prop · GL03100 · 1998-01-01 00:00:00 — Detsamma gäller om motorbränsle förs in på annat sätt än i fordonstank, bränsletank på fartyg eller luftfartyg eller i reservdunk som rymmer högst . Bestämmelsen gäller också den för vars räkning införseln äger rum. Inregränslagen är tillämplig på varor som skall beskattas enligt privat- införsellagen. Det innebär att tulltjänsteman får anmana personer att stanna. Sådan anmaning får ges den som i samband med inresa till från ett annat EU-land befinner sig i omedelbar närhet av en gränspassage, om det behövs för kontroll av anmälningsskyldigheten i privatinförsellagen. I samband därmed har tullmyndighet rätt att undersöka transportmedel, handresgods m.m. Den enskilde är skyldig att lämna uppgifter och i övrigt medverka i kontrollen under kostnadsansvar. Dessutom får tullmyndigheterna omhänderta varor om det behövs för kontrollen. Enligt lagen om skatt på energi skall den som för in mineraloljor för privat bruk deklarera detta hos beskattningsmyndigheten. Deklarationen skall ha kommit in senast efter den dag då bränslet fördes in till . Skatten skall betalas som deklarationen lämnas. Kontrollsituationen vad gäller beskattningen av privat införsel av mineraloljor skiljer sig från vad som beskrivits i föregående stycke. Den enda kontrollbefogenhet som finns är bestämmelserna om deklarationsgranskning i lagen om punktskatter och prisregleringsavgifter. I övrigt finns det varken i lagen om skatt på energi eller annan lag några bestämmelser om punktskattekontroller av införsel för privat bruk av mineraloljor. Däremot finns det i 10 kap. 9 och 10 §§ lagen om skatt på energi bestämmelser om tillsyn och kontroll beträffande användningen av märkta oljeprodukter. Skälen för regeringens bedömning: rätt att ta ut punktskatt vid införsel för privat bruk av alkoholdrycker och tobaksvaror grundar sig på ett särskilt undantag från cirkulationsdirektivet, medan rätten att ta ut punktskatt vid privat införsel av mineraloljor grundar sig direkt på cirkulationsdirektivet. I Rådets direktiv /99/EG sägs att får utföra nödvändiga kontroller med avseende på alkoholhaltiga drycker och tobaksvaror som förs in till av enskilda för eget bruk. Någon motsvarande bestämmelse finns inte i anslutning till artikel 9.3 i cirkulationsdirektivet. I förarbetena till inregränslagen motiveras kontrollen av den privata införseln av alkoholvaror och tobaksvaror med att i medlemsskapsförhandlingarna fick rätt att punktbeskatta privatinförsel av sådana varor och att i anslutning därtill medgavs rätt att företa kontroller av att skattereglerna följs (prop. 1995/96:166 s. 50). Det är folkhälsoskäl som utgör grunden för undantaget och inte fiskala. Medlemsländernas rätt att beskatta privatinförsel av mineraloljor synes dock främst ha tillkommit av fiskala skäl. Denna skillnad påverkar möjligheterna att genomföra kontroller. Privatinförsel av mineraloljor skall deklareras senast efter införseln. Något krav på att transporten skall åtföljas av dokument eller att införseln skall anmälas i förväg finns inte. Detta begränsar självfallet möjligheten att genomföra effektiva kontroller eftersom en kontroll i det här avseendet inte kan ha något annat syfte än att bedöma om den skattskyldige kommer att deklarera införseln. För att det över huvud skall vara meningsfullt att kontrollera privatinförsel av mineraloljor behöver antingen deklarationstiden ändras eller krav på dokument eller föranmälan införas. En tänkbar lösning vore att föreskriva att deklaration, då införseln görs på bemannad tullplats, skall lämnas till tullen. En sådan ordning gäller som bekant för den privata införseln av alkohol- och tobaksvaror. Dessa förfaranderegler kan dock motiveras av att det av folkhälsoskäl är nödvändigt att kunna kontrollera den privata införseln av alkohol- och tobaksvaror. Att av rent fiskala skäl införa en skyldighet för enskilda att i vissa fall lämna deklaration i samband med gränspassage skulle dock kunna uppfattas som en gränsformalitet. Det är långt ifrån säkert att en sådan skyldighet är förenlig med principen om varors fria rörlighet. Att införa en skyldighet att medföra dokument vid privatinförsel eller att föranmäla införseln kan sannolikt också leda till att regleringen ifrågasätts med hänvisning till principen om varors fria rörlighet. Mot bakgrund av nu angivna förhållanden är regeringen inte beredd att föreslå några ändrade förfaranderegler för beskattningen av privatinförsel av mineraloljor. Därav följer att det inte är meningsfullt att införa några nya kontrollbefogenheter för den här införseln. Som redogjorts för tidigare i detta avsnitt sker dagens kontroller av den privata införseln av alkoholdrycker och tobaksvaror med stöd av bestämmelserna i inregränslagen. Kommittén föreslår att denna kontroll i fortsättningen skall ske med stöd av den nya lagen om punktskattekontroll. Enligt kommitténs förslag skall beskattningsmyndigheten få hejda personer och transportmedel, undersöka väskor och annat handresgods samt transportmedel och företa kroppsvisitation. Vidare skall enligt kommitténs förslag transportkontroller beträffande privatinförsel kunna genomföras i hela landet. Detta är en utvidgning i förhållande till inregränslagen. Det kan dock ifrågasättas om det är motiverat att lägga ned resurser på kontroller av den privata införseln annat än i gränsnära områden. Detta beror bl.a. på att ju längre från gränsen man gör en kontroll desto fler kontrollstationer behövs eftersom transporterna då hunnit fördela sig på flera vägar. Dessutom finns det inga krav på dokument för privattransporter, vilket gör att det kan bli svårt att bevisa att varorna förts in från ett annat EU-land i de fall kontrollen görs långt från gränsen. Slutligen är det sannolikt att de stora skatteundandragandena finns inom den yrkesmässiga hanteringen av punktskattepliktiga varor och att tyngdpunkten i kontrollverksamheten därför bör ligga där. Med hänsyn till det nu sagda kan det ytterst sällan anses motiverat att kontrollera privattransporter långt in i landet. Det finns därför inget behov av att skapa möjligheter för att kontrollera privattransporter över hela landet utan kontrollerna bör som företas i samband med att enskilda passerar gränsen, dvs. i de områden där kontroll får ske enligt inregränslagen. Regeringen anser därför att den privata införseln av alkohol- och tobaksvaror från annat EU-land även i fortsättningen bör kontrolleras med stöd av inregränslagen. 16.2 Omhändertagande av skattepliktig alkohol- och tobaksvara som förts in för privat bruk Regeringens förslag: Om alkohol- eller tobaksvaror påträffas för vilka skatt skall betalas enligt lagen om beskattning av privatinförsel av alkoholdrycker och tobaksvaror från land som är medlem i Europeiska unionen får tullmyndigheten omhänderta varorna om det finns en påtaglig risk att den skattskyldige inte kommer att betala skatten. får inte lämnas ut förrän skatten, och i förekommande fall den särskilda avgiften, har betalats. Om den skattskyldige betalar skatt och särskild avgift som påförts honom eller beslutet om skatt upphävs skall omhändertagandet upphävas. Kommitténs förslag: Kommittén föreslår att punktskattepliktig vara skall få tas om hand om det behövs för punktskattekontrollen. Dessutom föreslår kommittén att punktskattepliktiga varor skall kunna tas i beslag om det inte framgår att punktskatt beträffande varan är betald i . Kommittén föreslår att bestämmelserna tas i dess förslag till lag om punktskattekontroll. Remissinstanserna: Ett stort antal remissinstanser avstyrker eller är negativa till förslaget. Riksåklagaren påpekar att det enda krav som ställs upp för att ett omhändertagande skall få ske är att det behövs för punktskattekontrollen. , Hovrätten för , Datainspektionen, , föreningen , , Föreningen , , , , , och Svenska avstyrker eller är allmänt negativa förslaget. Kammarrätten i , Alkoholinspektionen, , , , och godtar eller tillstyrker i huvudsak förslaget. Skälen för regeringens förslag: Enligt nuvarande lydelse privatinförsellagen skall den som för in en vara för vilken skatt skall betalas enligt lagen anmäla detta till beskattningsmyndigheten. Anmälan om införseln skall lämnas till beskattningsmyndigheten senast efter införseln. Den som för in en skattepliktig vara skall, när inresan sker där bemannad tullplats finns, anmäla detta till vid införseln. Det är i stort sett bara resande som passerar gränsen på platser där det finns kontrollerande tullpersonal som anmäler att de för in alkoholdrycker och tobaksvaror för privat bruk. Flertalet anmälningar görs dessutom först sedan tullen beslutat att kontrollera resenären. har sedan privatinförsellagen trädde i kraft fått in endast två anmälningar. Det är vidare vanligt att de som anmält införsel för privat bruk inte betalar in skatten. och fram till har skatt enligt privatinförsellagen påförts resande med . Enligt uppgift från beskattningsmyndigheten hade endast betalats in . Det bör påpekas att betalningstiden är . Betalningsviljan är således dålig. Det är alltså svårt att driva in punktskatten i efterhand. Det är t.ex. vanligt att de resande uppger falska adresser. Vidare finns det uppgifter om att utländska medborgare utan hemvist i riket har satt i system att föra in varor och att uppge att det är fråga om införsel för privat bruk när syftet i själva verket är att sälja varorna vidare. Det är självfallet inte acceptabelt att tullen inte kan vidta åtgärder mot personer som upprepade gånger för in varor utan att betala skatt. Regeringen anser därför att tullmyndigheterna bör ges befogenhet att omhänderta alkohol- och tobaksvaror som förts in för privat bruk om det föreligger skattskyldighet enligt privatinförsellagen och det finns en påtaglig risk att den skattskyldige inte kommer att betala skatten. Sådan risk får t.ex. anses föreligga om personen i fråga är restförd för skatt på varor som han tidigare fört in för privat bruk eller inte har fast adress i . Det skulle i och för sig kunna övervägas att generellt föreskriva att skatt enligt privatinförsellagen skall betalas till tullen vid införseln. Fördelen härmed är att tullen inte skulle behöva göra någon riskbedömning. En sådan generell regel skulle dock enligt regeringens mening riskera att ses som en sådan gränsformalitet som inte är förenlig med gemenskapsrätten. Regeringen kan därför inte förorda en sådan lösning. För att tydliggöra syftet med befogenheten att omhänderta skattepliktiga alkohol- och tobaksvaror bör det föreskrivas att en omhändertagen vara inte får lämnas ut förrän skatt och särskild avgift som påförts den skattskyldige har betalats och att omhändertagandet skall upphävas om skatten och avgiften betalas eller om beslutet om skatt upphävs. Som redogjorts för i avsnitt 16.1 föreslår regeringen inte några nya kontrollbefogenheter för den privata införseln av mineraloljor. Mot den bakgrunden är det inte meningsfullt att föreskriva att skattepliktiga mineraloljor skall kunna omhändertas om det finns en risk för att skatten inte kommer att betalas. De nya bestämmelserna om omhändertagande och tillhörande bestämmelser skall tas in i privatinförsellagen. Att bestämmelserna inte tas in i inregränslagen beror på att kontrollbefogenheterna i denna lag i princip är förbehållna kontroll av in- och utförselrestriktioner. Kontrollen av anmälningsskyldigheten i privatinförsellagen utgör alltså ett undantag. Med hänsyn härtill är det inte heller lämpligt att införa bestämmelser om omhändertagande m.m. avseende privatinförseln av alkohol- och tobaksvaror i inregränslagen. Den nya lagen om punksattekontroll har en tydlig inriktning mot den yrkesmässiga hanteringen, vilket gör att det inte är lämpligt att ha bestämmelser om privatinförsel i den nya lagen. Dessutom skulle privatinförseln av alkohol- och tobaksvaror regleras i tre olika lagar om bestämmelserna om omhändertagande m.m. togs in i den nya lagen om punktskattekontroll. angivna förhållanden utgör skälen för att regeringen föreslår att bestämmelserna om omhändertagande och tillhörande bestämmelser skall tas in i den nya lagen om punktskattekontroll. 16.3 Förverkande av omhändertagen punktskattepliktig vara Regeringens förslag: Omhändertagna alkohol- och tobaksvaror får förverkas om den skattskyldige inte har betalat skatt och särskild avgift som påförts honom inom en månad från den dag då beslutet att påföra skatten och avgiften vann laga kraft. Skyldighet att betala skatt som påförts på omhändertagna varor skall bestå även efter det att varorna förverkats. Beslut om förverkande fattas av . Kommitténs förslag: Stämmer i stort sett överens med regeringens. Kommittén föreslår att bestämmelserna om förverkande tas in i dess förslag till ny lag om punktskattekontroll. Remissinstanserna: Flera remissinstanser är kritiska till kommitténs förslag. Skälen för regeringens förslag: Det är rimligt att anta att många som fått sina varor omhändertagna kommer att strunta i att betala skatten på varorna. Efter att svensk punktskatt påförts kommer det nämligen ofta att kosta lika mycket att lösa ut varorna som att köpa motsvarande varor i . Det säger sig självt att många då kommer att låta bli att lösa ut varorna. Som redogjorts för i avsnitt 16.2 är syftet med att införa bestämmelser om omhändertagande att säkra skatteindrivningen i de fall det finns en risk att den skattskyldige inte kommer att betala skatten. För att tydliggöra detta syfte införs vidare en uttrycklig bestämmelse om att varorna inte får lämnas ut förrän den skattskyldige har betalat skatten och, i förekommande fall, den särskilda avgift som påförts honom. Mot bakgrund av det som sagts är det nödvändigt att skapa möjligheter för tullmyndigheterna att göra sig av med varor som den skattskyldige låtit bli att lösa ut. Detta bör ske genom att det införs bestämmelser om förverkande av omhändertagna varor. Som förutsättning härför skall gälla att den skattskyldige inte har betalat skatt och särskild avgift som tullen påfört honom inom en månad räknat från den dag då beslutet vann laga kraft. Prövningen av om förutsättning för förverkande finns avser enbart om vissa beslut vunnit laga kraft, om skatt och särskild avgift är obetald och om förflutit sedan besluten vann laga kraft. Med hänsyn härtill saknas skäl att föreskriva att beslut om förverkande skall fattas av länsrätt. Beslut om förverkande skall alltså fattas av tullmyndighet. Ett sådant beslut skall självfallet gå att överklaga till länsrätt. Skyldighet att betala skatt skall bestå även efter det att varorna förverkats. Värdet på punktskattepliktiga varor utgörs ofta till stor del av den skatt som belöper på varorna. Det innebär att en förlust p.g.a. att varor förverkas blir förhållandevis liten om den skattskyldige befrias från skyldigheten att betala skatten. För personer som är beredda att föra in varor till utan att betala skatt torde inte risken att förlora varorna vara tillräckligt avhållande om de vet att de slipper att betala skatten om varorna förverkas. Regeringen anser därför att skyldigheten att betala skatt skall bestå även efter det att varorna förverkats. 16.4 Förfarandet med förverkad egendom m.m. Regeringens förslag: Alkohol- och tobaksvaror som har förverkats skall förstöras. Kommitténs förslag: Skiljer sig från regeringens i det avseendet att kommittén föreslår att förverkade alkohol- och tobaksvaror skall säljas och att försäljningsintäkten skall användas för att betala det värde för vilket förverkandet gjorts. Dessutom föreslår kommittén att bestämmelserna härom tas in i dess förslag till ny lag om punktskattekontroll. Remissinstanserna: Kommittén föreslår gemensamma bestämmelser om försäljning av förverkade alkohol- och tobaksvaror. Se därför redovisningen av remissutfallet i avsnitt 11.12 om försäljning av förverkad egendom som omhändertagits i samband med yrkesmässiga transporter. Skälen för regeringens förslag: Enligt förordningen om tobaksskatt skall tobaksvara förstöras om den har förklarats förverkad enligt lagen om tobaksskatt eller varusmugglingslagen. Det saknas skäl att ha en annan ordning för de tobaksvaror som kommer att förverkas på grund av att skatt enligt privatinförsellagen inte har betalats, inte minst mot bakgrund av att varje förverkande sannolikt kommer att omfatta förhållandevis få tobaksvaror. Även när det gäller alkoholvaror får det förutsättas att varje förverkande endast kommer att omfatta ett förhållandevis ringa antal flaskor. Det är därför sannolikt att en försäljning inte skulle täcka kostnaderna för förfarandet om varorna över huvud går att sälja. Med hänsyn härtill skall alkoholvaror som förverkats förstöras. 17 Registerfrågor 17.1 Register för punktskattekontroll Regeringens förslag: skall få användas för kontroller och andra åtgärder som tullen vidtar med stöd av lagen om punktskattekontroll avseende alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter. Kommitténs förslag: Ett särskilt punktskattekontrollregister skall inrättas. Remissinstanserna: , , , , Föreningen , , och avstyrker förslaget. Statskontoret ifrågasätter behovet av att inrätta ett särskilt punktskattekontrollregister. Kammarrätten i , Riksåklagaren och Datainspektionen har inget att erinra mot att ett särskilt register inrättas. tillstyrker förslaget men anser bl.a. att registret bör föras av verket samt att registrets ändamål är alltför snävt. Övriga remissinstanser har inte något att erinra mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Det är väsentligt att tullmyndigheterna har tillgång till effektiva hjälpmedel vid genomförandet av de föreslagna åtgärderna för punktskattekontroll. Urvalet av de transporter som kontrolleras bör inte vara helt slumpmässigt. Tullmyndigheterna bör därför ha tillgång till den information som behövs för att så långt det är möjligt rikta insatserna mot kontrollvärda objekt. Behovet av bearbetad information för att göra kontrollurval har alltid varit stort, men det har blivit ännu större efter det att gick med EU och möjligheterna till gränskontroll gentemot andra medlemsländer begränsats. Insamling, lagring och bearbetning av information är därför viktiga inslag för att öka effektiviteten och resultaten av kontrollen beträffande punktskattepliktiga varors förflyttningar. Det finns enligt regeringens mening behov av att registrera uppgifter om kontroll av punktskattepliktiga varor enligt den föreslagna lagen. Som vi redogjort för i avsnitt 8.1 skall de föreslagna kontrollåtgärderna handhas av tullmyndigheterna. De uppgifter som behövs för att kontrollåtgärderna skall bli effektiva bör därför enligt regeringens mening finnas registrerade hos tullmyndigheten. Flera remissinstanser har varit kritiska till att ett särskilt punktskattekontrollregister inrättas. Det finns därför skäl att överväga om inte befintliga register hos tullmyndigheterna kan användas även vid punktskattekontroller. För fastställande, uppbörd och redovisning av tull, annan skatt och avgift som skall betalas till förs ett särskilt tullregister. Registret förs med stöd av tullregisterlagen (1990:137). Registret får också användas för bl.a. fullgörande av övervaknings-, kontroll- och revisionsuppgifter inom tullmyndighetens område. innehåller bl.a. vissa uppgifter rörande import och export, identitetsuppgifter för fysiska och juridiska personer och uppgifter om identitetsbeteckningar för transportmedel. I registret återfinns också uppgifter om registrering hos i av importörer som är skattskyldiga avseende vissa punktskatter. Genom att tullregistret får användas för övervaknings-, kontroll- och revisionsverksamhet omfattas enligt regeringens mening tullregistrets ändamålsbestämmelser även sådana kontrollåtgärder som föreslås få utföras av tullmyndigheterna i fråga om punktskattepliktiga varor. får uppgifter inhämtade vid kontroll registreras, t.ex. om transportmedel och gods. I tullregistret registreras också uppgifter rörande skatt som skall betalas till . Det är således inte fråga om uppgifter som är främmande för registrering i tullregistret. Enligt regeringens mening är det mot bakgrund av det angivna lämpligt att använda tullregistret för den typ av kontroller som skall utföras inom ramen för den föreslagna lagen. Många av de aktörer och företag som förekommer i punktskattesammanhang förekommer redan i tullregistret. består av olika delsystem. Registreringen av ifrågavarande uppgifter från kontrollerna kommer att göras i ett särskilt system, som ett delregister i tullregistret. Den registerstruktur och tekniska struktur som redan finns kan därvid användas. Något hinder från integritetssynpunkt kan inte anses föreligga att använda tullregistret. Regeringen föreslår därför att tullregistret skall få användas för kontroll enligt lagen om punktskattekontroll avseende transport m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter Det är enligt regeringens mening väsentligt att myndigheternas befintliga ADB-system kan utnyttjas effektivt för punktskattekontroller. Förslaget om att tullmyndigheterna skall ansvara för transportkontroller m.m. kräver ett utökat samarbete mellan tullmyndigheter och skattemyndigheter för att punktskattekontrollen skall bli effektiv. Att upplagshavare och registrerade varumottagare bedriver seriös verksamhet är en viktig förutsättning för att handeln med och hanteringen av alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter skall fungera i enlighet med cirkulationsdirektivets bestämmelser. Till detta kommer att upplagshavare genom bestämmelserna om suspensionsordningen beviljas stora skattekrediter, eftersom punktskatten inte skall betalas förrän varorna lämnat suspensionsordningen. Tillsyn och kontroll över vilka som får tillstånd att vara upplagshavare är således en viktig del i punktskattekontrollen. För denna verksamhet är det naturligtvis väsentligt att få kännedom om vad som framkommit vid transportkontroller. Som regeringen tidigare nämnt kommer resultatet av tullens kontroller att bli begränsat om inte skatteförvaltningen ges möjlighet att följa upp kontrollerna. Uppgifterna om transportkontroller m.m. kan också ha stor betydelse för bedömningen av om revision eller annan kontrollåtgärd skall vidtas. Vi föreslår därför att skattemyndigheten skall få använda uppgifterna i tullregistret vid tillsyn över och prövning av upplagshavare och registrerade varumottagare samt för revision och annan kontrollverksamhet enligt LPP. Regeringen återkommer i avsnitt 17.3 till frågan om skattemyndighetens åtkomst till registret. Kommittén har vidare föreslagit att punktskattekontrollregistret skall få användas för underrättelseverksamhet. Tullmyndigheterna bedriver inom sin brottsutredande verksamhet underrättelseverksamhet och får för denna verksamhet föra särskilda register. Enligt regeringens mening är det inte lämpligt att utan ytterligare beredningsunderlag använda tullregistret för denna typ av verksamhet. Regeringen är därför inte beredd att genomföra kommitténs förslag i denna del. Personuppgiftslagen Regeringen har i proposition 1997/98:44 Personuppgiftslag föreslagit att en personuppgiftslag skall införas. Den föreslagna lagen skall ersätta den nuvarande datalagen (1973:289) och genomför och rådets direktiv /46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (dataskyddsdirektivet). Lagen föreslås träda i kraft . Beträffande sådan behandling av person-uppgifter som påbörjats vid ikraftträdandet skall dock datalagen tillämpas intill utgången av . De ändringar i tullregisterlagen som regeringen nu föreslår skall träda i kraft . Ändringarna omfattas således inte av den föreslagna personuppgiftslagen. Genom övergångsbestämmelserna till personuppgiftslagen kan som nämnts behandlingar som påbörjats pågå till utgången av . Regeringen vill dock i detta sammanhang påpeka att en utredning tillsatts som skall se över bl.a. tullregisterlagen och anpassa den till dataskyddsdirektivet och den nya personuppgiftslagen. Även de nu föreslagna ändringarna kommer att omfattas av denna översyn.