prop · GL0370 · 1998-01-01 00:00:00 — - För kandidatländerna skall det svenska tekniska stödet och investeringarna inriktas på de krav som ställs inför det kommande EU-medlemskapet. - Inom energiområdet skall svenska insatser inriktas på att öka effektiviteten i produktion, distribution och användning av såväl värme som el vilket också bidrar till en minskad miljöpåverkan. - Syftet med det svenska kärnsäkerhetsprogrammet är att bidra till att uppenbara säkerhetsbrister åtgärdas i existerande reaktorer som av energibalansskäl inte kan stängas samt att stärka de oberoende säkerhetsmyndigheterna. På kärnavfallsområdet bör det svenska engagemanget i samarbetet med ges ökad prioritet. 4.5.1 Miljösituationen i Länderna i har på grund av sin förorenande och ineffektiva industri likartade brister när det gäller miljövård. Det finns dock betydande skillnader såväl inom som mellan länderna i fråga om behov och möjligheter att förbättra miljön. Miljövården har i allmänhet kommit längre i storstäderna än i mindre samhällen. Samtliga större kuststäder längs den har påbörjat investeringsprojekt för att förbättra avloppsreningen. Miljövården har kommit längst i . I de baltiska länderna är miljövården mer utvecklad i än i och , medan den i knappast utvecklats alls . Den snabba ekonomiska utvecklingen, särskilt i och , medför att nya miljöproblem, snarlika de som finns i väst t.ex. luftföroreningar från biltrafik och avfallshantering, ökar i omfattning. kommer kandidatländernas nationella prioriteringar inom miljövården att i huvudsak påverkas av EU-anpassningen. Även internationella miljöavtal och regionalt miljösamarbete kommer att ha stort inflytande. är en viktig drivkraft för en miljöanpassning i . Det är angeläget att svenskt stöd fortsätter att ge ett positivt bidrag till den processen. 4.5.2 för Många miljöproblem i är av gränsöverskridande karaktär och måste lösas genom internationellt samarbete. Nya möjligheter att minska europeiska och svenska miljöproblem har öppnat sig genom medlemskap i . miljöpolitik inriktas bl.a. på att utveckla möjligheterna till internationell samverkan för att minska gränsöver- skridande föroreningar och bidra till en långsiktigt hållbar utveckling i regionen. En avspegling av detta är det svenska initiativet att starta en utveckling av en för som bl.a. diskuterades vid regeringschefsmötet i . Länderna runt har mycket gemensamt och arbetet med en för regionen har en central betydelse för en ekologiskt hållbar utveckling i vårt närområde. Genomförandet av för kommer att leda till ett fördjupat samarbete inom viktiga sektorer som energi, transporter, jordbruk, fiske och industri. Dessa samt sektorerna skogsbruk och turism har utvecklat egna planer för uthållig utveckling. Det är viktigt att insatser för att främja uthållig utveckling inom ramen för dessa planer kommer till stånd . Regeringen välkomnar att de internationella finansiella institutionerna lägger mer vikt på förenlighet med uthållig utveckling när det gäller finansiellt stöd till olika projekt och ämnar fortsatt verka för att denna inriktning förstärks. 4.5.3 Åtgärdsprogrammet för för miljöinsatser i är att bevara och förbättra miljön, särskilt i och kring . Utgångspunkten för insatserna är det s.k. Åtgärdsprogrammet för inom vilket de 132 största föroreningskällorna identifierats. insatser, med syfte även att gynna gränsöverskridande samarbete, består dels av institutionellt stöd till centrala och regionala miljöförvaltningar, dels av investeringar. har tecknat avtal om delfinansiering av sju större vatten- och avloppsprojekt i och bereder ytterligare vatten- och avloppsprojekt i de baltiska länderna, , och där de största insatserna planeras i respektive . har även finansierat studier avseende avfallsprojekt i och samt mottagningsanordningar för olja i hamnar i och . Åtgärdsprogrammet har genomgått en uppdatering vars resultat presenteras och väntas antas av () miljöministrar vid deras möte i . I stort sett ligger det ursprungliga programmets mål och åtgärder fast. Trots de svårigheter som förelegat har åtgärder kunnat påbörjas vid en majoritet av de 132 hot spots som identifierades i det ursprungliga programmet 1992. finns ett behov av en viss förskjutning mot åtgärder riktade mot industriella "hot spots" och initiativ för att kunna åtgärda en större mängd små kommunala utsläpp. I utformning av stöd till de senare bör hänsyn tas till resultatet av den utvärdering som Sida och gjort med avseende på investeringsstödet inom ramen för kommunsamarbetet. Utsläpp från jordbruket blir också allt viktigare att åtgärda. Vissa "hot spots" har strukits från den ursprungliga listan men det finns ett behov att kunna tillföra nya som prioriterade åtgärdsobjekt. Uppdateringen av Åtgärdsprogrammet kommer att innebära att kriterier arbetas fram för att lättare kunna bedöma om gamla "hot spots" kan tas bort eller nya bör tillföras. Åtgärdsprogrammet kommer fortsatt ha ett stort behov av investerings- stöd. 4.5.4 Kärnsäkerhet och strålskydd De svenska insatserna för att förbättra kärnsäkerheten och strålskyddet har pågått och har koncentrerats till säkerhetsförbättringar vid kärnkraftverket i samt till stöd till den litauiska säkerhetsmyndigheten . Erfarenheterna från samarbetet med har med tiden lett till ett begränsat samarbete också med de ryska kärnkraftverken i och Kola län. Insatser görs också inom strålskydds- och kärnavfallsområdet främst i och samt i nordvästra . Syftet med det svenska kärnsäkerhetsprogrammet är att bidra till att uppenbara säkerhetsbrister åtgärdas i existerande reaktorer som av energibalansskäl inte kan stängas samt att stärka de oberoende säkerhetsmyndigheterna. De svenska insatserna på kärnsäkerhetsområdet har koordinerats med annat internationellt samarbete bl.a. inom ramen för G-24 vilket har varit av stor betydelse för att insatserna skall ge bästa möjliga effekt. () har etablerat en () som samordnar det internationella samarbetet rörande omhändertagande av radioaktivt avfall i , framförallt i . Det kompletterande finansieringsinstrument som utgör har också lett till att väsentliga säkerhets- investeringar kunnat göras i , i Kozlodujreaktorerna i , i , Novovoronezj och Kola i samt i Tjernobyl i . Samarbetet mellan de länder som bidrar till kärnsäkerhets- fonden, bl.a. med , gör det också möjligt att ställa gemensamma krav på mottagarländerna om avvecklingsplaner för de sämsta kärnkraftverken, förbättrad energihushållning och på uppbyggnad av starka och oberoende säkerhetsmyndigheter. I takt med att de mest akuta säkerhetsproblemen vid åtgärdas, minskar behovet av svenska insatser framför allt när det gäller rena utrustningsleveranser. Fortsättningsvis bör uppbyggnaden av den kärntekniska infrastrukturen i prioriteras, vilket inkluderar samarbetet med säkerhetsmyndigheten och dess tekniska stödorganisationer samt åtgärder för att höja säkerhetskulturen vid . De minskade behoven av insatser i har tillsammans med särskilda regeringsinitiativ möjliggjort ett ökat svenskt engagemang för att förbättra säkerheten vid de ryska kärnkraftverken i Leningradområdet och Kola genom att erfarenheterna från de svenska insatserna i tas till vara. Detta samarbete bör stärkas. Inom kärnavfalls- och strålskyddsområdet har de svenska insatserna alltmer kommit att prioriteras mot kärnavfallsområdet efterhand som kartläggningen av dessa problem visat på de stora behov av insatser som behövs. Detta gäller i synnerhet situationen i den ryska delen av . Regeringen avsatte särskilda medel för att starta bl.a. en förstudie om omhändertagande och förvaring av använt kärnbränsle från . Det svenska samarbetet med på kärnavfallsområdet bör ges ökad prioritet. På strålskydds- området bör främst olycksberedskap samt strålskyddet vid kärntekniska anläggningar prioriteras. De svenska insatserna på kärnsäkerhets- och strålskyddsområdet samordnas genom () respektive (). Genom myndigheternas breda internationella kontaktnät har de svenska insatserna på kärnsäkerhets- och strålskydds- området på ett effektivt sätt kunnat samordnas med andra bilaterala och multilaterala insatser i . I samband med att de svenska insatserna på kärnavfallsområdet ökar finns ett starkt behov av en större samordning mellan de båda myndigheternas projektverksamhet för att säkerställa att den kompetens som finns inom de båda myndigheterna tas till vara på bästa möjliga sätt. Den konvention om kärnsäkerhet som trädde i kraft och som regeringen har redovisat för (skr. 1994/95:116) samt den gemensamma konvention om säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle och om hantering av radioaktivt avfall som undertecknade förväntas ytterligare stärka det internationella kärnsäkerhetsarbetet och den internationella insynen i de östeuropeiska kärnenergiprogrammen. etablerades genom G-7 ländernas initiativ den s.k. Tjernobylfonden med vars hjälp den s. k. sarkofagen över den havererade reaktorn skall försättas i ett säkert tillstånd. Fonden administreras av . Den totala kostnaden för projektet är beräknad till . Av dessa har G-7 och EU tillsammans med ett ytterligare antal länder bidragit med . har utfäst sig att utbetala ecu . andel uppgår till i form av bidrag av materiel och arbetskraft. Befintliga medel är tillräckliga för att genomföra den första undersökande fasen av projektet vilken bedöms ta två till . Det är angeläget att kan bidra till projektets fullföljande som ingår i en överenskommelse att stänga hela kärnkraftverket i Tjernobyl . Insatser inom kärnsäkerhetsområdet skall samordnas med Sidas program för energisamarbete. I det nuvarande programmet kanaliseras medel till respektive Statens strålskydds- institut genom Sida som också följer upp stödet. En utvärdering av det svenska stödet för kärnsäkerhet och strålskydd pågår som även skall studera behovet av eventuella organisatoriska förändringar av nuvarande samarbete. 4.5.5 Energi I de tidigare centralplanerade ekonomierna i var energisektorn starkt tillförselorienterad, prioriterad från investerings- synpunkt och dominerad av statliga företag. Koppling saknades mellan de verkliga produktions-, transport-, och distributionskostnaderna och det pris användaren betalade. Sektorn karaktäriserades av överkonsumtion av energi och en omfattande miljöpåverkan. Upplösningen av det forna ledde för många av länderna till en dramatisk ökning av priserna på importerad olja och gas som en kraftig ekonomisk tillbakagång skedde. Följden blev i de baltiska länderna att energiförbrukningen sjönk . Med de höjda priserna påbörjades en nödvändig men smärtsam förändringsprocess i energisektorn och pågår denna process med olika intensitet i olika länder. Problemen har förstärkts i många länder där man av politiska skäl avstått från att vidta nödvändiga höjningar av de inhemska el- och värmepriserna och låtit energiföretagen fortsätta leverera till icke betalande kunder. För många energiföretag har följden blivit dålig likviditet, ett kraftigt eftersatt underhåll och svårigheter att finna extern finansiering. För slutanvändarna, som har en mycket begränsad betalningsförmåga, är det största problemet bristande incitament och resurser att genomföra energisparåtgärder. Behovet av stödinsatser inom energisektorn är stort. Förändringsarbetet försvåras av att många länder saknar såväl lagstiftning som kunskaper på förvaltnings- och företagsnivå för den nödvändiga marknadsanpassningen. Det finns dock stora möjligheter att öka effektiviteten i produktion, distribution och slutanvändning av såväl värme som el vilket också kommer att bidra till en minskad miljöpåverkan. Sida har genomfört insatser på energiområdet i . Sidas totala engagemang på energiområdet uppgår till ca i bidrag och ca i krediter varav är beslutat. Sidas energisamarbete betonar de institutionella aspekterna och ställer krav på förändringar i mottagarländerna. Stödet begränsas i huvudsak till åtgärder som avser befintliga energisystem för att där minska förlusterna och öka effektiviteten. Stöd ges till effektivisering i alla led från produktion till slutanvändning men med krav att åtgärderna skall vara lönsamma. Stöd till satsning på nya produktionsanläggningar motiveras enbart vid övergång till inhemska bränslen för att förbättra miljön och uppnå en rimlig självförsörjningsgrad. Stödet inriktas på områden där speciell svensk kompetens finns och s.k. twinningsamarbete ingår. beslutade om riktlinjer för energipolitiken (prop. 1996/97:84, bet. 1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272). I beslutet framhålls vikten av ett breddat energi-, miljö- och klimatsamarbete i . Det är av stort svenskt intresse att minska riskerna med kärnkraften i och övriga samt att utveckla ett energisystem kring som är säkert, väl dimensionerat och ekologiskt uthålligt. har anvisat ca för ett program för utveckling av energisystemet i bl.a. och övriga . Programmet är en strategisk del i den svenska klimatpolitiken och administrerades ursprungligen av (). administreras programmet av . Sida har i sin energiutredning föreslagit att utvecklingssamarbetet på energiområdet skall bidra till en omställning av energisystemen i mottagarländerna med syfte att nå ett effektivt utnyttjande av befintliga resurser med beaktande av EU:s miljökrav, en långsiktig inriktning på miljömässigt uthålliga energislag, en väl fungerande energisektor baserad på marknadsekonomiska principer och internalisering av miljökostnader samt en rimlig grad av leveranssäkerhet. Sida har vidare pekat på behovet av en tydligare ansvarsfördelning mellan utvecklingssamarbetet och det klimatpolitiska samarbetet. Regeringen aviserade i propositionen En uthållig energiförsörjning (prop. 1996/97:84) att allt statligt svenskt stöd inom energiområdet till kommer att bli föremål för utvärdering inför . Utvärderingen av de svenska insatserna inom energiområdet i regionen beräknas vara slutförd . I avvaktan på resultatet av denna utvärdering är regeringen inte beredd att ta ställning till inriktningen av verksamheten eller till ansvarsfördelningen mellan berörda myndigheter. Regeringen avser att återkomma till i denna fråga i budgetpropositionen för . 4.6 Jämställdhet Sammanfattning: - Allt samarbete med skall präglas av ett jämställdhetsperspektiv, vilket innebär att planerade insatser skall analyseras utifrån de effekter de kan ha på kvinnor respektive män. Kvinnor och män skall identifieras som samarbetspartners och aktörer. - Utvecklingssamarbetet skall utformas så att det bidrar till ökad jämställdhet mellan kvinnor och män i samarbetsländerna. - Särskilda insatser skall genomföras för att öka kvinnors representation i de politiska församlingarna och för att underlätta kvinnors situation på arbetsmarknaden. Frågan om jämställdhet i är komplex. Arvet från Sovjettiden med formella men knappast reella kvoteringar och betungande dubbelarbeten innebär att många kvinnor har en negativ inställning till begreppet jämställdhet. har utvecklingen mot demokrati och marknadsekonomi inneburit ökade skillnader mellan kvinnor och män inom de flesta samhällsområden i . Enligt utgör kvinnor 70 av det totala antalet arbetslösa i och kvinnor är arbetslösa än män. är den enda region i världen där andelen kvinnor i beslutsfattande ställning minskar. försämras männens situation på flera områden, där exempelvis ökad alkoholkonsumtion och därtill kopplade sjukdomar samt fallande medellivslängd är alarmerande. Det är vidare viktigt att de länder som kandiderar för EU-medlemskap kan uppfylla det relativt omfattande regelverk som finns inom unionen på jämställdhetsområdet. Regeringen föreslog i proposition 1994/95:160 att ett könsrelaterat perspektiv borde anläggas på hela östsamarbetet i syfte att nå bättre resultat. I proposition 1995/96:153 föreslog regeringen att de riktlinjer för jämställdhet i utvecklingssamarbetet som höll på att utarbetas skulle omfatta även östsamarbetet. beslutade att ett jämställdhetsperspektiv skall prägla hela utvecklingssamarbetet med . utfördes en studie över hur jämställdheten kunde främjas i samarbetet med (Ds 1996:72). Studien konstaterade att det fanns goda förutsättningar att integrera jämställdhetsaspekter inom samtliga samarbetsområden som engagerat sig i. Studien framhöll att jämställdhetsfrågorna måste ges en central ställning i planering och administration av samarbetet. Jämställdhetsarbetet skall således bedrivas på alla samhällsområden, vilket ställer stora krav på uppmärksamhet och frånvaro från slentriantänkande hos dem som planerar och genomför samarbetet. Studien framhöll också vikten av ett bra statistikunderlag för att belysa brister och behov i utvecklingssamarbetet. Lokal demokrati, företagande, vård och omsorg samt enskilda organisationer nämndes som särskilt strategiska områden för jämställdhetsarbetet. Regeringen avser också utveckla expertutbytet inom jämställdhetsarbetet. bör i sitt samarbete med ha som mål att åstadkomma ett effektivare utvecklingssamarbete genom att identifiera både kvinnor och män som samarbetsparter och aktörer. bör verka för att förbättra möjligheterna för kvinnor att själva formulera sina krav på samhällsutvecklingen samt att kvinnor och män i våra samarbetsländer oavsett grundförutsättningar skall ha lika möjligheter att själva få välja hur de vill forma sina liv. Jämställdhet är inte en kvinnofråga utan en demokratifråga. är det också en ekonomisk fråga, eftersom oförmåga att ta tillvara både mäns och kvinnors kompetens och kunskap innebär ett ineffektivt utnyttjande av landets resurser. Kunskap om samarbetslandets egna mål, strategier, prioriteringar och initiativ skall utgöra grunden för alla insatser. Utvecklingssamarbetet skall grundas på en analys av kvinnors och mäns olika ansvar och behov. Vid prioritering mellan olika sektorer och mellan olika projekt inom en sektor skall projekt med tydligt jämställdhetsperspektiv äga företräde. Varje insats skall utformas så att både kvinnor och män kan påverka, ta del av och själva bidra till utvecklingen. I kontakter med samarbets- länderna på alla nivåer och med internationella organisationer verksamma i länderna skall klargöras att jämställdhet ingår som ett viktigt kriterium vid utformning och bedömning av landstrategier, samarbetsprogram och projekt, för att samarbetet skall ge goda utvecklingseffekter och tillvarata både kvinnors och mäns behov och resurser. Det är viktigt att i dialogen med samarbetsländerna föra fram frågan om jämställdhet som en central förutsättning för demokrati och hållbar utveckling. Rapportering, översyner och utvärderingar skall vara könsuppdelade och skall analysera hur jämställdhetsperspektivet har vägts in och hur insatserna har påverkat förhållandet mellan kvinnor och män i målgruppen. I insatser där jämställdhetsperspektiv saknas skall utrönas om insatsen kunde ha haft jämställdhetseffekter med en alternativ uppläggning. Som ett komplement till principen om att alla insatser skall präglas av ett jämställdhetsperspektiv, kan särskilda insatser riktade till enbart kvinnor eller män vara motiverade. Det gäller t.ex. de särskilda utbildningar som har genomförts med kvinnliga företagsledare och kvinnliga journalister. Insatser riktade mot kvinnliga politiker kan också vara motiverade. Det kan också gälla insatser riktade till män för att öka kunskapen om alkohol- och tobakskonsumtionens hälsovådliga effekter. Eftersom samarbetet fick ett uttalat jämställdhetsperspektiv först , är det ytterst svårt att bedöma effekterna av hittillsvarande jämställdhets- arbete. I Ds 1997:75 framförs kritik mot att jämställdhetsperspektivet inte har fått tillräcklig genomslagskraft. Ett förverkligande av jämställdhetsmålet kräver skärpt uppmärksamhet i beredning och uppföljning av projekt, samt säkerställande av att jämställdhets- perspektivet beaktas i utvärderingar av samarbetet. Regeringen anser att de handlingsplaner för jämställdhet i utvecklingssamarbetet med som fastställts av och Sida är ett led i detta arbete. 5 Samarbetsländerna Regeringens förslag: utvecklingssamarbete med de central- och östeuropeiska länderna skall bidra till en dynamisk och demokratisk europeisk gemenskap. Prioriterade samarbetsländer skall vara , , , , och . Utökade insatser i andra länder förutses även. Utvecklingssamarbetet skall inriktas på att stödja , , och medlemskap i unionen och på att vidare integrera och i europeiska samarbetsstrukturer. Utredarens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (bilaga 1). Remissinstanserna: Har i huvudsak godtagit utredarens förslag (bilaga 3). 5.1 Geografisk prioritering utvecklingssamarbete med har koncentrerats till , , , och . Detta är en konsekvens av geopolitiska läge och strävan att bidra till ökad säkerhet och ökat välstånd i . har tillsammans med grannländerna runt många gemensamma intressen och kulturella och historiska band. Utvecklingssamarbetet med dessa länder är ett naturligt led i övergången till ett normalt grannlandssamarbete. Samarbetet med har utvecklats snabbt och förutses få en betydande omfattning. För kommande samarbetsperiod finns anledning att fortsatt prioritera dessa sex länder. Under det närmaste året skall nya landstrategier fastställas för de sex länderna vari inriktningen av samarbetet skall preciseras. Med framför allt och utvecklas samarbetet allt mer till normala grannlandsrelationer och utvecklingssamarbetet kan således komma att minska . Det finns dock fortfarande många områden inom vilka utvecklingssamarbetet även framgent kommer att spela en betydande roll. Det gäller särskilt kunskapsstöd för att underlätta EU-medlemskapet och investeringar på miljö- och energiområdet, vilka också är nödvändiga ur ett medlemskapsperspektiv. Samarbetet med och kommer likaledes i mycket hög utsträckning att vara inriktat på åtgärder som underlättar anpassningen till EU. Det är viktigt att söker förhindra att nya skiljelinjer skapas mellan de länder i som börjar förhandla om medlemskap och de som eventuellt kan komma att få vänta med realförhandlingar. Åtgärder för att påskynda och närmande till EU är därför särskilt angelägna och utvecklingssamarbetet väntas spela en fortsatt betydande roll i våra relationer med dessa länder under kommande samarbetsperiod. Samarbetet med har såsom förutskickades i proposition 1994/95:160 fördjupats och utökats . Detta är en utveckling som väntas fortsätta. Såväl säkerhetspolitiska som ekonomiska skäl tillsammans med stora samarbetsmöjligheter talar för en fortsatt ökning av utvecklingssamarbetet med . Ett tilltagande intresse finns på rysk sida för att lära av svenska erfarenheter vad gäller reformering av offentlig sektor, inte minst på det sociala området. Ökat näringslivssamarbete och miljö- och energisamarbete förutses också. Rent generellt kan sägas att samma typer av insatser som är motiverade i kandidatländerna också är välgrundade i , eftersom de knyter närmare europeiska och internationella samarbetsstrukturer. har också utvecklingssamarbetet med inletts och vuxit i bredd och omfattning. storlek och dess geopolitiska läge i gör att landets utveckling är av säkerhetspolitiskt och ekonomiskt intresse för . Regeringen anser därför att det finns goda skäl att inkludera i den prioriterade länderkretsen. Den successiva ökning av utvecklingssamarbetet som skett under innevarande samarbetsperiod bör fortsätta . Några nyckeldata för samarbetsländerna 1997 Befolkning, milj 1,5 2,5 3,7 38,6 147,5 50,9 BNP-tillväxt, % 11 5 5 6,5 0,4 -4 Inflation, % 12 7 8,5 13,2 11,1 10,1 Direktinvesteringar, milj US-dollar 200 300 250 4500 3100 400 Privat sektor, % 70 60 70 65 70 50 Arbetslöshet, % 5,4 6,7 5,8 12,6 9 2,7 Medellivslängd1 61,7 60,8 63,6 67,6 58,3 62,8 1 Förväntad medellivslängd för män 1995 (: 1994) Källa: En särskild beredskap bör finnas för utökat samarbete med när de politiska och ekonomiska förutsättningarna finns för att bedriva utvecklingssamarbete med landet. Fram till dess är det av vikt att inte isoleras helt och stöd till enskilda organisationer, fackföreningar och människorättsorganisationer kan härvid utgöra ett väsentligt svenskt bidrag.