prop · GL0362 · 1998-01-01 00:00:00 — Vissa kommuner har också stora borgensåtaganden för bostadsrättsföreningar som har ekonomiska svårigheter. För några kommuner hotar de ekonomiska åtagandena för boendet att bli övermäktiga. Regeringen kommer i den bostadspolitiska propositionen att återkomma med förslag på hur statens åtaganden gentemot kommuner som hamnat i en särskilt svår ekonomisk situation till följd av sina åtaganden för boendet skall utformas. Flera av de kommuner som kan bli aktuella för statligt stöd finns bland kommuner med kraftigt vikande befolkningssiffror och hög arbetslöshet i norra och , dvs. de regionalpolitiskt prioriterade områdena. För den enskilda kommunen kan de statliga insatserna komma att innebära en betydande hjälp. 6.2.2.2 Infrastrukturen för kommunikationer Regeringens bedömning: Åtgärderna inom transportinfrastrukturen prioriteras bl.a. utifrån regional- och näringspolitiska utgångspunkter. Åtgärder inom detta område utförs kontinuerligt. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen har i propositionen Transportpolitik för en hållbar utveckling (prop. 1997/98:56) föreslagit att ett transportpolitiskt delmål skall vara att främja en positiv regional utveckling genom att utjämna skillnader i utvecklingsförutsättningar mellan olika delar av landet och motverka nackdelar av långa transportavstånd. På detta område kan konstateras att vissa insatser gjorts i de regioner som har haft eftersatta transportnät vilket skapat bättre förutsättningar och utvecklingsmöjligheter i näringslivet. beslut om inriktningen av de framtida infrastrukturåtgärderna (prop. 1996/97:53, bet. 1996/97:TU7, rskr. 1996/97:174) anger flera olika s.k. inriktningsmål. Ett av dessa mål är att infrastrukturen skall bidra till tillväxt och sysselsättning i alla delar av landet. För att uppnå detta mål angavs ett antal åtgärdsområden i beslutet: vägnätet som klarar högsta axellast skall utökas, underhållsinsatserna skall inte understiga en samhällsekonomiskt försvarbar nivå, konsekvenserna av tidigare eftersatt underhåll skall åtgärdas, åtgärder skall utföras för att minska behovet av att stänga av det statliga vägnätet vid tjällossning, delar av grusvägnätet skall beläggas, högsta tillåtna axellast skall ökas för järnvägssträckningar med omfattande inrikes godstågtrafik, transportkvaliteten för godstågtrafiken skall öka även i övrigt. Därutöver angavs i beslutet att investeringsmedel på skall reserveras för att genomföra åtgärder på de största vägarna, stamvägnätet, som bidrar till en regional utjämning . Vidare har särskilt pekats ut som ett regionalpolitiskt angeläget investeringsprojekt och finansiering av en första etapp skall ske inom den angivna anslagsramen. Infrastrukturinriktningen och budgetbeslutet för innebär också att förutsättningar skapas för att utveckla järnvägsnätet i hela landet. En långsiktig finansieringsmodell för har skapats. Regeringen anser att ett stöd till banhållningen på bör lämnas och att detta skall beräknas utifrån trafikbelastning och behovet av underhållsåtgärder. Regeringen gör bedömningen att stödet bör uppgå till . Den direkta sysselsättningseffekten av verksamheter vid är ca 140 150 personer. Genom samfinansiering med EG:s regionala fond kommer flera andra järnvägar i , och att förbättras och byggas om. Totalt investeras 1999 på och på stambanan genom övre , spårviddsväxling i samt på sträckorna , och på två sträckor på . Regeringen presenterar därutöver i denna proposition tidigarelagda åtgärder på ca för att ytterligare stärka väg- och järnvägsnätens funktion och för att förbättra tillgängligheten så att förutsättningarna för regional utveckling och utjämning förbättras. Vissa åtgärder i väg- och järnvägssystemen Regeringens bedömning: En stor del av de områden i där regionalpolitiska åtgärder är angelägna har en gles och i vissa fall bristfällig transportinfrastruktur. Därför kommer regeringen att genomföra tidigareläggningar av åtgärder för att förbättra , för att forcera bärighetssatsningen på vägnätet samt för att snabbtågsanpassa tågförbindelsen mellan och . Sammantaget innebär detta investeringar på ca . Skälen för regeringens bedömning: Förbättringsåtgärder på mellan och samt vissa anslutande vägar har stor betydelse för näringslivets och arbetsmarknadens funktion i inland. Vägnätet är mycket glest och alternativa vägar saknas nästan helt. Tunga transporter i stor utsträckning timmertransporter får ofta samsas med turisttrafiken, vilken har en relativt stor andel bilar med husvagn. är klassad som nationell stamväg och ingår i det Transeuropeiska transportnätverket (TEN). Den har dock inte i konkurrensen med mer trafikerade stråk framgångsrikt kunnat attrahera vare sig nationella investeringsmedel utifrån lönsamhetskriteriet eller EU bidrag. har drift- och underhållsmedlen talet inte räckt för att upprätthålla standarden. Enligt regeringens direktiv i väghållningsplaneringen skall lägga ca av anslagsramen för infrastrukturåtgärder till regionalpolitiskt angelägna investeringar i mål 6 området. Dessa medel är betydelsefulla för att bygga om de sämsta delarna av och förbättra vägytans standard. I förslag till nationell väghållningsplan ingår ombyggnad av främst på vissa punkter i med början vid länsgränsen mot och . I och föreslås en delvis annan strategi med förstärkningsåtgärder, och vissa justeringar av befintlig väg. Kostnaden för de föreslagna åtgärderna är ca . I strategi ingår att hålla en hög och jämn standard för vinterväghållningen, trots de variationer i trafikintensitet som förekommer längs vägen. Regeringen avser nu att tidigarelägga vissa av investeringsåtgärderna på så att av dem kan utföras . Effekterna av åtgärderna bör innebära att förutsättningarna för turistnäringen i inland förbättras. kommer i högre grad att kunna attrahera långväga trafik. Kostnaderna för slitage och reparationer på fordonen minskar som reskomforten och trafiksäkerheten ökar. Medel till att forcera upprustning och underhåll av vägnätet påbörjade en särskild tioårig bärighetssatsning. beslutades om utökade åtgärder som omfattar även angelägna broar på sekundära och tertiära vägar i län utanför skogslänen samt åtgärder i övrigt för att medge ökad bärighet på vägar som är viktiga för näringslivet. infrastrukturbeslut innefattade att fullfölja den utökade satsning . beslut omfattade bl.a. även utökade satsningar på att återta eftersatt underhåll på vägnätet, rekonstruktion av vägar samt omfattande tjälsäkringsåtgärder. Prioriteringarna av bärighetsåtgärderna är överenskommen med näringslivet på regional nivå. Dessa åtgärder liksom rekonstruktionsåtgärder på lågtrafikerat vägnät upptar en stor del av utrymmet i länsplanerna för regional transportinfrastruktur. På vissa håll är dock inte de länsvisa ramarna tillräckliga för att kunna inrymma de prioriteringar som kommit till uttryck. Regeringen avser därför att tidigarelägga åtgärder i de nationella och regionala planerna så att eftersatt underhåll kan börja tas igen, rekonstruktionen av vägnätet kan forceras liksom satsningar på höjd bärighet. En sådan satsning kommer att ha en särskild betydelse för norrlandslänen. E4:s sträckning vid E4:s och E14:s sträckning söder om och genom är en besvärlig flaskhals för stora delar av vägtrafiken till och från norra . Vägens nuvarande sträckning är av låg standard söder om och tvingar på ett olyckligt sätt också in trafiken i de centrala delarna av staden. Detta medför både avsevärda effektivitetsförluster och dåliga miljöförhållanden i staden. Vidare har vägarna en stor barriärverkan. Det är därför av stor vikt för hela vägtrafikstrukturen längs att projekteringen av den nya förbifarten kan påbörjas . har utarbetat ett förslag omfattande ny väg förbi , vilket har kostnadsberäknats till . Förslaget innebär att vägstandarden blir fyrfilig, att väglängden blir kortare för genomfartstrafik samt att miljön för bebyggelsen längs den nuvarande infarten och centrummiljön i förbättras. planeras byggnationen i huvudsak att ske . Regeringen anser det angeläget att lämpliga åtgärder sker för att lösa problemen för genomfartstrafiken i . Regeringen avser att medverka till att förberedelsearbetet kan fortsätta så att frågan om finansieringen kan behandlas i beslutet om den nationella väghållningsplanen inför nästa planperiod 2011. Tågförbindelserna mellan och I förslag till ny stamnätsplan för tidsperioden 2007 framgår att den tidigare påbörjade kapacitetsförstärkningen och snabbtågsanpassningen av Norra stambanan och Mittbanan skall fortsätta. Målet är att restiden mellan och skall kunna reduceras från dagens till och . SJ har uttryckt önskemål om att snabbtågsanpassningen bör påskyndas och att snabbtågstrafik kommer att införas bl.a. på sträckan då fordon blir tillgängliga och infrastrukturen medger detta. I den transportpolitiska propositionen föreslås bl.a. att en myndighet för rikstrafikfrågor, Rikstrafiken, skall inrättas med huvuduppgift att utifrån ett kundorienterat helhetsperspektiv verka för att åstadkomma ett samverkande kollektivtrafiksystem. I de fall det inte finns förutsättningar att kommersiellt driva en viss interregional trafik, eller att trafiken inte kan upprätthållas i länstrafikansvarigas regi, bör Rikstrafiken kunna upphandla viss regionalpolitiskt motiverad interregional persontrafik. Regeringen anser att det ur regionalpolitisk synvinkel är av stor vikt med en väl fungerande interregional persontrafik mellan och , och i likhet med SJ anser regeringen att snabbtågsanpassningen bör påskyndas. Inriktningen bör vara att snabbtågstrafiken skall starta , vilket innebär en tidigareläggning för projektets genomförande med . Den föreslagna myndigheten bör verka för att den interregionala persontrafiken på denna sträcka fortlöpande utvecklas och förbättras. Regeringens förslag: Regeringen föreslår att godkänner att kostnader förknippade med finansiering, planering, projektering, upphandling och byggande av , exklusive resecentra, får finansieras med lån, som exklusive finansiella kostnader, motsvarar en total kostnad uppgående till högst i prisnivå , att staten och berörda kommuner bildar ett aktiebolag, , med ansvar att finansiera, projektera, upphandla, bygga och hyra ut . Underlagsrapport: Avsaknaden av en järnväg längs relativt sett tätt befolkade kust begränsar möjligheterna till en effektiv trafikförsörjning. Utbyggnaden av kommer att ge betydligt kortare restider mellan orterna längs mellersta och näringslivet ges möjlighet till effektivare långväga godstransporter. Genom möjligheterna till dagpendling för boende längs banan vidgas arbetsmarknaden och tillgängligheten till exempelvis högre utbildning. Det är också ett värdefullt nationellt intresse att säkerställa en viktig länk i det nationella järnvägsnätet till övre som får stor betydelse för näringslivets konkurrenskraft och för miljön. Då är utbyggd kommer kapaciteten för godstransporter på järnväg att mer än fördubblas jämfört med . Känsligheten för störningar i järnvägstransporterna i övre kommer att minska och restiden mellan exempelvis och att minska och . I beslut angående propositionen Infrastrukturinriktning för framtida transporter (prop. 1996/97:53, bet. 1996/97:TU7, rskr. 1996/97:174) slås bl.a. fast att ytterligare resurser utöver beslutad planeringsram behövs för att kunna färdigställa mellan och . Vidare framgår att en utgångspunkt för utbyggnaden av skall vara att regionala och lokala parter deltar i finansieringen av sträckan . beslöt regeringen att uppdra åt en förhandlingsman att bereda vissa frågor angående utbyggnad av . Förhandlingsmannen redovisade ett förslag till avsiktsförklaring angående , vilket regeringen redogjorde för vårproposition (prop. 1996/97:150, bet. 1996/97:FiU20, rskr. 1996/97:284). ingick förhandlingsmannen, kommun, , kommun, kommun, samt ett huvudavtal om byggande av . Avtalet överlämnades till regeringen . För att avtalet skall träda i kraft krävs att det godkänns av regeringen samt av berörda kommunfullmäktige och . I avtalet delas genomförandet av upp i en del om järnväg och en del om resecentra. Exklusive finansieringskostnader kostnadsberäknas järnvägen på sträckan till , inklusive plattformsspår och plattformar samt ett anslutningsspår med överlämningsbangård mellan huvudspåret och MoDo:s skogsindustri i . skall ansvara för att utarbeta och fastställa nödvändiga järnvägsutredningar och järnvägsplaner. Alla kostnader som är förknippade med utredning, upphandling och byggande av järnvägen föreslås finansieras med lån, som ett av staten och kommunerna gemensamt ägt aktiebolag skall ansvara för. Av kommunernas utredningskostnader för järnvägen får högst belasta projektet. Lånet skall börja återbetalas då de olika etapperna öppnas för trafik. Bygget av järnvägen delas in följande tre etapper. Etapp 1, , kostnadsberäknas till och skall vara färdigställd senast . Etapp 2, , kostnadsberäknas till och skall vara färdigställd . Etapp 3, , kostnadsberäknas till och skall vara färdigställd . Bygget av nya resecentra kostnadsberäknas till ca . Detta omfattar nybyggnad av bl.a. stationsbyggnader, plattformsöverbyggnader, planskilda plattformsförbindelser samt gator och parkeringsanläggningar. Nya resecentra skall byggas i , och östra . Beroende på bl.a. slutlig bansträckning övervägs nya resecentra även i , , och . Respektive kommun föreslås ansvara för finansieringen av resecentra. Kommunerna skall ansvara för utredningskostnader i samband med investeringar i nya resecentra samt för att utarbeta och antaga nödvändiga översikts- och detaljplaner. I den mån någon av parterna är ägare till mark som behövs för skall denna kostnadsfritt ställas till förfogande. Kommunerna och landstingen förbinder sig, genom sina länstrafikbolag, att under efter färdigställande bedriva regional persontrafik till en årlig bruttotrafikkostnad av . Staten garanterar att den regionala tågtrafiken ges sådana tåglägen att den kan bedrivas effektivt samt svarar för samordningen mellan regional och interregional trafik. Eftersom exakta sträckning och slutliga utformning till stora delar ännu är okänd, finns det osäkerheter i de kostnadsbedömningar som ligger till grund för avtalet. Innan byggandet påbörjas skall därför färdigställda järnvägsutredningar finnas för hela bansträckningen. Om dessa utredningar visar att kostnaden för järnvägen överstiger i prisnivå , skall parterna överenskomma om hur den ökade kostnaden skall hanteras innan bygget påbörjas. I avtalet anges vidare att staten och kommunerna är överens om att, så snart avtalet trätt i kraft, bilda ett gemensamt aktiebolag med namnet , vars uppgifter skall vara att ansvara för att järnvägen finansieras, byggs och hyrs ut tills lånen är återbetalda. Av aktierna i bolaget, som skall ha ett aktiekapital på minst en och högst , skall staten äga och kommunerna . Staten skall förbinda sig att utfärda kapitaltäckningsgarantier gentemot samt att garantera bolagets förpliktelser gentemot långivare, rättighetsinnehavare och fordringsägare med avseende på kostnaden för finansiering och byggande av . När en etapp av järnvägen färdigställts och godkänts av , skall den hyras ut till och införlivas i stamjärnvägsnätet. Hyran skall täcka kostnaderna för räntor och amorteringar på upptagna lån samt Botniabanan AB:s verksamhet. När lånen är betalda, vilket i avtalet anges , förbinder sig att köpa järnvägen för . Den årliga kostnaden för räntor och amorteringar är bl.a. beroende av den framtida ränteutvecklingen och lånens återbetalningstid. Vid antagande om att banan i sin helhet öppnas 2006, att återbetalningstiden på lånen är och att den nominella räntan är , blir den årliga kostnaden för räntor och amorteringar ca . Om återbetalningstiden på lånen istället är , blir den årliga kostnaden för räntor och amorteringar ca . Skälen för regeringens förslag: Regeringen anser att det avtal som ingåtts mellan statens förhandlingsman samt berörda kommuner och landsting är förenligt med de villkor rörande bl.a. regionalt ansvarstagande som regering och riksdag tidigare beslutat om för ett eventuellt genomförande av . Under förutsättning av de övriga berörda parternas godkännande, har regeringen därför inget att erinra mot avtalets innehåll i denna del eller mot att staten och kommunerna bildar ett gemensamt bolag med ansvar att finansiera, bygga och hyra ut i enlighet med de principer som framgår av avtalet. I enlighet med avtalet föreslår regeringen således att kostnader förknippade med finansiering, planering, projektering, upphandling och byggande av , exklusive resecentra, skall finansieras med lån som exklusive finansiella kostnader motsvarar en total kostnad uppgående till högst , i prisnivå . Vidare bör staten och berörda kommuner bilda ett aktiebolag, , med ansvar att finansiera, projektera, upphandla, bygga och hyra ut . Vad gäller lånefinansieringen anser regeringen att återbetalningstiden från den tidpunkt då banan öppnas för trafik bör begränsas till och att de årliga kostnaderna för räntor och amorteringar skall finansieras på statsbudgeten, utgiftsområde 22, kommunikationer. Avgifter vad gäller statliga garantier skall fastställas av . Regeringen har uppdragit åt att, i samråd med berörda avtalsparter, vidta förberedelsearbeten för genomförandet av . vårproposition avser regeringen att återkomma till vad avser ytterligare organisatoriska och finansiella frågor rörande samt formerna för den löpande återrapporteringen till regering och riksdag. Inrikesflyget Stöd till kommunala flygplatser Regeringen bedömning: Det nya stöd till driften av kommunala flygplatser som införs innebär en långsiktigt hållbar lösning för denna regionalpolitiskt viktiga trafik. Skälen till regeringens bedömning: Flyget spelar i många regioner med dålig alternativ trafikförsörjning en avgörande roll för näringslivets möjligheter att verka på en större marknad. Näringslivet utnyttjar flyget i första hand till persontransporter, men användningen av flyget för lättare godstransporter ökar. För privatresenärerna och turismen till de mindre kommunerna, särskilt i de perifera regionerna, har flyget också en stor betydelse. Frågan om statens ansvar för de kommunala flygplatserna har diskuterats och har lett till ett antal tidsbegränsade eller geografiskt avgränsade dellösningar. Regeringen förordar att staten inom ramen för en oförändrad rollfördelning tar ett större ekonomiskt ansvar än för drift av luftfartens infrastruktur i avsikt att uppnå en tillfredsställande flygtrafikförsörjning. Stödets omfattning bör påverkas av flygplatsens regionalpolitiska betydelse. Regeringen har därför i propositionen Transportpolitik för en hållbar utveckling (1997/98:56) föreslagit att ett särskilt statligt driftstöd skall inrättas för kommunala eller privat ägda trafikflygplatser från och med . Flygplatser som har icke säsongsbunden reguljär flygtrafik omfattas av stödet. Härutöver ingår även sådana befintliga flygplatser som har sådan reguljär passagerartrafik som kan anses vara av särskild regionalpolitisk betydelse. Avgränsningen bör i det senare fallet sammanfalla med EU:s mål 6 område. Eventuellt nytillkommande flygplatser bör uppfylla kriterierna under för att få ingå. På samma sätt bör en flygplats som ej uppfyller kriterierna i rad ej längre uppbära driftstöd. Stödet omfattar totalt en statlig bidragsvolym på för . Det förutsätts därmed att de nuvarande stöden till kommunala flygplatser som uppgår till totalt bortfaller. Utöver driftstöd till kommunala flygplatser skall bidrag till investeringar vid kommunala flygplatser även fortsättningsvis kunna ges inom ramen för de prioriteringar som ges i länsplanen för regional transportinfrastruktur, vilken ersätter planen för länstrafikanläggningar . Vad gäller statligt stöd till trafikering av flygtrafiklinjer finns det vid särskilda behov en möjlighet till statlig upphandling. Utbyggnad av Kallax flygplats bedömning: En förlängning av rullbanan vid Luleå- Kallax flygplats ger goda förutsättningar för utveckling av internationell fraktflygverksamhet vid flygplatsen. En sådan verksamhet kan ge stora fördelar för den regionala utvecklingen i och i , men bör även ses i ett nationellt, europeiskt och globalt perspektiv. Regeringen avser därför att tillsätta en förhandlingsman, med uppdrag att tillsammans med berörda parter föreslå en samlad finansieringslösning för en sådan banförlängning. Utredarens förslag: Regeringen har låtit förre landshövdingen utreda förutsättningarna för utvecklingen av internationellt fraktflyg vid Kallax flygplats. I sin rapport redovisar utredaren att fraktflyget är under stark expansion. finns i kapacitetsbegränsningar för flygtrafiken, i luftrummet och på marken. Att reducera den effektiva flygtiden innebär såväl ekonomiska som miljömässiga fördelar. Kallax flygplats har ett geografiskt läge som gör det möjligt att med fullt lastade fraktflygplan nå 46 av världens 50 största flygplatser utan mellanlandning. Kallax flygplats utgör därmed enligt rapporten ett kostnadseffektivt alternativ för mellanlandning och tankning vid flygningar främst mellan och . Tidsvinsten för sådana flygningar via och Sibirienrutten uppgår vid enkel resa jämfört med dagens rutt via eller i . Utvecklingen vid dessa senare flygplatser visar också att infrastrukturprojekt som detta kan ge mycket betydande utvecklingseffekter genom skapande av kringaktiviteter med anknytning till flyg och fraktflyg etc. En förutsättning för att en sådan utveckling av fraktflygverksamheten vid Kallax flygplats skall kunna påbörjas är emellertid enligt utredaren en förlängning av rullbanan till 3 350 m för att möjliggöra landning med de största fraktflygplanstyperna. Kostnaden för en sådan förlängning, tillsammans med taxibanor och uppställningsplatser har av beräknats till ca . I rapporten konstateras att en sådan utbyggnad av Kallax flygplats bör betraktas som ett riskprojekt, som inte kan finansieras på normala villkor. har sålunda påpekat att en framgång beror såväl på att överflygningar över kommer att kunna ske på ekonomiskt rimliga villkor som på att planerade och pågående marknadsföringsåtgärder mot bl.a. fraktflygbolag blir framgångsrika. Verket anser mot denna bakgrund att projektet i första hand bör ses som ett regional- och näringspolitiskt projekt, men har sagt sig vara berett att täcka driftskostnadsriskerna vid en utbyggnad. Utredaren pekar sammanfattningsvis i rapporten på att projektet trots de beskrivna riskerna bör anses vara av stort intresse såväl från europeisk som svensk nationell, regional och lokal synpunkt, och förordar att den skisserade utbyggnaden genomförs. Han konstaterar att flertalet myndigheter och intressenter har uttalat ett starkt stöd för projektet, och pekar även på vikten av att finansieringsmöjligheter via EU kan tas till vara. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen delar utredarens syn att den föreslagna utbyggnaden av rullbanor etc. vid Kallax flygplats bör ge goda förutsättningar för en utökad internationell fraktflygverksamhet, vilket åtminstone på kan ge stora utvecklingsmöjligheter för olika verksamheter på och kring flygplatsen. Regeringen delar också utredarens slutsats att projektets sektorsövergripande karaktär bör innebära att särskilda finansieringslösningar bör komma i fråga. Berörda myndigheter är i sammanhanget utöver Försvarsmakten, och även och i samt kommun. Projektet kan sålunda ses som ett exempel på regionalt utvecklingssamarbete över sektorsgränserna. Regeringen avser därför att tillsätta en förhandlingsman som tillsammans med de berörda myndigheterna skall ta fram en samlad finansieringslösning för en utbyggnad av Kallax flygplats i avsikt att ge möjlighet till en utveckling av internationell fraktflygverksamhet med kringliggande verksamheter. Möjligheterna till EU-stöd ur bl.a. fonden för utveckling av de transeuropeiska transportnätverken bör därvid undersökas. Regeringen ämnar att i ett första skede avsätta till förhandlingsmannens förfogande.