prop · GL03135 · 1998-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1997/98:135 Dubbelbeskattningsavtal mellan och m.m. Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås att godkänner ett dubbelbeskatt- ningsavtal mellan och den tidigare och antar en lag om detta avtal. Det avses bli tillämpligt efter utgången av det år då avtalet träder i kraft. Avtalet avses såvitt gäller förhållandet mellan och ersätta ett avtal mellan och . Vidare föreslås i propositionen vissa mindre ändringar avseende dels dubbelbeskattningsavtalet mellan och och dels lagen om avräkning av utländsk skatt. Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 3 2 Lagtext 4 2.1 Förslag till lag om dubbelbeskattningsavtal mellan och 4 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1511) om dubbelbeskattningsavtal mellan och 41 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1986:468) om avräkning av utländsk skatt 42 3 Ärendet och dess beredning 43 4 mellan och 43 4.1 Lagförslaget 43 4.2 Översiktligt om inkomstskattesystemet i 44 4.2.1 Bolagsbeskattningen 44 4.2.2 Beskattning av fysiska personer 45 4.3 innehåll 45 4.3.1 Avtalets tillämpningsområde 45 4.3.2 Definitioner m.m. 46 4.3.3 Avtalets beskattningsregler 47 4.4 Metoder för undanröjande av dubbelbeskattning 53 4.4.1 Allmänt 53 4.4.2 Skattefrihet för utdelning från bolag i till svenskt bolag 53 4.5 Särskilda bestämmelser 54 4.6 Regler mot offshoreverksamhet m.m. 54 4.7 Slutbestämmelser 56 5 Ändring i lagen om dubbelbeskattningsavtal mellan och 56 6 Ändring i lagen om avräkning av utländsk skatt 57 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ...........60 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att 1. godkänner avtalet mellan och för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst och förmögenhet, 2. antar regeringens förslag till lag om dubbelbeskattningsavtal mellan och , 3. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1996:1511) om dubbelbeskattningsavtal mellan och , 4. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1986:468) om avräkning av utländsk skatt. 2 Lagtext Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1 Förslag till lag om dubbelbeskattningsavtal mellan och Härigenom föreskrivs följande. 1 § Det avtal för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst och förmögenhet som och undertecknade skall gälla som lag här i landet. Avtalet är avfattat på svenska, makedoniska och engelska. Den svenska och engelska texten framgår av bilaga till denna lag. 2 § Avtalets beskattningsregler skall tillämpas endast om dessa medför inskränkning av den skattskyldighet i som annars skulle föreligga. 3 § Om en person som är bosatt i förvärvar inkomst som enligt bestämmelserna i avtalet beskattas endast i , skall sådan inkomst inte tas med vid taxeringen i . Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer och tillämpas på beskattningsår som börjar närmast efter dagen då lagen träder i kraft eller . Följande författningar skall inte längre tillämpas såvitt avser förhållandet mellan och , nämligen förordningen (1982:70) om dubbelbeskattningsavtal mellan och , förordningen (1982:71) om kupongskatt för person med hemvist i , m.m. De angivna författningarna skall dock fortfarande tillämpas a) på inkomst som förvärvas före året då lagen träder i kraft, samt b) beträffande skatt på förmögenhet, på skatt som påförs vid taxeringen året då lagen träder i kraft eller vid tidigare års taxering. AVTAL MELLAN OCH REPUBLIKEN FÖR UNDVIKANDE AV DUBBELBESKATTNING BETRÄFFANDE SKATTER PÅ INKOMST OCH FÖRMÖGENHET och Republiken , som önskar ingå ett avtal för und- vikande av dubbelbeskattning be- träffande skatter på inkomst och förmögenhet, har kommit överens om följande: Personer på vilka avtalet tillämpas Detta avtal tillämpas på personer som har hemvist i en avtalsslu- tande stat eller i båda avtalsslu- tande staterna. Skatter som omfattas av avtalet Detta avtal tillämpas på skat- ter på inkomst och på förmögenhet som påförs för var och en av de avtalsslutande staternas eller dess lokala myndigheters räkning, obe- roende av det sätt på vilket skatter- na tas ut. Med skatter på inkomst och på förmögenhet förstås alla skatter som utgår på inkomst eller för- mögenhet i dess helhet eller på delar av inkomst eller förmögen- het, däri inbegripet skatter på vinst på grund av överlåtelse av lös eller fast egendom, samt skatter på värdestegring. De skatter på vilka detta avtal tillämpas är: a) i : 1) inkomstskatten, 2) vinstskatten, 3) egendomsskatten, (i det följande benämnd make- donisk skatt ), b) i : 1) den statliga inkomst- skatten, kupongskatten däri inbegripen, 2) den särskilda inkomst- skatten för utomlands bo- satta, 3) den särskilda inkomst- skatten för utomlands bo- satta artister m.fl., 4) den kommunala inkomst- skatten, 5) expansionsmedelsskatten, 6) fastighetsskatten, och 7) den statliga förmögenhets- skatten, (i det följande benämnd svensk skatt ). Avtalet tillämpas även på skatter av samma eller i huvudsak likartat slag, som efter under- tecknandet av avtalet påförs vid sidan av eller i stället för de skatter som anges i punkt 3. De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna skall meddela varandra de väsentliga ändringar som gjorts i respektive skattelagstiftning. Om inte sammanhanget för- anleder annat, har vid tillämp- ningen av detta avtal följande uttryck nedan angiven betydelse: a) 1) åsyftar Republiken territo- rium och omfattar, när uttrycket används i geografisk betydelse, dess landområden och vatten och bottnar i dess insjöar över vilka har jurisdiktion eller suveräna rättigheter att utforska, exploatera och förvalta natur- resurser, i enlighet med intern jurisdiktion och folkrättens regler; 2) åsyftar Konunga- riket och innefattar, när uttrycket används i geografisk be- tydelse, territorium, territorialvatten och andra havsområden över vilka , i överensstämmelse med folkrättens regler, utövar suveräna rättigheter eller jurisdiktion; b) en avtalsslutande stat och den andra avtalsslutande staten åsyftar eller , beroende på sammanhanget; c) person inbegriper fysisk person, bolag och annan samman- slutning; d) bolag åsyftar juridisk per- son eller annan som vid beskatt- ningen behandlas såsom juridisk person; e) registrerat kontor åsyftar det legala huvudkontoret för ett bolag som registrerats enligt intern lagstiftning i en avtalsslutande stat; f) medborgare åsyftar: 1) i , fysisk per- son som enligt makedonisk lagstiftning om medborgar- skap har medborgarskap i , 2) i , fysisk person som har medborgarskap i , 3) juridisk person eller annan sammanslutning som bil- dats enligt lagstiftningen i en avtalsslutande stat; g) företag i en avtalsslutande stat och företag i den andra avtalsslutande staten åsyftar före- tag som bedrivs av person med hemvist i en avtalsslutande stat respektive företag som bedrivs av person med hemvist i den andra avtalsslutande staten; h) behörig myndighet åsyftar: 1) i : finans- ministern eller dennes be- fullmäktigade ombud, och 2) i : finansministern, dennes befullmäktigade ombud eller den myndighet åt vilken uppdras att vara behörig myndighet vid tillämpningen av detta avtal; i) internationell trafik åsyftar transport med skepp eller luft- fartyg som används av företag som har sin verkliga ledning i en av- talsslutande stat utom då skeppet eller luftfartyget används uteslu- tande mellan platser i den andra avtalsslutande staten. Då en avtalsslutande stat tillämpar avtalet anses, såvida inte sammanhanget föranleder annat, varje uttryck som inte definierats i avtalet ha den betydelse som uttrycket har enligt den statens lagstiftning i fråga om sådana skatter på vilka avtalet tillämpas. Vid tillämpningen av detta avtal åsyftar uttrycket person med hemvist i en avtalsslutande stat person som enligt lagstiftningen i denna stat är skattskyldig där på grund av domicil, bosättning, plats för företagsledning, legalt huvud- kontor (registrerat kontor) eller annan liknande omständighet. Uttrycket inbegriper handelsbolag och dödsbon endast till den del dess inkomst är skattepliktig i denna stat på samma sätt som inkomst som förvärvas av person med hemvist där, antingen hos handelsbolaget eller dödsboet eller hos dess delägare. Uttrycket person med hemvist i en avtalsslutande stat inbegriper emellertid inte person som är skattskyldig i denna stat endast för inkomst från källa i denna stat eller för förmögenhet belägen där. Då på grund av bestäm- melserna i punkt 1 fysisk person har hemvist i båda avtalsslutande staterna, bestäms hans hemvist på följande sätt: a) han anses ha hemvist i den stat där han har en bostad som stadigvarande står till hans för- fogande. Om han har en sådan bostad i båda staterna, anses han ha hemvist i den stat med vilken hans personliga och ekonomiska förbindelser är starkast (centrum för levnadsintressena); b) om det inte kan avgöras i vilken avtalsslutande stat han har centrum för sina levnadsintressen eller om han inte i någondera staten har en bostad som stadig- varande står till hans förfogande, anses han ha hemvist i den stat där han stadigvarande vistas; c) om han stadigvarande vistas i båda staterna eller om han inte vistas stadigvarande i någon av dem, anses han ha hemvist i den stat där han är medborgare; d) om han är medborgare i båda staterna eller om han inte är med- borgare i någon av dem, skall de behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna avgöra frå- gan genom ömsesidig överens- kommelse. Då på grund av bestäm- melserna i punkt 1 annan person än fysisk person har hemvist i båda avtalsslutande staterna, anses personen i fråga ha hemvist i den stat där den har sin verkliga led- ning. Vid tillämpningen av detta avtal åsyftar uttrycket fast drift- ställe en stadigvarande plats för affärsverksamhet, från vilken ett företags verksamhet helt eller del- vis bedrivs. Uttrycket fast driftställe innefattar särskilt: a) plats för företagsledning, b) filial, c) kontor, d) fabrik, e) verkstad, och f) gruva, olje- eller gaskälla, stenbrott eller annan plats för ut- av naturtillgångar. Plats för byggnads-, anlägg- nings-, monterings- eller installa- tionsverksamhet eller verksamhet som består av övervakning i an- slutning därtill utgör fast driftställe endast om verksamheten pågår som överstiger . Utan hinder av föregående bestämmelser i denna artikel anses uttrycket fast driftställe inte innefatta: a) användningen av anordningar uteslutande för lagring, utställning eller utlämnande av företaget till- höriga varor, b) innehavet av ett företaget till- hörigt varulager uteslutande för lagring, utställning eller utlämnan- de, c) innehavet av ett företaget till- hörigt varulager uteslutande för bearbetning eller förädling genom annat företags försorg, d) innehavet av stadigvarande plats för affärsverksamhet ute- slutande för inköp av varor eller inhämtande av upplysningar för företaget, e) innehavet av stadigvarande plats för affärsverksamhet ute- slutande för att för företaget be- driva annan verksamhet av för- beredande eller biträdande art, f) innehavet av en stadigvarande plats för affärsverksamhet ute- slutande för att kombinera verk- samheter som anges i punkterna a) e), under förutsättning att hela verksamheten som bedrivs från den stadigvarande platsen för affärsverksamhet på grund av denna kombination är av för- beredande eller biträdande art. Om en person, som inte är sådan oberoende representant på vilken punkt 6 tillämpas, är verk- sam för ett företag samt i en avtalsslutande stat har och där regelmässigt använder fullmakt att sluta avtal i företagets namn, anses detta företag utan hinder av bestämmelserna i punkterna 1 och 2 ha fast driftställe i denna stat i fråga om varje verksamhet som denna person bedriver för före- taget. Detta gäller dock inte, om den verksamhet som denna person bedriver är begränsad till sådan som anges i punkt 4 och som om den bedrevs från en stadigvarande plats för affärsverksamhet inte skulle göra denna stadigvarande plats för affärsverksamhet till fast driftställe enligt bestämmelserna i nämnda punkt. Företag i en avtalsslutande stat anses inte ha fast driftställe i den andra avtalsslutande staten endast på den grund att företaget bedriver affärsverksamhet i denna stat genom förmedling av mäklare, kommissionär eller annan obero- ende representant, under förutsätt- ning att sådan person därvid be- driver sin sedvanliga affärsverk- samhet. Den omständigheten att ett bolag med hemvist i en avtals- slutande stat kontrollerar eller kon- trolleras av ett bolag med hemvist i den andra avtalsslutande staten eller ett bolag som bedriver affärsverksamhet i denna andra stat (antingen från fast driftställe eller på annat sätt), medför inte i och för sig att någotdera bolaget utgör fast driftställe för det andra. Inkomst av fast egendom Inkomst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar av fast egendom (däri inbegripet inkomst av lantbruk eller skogsbruk) belägen i den andra avtalsslutande staten, får beskattas i denna andra stat. Uttrycket fast egendom har den betydelse som uttrycket har enligt lagstiftningen i den avtals- slutande stat där egendomen är be- lägen. Uttrycket inbegriper dock alltid tillbehör till fast egendom, levande och döda inventarier i lantbruk och skogsbruk, rättigheter på vilka bestämmelserna i privat- rätten om fast egendom tillämpas, byggnader, nyttjanderätt till fast egendom samt rätt till föränderliga eller fasta ersättningar för nytt- jandet av eller rätten att nyttja mineralförekomst, källa eller annan naturtillgång. Skepp, båtar och luftfartyg anses inte vara fast egendom. Bestämmelserna i punkt 1 tillämpas på inkomst som för- värvas genom bru- kande, genom uthyrning eller annan användning av fast egen- dom. Bestämmelserna i punkterna 1 och 3 tillämpas även på inkomst av fast egendom som tillhör företag och på inkomst av fast egendom som används vid självständig yrkesutövning. Inkomst av rörelse, som företag i en avtalsslutande stat förvärvar, beskattas endast i denna stat, såvida inte företaget bedriver rörelse i den andra avtalsslutande staten från där beläget fast drift- ställe. Om företaget bedriver rörel- se på angivet sätt, får före- tagets inkomst beskattas i den andra staten, men endast så stor del därav som är hänförlig till det fasta driftstället. Om företag i en avtals- slutande stat bedriver rörelse i den andra avtalsslutande staten från där beläget fast driftställe hänförs, om inte bestämmelserna i punkt 3 föranleder annat, i vardera avtals- slutande staten till det fasta drift- stället den inkomst som det kan antas att driftstället skulle ha för- värvat, om det varit ett fristående företag som bedrivit verksamhet av samma eller liknande slag under samma eller liknande villkor och självständigt avslutat affärer med det företag till vilket drift- stället hör. Vid bestämmandet av fast driftställes inkomst medges avdrag för utgifter som uppkommit för det fasta driftstället, härunder in- begripna utgifter för företagets ledning och allmänna förvaltning, oavsett om utgifterna uppkommit i den stat där det fasta driftstället är beläget eller annorstädes. Inkomst hänförs inte till fast driftställe endast av den anled- ningen att varor inköps genom det fasta driftställets försorg för före- taget. Vid tillämpningen av före- gående punkter bestäms inkomst som är hänförlig till det fasta driftstället genom samma för- farande år , såvida inte goda och tillräckliga skäl föranleder annat. Ingår i inkomst av rörelse inkomst som behandlas särskilt i andra artiklar av detta avtal, berörs bestämmelserna i dessa artiklar inte av reglerna i denna artikel. Inkomst som förvärvas av företag i en avtalsslutande stat genom användningen av skepp eller luftfartyg i internationell tra- fik beskattas endast i den avtals- slutande stat där företaget har sin verkliga ledning. I fall då denna stat på grund av sin lagstiftning inte kan beskatta inkomsten i sin helhet, skall inkomsten beskattas endast i den avtalsslutande stat där företaget har hemvist. Bestämmelserna i punkt 1 tillämpas beträffande inkomst som förvärvas av luftfartskonsortiet () endast i fråga om den del av inkomsten som motsvarar den andel i konsortiet som innehas av , den svenske delägaren i SAS. Bestämmelserna i punkt 1 tillämpas även på inkomst som förvärvas genom deltagande i en pool, ett gemensamt företag eller en internationell driftsorganisa- tion. I fall då a) ett företag i en avtalsslutande stat direkt eller indirekt deltar i ledningen eller kontrollen av ett företag i den andra avtalsslutande staten eller äger del i detta företags kapital, eller b) samma personer direkt eller indirekt deltar i ledningen eller kontrollen av såväl ett företag i en avtalsslutande stat som ett företag i den andra avtalsslutande staten eller äger del i båda dessa företags kapital, iakttas följande. Om mellan företagen i fråga om handelsförbindelser eller finansi- ella förbindelser avtalas eller före- skrivs villkor, som avviker från dem som skulle ha avtalats mellan av varandra oberoende företag, får all inkomst, som utan sådana vill- kor skulle ha tillkommit det ena företaget men som på grund av villkoren i fråga inte tillkommit detta företag, inräknas i detta före- tags inkomst och beskattas i över- ensstämmelse därmed. I fall då en avtalsslutande stat i inkomsten för ett företag i denna stat inräknar och i överensstäm- melse därmed beskattar inkomst, för vilken ett företag i den andra avtalsslutande staten beskattats i denna andra stat, samt den sålunda inräknade inkomsten är sådan som skulle ha tillkommit företaget i den förstnämnda staten om de vill- kor som avtalats mellan företagen hade varit sådana som skulle ha avtalats mellan av varandra obero- ende företag, skall denna andra stat, om den anser att det är berättigat att inkomsten inräknats på angivet sätt, genomföra veder- börlig justering av det skatte- belopp som påförts för inkomsten där. Vid sådan justering iakttas övriga bestämmelser i detta avtal och de behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna över- lägger vid behov med varandra. Utdelning från bolag med hemvist i en avtalsslutande stat till person med hemvist i den andra avtalsslutande staten får beskattas i denna andra stat. Sådan utdelning får utan hinder av bestämmelserna i punkt 1 beskattas även i den avtals- slutande stat där bolaget som betalar utdelningen har hemvist, enligt lagstiftningen i denna stat, men om mottagaren har rätt till utdelningen får skatten inte överstiga av utdel- ningens bruttobelopp. Om emeller- tid den som har rätt till utdel- ningen är ett bolag (med undantag för handelsbolag) som direkt inne- har av det ut- betalande bolagets kapital skall utdelningen vara undantagen från beskattning i den avtalsslutande stat i vilken det bolag som betalar utdelningen har hemvist. Bestämmelserna i denna punkt berör inte bolagets beskattning för den vinst av vilken utdelningen betalas. Med uttrycket utdelning förstås i denna artikel inkomst av aktier eller andra rättigheter, som inte är fordringar, med rätt till andel i vinst, samt inkomst av andra andelar i bolag, som enligt lagstiftningen i den stat där det utdelande bolaget har hemvist vid beskattningen behandlas på samma sätt som inkomst av aktier. Bestämmelserna i punkterna 1 och 2 tillämpas inte, om den som har rätt till utdelningen har hem- vist i en avtalsslutande stat och bedriver rörelse i den andra avtals- slutande staten, där bolaget som betalar utdelningen har hemvist, från där beläget fast driftställe eller utövar självständig yrkes- verksamhet i denna andra stat från där belägen stadigvarande anord- ning, samt den andel på grund av vilken utdelningen betalas äger verkligt samband med det fasta driftstället eller den stadigvarande anordningen. I sådant fall tilläm- pas bestämmelserna i artikel 7 respektive artikel 14. Om bolag med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar in- komst från den andra avtals- slutande staten, får denna andra stat inte beskatta utdelning som bolaget betalar, utom i den mån utdelningen betalas till person med hemvist i denna andra stat eller i den mån den andel på grund av vilken utdelningen betalas äger verkligt samband med fast drift- ställe eller stadigvarande anord- ning i denna andra stat, och ej heller på bolagets icke utdelade vinst ta ut en skatt som utgår på bolagets icke utdelade vinst, även om utdelningen eller den icke ut- delade vinsten helt eller delvis ut- görs av inkomst som uppkommit i denna andra stat. Ränta, som härrör från en av- talsslutande stat och som betalas till person med hemvist i den andra avtalsslutande staten, får be- skattas i denna andra stat. Räntan får emellertid beskat- tas även i den avtalsslutande stat från vilken den härrör, enligt lagstiftningen i denna stat, men om mottagaren har rätt till räntan får skatten inte överstiga av räntans bruttobelopp. Utan hinder av bestämmelser- na i punkt 2 skall ränta som anges i punkt 1 beskattas endast i den avtalsslutande stat där den som har rätt till räntan har hemvist, under förutsättning att ett av följande villkor är uppfyllda: a) räntan betalas av eller till en avtalsslutande stat, av eller till dess offentligrättsliga personer eller lokala myndigheter eller i en avtalsslutande stat; b) räntan betalas på grund av lån som godkänts av regeringen i den avtalsslutande stat där den som betalar räntan har hemvist; c) räntan betalas på grund av lån som beviljas eller garanteras av (), eller eller av annan institution av offentlig- rättslig karaktär med syfte att främja export eller utveckling under förutsättning att krediten be- viljats eller garanterats på förmån- liga villkor; d) räntan betalas på grund av lån som beviljas av en bank. Med uttrycket ränta förstås i denna artikel inkomst av varje slags fordran, antingen den säker- ställts genom inteckning i fast egendom eller inte och antingen den medför rätt till andel i gälde- närens vinst eller inte. Uttrycket åsyftar särskilt inkomst av värde- papper som utfärdats av staten och inkomst av obligationer eller debentures, däri inbegripet agio- belopp och vinster som hänför sig till sådana värdepapper, obliga- tioner eller debentures. Straffavgift på grund av sen betalning anses inte som ränta vid tillämpningen av denna artikel. Bestämmelserna i punkterna 1, 2 och 3 tillämpas inte, om den som har rätt till räntan har hemvist i en avtalsslutande stat och bedri- ver rörelse i den andra avtals- slutande staten, från vilken räntan härrör, från där beläget fast driftställe eller utövar självständig yrkesverksamhet i denna andra stat från där belägen stadigvarande anordning, samt den fordran för vilken räntan betalas äger verkligt samband med det fasta driftstället eller den stadigvarande anord- ningen. I sådant fall tillämpas be- stämmelserna i artikel 7 respektive artikel 14. Ränta anses härröra från en avtalsslutande stat om utbetalaren är den staten själv, en lokal myn- dighet eller person med hemvist i denna stat. Om emellertid den per- son som betalar räntan, antingen han har hemvist i en avtalsslutande stat eller inte, i en avtalsslutande stat har fast driftställe eller stadig- varande anordning i samband med vilken den skuld uppkommit för vilken räntan betalas, och räntan belastar det fasta driftstället eller den stadigvarande anordningen, anses räntan härröra från den stat där det fasta driftstället eller den stadigvarande anordningen finns. Då på grund av särskilda förbindelser mellan utbetalaren och den som har rätt till räntan eller mellan dem båda och annan person räntebeloppet, med hänsyn tagen till den fordran för vilken räntan betalas, överstiger det belopp som skulle ha avtalats mellan utbetalaren och den som har rätt till räntan om sådana förbindelser inte förelegat, tilläm- pas bestämmelserna i denna artikel endast på sistnämnda belopp. I sådant fall beskattas överskjutande belopp enligt lagstiftningen i var- dera avtalsslutande staten med iakttagande av övriga bestämmel- ser i detta avtal.