prop · GL0362 · 1998-01-01 00:00:00 — Vad gäller förädlingsgrad och sjötransporter påpekar kommun att det är ett sammankopplat problem. Sjöfart gynnar stordrift, standardisering och bulkproduktion istället för småskalighet, specialisering, kundanpassning och vidareförädling. , m.fl. är positiva till att slopa den lägsta viktgränsen på per sändning. Flera remissinstanser har, med utgångspunkt i utredarens förslag om minskade tröskeleffekter mellan kust och inland, synpunkter på hur transportbidragszonerna bör utformas. Exempelvis föreslår i att transportbidragsområdet i länet bör överensstämma med det regionalpolitiska stödområdet. anser att en försöksverksamhet med bidrag till persontransporter bör bedrivas i samtliga norrländska län med inriktning mot företagsetableringar inom tjänstesektorn. och hävdar att även datakommunikation bör vara stödberättigad. bedömer att ett genomförande av utredarens förslag skulle innebära att anslagsnivån måste höjas markant. En sammanställning av remissvaren finns att tillgå hos Närings- och . Skälen för regeringens förslag: Transportbidraget infördes . Bidragsområdet består av fem olika zoner. Zon 1 omfattar inom kommunerna , inom kommunerna , samt inom kommunerna . Zon 2 omfattar samtliga kommuner i . Zon 3 omfattar samtliga kommuner i utom kommun. Zon 4 omfattar inom kommunerna , inom kommunerna . Zon 5 omfattar inom kommun, inom kommunerna , samt inom kommunerna . Bidrag lämnas för transporter med tåg eller lastbil. Stödnivåerna varierar av de bidragsberättigade transportkostnaderna, beroende på i vilken zon verksamheten bedrivs samt transportavståndet. Transportsträckan måste uppgå till . Nuvarande transportbidragsnivåer i procent av transportkostnaderna: Transportavstånd (km) Zon 1 Zon 2 Zon 3 Zon 4 Zon 5 251 400 5 5 5 5 5 401 700 5 15 25 30 30 701 5 15 25 30 45 Transportbidraget uppfattas positivt bland företag på grund av bl.a. dess förutsägbarhet och kalkylerbarhet samt dess relativt enkla administration. I samband med att EG kommissionen godkände transportbidraget framhölls också vikten av förutsägbarhet och transparens. Enligt tidigare beslut av statsmakterna skall transportbidraget främja en samhällsekonomisk och i övrigt lämplig lokalisering av näringslivet. Den särskilde utredaren, vars uppgift har varit att utreda transportbidraget, förordar att syftet med bidraget preciseras. Syftet bör enligt utredaren vara att kompensera för kostnadsnackdelar till följd av transportavstånd och bristande infrastruktur med syfte att stimulera till höjd förädlingsgrad inom transportbidragsområdets näringsliv . Regeringen delar utredarens uppfattning men vill dessutom framhålla att den låga befolkningstätheten och merkostnader till följd av klimatet är ytterligare faktorer som bör beaktas. Regeringen anser därför att syftet skall vara att kompensera för kostnadsnackdelar till följd av bl.a. transportavstånd, låg befolkningstäthet och bristande infrastruktur samt att stimulera till höjd förädlingsgrad i transportbidragsområdets näringsliv. För att reducera kostnaderna föreslår regeringen att transportbidragszon 1 upphör som lägsta bidragsgrundande transportavstånd höjs . Besparingen beräknas till . Eftersom bidragsnivån endast är i zon 1 respektive avståndsklassen bedömer regeringen att bidraget är av mindre betydelse för de berörda företagen. Transportbidrag bör således fortsättningsvis lämnas enligt följande tabell. Transportavstånd (km) Zon 2 Zon 3 Zon 4 Zon 5 401 700 15 25 30 30 701 15 25 30 45 Regeringen finner att de höjningar av bidragsnivåerna i zon 5 som utredaren har föreslagit inte kan prioriteras. Detsamma gäller förslaget att utvidga omfattningen av stödberättigade produkter inom träförädlings- och livsmedelsindustrin. Däremot bör zon 5 utvidgas till att omfatta även , , och Ådals Lidens församlingar i kommun samt före detta kyrkobokföringsdistrikt i eftersom detta innebär en högre grad av överensstämmelse med de regionalpolitiska stödområdena. Trävaruindustrin, främst sågverk, är den största mottagaren av transportbidrag. En stor del av dessa transporter sker inte kostnadseffektivt enligt utredaren, vilket beror på transportbidragets konstruktion. Företagen väljer i större utsträckning att frakta godset med lastbil eller järnväg på sjöfartens bekostnad. Genom att utvidga transportbidraget till att omfatta sjöfart förbättras konkurrensneutraliteten mellan transportslagen. Företagen får på så sätt ökade möjligheter att välja den effektivaste transportlösningen, vilket även gagnar staten i form av minskade utgifter. Regeringen föreslår därför att transportbidraget fortsättningsvis bör även omfatta transportkostnader med fartyg till annan hamn på betydande avstånd från ursprungshamnen. Regeringen ansluter sig till utredarens förslag att bidraget endast kan lämnas för transporter från hamnar inom bidragsområdet, att transportavståndet till sjöss måste vara större än och att bidraget i princip bör differentieras med avseende på hamnens geografiska läge. Regeringen anser dock inte att transporter i egen regi bör exkluderas i fråga om sjötransporter såsom utredaren föreslagit. Eftersom subventionsnivån knyts till godsvikten istället för fraktkostnaden, bör risken för missbruk av bidraget vara mindre än vid landtransporter. Regeringen avser att uppdra åt att följa utvecklingen vad gäller det nu föreslagna stödet till transporter till sjöss. Regeringen föreslår att bidrag för landtransporter till hamn i fortsättningen skall lämnas för transporter till hamnar belägna inom stödområdet, dvs. längs , samt till hamnar i grannländer om det leder till mer rationella transporter. Genom att transporter till utländska hamnar blir bidragsberättigade ökar incitamenten för företag i bl.a. inlandet att transportera till närmast lämpliga hamn. Det bör vara en uppgift för regeringen att avgöra vilka utländska hamnar som avses. Bidrag för landtransporter till hamn inom stödområdet kan kombineras med transportbidrag för sjötransporter. Dock bör det särskilda bidrag på per m3 som införts inom ramen för nu gällande regler för hanteringskostnader i hamnar avskaffas. Utredaren konstaterar att förädlingskraven för varor som får transportbidrag är lägre inom trävaruindustrin, främst sågverken, än inom övriga branscher. bedömer utredaren att det inte är möjligt att snabbt reducera transportbidraget till sågverken. Vidare föreslår utredaren att uppdelningen mellan bulksågverk och andra sågverk slopas eftersom motsvarande storleksbegränsning inte finns inom någon annan bransch. Regeringen instämmer i att den nuvarande konstruktionen kan snedvrida konkurrensen. innebär det en kostnadsökning för staten om alla sågverk blir bidragsberättigade fullt ut. Det kan därför vara lämpligt att lämna bidrag för transporter av oförädlade trävaror upp till per helår i transportbidragszonerna 2 och 4. Det bör fortsättningsvis vara en fråga för regeringen att besluta om vilken volym av oförädlade trävaror som skall vara stödberättigad. För förädlade trävaror bör transportbidrag kunna lämnas utan begränsningar i alla transportbidragszoner. Ingen begränsning bör heller införas för sågade trävaror inom zonerna 3 och 5. Regeringen avser att uppdra åt att närmare fastställa vad som är att betrakta som vidareförädling inom sågverksindustrin. Regeringen vill även informera om att regeringen i regleringsbrev för uppdragit åt att uppdatera och revidera de nuvarande allmänna råden för godstransportstöd. Även om konkurrensneutraliteten skulle förbättras mellan transportslagen anser regeringen det inte styrkt att det finns ett behov av att transportbidraget utvidgas till att omfatta kostnader för flygfrakt och expressgods. Detsamma gäller för persontransporter. Utredarens uppfattning vad gäller transportbidrag till datakommunikation är att infrastruktur och kompetensuppbyggnad bör prioriteras framför driftstöd. Regeringen anser att datakommunikation är ett prioriterat område men att frågan inte kunnat analyseras i tillräcklig omfattning. Frågan kommer därför att beredas ytterligare. Vidare anser regeringen att det är viktigt att stimulera företagens möjligheter att skapa flexibla transportlösningar för att åstadkomma rationella och effektiva transporter. Stöd bör därför kunna lämnas till sådana särlösningar för vissa grupper av företag som medför totalt sett lägre transportkostnader och bidrag. Särlösningarna får inte innebära en ökad belastning på anslaget. Regeringen anser att exempelvis frågan om s.k. gods (vissa järn- och stålvaror som omfattas av prisreglerna inom ramen för Europeiska kol- och stålgemenskapen) bör kunna hanteras på detta sätt. För att underlätta för småföretag avser regeringen sänka den nuvarande viktgränsen på per sändning till i transportbidragszonerna 3 och 5. Oförändrade villkor bör gälla i zonerna 2 och 4. Regeringen anser att en differentiering av viktgränsen är motiverad med hänsyn till inlandets sämre förutsättningar. Det bör vara en fråga för regeringen att avgöra viktgränsen per sändning. Regeringen vill också informera om att ansökningstiden för transportbidrag avses förlängas , från nuvarande . Däremot bedömer regeringen att det inte är lämpligt att låta företagen vänta på transportbidraget i den utsträckning som årsvisa ansökningar eller ansökningar skulle medföra. Regeringen vill informera om att föreslagna förändringar av transportbidraget kommer att anmälas till EG kommissionen och träda i kraft under förutsättning att kommissionen lämnar sitt godkännande. De föreslagna reformerna av transportbidraget jämte kostnaderna för utvärdering av transportbidraget och studier av transportmarknaden kan finansieras genom de kostnadsreduktioner som regeringen förordar. Anslagsbehovet beräknas således uppgå till , vilket är det belopp som beslutat om för innevarande budgetår (prop. 1997/98:1, utgiftsområde 19, bet. AU 1997/98:AU2, rskr. 1997/98:128). Regeringen har också haft en dialog med kommissionen angående nya rambestämmelser för statligt stöd till motorfordonsindustrin som skall träda i kraft och gälla . var den enda medlemsstaten som motsatte sig införandet av nya rambestämmelser. har dock accepterat rambestämmelserna efter att kommissionen gjort vissa förtydliganden vad gäller själva definitionen av motorfordonsindustrin. 6.4 Regeringens bedömning: medlemskap i och möjligheter att ta del av den gemensamma regional- och strukturpolitiken har inneburit en betydande ökning av resurserna för regionalt och lokalt utvecklingsarbete. Skälen för regeringens bedömning: EG:s gemensamma regional- och strukturpolitik är det viktigaste instrumentet inom gemenskapen för att minska de regionala obalanserna och skillnaderna i ekonomisk utveckling mellan regionerna. förstärktes inför innevarande programperiod (1994 1999) också bl.a. för att motverka de regionala obalanser inom unionen som skapandet av den inre marknaden bedöms medföra. För innevarande programperiod uppgår beloppet som disponeras för regional- och strukturpolitiken till ca penningvärde enligt en kurs på . Av dessa medel, exklusive medel till sammanhållningsfonden, avsätts till sju olika mål för strukturpolitiken. Vidare avsätts av medlen till ett antal gemenskapsinitiativ samt en procent till s.k. pilotprojekt. omfattas av EG:s gemensamma regional- och strukturpolitik. Det innebär att för perioden 1999 tillförs sammanlagt 1,42 miljarder ecu eller ca från . Dessa medel skall användas för åtgärder i vissa regioner inom målen 2, 5b och 6 (av beloppet), för arbetsmarknadspolitiska åtgärder inom målen 3 och 4 () samt för vissa åtgärder i lantbruks- och fiskerisektorerna inom mål 5a (). Övriga medel skall användas för s.k. gemenskapsinitiativ () och för pilotprojekt (). Möjligheterna att ta del av den gemensamma regional- och strukturpolitiken har inneburit en kraftig ökning av resurserna för regionalt och lokalt utvecklingsarbete. En förutsättning för att medlen från strukturfonderna skall kunna utnyttjas är att de medfinansieras med nationella offentliga medel samt att privata medel i regel tillkommer. Medel för EG:s regionalpolitik- och strukturpolitik i kanaliseras via fyra strukturfonder till de sex olika målen och nio av initiativen beroende på inriktning och ändamål. Fonderna är Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket och Fonden för fiskets utveckling. I detta avsnitt lämnas en beskrivning av de olika programmen inom strukturfonderna som berör . I de följande avsnitten redovisas dels det aktuella läget vad gäller genomförandet av nu pågående strukturfondsprogram, dels vissa frågor avseende nästa programperiod. Geografiska mål Mål 2: Åtgärder för förnyelse i områden som drabbats av eller hotas av industriell tillbakagång. Detta mål omfattar fem områden: , Ångermanlandskusten, Bergslagen, och . 11 län och 39 kommuner ligger delvis inom målområde 2 och ca 965 000 personer (av befolkningen) bor inom området. Åtgärdena delfinansieras av Regional- och Socialfonderna. Mål 5b: Åtgärder för utveckling av landsbygdsområden. Detta mål omfattar fem områden: //, , Sydöstra , och Skärgården. Förutom Skärgården ligger 11 län och 48 kommuner delvis inom målområde 5b och ca 757 000 personer (av befolkningen) bor inom området. Åtgärdena delfinansieras av Regional- och Socialfonderna samt av Jordbruksfonden. Mål 6: Åtgärder i de mest glesbefolkade områdena. Detta mål omfattar hela och de mest glesbefolkade delarna av , , , , och . 43 kommuner i 7 län berörs och ca 450 000 personer (av befolkningen) bor inom området. Åtgärderna delfinansieras av Regional-, Social-, Jordbruks- och Fiskefonderna. Omfattning av de geografiska målområdena Källa: Statskontoret Horisontella mål De övriga målen, de s.k. horisontella målen 3, 4 och 5a, omfattar hela landet. Deras andel av de totala medlen från till målprogrammen utgör dvs. ca för programperioden 1999. Mål 3: Åtgärder för att minska långtidsarbetslösheten och underlätta för ungdomar och dem som riskerar utslagning att komma tillbaka till arbetsmarknaden. Åtgärderna delfinansieras av Socialfonden. Mål 4: Stimulans till en ökad förändringsvilja och till genomförandet av kompetensutveckling hos de anställda i små- och medelstora företag. Åtgärderna delfinansieras av Socialfonden. Mål 5a: Åtgärder för att främja ett effektivare jord- och skogsbruk och en rationellare fiskenäring. Åtgärderna delfinansieras av Jordbruks- och Fiskefonderna. Mål 6-programmet innehåller även mål 3, 4 och 5a-insatser. Dessa återfinns som särskilda åtgärder inom mål 6 programmet. För de geografiskt avgränsade målen 2 och 5b finns ett samlat programdokument (SPD) framtaget för respektive delområde, fem stycken vardera. För målen 3, 4 och 6 finns vardera ett SPD. För mål 5a har två programdokument tagits fram, ett för jord- och skogsbruk och ett för fiske. Vissa åtgärder inom mål 5a styrs enbart av förordningar och inte av något SPD. Totalt finns således 15 SPD. Gemenskapsinitiativ deltar i nio gemenskapsinitiativ. Totalt har av medlen inom avsatts för initiativen. För del betyder det ca för perioden 1999. De flesta initiativen är geografiskt avgränsade, men två, Adapt och Employment, omfattar hela landet. Gemenskapsinitiativen har motsvarande programdokument som målen, men dessa kallas operativa program (OP). Interreg II A: Åtgärder för att öka det gränsregionala samarbetet. Interreg II A syftar till att stärka och utveckla det gränsregionala samarbetet mellan regioner i , , , och . berörs av åtta Interreg II A program. Åtgärderna delfinansieras av Regional- och Socialfonderna samt i vissa program även av Jordbruksfonden. Interreg II C: deltar också i gemenskapsintitiativet Interreg II C, som syftar till att stödja transnationellt gränsöverskridande samarbete för regional utvecklingsplanering. ingår i två program som rör respektive . Åtgärderna delfinansieras av Regionalfonden. Konver: Åtgärder för att bidra till ekonomisk utveckling i regioner som är starkt beroende av försvarssektorn. Två kommuner, och , är berörda av detta initiativ. Åtgärderna delfinansieras av Regional- och Socialfonderna. Leader II: Åtgärder för att genom lokal kraftsamling utveckla landsbygden. Initiativet berör vissa områden inom mål 5b och mål 6. Åtgärderna delfinansieras av Regional- och Socialfonderna samt Jordbruksfonden. Pesca: Åtgärder inom fiskerinäringen för att mildra de sociala och ekonomiska konsekvenserna som strukturomvandlingen inom fiskerinäringen ger upphov till. Fem områden med totalt 16 kommuner berörs av initiativen: , ostkusten, sydkusten, samt . Åtgärderna delfinansieras av Regional- och Socialfonderna samt Fiskefonden. Småföretagsinitiativet (SME): Åtgärder för att utveckla småföretagandet. Berör samma områden som mål 2, mål 5b och mål 6. Åtgärderna delfinansieras av Regional- och Socialfonderna. : Åtgärder för att lösa problem i storstadsområden. I berörs ett antal stadsdelar i kommun. Åtgärderna delfinansieras av Regional- och Socialfonderna. Adapt: Åtgärder för att stärka de anställdas förmåga att klara av strukturförändringar och skapa nya arbetstillfällen. Adapt och Employment (nedan) är transnationella, vilket innebär att projekten genomförs i partnerskap mellan liknande projekt i minst tre medlemsländer. Åtgärderna delfinansieras av Socialfonden. Employment: Åtgärder för att öka möjligheterna till arbete för handikappade, utsatta grupper och ungdomar samt för att öka jämställdheten på arbetsmarknaden. Åtgärderna delfinansieras av Socialfonden. Pilotprojekt: EG kommissionen har möjlighet att genom egna beslut bl.a. stödja pilotprojekt i medlemsländerna av respektive fonds budget. Reglerna för dessa projekt återfinns i de olika förordningarna för de olika fonderna t.ex ett pilotprojekt under den Regionala fonden benämns också som ett artikel 10 projekt. Områdespakter för sysselsättning: Bred samverkan som omfattar fler än de traditionella parterna för att förstärka sysselsättningen i en region. De regioner som deltar är , , län samt , (fyra stadsdelar) och . 6.4.1 Genomförande av nuvarande strukturfondsprogram Regeringens bedömning: Takten i genomförandet av strukturfondsprogrammen är tillfredsställande. Skillnaderna mellan olika program är dock betydande. Underlagsrapporter: () lämnar löpande rapporter om utvecklingen i genomförandet av strukturfondsprogrammen för den Europeiska regionala utvecklingsfonden. har även samordnat rapporteringen från och avseende övriga fonder samt rapporter från de länsstyrelser som ansvarar för utbetalningar för vissa program under gemenskapsinitiativet Interreg II A. Oberoende utvärderare har lagt fram rapporter till övervakningskommittéerna för flertalet program i målen 2, 3, 4, 5b och 6 samt initiativet Leader II. På regeringens uppdrag har () och Statskontoret redovisat flera rapporter avseende strukturfonderna. RRV har bl.a. redovisat rapporter om berörda centrala myndigheters administrativa rutiner och samordningen av administrationen avseende strukturfonderna. Statskontoret har bl.a. redovisat en rapport om genomförandeorganisationen vad gäller strukturfonderna (1997:13). revisorer har lagt fram en rapport om Regionalpolitiskt stöd efter EU medlemskapet (1997/98:1). I sin årsrapport avseende 1996 gör Europeiska revisionsrätten iakttagelser om strukturfondernas användning . Skälen för regeringens bedömning: Den första delen av programperioden, dvs. , ägnades huvudsakligen åt att utarbeta förslag till program för de olika områdena, förhandla om dessa med EG kommissionen och inrätta nya beslutsorgan m.m. Det innebar att verksamheten i form av beslut om stöd till enskilda projekt inom de olika programmen successivt kom igång först och i vissa fall, som för programmen Interreg II A, . Regeringen har föreslagit EG kommissionen att ca , som inte tagits i anspråk inom mål 5a, skall omfördelas till andra mål och verksamheter. Förslaget innebär bl.a. att mål 6 programmet tillförs ytterligare ca och 5b programmen ytterligare varav programmet för 5b ca . För ett pilotprojekt, s.k. artikel 10 projekt, avsätts ca . Projektet avser samverkan mellan regioner i Syd- och och . Denna omförhandling innebär ett betydande resurstillskott för mål 6 området och vissa andra glesbygds- och landsbygdsområden. EG kommissionen har fattat beslut om denna omfördelning. Dessa medel ingår därför inte i nedanstående tabell. Tabellen omfattar inte heller de medel () som är avsatta för pilotprojekt och som EG kommissionen beslutar om. Tabell: Tilldelade medel från strukturfonderna, medel intecknade genom beslut och utbetalade medel per målområde och gemenskapsinitiativ Målområde Medel (ram) från Beslutade medel Utbet. medel och strukturfonderna okt. 1997 Gemenskapsinitiativ 1995 1999,mkr % av ram % av ram Mål 2 1 360 45 8 Mål 5b 1 199 41 7 Mål 6 2 142 48 19 Mål 3 2 949 73 30 Mål 4 1 470 41 12 Mål 5a j-bruk 952 56 47 Mål 5a fiske 340 52 36 Interreg II A 343 26 2 Övr.gem.sk.initiativ 693 50 9 Total/medel 11 448 53 20 Källa: Bearbetat material från . Omräkningskurs från ecu = . Beslutsläget för 5a jordbruk, mål 4 och vissa gemenskapsinitiativ avser . Utbetalningarna från Socialfonden avser oktober förutom mål 3 som avser november. Av tabellen framgår att hade av strukturfondsmedlen ianspråktagits genom beslut om stöd till olika projekt. Med hänsyn till att verksamheten inte kom igång förrän och därmed knappt hälften av den faktiska programperioden har gått, är takten i genomförandet av programmen, mätt på detta sätt, enligt regeringens bedömning tillfredsställande. Programmen inom de horisontella målen (3, 4, 5a) och mål 6 kom igång tidigast. Därefter startade programmen inom mål 2 och ytterligare något senare inom mål 5b. Sist igång var flertalet av gemenskapsinitiativen. De skilda tidpunkterna för igångsättning är ett resultat av att EG kommissionen behandlade och godkände de olika programmen i nämnd ordning. Skillnaderna i starttidpunkt återspeglas också väl i tabellen. Genomsnittssiffran för övriga gemenskapsinitiativ bärs upp av att hela beslutsutrymmet är intecknat vad gäller initiativen Adapt och Employment (se tabell nedan). Den nationella offentliga medfinansieringen för beslutade projekt uppgår till ca . Besluten beräknas medföra privata insatser med ca . Totalt beräknas besluten således medföra åtgärder för . För de geografiska målprogrammen uppgår antalet registrerade beslut, Socialfonden exkluderad, till knappt 3 400. Antalet fattade beslut var något högre i mål 5b jämfört med de andra målområdena. I genomsnitt var totalkostnaden för ett projekt ca . Nivån på utbetalningarna är lägre eftersom medel till projekt endast kan utbetalas efter redovisning av nedlagda utgifter. I övrigt följer dock utbetalningarna det mönster som redovisats för beslutsfattandet. Utbetalningarna beräknas öka , särskilt i de geografiska målprogrammen och gemenskapsinitiativen, enligt de prognoser och beräkningar som lämnats av de utbetalande myndigheterna. Mål 6 programmet godkändes av EG kommissionen . Genomförandet av programmet kunde därför starta . Strukturfonderna svarar för av den offentliga finansieringen av programmet. Fördelningen på de olika fonderna är Regionalfonden , Socialfonden , Jordbruksfonden och Fiskefonden . hade nära hälften av medlen för hela programperioden eller intecknats genom beslut. För Regionalfondens del var av medlen intecknade. Fiskefonden hade den minsta andelen intecknade medel med . Tillsammans med nationell offentlig och privat medfinansiering hade beslutats om åtgärder i mål 6-området för . Strukturfonderna svarade för . Fram uppgick antalet registrerade beslut, Socialfonden exkluderad, inom mål 6 till ca 1 100 vilket innebär en genomsnittlig totalkostnad på ca per projekt, varav EG medlen i genomsnitt svarade för ca . hade betalats ut från strukturfonderna till de enskilda projekten i mål 6. Det motsvarar av medlen för hela programperioden eller av de medel som var intecknade genom beslut . Vid övervakningskommitténs möte beslutades om en rad förändringar av programmet för att öka flexibiliteten i genomförandet men med bibehållande av programmets syfte och inriktning.