prop · GL0364 · 1998-01-01 00:00:00 — Om ansökan gjorts inom en månad får övervakningen bedrivas utan tillstånd även till dess att har prövat ansökningen. Bestämmelsen, som närmast motsvaras av 4 § andra stycket sista meningen i den nu gällande lagen reglerar hur länge tillståndsfri övervakning enligt 8 eller 9 § får bedrivas. Den lagtekniska konstruktionen överensstämmer med vad som gäller enligt nuvarande lag men tiden har utsträckts till en månad. 11 § En övervakningskamera får efter anmälan enligt 17 § sättas upp för allmän kameraövervakning i en banklokal eller ett postkontor, i området utanför in- och utgångar till en sådan lokal samt vid betalningsautomater eller liknande anordningar i anslutning till en sådan lokal, om 1. övervakningen har till enda syfte att förebygga eller avslöja brott och 2. övervakningskameran är fast monterad och försedd med fast optik. Med banklokal avses en lokal där det huvudsakligen bedrivs bankrörelse enligt bankrörelselagen (1987:617). Med postkontor avses en lokal där det huvudsakligen bedrivs verksamhet i vilken ingår postverksamhet enligt postlagen (1993:1684). Avlyssning eller upptagning av ljud får ske endast sedan anordning för avlyssning eller upptagning av ljud aktiverats på grund av misstanke om brott. Bestämmelsen, som inte har någon motsvarighet i den gamla lagen, har behandlats i avsnitt 5.6. Enligt första stycket, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, får övervakningskamera efter anmälan sättas upp för allmän kameraövervakning i banklokaler och postkontor under vissa förutsättningar. Samma anmälan kan avse flera övervakningskameror så länge övervakningen i övrigt sker inom ramen för bestämmelsen. Genom paragrafen regleras undantagen från tillståndsplikten avseende banklokaler och postkontor. Övervakningskamera får också sättas upp för allmän kameraövervakning i området utanför banklokaler och postkontor. Med området utanför får förstås ett område inom från in- och utgångarna. Vidare får betalningsautomater och liknande anordningar, t.ex. s.k. bankomater, på- minuten-automater och serviceboxar i anslutning till banklokaler eller postkontor övervakas efter anmälan. Avsikten är att sådana automater som är placerade i eller på den byggnad som banklokalen eller postkontoret är inrymd i skall kunna övervakas. Som förutsättning för den tillståndsfria användningen gäller vidare att det enda syftet med övervakningen skall vara att förebygga eller avslöja brott och att den övervakningskamera som används är fast monterad och försedd med fast optik. Under dessa förutsättningar kan allmän kameraövervakning bedrivas relativt fritt i banklokaler och postkontor, naturligtvis med beaktande av de allmänna regler som gäller för övervakningen, bl.a. det allmänna aktsamhetskravet i lagens 1 §. Med banklokal förstås enligt andra stycket en lokal där det huvudsakligen bedrivs bankrörelse enligt definitionen i bankrörelselagen (1987:617), dvs. verksamhet i vilken ingår inlåning på konto om behållningen är nominellt bestämd och tillgänglig för insättaren med kort varsel. Bankrörelse får bedrivas endast efter tillstånd. Definitionen av begreppet bankrörelse har senast ändrats genom en lagändring som trädde i kraft (prop. 1995/96:10 och 1995/96:74, bet. 1995/96:NU9, rskr. 1995/96:112, SFS 1995:1572). Med postkontor förstås lokal där det huvudsakligen bedrivs verksamhet i vilken postverksamhet enligt den definition som anges i postlagen (1993:1684) ingår, dvs. lokal där det bedrivs regelbunden befordran mot avgift av brev eller av brev och paket. I de fall bankverksamhet sker genom ombud eller postverksamhet sker i butik gäller reglerna för butikslokaler, se 12 § andra stycket. Avlyssning eller upptagning av ljud får enligt tredje stycket ske endast efter det att anordning för avlyssning eller upptagning av ljud aktiverats på grund av misstanke om brott. 12 § En övervakningskamera får efter anmälan enligt 17 § sättas upp för allmän kameraövervakning i en butikslokal, om 1. övervakningen har till enda syfte att förebygga eller avslöja brott, 2. övervakningskameran är fast monterad och försedd med fast optik och 3. den som avser att bedriva övervakningen träffat en skriftlig överenskommelse om övervakningen med skyddsombud, skyddskommitté eller en organisation som företräder de anställda på arbetsplatsen. Med butikslokal avses en lokal, där konsumenter kan köpa varor eller tjänster eller hyra varor, dock inte restauranger och andra näringsställen. Vad som i första stycket sägs om butikslokal gäller även i fråga om sådan bankverksamhet genom ombud eller postverksamhet som bedrivs i en butikslokal. Endast bilder av kassaområdet och av in- och utgångar får behandlas eller bevaras utan tillstånd. Avlyssning eller upptagning av ljud får inte ske utan tillstånd. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 5.6. Bestämmelsen, som inte har någon motsvarighet i den gamla lagen, reglerar rätten att efter anmälan sätta upp övervakningskamera för allmän kameraövervakning i butik. Paragrafens första stycke har i huvudsak utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Samma generella krav gäller som för övervakning efter anmälan i banklokaler och postkontor dvs. att det enda syftet med övervakningen skall vara att förebygga eller avslöja brott och att övervakningskameran skall vara fast monterad och försedd med fast optik. Vidare krävs att en skriftlig överenskommelse har träffats om övervakningen mellan den som avser att bedriva övervakningen och skyddsombud, skyddskommitté eller en organisation som företräder de anställda på arbetsplatsen. Om sådan överenskommelse inte kan uppnås är övervakningen tillståndspliktig. I de fall då varken skyddsombud, skyddskommitté eller organisation som företräder de anställda på arbetsplatsen finns bortfaller kravet. En definition av butiksbegreppet har i klargörande syfte tagits in i andra stycket och avgränsningen av begreppet har utförligt utvecklats i avsnitt 5.6. Stycket reglerar också bankverksamhet genom ombud och postverksamhet som bedrivs i butikslokal. Avlyssning eller upptagning av ljud får enligt tredje stycket inte ske utan tillstånd i butik. Endast bilder av kassaområden eller av entréer får behandlas eller bevaras utan tillstånd. Med uttrycket kassaområde bör avses det område som ligger i omedelbar anslutning till kassan. Området bör omfatta dels platsen där kassaapparaten med tillhörande varutransportband och uppläggningsytor finns, dels den plats där kunden skall uppehålla sig då betalning skall erläggas för inhandlade varor. Angående uttrycket in- och utgångar bör det omfatta även området mellan dörrarna i fall då in- och utgångarna har utformats som ett slussystem. Under dessa förutsättningar kan, på motsvarande sätt som när det gäller anmälningspliktig övervakning i banklokaler och postkontor, allmän kameraövervakning bedrivas relativt fritt i butikslokaler, naturligtvis med beaktande av de allmänna regler som gäller för övervakningen, bl.a. det allmänna aktsamhetskravet i lagens 1 §. 13 § Vid allmän kameraövervakning av en plats dit allmänheten har tillträde får inte fler personer än som behövs för att övervakningen skall kunna bedrivas ha tillgång till behandlade eller bevarade bilder eller upptaget ljud. Materialet skall hanteras så att missbruk motverkas. Bestämmelsen, som inte har någon motsvarighet i nu gällande lag, har närmare behandlats i avsnitt 5.7. Paragrafen reglerar hanteringen av inspelat material. Med hantering avses såväl att ta del av informationsinnehållet som rent fysisk befattning med materialet, t.ex. vid byte och lagring av band. Bestämmelsen avser såväl bild- som ljudmaterial och syftar till att förhindra att obehöriga personer får tillgång till materialet eller att manipulationer sker av upptagna bilder eller ljud. Bestämmelsen innebär inte någon inskränkning i rätten att ta del av allmänna handlingar enligt 2 kap. tryckfrihetsförordningen. Som framgår av andra meningen skall materialet hanteras så att missbruk motverkas. Bedömningen av vad som är missbruk skall bl.a. göras mot bakgrund av vilka skäl som kan ligga till grund för övervakningen. Materialet får inte användas för andra syften än sådana som anges i 6 12 §§. 14 § Bild- eller ljudmaterial från allmän kameraövervakning av en plats dit allmänheten har tillträde får bevaras under högst en månad, om inte beslutar om en längre bevarandetid. Första stycket gäller inte, om materialet 1. har betydelse vid utredning av brottslig verksamhet och antingen tagits upp av polismyndighet eller inom en månad från upptagningen lämnats över till polismyndighet eller åklagare av någon annan som gjort upptagningen eller 2. ges in till domstol i mål om ansvar för brott. När bild- eller ljudmaterial inte längre får bevaras skall det förstöras. Bestämmelsen har behandlats under avsnitt 5.7. Paragrafen, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, är ny och reglerar rätten att bevara upptaget bild- eller ljudmaterial. Bestämmelsen omfattar enbart bild- och ljudmaterial från allmän kameraövervakning av platser dit allmänheten har tillträde. Bestämmelsen omfattar inte endast den film eller det band som använts vid övervakningen utan även kopior. Utgångspunkten är att bild- eller ljudmaterialet får bevaras en månad och att det skall förstöras, om det inte längre får innehas. Bestämmelsen innebär att det upptagna materialet skall förstöras inom en månad, om inte någon undantagsbestämmelse är tillämplig. kan besluta om längre bevarandetid och kan fatta ett sådant beslut även i andra fall än efter ansökan. Det kan t.ex. komma ifråga att för sin tillsynsverksamhet behöver bevara upptaget bild- eller ljudmaterial än en månad. bör i förekommande fall erinra om vad som enligt förevarande paragraf gäller angående bevarande av inspelat bild- eller ljudmaterial. I de fall då upptaget material överlämnas till en polismyndighet eller åklagare med anledning av utredning om brottslig verksamhet eller till domstol i ett brottmål eller om material som har tagits upp av polismyndigheten har betydelse för utredning av brottslig verksamhet saknas bestämmelser om bevarandetider i denna lag. Det innebär att de allmänna regler och rutiner som polis, åklagare och domstol tillämpar beträffande material som innehas av dessa får tillämpas även beträffande bild- och ljudmaterial som tagits upp enligt bestämmelser i denna lag. Bestämmelsen i sista stycket innebär i fråga om allmänna handlingar att materialet skall förstöras utan de hänsyn som föreskrivs i arkivlagen (1990:782). Bestämmelsen gäller dock inte de fall då materialet innehas av polismyndighet, åklagare eller domstol enligt vad som ovan redovisats. Ansökan om tillstånd och anmälan 15 § Ansökan om tillstånd till allmän kameraövervakning enligt 5 § och anmälan om allmän kameraövervakning enligt 11 eller 12 § skall göras skriftligen hos i det län där kameraövervakningen skall ske. Paragrafen har kommenterats närmare under avsnitt 5.4. Bestämmelsen, som närmast motsvaras av 7 § i den nuvarande lagen, reglerar ansöknings- och anmälningsförfarandet. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Ansöknings- eller anmälningsskyldigheten åvilar den som avser att bedriva allmän kameraövervakning eller att sätta upp en övervakningskamera på sätt som anges i 5 §, dvs. den som disponerar över anläggningen eller i vars intresse övervakningen bedrivs. Om övervakningen rent praktiskt skall bedrivas av någon annan, t.ex. av en larmcentral, är det ändå den som disponerar över utrustningen som skall göra ansökan eller anmälan. Om flera fysiska eller juridiska personer självständigt bedriver övervakning med utrustningen, bör var och en ansöka om tillstånd. Ansökan skall göras hos i det län där övervakningen skall ske. Det kan undantagsvis inträffa att olika delar av övervakningsutrustningen placeras i skilda län eller att utrustningen finns i ett län och övervakningsobjektet helt eller delvis i ett annat län. Ansökan eller anmälan får i så fall ges in till i det län där övervakningsobjektet huvudsakligen finns. 16 § En ansökan om tillstånd till allmän kameraövervakning skall innehålla uppgift om och beskrivning av 1. ändamålet med kameraövervakningen, 2. den utrustning som skall användas, 3. den plats där utrustningen skall placeras och det område som kan övervakas samt 4. de omständigheter i övrigt som är av betydelse för prövningen av ärendet. Om övervakningen avser en arbetsplats skall yttrande från skyddsombud, skyddskommitté eller en organisation som företräder de anställda på arbetsplatsen vara fogat till ansökan. Paragrafen har behandlats i avsnitt 5.4. I bestämmelsen regleras frågan om vilka uppgifter som skall lämnas vid ansökan om tillstånd att bedriva allmän kameraövervakning. Uppgifterna skall kunna utgöra underlag för att avgöra en fråga om rätten att bedriva allmän kameraövervakning. I första stycket punkterna 1 3 anges vissa grundläggande uppgifter som en ansökan alltid skall innehålla. En redovisning av ändamålet med den allmänna kameraövervakningen skall ske i ansökan. Sökanden skall vidare lämna information om den övervakningsutrustning som skall användas. Uppgifterna bör avse såväl bildupptagning och bevarande och behandling av bilder som avlyssning eller upptagning av ljud. Av betydelse för tillståndsprövningen är bl.a. hur stor del av bildytan som en person kan beräknas uppta, om övervakningen är fast eller rörlig, om zoomning är möjlig, om bildupptagning sker i färg, vilken upplösningsgrad som finns, om utrustningen medger avlyssning eller upptagning av ljud samt vilken bearbetning som är möjlig. Om en särskild dator ingår i utrustningen, skall detta anges. Om övervakningen helt eller delvis skall skötas från en larmcentral, bör detta framgå av ansökan. Det bör även anges var larmcentralen är placerad. Ansökan skall vidare innehålla uppgift om och beskrivning av den plats där utrustningen skall placeras och det område som skall övervakas. Som underlag för bedömningen av vilka integritetsintrång som kameraövervakningen kan medföra bör beskrivningen även innehålla en uppgift om i vilken utsträckning området frekventeras av människor. Skulle en övervakningskamera vara gemensam för två eller flera platser och kunna flyttas mellan dessa samt alternativa övervakningsområden behöva bestämmas, bör uppgifter om detta lämnas i ansökan. Punkten 4 innehåller en allmän regel om sökandens skyldighet att i sin ansökan lämna de uppgifter som är av betydelse för prövning. Sökanden bör t.ex. även uppge hur övervakningen skall pågå och om den är tänkt att ske kontinuerligt eller med vissa upprepningar. Om sökanden tidigare gjort en ansökan bör sökanden upplysa om detta. Som Lagrådet påpekat behöver sökanden då inte upprepa uppgifterna i den ansökan som tidigare gjorts beträffande samma område. En särskild bestämmelse om detta har därför, på Lagrådets inrådan, strukits i förhållande till lagrådsremissen. Andra stycket motsvarar 8 § andra stycket i nuvarande lagen om övervakningskameror m.m. och endast språkliga justeringar har skett. Någon saklig ändring är inte avsedd i denna del. 17 § En anmälan om allmän kameraövervakning skall innehålla uppgift om 1. den som skall bedriva kameraövervakningen och i förekommande fall den som för anmälarens räkning skall ha hand om övervakningen, 2. i vilken typ av verksamhet som övervakningen skall förekomma, 3. huruvida bilder skall behandlas eller bevaras eller ljud avlyssnas och tas upp, 4. det antal personer som skall få ha tillgång till det bevarade materialet samt 5. huruvida områden utanför in- och utgångar samt betalningsautomater eller liknande anordningar skall övervakas i enlighet med bestämmelserna i 11 §. Om de förhållanden som har redovisats i en anmälan enligt första stycket ändras, skall skriftligen underrättas om förändringen. Paragrafen har behandlats i avsnitt 5.6. I denna bestämmelse anges vad en anmälan skall innehålla. Tanken är att en anmälan skall vara av enkel beskaffenhet men likväl ge tillräckliga upplysningar för att vid sin granskning av anmälan och i sin fortsatta tillsynsverksamhet skall kunna göra en viss bedömning av om kameraövervakningen verkligen är tillståndsfri och kunna sluta sig till hur stora integritetsriskerna med kameraövervakningen är. En anmälan måste innehålla uppgift om vem som skall bedriva kameraövervakningen, dvs. den i vars intresse kameraövervakningen sker. De uppgifter som lämnas måste vara tillräckliga för att kunna identifiera den som skall bedriva övervakningen och för att skall kunna utöva tillsyn över övervakningsobjekten. Det är fråga om namn samt personnummer eller organisationsnummer, adresser, m.m. Om den som skall bedriva kameraövervakningen avser att låta t.ex. en larmcentral ha hand om övervakningen skall uppgift om detta lämnas i anmälan. Härmed avses alltså bl.a. den situationen att övervakningsanläggningen, bortsett från själva kameran, finns hos någon annan än anmälaren. Även den anmälare som i sina egna lokaler t.ex. låter personal från ett bevakningsföretag ombesörja övervakningen, skall lämna upplysning om detta i anmälan. I anmälan skall vidare anges i vilken typ av verksamhet kameraövervakningen skall förekomma. Det kan här endast vara fråga om bankverksamhet, postverksamhet, försäljning eller uthyrning i butik. Det är tillräckligt med en enkel upplysning om vad det är för verksamhet som skall övervakas. Därutöver skall i anmälan anges huruvida bilder skall behandlas eller bevaras eller ljud avlyssnas eller tas upp. Om bilder skall behandlas eller bevaras eller ljud avlyssnas eller tas upp, skall i anmälan dessutom lämnas uppgift om det antal personer som får ha tillgång till bevarat material. Det bör påpekas att det endast är antalet personer som skall anges, inte vilka de är eller vilken arbetsfunktion de har. Slutligen gäller att det av anmälan skall framgå om områden utanför in- och utgångar skall övervakas liksom om betalningsautomater och liknande anordningar skall övervakas. Detta kan bli aktuellt endast om det är fråga om en bank- eller postlokal. En användare skall skriftligen underrätta om det sker en förändring av de förhållanden som har redovisats i den ursprungliga anmälan. Självfallet måste de förändringar som görs ligga inom de ramar som lagts fast för den tillståndsfria användningen. I annat fall krävs tillstånd. 18 § Innan meddelar tillstånd till allmän kameraövervakning skall den kommun där övervakningen skall ske, få tillfälle att yttra sig. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 5.8. Bestämmelsen motsvaras närmast av 9 § i den nuvarande lagen och innebär att , innan tillstånd meddelas, skall bereda kommunen tillfälle att yttra sig. Detta skall ske i alla tillståndsärenden. Det bör ankomma på att ange den tid inom vilken kommunen har möjlighet att yttra sig. Självklart får , om så erfordras, på begäran meddela kommunen anstånd med att komma in med yttrande. För att få en snabbare handläggning av tillståndsärendet kan det vidare vara lämpligt att i remissen till kommunen anger att kommunen, om den inte har några synpunkter på ärendet, bör meddela att den avstår från att yttra sig. Ett sådant meddelande från kommunen kan lämnas genom en enkel telefonkontakt med handläggaren på . På så sätt undviker man att ärendet drar ut , när det redan från början står klart att kommunen inte har några synpunkter. kan alltid avslå en ansökan utan att först ha berett kommunen tillfälle att yttra sig. får med hänsyn till karaktären av det enskilda ärendet avgöra på vilket stadium av handläggningen det är lämpligast att höra kommunen. Det är den kommun, där den plats finns som övervakningen skall avse, som skall beredas tillfälle att komma in med yttrande. 19 § Har sökanden inte tidigare meddelats tillstånd till allmän kameraövervakning av det område som ansökan avser skall tillståndet innehålla uppgifter om hur kameraövervakningen får anordnas. Dessa uppgifter skall avse övervakningens ändamål, den utrustning som får användas och det område som får övervakas. skall också meddela de övriga villkor som behövs för tillståndet. Sådana villkor kan avse upplysningar om övervakningen, upptagning, användning, behandling eller bevarande av bilder, avlyssning eller upptagning av ljud samt andra förhållanden som har betydelse för att skydda enskildas personliga integritet. Ett tillstånd får helt eller delvis meddelas för en begränsad tid. Paragrafen har inte närmare berörts tidigare. Bestämmelsen motsvarar 10 § i den nuvarande lagen om övervakningskameror m.m. Det bör inledningsvis påpekas att villkor som meddelas med stöd av paragrafen som rör användningen av bilder och som riktar sig till myndigheter inte får gå utöver vad dessa har att iaktta enligt tryckfrihetsförordningen och sekretesslagen (1980:100) i fråga om offentlighetsprincipen. När ett tillstånd avser en ny kameraövervakning skall alltid förena tillståndet med vissa villkor. Dessa villkor tar sikte på hur kameraövervakningen får anordnas. Villkoren skall avse övervak- ningens ändamål, den utrustning som får användas och det område som får övervakas. Någon ändring i förhållande till nuvarande lag när det gäller möjlighet att meddela villkor enligt första eller andra stycket är inte avsedd. Utgångspunkten är de materiella regler som finns i lagen och villkoren får inte innebära annat än att det skapas en viss övervakning i överensstämmelse med dessa regler. I klargörande syfte har ett tillägg gjorts när det gäller villkor som avser avlyssning eller upptagning av ljud. I tredje stycket regleras frågan om att tidsbegränsa tillståndet. En tidsbegränsning kan utgöra ett av de villkor som meddelar. För att undanröja oklarheter när det gäller rätten att tidsbegränsa en viss del av tillståndsbeslutet, framgår det nu uttryckligen av den lagtexten att ett tillstånd helt eller delvis får meddelas för en begränsad tid. En sådan tidsbegränsning kan t.ex. ta sikte på enbart rätten att spela in bilder, medan övriga moment i kameraövervakningen inte behöver vara begränsade i tiden. 20 § Om förutsättningarna för ett tillstånd ändras får meddela nya villkor eller, om det inte längre finns förutsättningar för att meddela tillstånd, återkalla tillståndet. får i motsvarande fall ändra eller återkalla ett medgivande om undantag från upplysningsplikten enligt 4 § andra stycket. Paragrafen motsvarar 13 § första stycket i den nuvarande lagen. Bestämmelsen innebär att nya villkor får meddelas eller att ett tillstånd får återkallas om förutsättningarna har förändrats. Det uttryckliga stadgandet om rätten att återkalla tillstånd att behandla och bevara bilder har utgått ur lagtexten. I paragrafens första stycke ges rätt att meddela nya villkor eller att återkalla ett tillstånd. bl.a. rätt att genom nya villkor föreskriva att bilder inte får behandlas eller bevaras eller att ljud inte får avlyssnas eller tas upp. bör i första hand meddela nya villkor. Endast om det inte ter sig meningsfullt att meddela nya villkor bör tillståndet återkallas. 21 § utövar tillsyn över allmän kameraövervakning av en plats dit allmänheten har tillträde. skall också se till att tillståndskravet och anmälningsplikten för uppsatta övervakningskameror som inte tagits i bruk efterlevs. Paragrafen har närmast sin motsvarighet i 11 § i den nuvarande lagen och reglerar frågor om tillsynsansvar. tillsynsansvar omfattar enligt bestämmelsen endast sådan kameraövervakning som avser platser dit allmänheten har tillträde. Utanför tillsynsansvaret faller således kameraövervakning av platser dit allmänheten inte har tillträde. I den mån får uppgifter som tyder på att t.ex. upplysningsplikten inte har fullgjorts vid allmän kameraövervakning av en sådan plats, bör anmälan göras till polis och åklagare om misstanke om brott. tillsyn omfattar även tillståndsplikten och anmälningsplikten för övervakningskameror som har satts upp utan att tas i bruk. I 11 § den nuvarande lagen anges i fyra olika punkter vad tillsynsansvaret omfattar. Någon motsvarande uppräkning har inte ansetts erforderlig.