prop · GL0313 · 1998-01-01 00:00:00 — tillkallade regeringen en särskild utredare för att utreda frågan om hur miljömålet i konsumentpolitiken ska uppnås samt att lägga fram förslag till en åtgärdsinriktad handlingsplan. Utredaren föreslår i betänkandet Konsumenterna och miljön (SOU 1996:108) bl.a. att Högskolelagens (1992:1434) portalparagraf ska kompletteras med att utbildningen ska förmedla kunskaper om miljön samt att ska inrikta befintliga utvecklingsanslag på integrerade miljöinslag i utbildningar inom information, journalistik och media. Universitet och högskolor har en viktig roll i att bidra till att stärka omställningen till ett ekologiskt hållbart samhälle. Detta bör tydligt återspeglas i högskolans olika verksamheter. Regeringen har dock inte funnit skäl att föreslå någon ändring av högskolelagen bland annat eftersom en grundläggande princip i reformerna av den högre utbildningen är att varje lärosäte har att besluta om utbildningarnas inriktning och innehåll. Formulering av mål och återrapporteringskrav i regleringsbrevet bedöms också som både lämpligare och effektivare för att styra högskolornas miljöinriktade verksamhet. Målet bör vara att högskolorna behandlar miljöfrågorna i sina utbildningar i sådan omfattning och med sådan inriktning som motiveras av den verksamhet utbildningen förbereder för. Miljöfrågor är till sin karaktär tvärvetenskapliga och arbetet med dessa frågor bör därför vara både disciplin och fakultetsöverskridande. Utöver de särskilda miljökurser och miljöutbildningar som finns på många håll i högskolan är det av stor vikt att integrera miljö- och utvecklingsfrågor även i andra mer generella kurser och utbildningsprogram av annan inriktning. 3.7.3 Forskning Forskning - den fysiska verksamheten och högskolor har eller håller på att utveckla handlingsplaner för den fysiska verksamheten enligt målet om en hållbar utveckling. Det finns också ett internationellt miljöhandlingsprogram för universiteten, "for Sustainable Development", som utarbetats av den europeiska rektorskonferensen. Forskningens inriktning och innehåll Regeringen presenterade sina förslag om inriktningen av forskningspolitiken för i propositionen Forskning och samhälle (prop. 1996/97:5, bet. 1996/97:UbU3, rskr. antog regeringens förslag till mål för forskningen och riktlinjer för forskningspolitiken. Enligt målen skall forskningen bl.a. bidra med nya väsentliga fakta om naturen, samhället och kulturen och den skall bidra till att bevara och utveckla hälsa, kultur, välfärd och miljö. Forskningen skall bidra till ekonomisk utveckling samt till samhällets omställning till en hållbar utveckling och därigenom främja sysselsättning och välfärd. Forskningen skall vidare främja en hög allmän utbildningsnivå, kritiskt tänkande och ett vetenskapligt förhållningssätt i samhället samt bidra till internationellt samarbete, fred och till lösningar av globala problem. Som aviserades i forskningspropositionen har regeringen givit i uppdrag att utveckla och konkretisera det svenska programmet för forskning till stöd för en hållbar utveckling. Arbetet skall ske i samverkan med , i samråd med andra berörda myndigheter och forskningsfinansiärer och med hörande av berörda intresseorganisationer. Uppdraget skall redovisas till regeringen . 3.8 Åtgärdsprogram för en ekologiskt hållbar utveckling inom verksamhetsområde Sammanfattning Arbeta för en förändring av EG:s gemensamma jordbrukspolitik i mer miljöanpassad riktning. Bygga ut miljöersättningsprogrammet för jordbruket. Utforma ett åtgärdsprogram för bekämpningsmedelsanvändning 1997-2001. Främja ekologisk produktion. Fördela medel för försöks- och utvecklingsverksamhet för att minska växtnäringsläckaget. Vidareutveckla aktionsplan för bevarande av den biologiska mångfalden inom jordbruket och rennäringen. Arbeta för en förändring av den gemensamma fiskepolitiken i syfte att uppnå ett uthålligt fiske. Försiktighetsprincipen skall tillämpas för att nå ett uthålligt fiske. Genomföra aktionsplan för biologisk mångfald på fiskets område. Följa upp aktionsplanen för Östersjölaxen. Utveckla Nordsjösamarbetet på fiskeområdet. Ett hållbart jordbruk är resursbevarande, miljöanpassat och etiskt godtagbart. Ett grundläggande krav för ett ekologiskt hållbart produktionssystem inom jordbruket är att det framtida handlingsutrymmet bibehålls. Ett jordbruk som bidrar till bevarande av naturresurserna och minimerar jordbrukets negativa miljöeffekter innebär att framtida generationer kommer att ha bättre förutsättningar och valmöjligheter att utforma ett samhälle med god livskvalitet. Jordbruket skall även vara etiskt godtagbart. Resursbevarande jordbruk Det resursbevarande jordbruket bedriver produktionen så att ett långsiktigt utnyttjande av naturresurserna möjliggörs. Faktorer som har en avgörande betydelse är bl.a. säkerställande av odlingsmarkens långsiktiga produktionsförmåga och vidmakthållande av de grundläggande ekologiska processerna i marken samt bevarande av genetiska resurser av betydelse för jordbruket. Miljöanpassat jordbruk Ett miljöanpassat jordbruk skall bedrivas så att det inte negativt påverkar miljön. Användningen av olika insatsmedel i jordbruket och val av produktionsmetoder liksom produktionsinriktning påverkar graden av miljöbelastning. Etiskt godtagbart jordbruk Människan har ett ansvar att förvalta jordens resurser. Detta måste ske inte enbart utifrån våra egna intressen och behov utan också med hänsyn tagen till andra levande varelsers behov liksom till behovet av att bevara och återskapa jordens resurser för framtiden. Därför utgör etiska överväganden en viktig aspekt för ett ekologiskt hållbart jordbruk. Den svenska djurskyddslagstiftningen som infördes är ett viktigt instrument och en utgångspunkt för ett etiskt förhållningssätt till husdjuren. EU:s gemensamma jordbrukspolitik Den gemensamma jordbrukspolitiken bör förändras i syfte att miljöanpassa jordbruket i större utsträckning. Politiken bör tillföras ett miljömål jämställt med dess övriga mål. Utgångspunkten för agerande inom EU är att politiken i ökad utsträckning skall baseras på konsument- och miljöhänsyn. I de fall konsumenterna efterfrågar miljötjänster från jordbruket, t.ex. ett öppet odlingslandskap, är offentliga insatser befogade. Generella aktsamhetskrav inom ramen för principen att förorenaren betalar skall även omfatta jordbruksproduktionen. Det är angeläget att inom EU arbetar för en hög gemensam nivå för jordbrukets miljöansvar. Utbyggt miljöersättningsprogram för jordbruket I enlighet med vad regeringen aviserat ekonomiska vårproposition utökas ramen för jordbrukets miljöersättningsprogram med enligt förslag i budgetpropositionen . Regeringen har i proposition Hållbart fiske och jordbruk utarbetat ett förslag till ett utbyggt miljöersättningsprogram. Ett första miljöprogram för jordbruket godkändes av EG- kommissionen och har verkat i full omfattning . Programmet består av delprogram omfattande åtgärder för bevarandet av biologisk mångfald och kulturmiljövärden i odlingslandskapet och ett öppet och varierat odlingslandskap i skogsbygderna och i norra , ett delprogram med åtgärder för att minska jordbrukets miljöbelastning i miljökänsliga områden och ökad genetisk variation, samt ett delprogram med åtgärder för att stimulera övergång till ekologisk produktion. Inom samtliga delprogram avsätts medel för utbildning, information och demonstrationsprojekt. Regeringens förslag till ett utökat miljöersättningsprogram kan sammanfattas enligt följande: Delprogram för bevarande av odlingslandskapets biologiska mångfald och kulturmiljövärden För att ytterligare stimulera anslutningen till programmet bör ersättningsnivåerna höjas. utökas arealmålet till att omfatta alla utnyttjade betesmarker i landet. Det område inom vilket ersättning utgår för bevakande av ett öppet odlingslandskap utökas. Delprogram för att minska jordbrukets miljöbelastning och ökad genetisk variation. Miljöprogrammet bör utökas med omfattande insatser för att ytterligare minska växtnäringsläckaget från jordbruket. Med hjälp av höjda ersättningsnivåer, administrativa förenklingar och utökade arealmål stimuleras en ökad anslutning. Våtmarksanläggning bör vara ersättningsberättigat även på betesmark. Antalet ersättningsberättigade hotade husdjursraser bör ökas. Delprogram för främjande av ekologisk produktion Delprogrammet för ekologisk produktion bör utökas med stöd till ekologisk frukt- och bärodling. Administrativt enklare regler avseende gödselanvändning och möjlighet att låta antalet djur variera bör genomföras i syfte att minska komplexiteten och underlätta administrationen. Program för resurshushållande konventionellt jordbruk Ett nytt delprogram för främjande av ett resurshushållande konventionellt jordbruk föreslås. Programmet kombinerar krav på miljöåtgärder med krav på dokumentation och utbildning i syfte att öka kunskapen och medvetenheten om olika miljöproblem samt möjligheterna att lösa dessa. Ersättning för restaurering av slåtterängar En ny ersättningsform för restaurering av slåtterängar bör införas. Åtgärden kompletterar den möjlighet som redan finns att ersätta bevarandet av biologisk mångfald i slåtterängar inom ramen för det befintliga miljöprogrammet, genom att denna för bevarandet av biologisk mångfald så strategiskt viktiga naturtypen kan utökas. Bekämpningsmedelsanvändning 1997-2001 Hälso- och miljöriskerna vid användning av bekämpningsmedel i jordbruket och trädgårdsnäringen skall fortsätta att minska. Målet att halvera användningen av den aktiva substansen har varit en viktig drivkraft inom de två tidigare programmen och har i kombination med t.ex. substitutionsprincipen lett till att riskerna minskat. En minskning av den aktiva substansen behöver dock inte entydigt innebära en riskminskning. Det nya programmet bör i högre grad än tidigare inriktas mot att kartlägga och kvantifiera riskerna. Utvecklingen inom näring och handel för att möta de ökade kraven på hänsynstaganden vad gäller miljö och etik inom livsmedelsproduktionen markerar en positiv förändring . Detta kan ge nya och utökade möjligheter för en minskad och säkrare användning av bekämpningsmedel. Skyddet av såväl grundvatten- som ytvatten är högt prioriterat. Enskilda lantbrukares beteende för att undvika såväl avdrift med vind vid besprutning som punktutsläpp vid t.ex. påfyllning och rengöring av lantbruksspruta har härvid en stor betydelse. Såväl informations- och utbildningsinsatser som uppföljning av lantbrukares beteenden är därför viktiga. Fortsatta insatser inom försöks- och utvecklingsverksamheten samt rådgivnings-, informations- och utbildningsverksamheten är nödvändiga för att upprätthålla gjorda vinningar och öka kunskap. Regeringen föreslår i enlighet med budgetpropostionen att avsätts för försöks- och utvecklingsverksamhet . Medel för information och utbildning avsätts inom miljöersättningsprogrammet. Främjande av ekologisk produktion Den ekologiska produktionen bör ses som en del i en strategisk satsning för ett hållbart svenskt jordbruk. Produktionen är en spjutspets som bör kunna bana väg för en ökad miljöanpassning av hela jordbruket. Helhetssynen är central och omfattar företagens hela produktion, såväl växtodling som animalieproduktion. Förutsättningarna för att uppnå mål om ekologiskt odlad åkerareal är goda. En stor efterfrågan på ekologiska produkter i kombination med ersättning till lantbrukare för ekologisk produktion, marknadsstödjande insatser samt insatser inom forskning, försöks- och utvecklingsverksamhet, utbildning och information stimulerar en fortsatt omställning till ekologisk produktion. Regeringen föreslår i budgetpropositionen att avsätts för försöks- och utvecklingsverksamhet samt till marknadsstödjande insatser. Medel för försöks- och utvecklingsverksamhet för att minska växtnäringsläckaget Växtnäringsförluster genom kväveläckage och ammoniakavgång är ett av jordbrukets största miljöproblem. Miljömålen har ännu inte nåtts trots pågående arbete inom befintliga åtgärdsprogram varför ytterligare åtgärder måste vidtas. Även andra sektorer bidrar med förluster av växtnäringsämnen. Jordbrukets bidrag är en del i ett större problemkomplex. Regeringen avser att återkomma till i en samlad bedöming av behov av ytterligare åtgärder i syfte att uppnå miljömål. skall inom EU arbeta aktivt för att fortsatt begränsa förlusterna av växtnäringsämnen från jordbruket. I arbetet med att minska jordbrukets växtnäringsförluster föreslår regeringen i budgetpropostionen att avsätts för försöks- och utvecklingsverksamhet. Aktionsplan för bevarande av den biologiska mångfalden inom jordbruket och rennäringen Aktionsplanen har i stor utsträckning genomförts inom ramen för miljöersättningsprogrammet för jordbruket. I samband med utbyggnaden av programmet föreslås ytterligare åtgärder för att bevara och förstärka den biologiska mångfalden och genetiska variationen i bl.a. slåttermarker och betesmarker. Miljöprogrammet utökas enligt regeringens förslag även till att omfatta fler utrotningshotade husdjursraser. Rennäringen är en förutsättning för den samiska kulturens fortbestånd. Näringen behöver en långsiktig ekologisk, ekonomisk och kulturell bärkraft för att överleva. Efter ytterligare utredning bör ett särskilt program för bevarande av natur- och kulturmiljöer i renskötselområdet införas. bör aktivt verka för att miljöhänsyn integreras i dessa organisationers arbete. En effektiv förvaltning och en hållbar utveckling skall vara vägledande för internationella agerande. Fisket i världen måste bedrivas på ett långsiktigt hållbart sätt för att bibehålla fiskeresurserna som ett billigt och näringsrikt livsmedel även för kommande generationer. Ekosystemen måste förvaltas så att varken den långsiktiga produktionsförmågan eller den biologiska mångfalden hotas. Fiskeripolitiken skall säkra en ansvarsfull förvaltning av bestånden främst genom tillämpning av försiktighetsprincipen, användning av mer selektiva redskap, minskning av bifångster och dumpning, förbättrad övervakning och kontroll samt reduktion av produktionshöjande subventioner för att uppnå en bättre balans mellan fiskekapacitet och det långsiktigt hållbara resursutnyttjandet. De mellanstatliga regionala fiskeriorganisationerna måste stärkas för att kunna utföra de centrala uppgifter de åläggs i de nya internationella överenskommelserna om ansvarsfullt utnyttjande av havens levande resurser. Vidare måste fisket inom EU bedrivas på ett långsiktigt hållbart sätt. Den gemensamma fiskeripolitiken bör utvecklas så att den bidrar till att detta mål nås. bör verka för en sådan förändring i samband med den förestående översynen av den gemensamma fiskeripolitiken. I detta sammanhang bör även verka för att miljömål för fisket skall utvecklas. Aktionsplan för biologisk mångfald har på regeringens uppdrag utarbetat en aktionsplan för biologisk mångfald på fiskets område. föreslår en rad åtgärder, bl.a. rörande sötvatten, kustvatten, utsjövatten och lax. Dessutom görs en belysning av forsknings- och undersökningsverksamheten. Det svenska fisket skall bedrivas på ett hållbart sätt. skall aktivt verka för ett optimalt utnyttjande av fiskbestånden. Den biologiska mångfalden och försiktighetsprincipen skall tillämpas. Vidare är sektorsansvaret en utgångspunkt för det framtida miljöarbetet inom sektorn. Det ökade miljöarbetet är en viktig förbättring. Aktionsplanen är ett viktigt styrinstrument för att kunna uppnå miljöpolitikens övergripande mål om bevarandet av den biologiska mångfalden. Regeringen anser att aktionsplanen bör ses som en riktlinje för framtida verksamhet på detta område. Den biologiska mångfalden är avgörande för att ett hållbart fiske skall kunna utvecklas. Flertalet av aktionsplanens åtgärdsförslag har redan satts igång. Regeringen finner det angeläget att aktionsplanen i allt väsentligt genomförs. Fiskevård Fiskevårdsarbetet syftar till en god miljö, effektiv användning av resurserna och en hållbar försörjning. Ekosystemen skall brukas på ett sätt som varken hotar deras långsiktiga produktionsförmåga eller den biologiska mångfalden. En allmän fiskevård främjar ett kollektivt intresse, som i detta sammanhang ingår som en del i ansträngningarna för att åstadkomma ett ekologiskt hållbart samhälle. En kraftfull satsning skall göras på en förbättrad fiskevård främst i kustområdena och i de med allmänt vatten och fritt handredskapsfiske. I första hand skall insatser för bevarande av hotade arter och stammar, bl.a. genom biologiska åtgärder, utsättning av fisk, bildande av fiskevårdsområden och åtgärder för att främja fisketillsynen prioriteras. Regeringen återkommer till finansieringen av fiskevården i budgetproposition för . Internationell aktionsplan för Östersjölaxen Den internationella aktionsplanen för Östersjölaxen bör genomföras som en prioriterad insats. På kort sikt är målet för laxfiskevården i att undanröja det akuta hotet om genetisk utarmning och på lång sikt att återskapa reproduktionspotentialen i varje naturlaxförande vattendrag. På bl.a. svenskt initativ har en arbetsgrupp under för utarbetat en långsiktig plan för att rädda de genetiskt unika laxstammarna i . Kommissionen antog planen vid ett extra möte . I planen som bör genomföras nationellt anges bl.a. att ska av den potentiella produktionen av vild lax återuppbyggas inom genetiskt säkra gränser i varje enskild älv för att uppnå en bättre biologisk balans mellan odlad och vild lax. Nordsjösamarbetet Vid den ministerkonferens med miljö- och fiskeministrar som hölls inom ramen för Nordsjösamarbetet beslöt ministrarna om ett fortsatt samarbete mellan miljö- och fiskesektorerna. Vid konferensen antogs en politisk deklaration, Bergendeklarationen, som behandlar frågan om hur försiktighetsprincipen bör användas i en framtida fiskeripolitik i syfte att skapa ett mer långsiktigt och ekonomiskt bärkraftigt fiske. Bergendeklarationen ger förslag till åtgärder som syftar till att fisket skall hållas inom biologiskt säkra gränser, att överfiskade bestånd skall återuppbyggas till en biologiskt säker nivå, att fiskets bifångster minimeras, att dumpning av fisk minimeras samt att miljöskyddet för viktiga lekområden och uppväxtområden förbättras. Vidare fastslås att ett ekologiskt inriktat fiske som skall öka skyddet av däggdjur, sjöfåglar och bottenlevande djur och organismer skall utvecklas på . En uppföljning av Bergendeklarationen kommer att ske före den femte som hålls . 3.9 Åtgärdsprogram för en ekologiskt hållbar utveckling inom område Sammanfattning Utforma de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna så att de är förenliga med målen för ekologisk hållbarhet. Utveckla möjlighet till mer innovativa och framåtsyftande miljöinsatser inom ramen för . Lyfta fram behovet av åtgärder för ett säkert och utvecklande arbetsliv som en del av helhetssynen på samhällsutvecklingen. Det är regeringens ambition att utforma arbetsmarknadspolitiken så att den förenar miljö- och sysselsättningsmål och påskyndar omställningen till en ekologiskt hållbar utveckling. Regeringens olika satsningar i form av Östersjömiljarden, Kretsloppsmiljarden, Småföretagsmiljarden och de lokala investeringsprogrammen är ett steg mot ekologiskt hållbar utveckling där miljö- och sysselsättningsaspekterna ingår som integrerade delar. Miljöinriktade insatser inom ramen för de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna bedrivs främst inom åtgärden arbetslivsutveck- ling ALU (totalt ca 58 000 personer ) Miljöinriktade åtgärder förekommer också i mindre omfattning som beredskapsarbete bl.a inom skogs- och natur- och kulturmiljövården. var omfattningen av beredskapsarbeten inom skog-, natur- och landskapsvård betydande. Inom dessa områden finns fortfarande en stor potential men eftersom dessa arbeten är mycket kostnadsintensiva är volymerna små. På regeringens uppdrag skall tillsammans med lämna förslag till en mer långsiktig strategi för hur den arbetsmarknadspolitiska verksamheten kan bidra till det ekologiskt uthålliga samhället. Detta är ett viktig led i att förtydliga och förverkliga AMS sektoransvar. Löpande analyser av de arbetsmarknadspolitiska åtgärdernas bidrag till ekologisk hållbarhet är en viktig del i detta. Ett säkert och utvecklande arbetsliv är en förutsättning för ett ekologiskt hållbart . Miljöinriktade insatser kan vävas in i stora delar av den verksamhet som omfattas av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. För att kunna åstadkomma ett ekologiskt hållbart samhälle måste uppbyggnaden av relevant miljökompetens på olika områden ses som en grundläggande förutsättning. Möjligheterna att utforma olika arbetsmarknadsutbildningar till de behov som finns inom miljöområdet bör kontinuerligt ses över. Den miljöinformatörsutbildning som arbetsmarknadsverket bedrivit inom åtgärden ALU har exempelvis varit en satsning med många förtjänster. Vidare har de särskilda satsningar på byggnadsvårdssektorn som genomförts haft mycket goda effekter på sysselsättning, bevarande av kulturmiljöer och utveckling av hantverk inom byggsektorn. Genom de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna kan insatser för sysselsättning och miljöengagemang riktas till vissa grupper t.ex. arbetslösa ungdomar. Ett exempel på detta är Gröna Jobb. har ca 500 arbetslösa ungdomar i åldern beretts sysselsättning i miljöprojekt, som samfinansierats av stat och kommun. AMS arbetar med att bygga upp en databaserad idébank för . Tanken är att AMS via det här systemet skall kunna eferlysa och sprida idéer om goda . Idébanken har kommit igång . Ett flertal projekt inom den europeiska social-fondens mål 3 och mål 4 har miljöinslag. Inom ramen för dessa projekt ges möjlighet till mer innovativa och framåtsyftande miljöinsatser. () har i regleringsbrevet 1996/97 fått i uppdrag att utarbeta miljömål för den egna verksamheten. Inom () utarbetas ett åtgärdsprogram för AMV som arbetsgivare. Åtgärdsprogrammet innefattar en modell för en miljöutredning och ett utkast till miljöpolicy för som bl.a. innebär att AMV aktivt ska verka för att minska sin negativa påverkan på miljön och att verket som stor inköpare av varor och tjänster ska styra inköpen till miljövänliga produkter. Utbildning i miljökunskap för arbetsmarknadsverkets personal kommer att utgöra en integrerande del av miljöarbetet. 3.9.4 Arbetsmiljö- och arbetslivsfrågornas hantering inom ramen för ett ekologiskt hållbart En helhetssyn på samhällsutvecklingen måste prägla omställningen till ett ekologiskt hållbart . Ett säkert och utvecklande arbetsliv med goda arbetsorganisationer som kännetecknas av arbetstagarnas delaktighet, liten risk för skador, kompetensutveckling och en långsiktig kunskapsuppbyggnad är en viktig förutsättning för denna utveckling. Omställningen kommer att påverka våra arbetsförhållanden. som åtgärder vidtas inom ramen för de mål som gäller på det yttre miljöområdet måste stor uppmärksamhet riktas mot åtgärder som medför att arbetsplatserna blir säkra och att arbetsuppgifterna blir mer utvecklande. En strävan måste vara att inte behöva vidta korrigeringar i efterhand på grund av att åtgärderna inte har utgått från en helhetssyn. Därför är det viktigt att arbetsmiljökonsekvensbeskrivningar och olika vetenskapliga riskbedömningar ingår i underlagen till de beslut och ställningstaganden som avser den yttre miljön. Det är arbetsgivaren som har ansvaret för arbetsmiljön. Arbetet med hälso- och säkerhetsfrågorna måste säkras genom internkontroll i företagen och förvaltningarna. Förändringarna på arbetsplatserna måste planeras och genomföras systematiskt. Möjligheterna att utveckla bra produktionsteknik, t.ex för att minimera manuellt sorteringsarbete, och en god arbetsorganisation vid kretslopp och substitution måste tas tillvara av alla som kan påverka arbetsmiljöns utformning, t.ex. tillverkare, planerare och av dem som arbetar med produktutformning. Hantering och återvinning av avfall kan ge upphov till ett flertal hälsoproblem, bl.a. allergier och bullerskador.