prop · GL0333 · 1998-01-01 00:00:00 — Vid tillämpning av bestäm- melserna i första stycket skall, om kvinnan uppskjuter uttaget av ålderspension till en senare tidpunkt än från och med den månad då hon fyller , hänsyn tas till den tilläggs- pension i form av ålderspension som skulle ha utgått om rätt därtill hade inträtt från och med nämnda månad. Vidare skall, då kvinnan gjort undantagande från försäkringen för tilläggspension, hänsyn tas till den tilläggs- pension i form av ålderspension som skulle ha utgått om undan- tagande inte skett. Motsvarande skall gälla då pensionspoäng enligt 11 kap. 6 § första stycket inte tillgodoräknats kvinnan på grund av underlåten avgifts- betalning. Vid tillämpning av bestäm- melserna i första stycket skall, om kvinnan uppskjuter uttaget av ålderspension till en senare tidpunkt än från och med den månad då hon fyller , hänsyn tas till den tilläggs- pension i form av ålderspension som skulle ha utgått om rätt därtill hade inträtt från och med nämnda månad. Vidare skall, då kvinnan gjort undantagande från försäkringen för tilläggspension, hänsyn tas till den tilläggs- pension i form av ålderspension som skulle ha utgått om undan- tagande inte skett. Motsvarande skall gälla om bestämmelserna i 11 kap. 6 § första stycket om tillgodoräknande av pensions- poäng vid underlåten eller brist- ande avgiftsbetalning har till- lämpats. Denna lag träder i kraft . 2.10 Förslag till lag om ändring i lagen (1969:205) om pensionstillskott Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1969:205) om pensionstillskott skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 § 1 Vid tillämpning av 3 § skall, då pensionspoäng enligt 11 kap. 6 § första stycket lagen (1962:381) om allmän försäkring på grund av underlåten avgifts- betalning inte tillgodoräknats den försäkrade, hänsyn tas till den tilläggspension, som skulle ha utgetts om avgift erlagts. Därvid skall inte beaktas sådan tilläggspension i form av änke- pension, omställningspension eller särskild efterlevandepen- sion som skulle ha utgetts om avgift erlagts. Vid tillämpning av 3 § skall, då pensionspoäng enligt 11 kap. 6 § första stycket lagen (1962:381) om allmän försäkring på grund av underlåten eller bristande avgiftsbetalning inte tillgodoräknats den försäkrade till fullo, hänsyn tas till den tilläggspension, som skulle ha utgetts om full avgift erlagts. Därvid skall inte beaktas sådan tilläggspension i form av änke- pension, omställningspension eller särskild efterlevandepen- sion som skulle ha utgetts om full avgift erlagts. Denna lag träder i kraft . 2.11 Förslag till lag om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring Härigenom föreskrivs att 4 kap. 5 § och 6 kap. 1 § lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring1 skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 kap. 5 §2 För den som är sjukpenningförsäkrad enligt 3 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring utgörs livränteunderlaget av hans sjukpenning- grundande inkomst enligt 3 kap. 2 § nämnda lag från vilken livräntan skall utges eller den inkomst som då skulle ha utgjort hans sjukpenninggrundande inkomst, om hade känt till samtliga förhållanden. Vid tillämpningen av första stycket gäller följande avvikelser från bestämmelserna i 3 kap. 2 § lagen om allmän försäkring. Vid beräkningen skall också andra skattepliktiga förmåner än pengar beaktas. Med inkomst av anställning likställs kostnads- ersättning som inte enligt 10 § uppbördslagen (1953:272) un- dantas vid beräkning av preli- minär A-skatt. Semesterlön och semesterersättning skall medräk- nas utan den begränsning som anges i 3 kap. 2 § tredje stycket lagen om allmän försäkring. Inkomst i form av skattepliktiga förmåner skall värderas på det sätt som är föreskrivet för beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt lagen om allmän försäkring. Vid tillämpningen av första stycket gäller följande avvikelser från bestämmelserna i 3 kap. 2 § lagen om allmän försäkring. Vid beräkningen skall också andra skattepliktiga förmåner än pengar beaktas. Med inkomst av anställning likställs kostnads- ersättning som inte enligt 8 kap. 19 eller 20 § skattebetalnings- lagen (1997:483) undantas vid beräkning av skatteavdrag. Se- mesterlön och semesterersätt- ning skall medräknas utan den begränsning som anges i 3 kap. 2 § tredje stycket lagen om allmän försäkring. Inkomst i form av skattepliktiga förmåner skall värderas på det sätt som är föreskrivet för beräkning av pensionsgrundande inkomst en- ligt lagen om allmän försäkring. 6 kap. 1 § 3 Är någon som har rätt till livränta enligt 4 eller 5 kap. berättigad till folkpension eller tilläggspension i form av förtids- pension eller efterlevandepension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring med anledning av den inkomstförlust som har föranlett livräntan, utgår livräntan endast i den mån den överstiger pensionen. Har delpension utgått till någon som tillerkänns livränta enligt 4 kap. och avser livräntan samma inkomstförlust som delpensionen, får livränta för förfluten tid utges endast i den mån den överstiger den delpension som utgått . Första stycket gäller även i fråga om pension som enligt utländskt system för social trygghet utgår med anledning av arbetsskadan. Om den försäkrade till följd av underlåten avgiftsbetalning ej har tillgodoräknats pensions- poäng enligt 11 kap. 6 § lagen om allmän försäkring för år efter det då arbetsskadan har inträffat, skall vid tillämpning av denna paragraf och 4 kap. 4 § hänsyn tas till den tilläggspension som skulle ha utgått om avgift hade erlagts. Om bestämmelserna i 11 kap. 6 § första stycket lagen om allmän försäkring om tillgodo- räknande av pensionspoäng vid underlåten eller bristande av- giftsbetalning har tillämpats för år efter det då arbetsskadan har inträffat, skall vid tillämpning av denna paragraf och 4 kap. 4 § hänsyn tas till den tilläggs- pension som skulle ha utgivits om full avgift hade erlagts. Denna lag träder i kraft . 2.12 Förslag till lag om ändring i lagen (1979:84) om delpensionsförsäkring Härigenom föreskrivs att 4 och 12 §§ lagen (1979:84) om delpensionsförsäkring skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 §1 För att någon skall vara försäkrad för delpension fordras vidare att han från och med det år då han fyllde har varit förvärvsverksam i sådan utsträckning att han har tillgodoräknats pensionsgrundande inkomst för tilläggspension enligt 11 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring. Vid tillämpning av första stycket skall i förekommande fall tas hänsyn även , för vilket den förvärvsarbetande skulle ha tillgodoräknats pensionsgrund- ande inkomst om han inte hade underlåtit att erlägga tilläggs- pensionsavgift. 12 §2 För en försäkrad som avses i 6 § utgörs pensionsunderlaget av skillnaden mellan hans genomsnittliga förvärvsinkomst före arbetstidsminskningen och den förvärvsinkomst som han efter arbetstidsminskningen kan antas ha tills vidare. Därvid tillämpas 8 § och 9 § andra stycket. Vid denna beräkning skall dock bortses från en minskning av arbetstiden som överstiger i förhållande till den försäkrades arbetstid innan delpension först beviljats. Den försäkrades genomsnitt- liga förvärvsinkomst före arbets- tidsminskningen beräknas med ledning av dels de pensions- poäng för tilläggspension som han har tillgodoräknats före arbets- tidsminskningen, dels det bas- belopp som gällde vid arbetstids- minskningen. Därvid skall till- läggas en pensionspoäng . Har inkomsten understigit vad som motsvarar en pensionspoäng för det året, skall den försäkrade i stället tillgodoräknas motsvarande del av en pensionspoäng. I förekom- mande fall skall hänsyn tas även till pensionspoäng som den försäkrade skulle ha tillgodo- räknats om han inte hade under- låtit att erlägga tilläggspen- sionsavgift. Vid beräkningen av den genomsnittliga förvärvs- inkomsten bortses från de för vilka pensionspoängen är lägst. Den försäkrades genomsnitt- liga förvärvsinkomst före arbets- tidsminskningen beräknas med ledning av dels de pensions- poäng för tilläggspension som han har tillgodoräknats före arbets- tidsminskningen, dels det bas- belopp som gällde vid arbetstids- minskningen. Därvid skall till- läggas en pensionspoäng . Har inkomsten understigit vad som motsvarar en pensionspoäng för det året, skall den försäkrade i stället tillgodoräknas motsvarande del av en pensionspoäng. I förekom- mande fall skall hänsyn tas även till pensionspoäng som den försäkrade skulle ha tillgodo- räknats om han till fullo erlagt tilläggspensionsavgift. Vid be- räkningen av den genomsnittliga förvärvsinkomsten bortses från de för vilka pensions- poängen är lägst. Avviker försäkrads inkomst efter arbetstidsminskningen väsentligt från vad som kan anses vanligt för arbetet i fråga eller från vad som kan motiveras med hänsyn till minskningen av arbetstiden, särskilda arbetsförhållanden eller förändrade arbetsuppgifter, skall vid beräkning av denna inkomst bortses från sådana avvikelser. Denna lag träder i kraft . 2.13 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter Härigenom föreskrivs att 5 kap. 17 § lagen (1984:151) om punkt- skatter och prisregleringsavgifter skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 5 kap. 17 §1 I fråga om betalningsskyl- dighet för företrädare för skatt- skyldig som är juridisk person och som inte betalat in skatt i den tid och ordning som anges i 2 kap. 6-9 §§ samt 5 kap. 1 och 2 §§ gäller 12 kap. 6 § första, andra och fjärde styckena, 7 §, 12 § första stycket och 13 § skattebetalningslagen (1997:483. I fråga om betalningsskyl- dighet för företrädare för skatt- skyldig som är juridisk person och som inte betalat in skatt i den tid och ordning som anges i 2 kap. 6-9 §§ samt 5 kap. 1 och 2 §§ gäller 12 kap. 6 § första, andra och fjärde styckena, 7 §, 12 § första stycket och 13 § skattebetalningslagen (1997:483). beslutar om ansvar för delägare i handelsbolag enligt 2 kap. 20 § lagen (1980:1102) om handels- bolag och enkla bolag avseende skatt enligt denna lag. Denna lag träder i kraft . Den nya bestämmelsen skall dock inte tillämpas i mål om betalningsskyldighet för delägare i handelsbolag som anhängiggjorts före utgången av . 2.14 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:773) om särskilt pensionstillägg till folkpension för långvarig vård av sjukt eller handikappat barn Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1990:773) om särskilt pen- sionstillägg till folkpension för långvarig vård av sjukt eller handi- kappat barn skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 § Storleken av det särskilda pensionstillägget beräknas på grundval av det antal vårdår som föräldern räknas till godo. Till grund för beräkningen av pensionstillägget får läggas högst femton vårdår. Vid beräkningen bortses för vilket föräldern enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring 1. har fått förtidspension eller sjukbidrag under större delen av kalenderåret, 2. har tillgodoräknats pensionspoäng, 3. skulle ha tillgodoräknats pensionspoäng om tilläggspen- sionsavgift hade betalats inom föreskriven tid, 3. inte har tillgodoräknats pensionspoäng på grund av bristande eller underlåten av- giftsbetalning, 4. skulle ha tillgodoräknats pensionspoäng om undantagande från försäkringen för tilläggspension enligt 11 kap. 7 § i lagrummets lydelse före inte hade gällt för honom. efter det då föräldern fyllt får vårdår inte tillgodoräknas honom. Detsamma gäller för år då föräldern enligt 6 kap. 1 § tredje stycket samma lag har tagit ut ålderspension före den månad under vilken han fyllt . Denna lag träder i kraft . 2.15 Förslag till lag om ändring i tullagen (1994:1550) Härigenom föreskrivs att 38 § tullagen (1994:1550) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 38 §1 I fråga om betalningsskyl- dighet för företrädare för en tullskyldig som är juridisk per- son och som inte har betalat in tull i rätt tid och ordning gäller 12 kap. 6 § första, andra och fjärde styckena, 7 §, 12 § första stycket och 13 § skattebetal- ningslagen (1997:483). I fråga om betalningsskyl- dighet för företrädare för en tullskyldig som är juridisk per- son och som inte har betalat in tull i rätt tid och ordning gäller 12 kap. 6 § första, andra och fjärde styckena, 7 §, 12 § första stycket och 13 § skattebetal- ningslagen (1997:483). beslutar om ansvar för delägare i handels- bolag enligt 2 kap. 20 § lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag avseende tull enligt denna lag. Hos den som har blivit ålagd betalningsskyldighet får indriv- ning ske i samma ordning som gäller för tull enligt 37 §. Hos den som har blivit ålagd betalningsskyldighet får indriv- ning ske i samma ordning som gäller för tull enligt 37 §. Denna lag träder i kraft . Den nya bestämmelsen skall dock inte tillämpas i mål om betalningsskyldighet för delägare i handelsbolag som anhängiggjorts före utgången av . 3 Ärendet och dess beredning I budgetpropositionen (prop. 1997/98:1) aviserade regeringen att den avsåg att förelägga ett förslag som syftade till att det skulle bli lättare för den som startar näringsverksamhet att få F- skattsedel. Budgetpropositionen överlämnades till . Regeringen lägger nu fram ett förslag till förändringar i reglerna om utfärdande av F-skattsedlar som har utarbetats inom Finans- departementet. Synpunkter på förslaget har under hand hämtats in från . 1996/avslutades beslutade om ett nytt system för skattebetalningar m.m. (prop. 1996/97:100, bet. 1996/97:SkU23, rskr. 1996/97:276, SFS 1997:483 m.fl.). Under arbetet med den närmare utformningen av de administrativa rutinerna för det nya systemet har uppmärksammat vissa regler som bör justeras. Vi kommer därför att i detta sammanhang också föreslå några sådana justeringar. Vi föreslår även ett antal följdändringar i anslutning till den nya lagen, skattebetalningslagen (1997:483). Synpunkter på ändringarna har under hand hämtats in från . Vidare har uppmärksammats att det nya systemet påverkar medelstilldelningen till Allmänna pensionsfonden. Regeringen tar i detta sammanhang därför även upp ändringar som rör fördelningen av medel mellan andra och tredje fondstyrelserna. Frågan har beretts gemensamt med , , Riksrevi- sionsverket och . Synpunkter har också under hand hämtats in från Allmänna pensionsfonden. Regeringen behandlar slutligen en framställning från Riksskatte- verket om ändring i skatteregisterlagen (1980:343). Datainspektionen har yttrat sig över framställningen (dnr Fi97/2226). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 1. Övriga lagförslag faller inte inom Lagrådets granskningsområde eller är av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. I denna proposition läggs inte fram något förslag till ändring av bestämmelserna om företrädare för staten vid ackord och skuldsanering m.m. Regeringen avser att förelägga förslag i dessa frågor i ett senare sammanhang. Lagrådets yttrande finns i bilaga 2. Regeringen har i propositionen följt Lagrådets förslag. Lagrådets synpunkter behandlas i författningskommentarerna till de lagrum som Lagrådet lämnat synpunkter på. Lagrådets granskning har också lett till vissa redaktionella ändringar i lagtexten. 4 Utfärdande av F-skattsedel 4.1 Bakgrund Reglerna om F-skattsedel infördes (prop. 1991/92:112, bet. 1991/92:SkU29, rskr. 1991/92:292, SFS 1992:680 m.fl.). Syftet med förändringen var bl.a. att åstadkomma klara och enkla regler i fråga om skyldigheten att göra skatteavdrag och betala sociala avgifter på ersättningar till uppdragstagare. Det är arbets- eller uppdragstagarens skattsedel som avgör om arbets- eller uppdragsgivaren skall göra preliminärskatteavdrag och betala sociala avgifter. Skattsedeln avgör däremot inte till vilket inkomstslag en viss ersättning skall hänföras vid taxeringen. Skattsedeln avgör inte heller det arbetsrättsliga förhållandet. Det finns två typer av skattsedlar på preliminär skatt, A-skattsedel och F-skattsedel. F-skattsedeln är avsedd för fysiska och juridiska personer som bedriver eller kan antas komma att bedriva näringsverksamhet. En fysisk person som har en F-skattsedel betalar själv sin preliminära skatt och sina sociala avgifter i form av egenavgifter. Har mottagaren av ersättning för arbete en A-skattsedel skall i stället den som betalar ut ersättningen göra skatteavdrag för betalning av den preliminära skatten och betala sociala avgifter i form av arbetsgivaravgifter. Ansökan om F-skattsedel görs hos skattemyndigheten. 4.2 Överväganden och förslag Regeringens förslag: Det skall bli lättare för den som startar verksamhet att få en F-skattsedel. En F-skattsedel skall efter ansökan utfärdas för den som uppger sig bedriva eller ha för avsikt att bedriva näringsverksamhet, såvida det inte finns skälig anledning att anta att näringsverksamhet varken bedrivs eller kommer att bedrivas. Skälen för regeringens förslag: /98 ersätts uppbördslagen (1953:272, UBL) av en ny lag om betalning av skatter och avgifter, skattebetalningslagen (1997:483, SBL). Enligt 4 kap. 7 § SBL skall en F-skattsedel efter ansökan utfärdas för den som bedriver eller kan antas komma att bedriva näringsverksamhet. Bestämmelsen har förts över från 33 b § första stycket UBL. Som en grundläggande förutsättning för att en F-skattsedel skall utfärdas gäller således att det skall vara fråga om näringsverksamhet. I 21 § kommunalskattelagen (1928:370) definieras begreppet närings- verksamhet som yrkesmässig självständigt bedriven förvärvs- verksamhet. Vid prövning av en ansökan om F-skattsedel gör skattemyndigheten en preliminär bedömning av om den skattskyldiges inkomster vid taxeringen kommer att behandlas som inkomst av tjänst eller inkomst av näringsverksamhet. Bedöms verksamheten vara inkomst av tjänst skall någon F-skattsedel inte utfärdas. Detta medför att arbets- eller uppdragsgivaren skall göra skatteavdrag för betalning av den preliminära skatten samt betala sociala avgifter. Den nuvarande ordningen för utfärdande av F-skattsedlar har fun- gerat mycket väl. Viss kritik har dock riktats mot villkoren för att få en F-skattsedel. De som startar eget företag har ibland alltför svårt att få F-skattsedel beroende på att vissa skattemyndigheter tolkat bestäm- melserna restriktivt och bl.a. krävt att företaget redan innan det startar skall kunna uppge ett visst antal uppdragsgivare. Om inte tillräckligt många uppdragsgivare uppgivits har verksamheten bedömts inte vara näringsverksamhet. Som sagts är villkoren för att utfärda en F-skattsedel direkt knutna till begreppet näringsverksamhet. En eventuell förändring i näringsverksamhetsbegreppet kommer automatiskt att få genomslag i tilldelningen av F-skattsedlar. Näringsverksamhetsbegreppet har mejslats ut i praxis. har startat ett projekt som syftar till att kartlägga nuvarande praxis särskilt med avseende på självständighetskriteriet. Regeringen anser att ett sådant arbete är angeläget. Enligt är det så gott som uteslutande i samband med fysiska personers ansökningar om F-skattsedel som det kan uppstå problem. Av statistikuppgifter som tagit fram framgår det att 40 343 fysiska personer ansökte om F-skattsedel . Av dessa nekades 1 510 personer F-skattsedel, varav 488 personer på grund av att förutsättningarna för näringsverksamhet inte ansågs vara uppfyllda. Detta innebär att av ansök- ningarna avslogs med motiveringen att det inte var fråga om näringsverksamhet. var motsvarande siffror 26 513 ansökningar och 818 avslag, varav 312 stycken eller på grund av att det inte var fråga om näringsverksamhet. I praktiken är det således ett mycket litet antal personer som vägras F-skattsedel. För den enskilde individen är emellertid frågan av väsentlig betydelse. Med de rättsverkningar som är knutna till F- skattsedeln är det svårt för en näringsidkare att få uppdrag om han eller hon inte har en F-skattsedel. När det gäller utfärdandet av F-skattsedlar för aktiebolag och ekonomiska föreningar behöver skattemyndigheten inte mer ingående utreda om dessa bedriver eller har för avsikt att bedriva närings- verksamhet. I dessa fall är det tillräckligt med en enkel ansökan. En mer ingående prövning är i princip aktuell enbart om den juridiska personen fått sin F-skattsedel återkallad (prop. 1991/92:112 s. 92). För enskilda personer görs däremot i vissa fall en mer omfattande utredning för att bedöma om F-skattsedel skall utfärdas eller inte. Detta gäller särskilt när det kan vara svårt att avgöra om en nystartad verksamhet kan betraktas som näringsverksamhet eller inte. Det avgörande är hur verksamheten faktiskt har bedrivits. Den bedöm- ningen kan göras först i efterhand. Det är således först och ofta inte förrän i samband med taxeringen som det går att konstatera om verksamheten har bedrivits under sådana former att den är att hänföra till näringsverksamhet. På grund av den osäkerhet som kan råda vid bedömningen av om en verksamhet är näringsverksamhet eller inte och i syfte att underlätta för egenföretagare i ett inledande skede bör reglerna för att få F- skattsedel bli mer generösa. Med en mer generös utformning av reg- lerna uppnår man även en mer lika behandling av de olika företags- formerna. Redan när systemet med F-skattsedel infördes uttalades det dessutom i lagens förarbeten att man borde vara relativt generös när det gäller möjligheten att utfärda F-skattsedel (prop. 1991/92:112 s. 80). Att föreslå att alla som ansöker om en F-skattsedel skall få en sådan vore dock att sträcka sig för långt. Det måste finnas en möjlighet för skattemyndigheten att vägra utfärda F-skattsedel i de fall där det framgår att den uppgivna verksamheten inte är näringsverksamhet. Regeringen anser att en mer ändamålsenlig ordning är att F- skattsedel får utfärdas för den som uppger sig bedriva eller ha för avsikt att bedriva näringsverksamhet, såvida det inte finns skälig anledning att anta att näringsverksamhet varken bedrivs eller kommer att bedrivas. Regeringen föreslår en sådan ordning. Förslaget innebär inte någon ändring av begreppet näringsverk- samhet, men gör att det blir lättare att få en F-skattsedel eftersom en sådan skall utfärdas om det inte finns skäl anta att det varken bedrivs eller kan komma att bedrivas näringsverksamhet. Skäl till sådant antagande kan finnas om sökanden inte lämnat tillräckliga uppgifter om verksamheten eller inte lämnat några uppgifter alls. Att ansökan om F-skatt skall göras på särskild blankett bör lämpligen anges i förordningsform. Det bör ankomma på att fastställa formulär för blanketter som används vid ansökan. Med den föreslagna utformningen av reglerna blir det än viktigare än att skattemyndigheten i samband med utfärdandet av F- skattsedel informerar sökanden om att bedömningen är preliminär och att en annan bedömning kan göras senare t.ex. vid taxeringen. Det kan vara lämpligt att skattemyndigheterna, liksom många av dem gör , genom samtal eller besök följer upp de som fått F- skattsedel i syfte att kontrollera att den bedrivna verksamheten är näringsverksamhet. Förslaget föranleder ändringar i 4 kap. 7 § SBL. 5 Skatteregisterlagen Regeringens förslag: Uppgift om delägare i enkelt bolag och partrederi skall få registreras i det centrala skatteregistret. förslag överensstämmer med regeringens. Datainspektionen har inget att erinra mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Uppgift om enkla bolag och partrederier får registreras i det centrala skatteregistret. De får också tilldelas organisationsnummer enligt 2 § lagen (1974:174) om identitetsbeteckning för juridiska personer m.fl. Ett enkelt bolag är dock inte någon juridisk person och därmed inte skattskyldigt. Varje delägare skall redovisa och betala sin andel av bolagets skatter och avgifter.