska resurser skall satsas på projektet. Skäl för regeringens förslag: har, såväl i absoluta tal som i en internationell jämförelse, god laglydnad inom området för trafiknykter- het. Andelen förare som är påverkade av alkohol i trafiken har upp- skattats till cirka 0,1 . Trots detta är var fjärde dödad person- bilsförare och varannan förare som dödas i singelolyckor påverkad av alkohol. av dödsolyckorna i trafiken bedöms vara rela- terade till alkoholkonsumtion. I vägtrafikolyckor som är relaterade till alkoholbruk omkommer cirka 150 175 personer och 750 1 000 skadas svårt. Enligt den utredning som presenterats av (Utvärdering av reform av trafikbrottslagen) är de som döms för rattfylleribrott till övervägande del yngre män, av vilka många är arbets- lösa. Förekomsten av alkoholmissbruk bland dessa personer är be- tydande, liksom belastning både när det gäller trafiknykterhetsbrott och andra brott. Återfall i rattfylleri är mycket vanligt bland dem som för- orsakar trafikskador relaterade till alkoholbruk. Andelen återfall brukar anges till av de påverkade förarna. har olika medel och metoder använts för att komma till rätta med problemet alkohol i trafiken. Straff, körkortsåterkallelser, vård, information m.m. har dock inte visat sig helt lösa den problematik som ligger i att personer kör påverkade av alkohol. De allra flesta är beroende av en bil såväl för sitt arbete som för sitt privatliv vilket gör att en förlust av körkortet kan leda till förlorat arbete, raserad ekonomi, familje- problem osv. och kan på så sätt även vara förödande för en framgångsrik rehabilitering. Alkolåset är ett instrument, förbundet med bilens tändningssystem, för kontroll av eventuell förekomst av alkohol i förarens utandningsluft. Instrumentet omöjliggör start och körning om det finns alkohol i utand- ningsluften. Denna kontrolleras genom att föraren är tvungen att blåsa i instrumentet för att få tändningslåset att koppla ström till bilens start- motor. För att förhindra att föraren konsumerar alkohol sedan motorn startats och för att förhindra att någon annan blåser i instrumentet så att föraren själv kan köra bilen, kräver alkolåset efter slumpmässiga tidsin- tervall nya prov av utandningsluft under färden. För att inte äventyra trafiksäkerheten får då föraren till sitt förfogande för att lämna ett nytt prov. Alkolåset kan utformas med olika system som förhindrar manipulation såsom att föraren använder pump, ballong eller dylikt för att kringgå instrumentets kontroll av föraren. Systemen kan mäta luftens temperatur och/eller fuktighet, tvinga föraren att blåsa på ett mycket väl definierat sätt vad avser tryck och volym eller tvinga honom att producera ett väl definierat ljud som han blåser. Detta gör det mycket svårt att starta och köra bilen genom att låta någon annan än föraren blåsa. Till mätdelen är kopplad en mikrodator som i sitt minne lagrar uppgifter om alla startförsök, eventuell alkoholförekomst, eventuella försök att mani- pulera systemet och tidpunkter för respektive uppgifter. Om föraren för- söker manipulera systemet får han ett meddelande i en teckenruta om att bilen måste inställas för kontroll av systemet , annars kommer bilen inte att kunna startas över huvud taget. Det finns inget verksamt medel som generellt hindrar en berusad person från att köra bil. Ett effektivt alkolås hindrar honom åtminstone från att köra den bil som utrustats med alkolås. Alkolåset torde inte vara den slutliga lösningen på problemet alkohol i trafiken, men det kan mycket väl i vissa fall vara ett bra verktyg för att minska problemen och därmed öka trafiksäkerheten. Den föreslagna försöksverksamheten avses kunna visa hur körkortshavarna förhåller sig till alkolåset och vilken effekt, från bl.a. nykterhets- och rehabiliteringssynpunkt, möjligheten att få köra bil som utrustats med alkolås har på olika kategorier av förare. De föreslagna bestämmelserna tvingar körkortshavaren att hålla sig nykter när han eller hon vill köra sin bil. I dagens samhälle där männi- skan i stor utsträckning är hänvisad till bilen som kommunikationsmedel, uppfattas det i allmänhet som en betydligt svårare konsekvens att bli av med körkortet än att få de straff som i allmänhet döms ut vid trafik- nykterhetsbrott. Av det skälet kan möjligheten att få behålla körkortet, om än villkorligt, vara ett starkt incitament för ett nyktert levnadssätt. Att detta kan medföra stora vinster från trafiksäkerhetssynpunkt och stora kostnadsbesparingar för samhället är uppenbart. Undersökningar i 1987 1991, 1988 1989, 1987 1992, 1992 visar att alkolåset har en reducerande inverkan på frekvensen av återfall i trafiknykterhetsbrott så länge låset är inmonterat (se s. 148 Residiv blant promilledømte, Tema- Nord 1996:597). När det gäller kvarstående effekter sedan alkolåset monterats bort varierar slutsatserna. Vissa undersökningar har funnit en bättre effekt av alkolås än av en körkortsindragning medan andra funnit en bättre effekt av körkortsindragning eller inte funnit någon skillnad. I flertalet fall har de, som fått möjlighet att köra med alkolås, tidigare gjort sig skyldiga till trafiknykterhetsbrott. Brotten i dessa undersökningar har dock rört sig om höga promillehalter och/eller tidigare återfall i trafik- nykterhetsbrott. Resultatet gäller därför för förare med dålig prognos beträffande återfall. Användningen av alkolås bedöms kunna ha en betydande potential för minskning av antalet återfall och därmed också för en förbättring av trafiksäkerheten. Innan alkolås används i större skala behövs dock säk- rare uppgifter om vilken effekt bruket kan medföra. Detta bör ske genom en försöksverksamhet där speciellt effekten av alkolås i förhållande till effekten av körkortsåterkallelse undersöks. 6.2 Utformningen av försöksverksamheten Regeringens förslag: Personer som gjort sig skyldiga till trafiknykter- hetsbrott efter alkoholförtäring utan att för den skull vara medicinskt olämpliga som förare och som är folkbokförda i , eller föreslås kunna ansöka om att få delta i för- söksverksamheten. Försökspersonernas behörighet att köra körkortsplik- tigt fordon skall begränsas till en viss personbil som utrustats med alkolås. Vidare skall försökspersonerna genom särskilt avtal förbinda sig att endast köra denna personbil i , att genomgå regelbundna läkarundersökningar och att följa andra krav som ställs upp till för för- söksverksamheten. Den enskilde skall stå för de kostnader som är direkt förknippade med hans eller hennes deltagande i försöksverksamheten. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredaren har dock föreslagit att deltagarna skall väljas slump- mässigt bland sökandena och att skall kunna avslå ansökan om deltagande i försöksverksamheten på den grunden att ett bifall inte skulle gagna försöksverksamheten eller annars särskilda skäl talar mot en villkorlig återkallelse av körkortet. Remissinstanserna: Remissinstanserna har i huvudsak delat de för- slag som presenterats i promemorian. och Kammarrätten i har dock påpekat att samråd bör ske med i fråga om förslaget står i överensstämmelse med rådets direktiv /439/EEG om körkort. Flera av remissinstanserna har vidare pekat på svårigheterna att få frivilliga deltagare till kontrollgruppen och bl.a. har påpekat att ett slumpmässigt avslag på ansökningar om del- tagande inger allvarliga betänkligheter i fråga om principen för med- borgarnas likhet inför lagen uppfylls. Vad gäller den enskildes kostnader för försöksverksamheten har Kammarrätten i ansett att en för- söksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse inte bör göras be- roende av körkortshavarens ekonomiska förutsättningar. Rikspolisstyrel- sen har påpekat att det finns en risk för att urvalet av deltagarna inte blir representativt och att utvärderingen därför kan bli missvisande. Även Länsrätten i , i , Läns- styrelsen i , Motormännens helnykterhetsför- bund, och har framfört dessa farhågor. Skäl för regeringens förslag: Alkolåset skall hindra en förare som är påverkad av alkohol från att starta sitt fordon. Den som begått trafiknyk- terhetsbrott på grund av annat drogbruk än alkohol eller som är bland- missbrukare kan därför inte delta i försöksverksamheten. Enligt de medicinska krav som finns i bilaga III till rådets direktiv /439/EEG av om körkort får körkort inte utfärdas eller förnyas för sökande eller förare som är beroende av alkohol eller inte är i stånd att avstå från att köra fordon efter att ha förtärt alkohol. förare som varit beroende av alkohol får körkort utfärdas och förnyas efter intygad period av nykterhet, om detta stöds av ett läkarut- låtande och på villkor att regelbundna hälsokontroller genomförs. I direktivet sägs inte hur lång tiden av nykterhet skall vara. Detta måste dock tolkas så att försökspersonen inte på grund av sina medicinska för- hållanden får vara olämplig som förare. En försöksverksamhet med alkolås kräver relativt betydande resurser för förberedelse, genomförande och uppföljning. Förutom från kommer medverkan att krävas från såväl körkortsmyndigheter som polismyndigheter i de berörda länen. Vidare föreslås Aktiebolaget () engageras för att installera och utföra åter- kommande kontroller av alkolås i försökslänen och läkarinsatser kommer att behövas för att genomföra medicinska tester och intervjuer. Genom att begränsa försöken till att omfatta ett litet antal län kan dock kostna- derna för försöksverksamheten begränsas. Ett av syftena med försöks- verksamheten är att få erfarenheter av användning av alkolås i utan att behöva göra stora investeringar som kan vara bortkastade om alkolåset inte visar sig ge önskat resultat. Det vore inte försvarbart att redan nu göra så stora investeringar som en rikstäckande verksamhet skulle kräva. För att undvika snedvridning i resultatet av försöksverksamheten måste hänsyn tas till att försöksdeltagarna kan ha olika behov av transporter med personbil och olika tillgång till kollektiva transportmedel. Vidare kan det finnas skilda mönster för alkoholbruk i storstad respektive gles- bygd. De län som omfattas av försöksverksamheten bör därför innehålla såväl storstadsområde som glesbygdsområde och område med karaktär däremellan. Befolkningsunderlaget måste dessutom vara så stort att till- räckligt många körkortshavare kan förväntas ansöka om att få delta inom avsatt tid. Försöksverksamheten föreslås mot bakgrund härav bedrivas i , och . Den som gör sig skyldig till rattfylleri kan ha andra körkortsbehörig- heter än B och därutöver behörighet för att i yrkesmässig trafik framföra personbil. Rent tekniskt finns inte något som hindrar att även andra typer av körkortspliktiga fordon än personbilar förses med alkolås. Det fram- står dock som mindre lämpligt att låta en försöksverksamhet som den föreslagna även omfatta andra körkortsbehörigheter. Tyngre fordon i körkortskategorierna C, CE, D eller DE kan sägas vara farligare i sig genom sin tyngd och storlek än personbilar och kraven på omdöme och skicklighet ställs högre på förare av denna typ av tunga lastbilar och bussar med eller utan tunga släpfordon. Motorcyklar som kräver be- hörighet A eller A1 är av olika skäl inte lämpade för försöksverksam- heten och används dessutom i allmänhet endast under en begränsad del av året. Frågan om yrkesförare i personbefordran nuvarande behörighet TAXI skall kunna delta i försöksverksamheten har diskuterats. Rege- ringen anser det dock inte lämpligt att i detta skede inkludera denna yrkeskategori i försöksverksamheten. Behörigheten B ger innehavaren rätt att köra förutom personbilar upp till även lätta lastbilar, terrängvagnar och motorredskap klass I. Regeringen föreslår dock att försöksverksamheten skall begrän- sas till personbilar varför det på körkortet särskilt måste anges att be- hörigheten avser endast viss personbil som är utrustad med det godkända alkolåset. Det får ankomma på som körkortsutfärdande myndighet att bestämma hur begränsningen rent konkret anges på kör- kortet. Det bör vidare ankomma på att föreskriva närmare be- stämmelser om reglerna för inmontering av alkolås. Verket bör också i det sammanhanget ta ställning till gällande krav på registreringsbesikt- ning med anledning av inmontering av alkolås och kontrollbesiktningar . Försökspersonerna skall genom ett särskilt avtal förbinda sig att endast köra i . Ett svenskt körkort gäller i enlighet med rådets direktiv /439/EEG av om körkort inom hela Europeiska unionen. Körkortsdirektivet ger inte möjlighet att särskilt ange godkänt alkolås som villkor för viss behörighet utan detta måste nu anges som nationell kod. Eftersom nationella koder inte är harmoniserade kan sådana koder inte tolkas i andra medlemsstater. Var och en som del- tar i försöksverksamheten skall därför genom särskilt avtal förbinda sig att endast köra fordonet i . För att kunna mäta resultatet av försöksverksamheten, bl.a. hur alko- låset påverkar försökspersonernas nykterhet, är det lämpligt att försöks- personerna genomgår regelbundna läkarundersökningar av samma typ som föreskrivs i medicinska föreskrifter (VVFS 1996:200) om utvidgad lämplighetsprövning efter trafiknykterhetsbrott. Även andra krav kan behöva ställas på försökspersonerna för att kunna mäta resultatet av försöksverksamheten. Ett sådant krav kan vara en skyldighet att inställa sin personbil för kontroller av alkolåsutrustningen eller att delta i olika tester. Denna typ av krav bör regleras genom det särskilda avtalet. Det är den enskilde som skall stå för de kostnader som är direkt för- knippade med hans eller hennes deltagande i försöksverksamheten. Till denna typ av kostnader hör en avgift för behandlingen av ansökan om deltagande i försöksverksamheten liksom kostnader för installation av alkolåset, för hyra av alkolåset, för regelbundna kontroller av utrust- ningen och fordonet med anledning av installationen, för de medicinska kontroller som föreskrivs och för utfärdande av nytt körkort. Trots att dessa kostnader kan uppgå till inte helt obetydliga belopp kan ett del- tagande i försöksverksamheten vara fördelaktigt även ur ekonomisk synpunkt för den enskilde som kanske just därför kan behålla en anställ- ning, fortsätta att driva en rörelse eller på annat sätt fungera bättre i sam- hället. 6.3 Villkorstid Regeringens förslag: Den villkorliga körkortsåterkallelsen skall gälla . Giltighetstiden för den villkorliga körkortsåterkallelsen skall anges i beslutet. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Länsrätten i anser att det i lagtexten särskilt skall anges från vilken tidpunkt villkorstiden skall gälla. i anser att villkorstiden borde be- stämmas till den längsta återkallelsetiden, dvs. Övriga remiss- instanser har inte haft några erinringar mot den föreslagna villkorstiden. Skäl för regeringens förslag: Med en medgiven villkorlig återkallelse av ett körkort föreslås följa en villkorstid för körkortshavaren , han eller hon skall ha alkolås inmonterat och följa vill- koren för den villkorliga återkallelsen. Vid val av villkorstidens längd har hänsyn tagits till försöksanvändning av alkolås behöver fortgå för att insamlade uppgifter skall utgöra erforderligt underlag för utvärdering av försöket. För detta ändamål har en tvåårig villkorstid bedömts lämplig. Vidare har beaktats den spärrtid under vilken ett slutligt återkallat körkort inte kan återfås. Spärrtidens längd kan bestämmas mellan en månad och beroende på alkoholkoncentration, körkortshavarens behov av körkort m.m. Det framstår som rimligt, av bl.a. rättviseskäl, att villkorstiden inte bestäms till än motsvarande spärrtid. Det är dock mycket ovanligt att spärrtiden bestäms till än . Enligt statistik förekom längre spärrtid än i genomsnitt i av åter- kallelsefallen 1995. Villkorstiden bör också jämföras med den så kallade utvidgade lämplighetsprövningen. krävs för att återfå körkortet efter rattfylleribrott med en alkoholkoncentration om i blodet verifierat varaktigt nyktert levnadssätt och att prognosen för fortsatt nykterhet är god. Enligt föreskrifter (VVFS 1996:200) om medicinska krav för inne- hav av körkort m.m. gäller en observationstid, som sammanlagt uppgår till , fördelat före utfärdandet av körkortstillstånd och en längre kontrolltid med kontrollstationer efter detta. Någon lägsta promillehalt vid trafiknykterhetsbrottet för att kvalificera till försöksverksamheten föreslås inte. Detta medför att förare som haft låg alkoholkoncentration och som önskar delta i försöket, kan få en väsentligt längre villkorstid än den spärrtid som skulle bestämts om de fått sina körkort slutligt återkallade. Detta kan medföra att dessa förare hellre tar utan körkort än deltar i försöket. För andra förare kan även utan körkort medföra sådana problem att de ändå föredrar att delta i försöken trots den längre villkorstiden. Av försökstek- niska skäl bör villkorstiden dock vara densamma för alla deltagare. Som villkorstid räknas tiden från beslut om villkorlig återkallelse till dess att förflutit. Innan ansökan om deltagande i försöksverksam- heten görs skall sökanden informera sig om alkolåset och de villkor som skall följas. Vidare skall sökanden införskaffa läkarintyg och ingå avtal om hyra av alkolås. Sedan skall ansökan om villkorlig återkallelse hand- läggas av och om ansökan bifalls nytt körkort utfärdas, alkolåset monteras in och installationen godkännas. Sökande som får sina körkort villkorligt återkallade kommer således att ha varit utan körkort ett tag och en kortare del av villkorstiden ha förflutit innan föraren åter kan sätta sig bakom ratten. 6.4 Konsekvenser av misskötsamhet hos försökspersonen förslag: Om försökspersonen inte följer de uppställda vill- koren eller uppför sig på sådant sätt att grund för nytt körkortsingripande enligt körkortslagen föreligger skall den villkorliga återkallelsen undan- röjas och frågan om körkortsingripande tas upp till förnyad prövning. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredaren har dock föreslagit att försök att starta fordonet med alkohol i utandningsluften inte skulle resultera i att försöksdeltagandet skulle avbrytas. Remissinstanserna: Länsrätten i , Körkortsföre- ningen och anser att deltagande i försöksverksamheten skall avbrytas av bl.a. rättvise- och trafiksäker- hetsskäl om försökspersonen försökt starta bilen i påverkat tillstånd eller försökt manipulera alkolåset. Skäl för regeringens förslag: Deltagarna i försöksverksamheten med alkolås kommer att vara tvungna att följa en mängd regler för att få delta i försöket och köra med alkolås. Förutom villkoren i den föreslagna lagen, kommer att utfärda föreskrifter om bl.a. krav på åter- kommande läkarbesök för provtagning och intervjuer samt krav på regel- bundna kontroller av alkolåset. Den villkorliga återkallelsen av körkortet skall vara förbunden med villkor som måste följas . Om villkoren inte följs skall undanröja den villkorliga åter- kallelsen och på nytt pröva frågan om körkortsingripande med anledning av brottet som föranledde den villkorliga återkallelsen. Det är bl.a. från trafiksäkerhetssynpunkt viktigt att strikta villkor ställs upp och att avvikelser från villkoren inte tolereras. Följs inte villkoren skall underrättas och körkortsingripandet prövas på nytt. Möjligheten att få sitt körkort återkallat villkorligt får inte uppfattas som en enkel utväg att få behålla körkortet. Körkortshavaren får inte köra något annat körkortspliktigt fordon än det som utrustats med alkolås.