prop · GL0343 · 1998-01-01 00:00:00 — nämns eftersom uppdraget kan komma därifrån och inte direkt från åklagarmyndigheten. 9 kap. 16 § Förslaget har behandlats i avsnitt 13.2 och innebär att paragrafens tillämpningsområde utsträcks till att omfatta de mål och ärenden hos domstol som nämns i paragrafen och som rör barnpornografibrott. 17 § Förslaget har behandlats i avsnitt 13.2 och innebär att sekretess kan inträda även hos när den biträder vid utredning av t.ex. barnpornografibrott, jfr 5 kap. 6 §. 15.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden De bestämmelser där ändringen endast är en konsekvens av att begreppen film och ljudupptagning har bytts ut mot teknisk upptagning föranleder i det följande med något undantag ingen särskild kommentar. Angående innebörden av begreppet teknisk upptagning, se kommentaren till 1 kap. 1 § yttrandefrihetsgrundlagen. 1 kap. 1 och 2 §§ Termerna film och ljudupptagning behöver inte finnas kvar i denna lag eftersom alla regler som gäller enbart för ljudupptagningar föreslås upphävas och ljudupptagningar enligt förslaget behandlas enligt de regler som gäller för film, utom vad avser bl.a. tillåtelsen till censur i 1 kap. 3 § yttrandefrihetsgrundlagen, regeln i 3 kap. 11 § yttrandefrihetsgrundlagen om otillåten utlämning av filmer, videogram eller andra tekniska upptagningar med rörliga bilder och regeln i 7 kap. 5 § yttrandefrihets- grundlagen om tillsyn över att yttrandefriheten i sådana upptagningar inte missbrukas. Det finns inga regler i tillämpningslagen med anknytning till dessa bestämmelser som motiverar att yttrandefrihetsgrundlagens term film behålls i denna lag. (I 5 kap. 8 § står ordet film kvar endast som en del i namnet på lagen [1990:886] om granskning och kontroll av filmer och videogram.) 2 kap. 1 § Förslagen har behandlats närmare i avsnitt 11. Genom den föreslagna nya lydelsen av första stycket i paragrafen får alla utlänningar med medborgarskap i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet äga periodiska skrifter som trycks i , oavsett var de har hemvist. Någon ändring beträffande utlänningar med hemvist i föreslås inte. I det föreslagna andra stycket ges en motsvarande rätt för utländska juridiska personer. 3 a § Paragrafen är ny. Förslaget har behandlats i avsnitt 12. Genom paragrafen åläggs () att, innan ett utgivningsbevis förfaller, sända en påminnelse till ägaren av den periodiska skriften om att beviset bara gäller och att han eller hon måste ansöka om förnyelse för att beviset inte skall förfalla efter tioårsperiodens utgång. Av lydelsen framgår att PRV kan sända över påminnelsen i vanligt lösbrev, dvs. något särskilt delgivningsför- farande behöver inte användas. Enligt förslaget till 5 kap. 5 § femte stycket tryckfrihetsförordningen kan en ansökan om förnyelse göras tidigast före tioårsperiodens utgång. En lämplig tidpunkt för PRV att sända över en påminnelse kan därför vara ungefär innan giltighetsperioden upphör. 5 § Någon ändring i sak föreslås inte. Begreppet besvär har i förvaltnings- processlagen (1971:291) bytts ut mot överklagande . En motsvarande ändring föreslås i denna bestämmelse. 4 kap. 1 § Av förslaget till ändringar i 4 kap. 1 § yttrandefrihetsgrundlagen och till upphävande av nu gällande 4 kap. 7 § yttrandefrihetsgrundlagen följer att alla tekniska upptagningar skall ha en utgivare. Att utgivare skall finnas till sammanställda kassettidningar behöver därför inte föreskrivas i tillämpningslagen. 2 § I bestämmelsen har gjorts en justering av föreskriften om var uppgifter skall finnas i fråga om en teknisk upptagning. 5 kap. 5 § I 5 § har, som en konsekvens av den föreslagna delegationsrätten för Justitiekanslern (se 7 kap. 1 § första stycket YGL), lagts till en mening om att även allmän åklagare har de rättigheter som anges i paragrafen om Justitiekanslern har delegerat sina åklagaruppgifter. 7 kap. 1 § Ändringen är en följd av att 3 a § föreslås upphävas. 3 a och 7 a §§ Bestämmelserna bör upphävas eftersom barnpornografi föreslås undantas från tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens tillämp- ningsområden. 8 § Delegationsrätten har kommenterats i avsnitt 9. Om Justitiekanslern har delegerat åklagaruppgiften i yttrandefrihetsmålet får den allmänna åklagaren enligt det nya andra stycket begära gemensam handläggning. I dessa fall får åklagaren också föra talan mot ett avslagsbeslut av rätten. I övrigt gäller vad som sägs i bestämmelsens första stycke. 9 § Delegationsrätten har kommenterats i avsnitt 9. Enligt den föreslagna nya lydelsen av 7 kap. 1 § första stycket yttrandefrihetsgrundlagen kan Justitiekanslern i vissa fall delegera sina åklagaruppgifter i yttrandefrihetsmål till allmän åklagare. En motsvarande rätt bör gälla för sådana vanliga brottmål som Justitiekanslern enligt denna paragraf annars skall vara åklagare i. Detta framgår av det nya andra stycket i förevarande paragraf. Rätten att väcka åtal får enligt förslaget till den nämnda bestämmelsen i yttrandefrihetsgrundlagen inte delegeras för yttrandefrihetsbrottet hets mot folkgrupp. Frågan huruvida målen skall handläggas i samma rättegång prövas, enligt nuvarande 7 kap. 8 § i denna lag, av rätten på ansökan av Justitiekanslern. Av förarbetena till den bestämmelsen framgår bl.a. att frågan om gemensam handläggning inte kan prövas innan åtal har väckts i de berörda målen (prop. 1990/91:179 s. 37 och 54 jämförd med prop. 1977/78:62 s. 39 ff och 72 ff). I vanliga brottmål om hets mot folkgrupp har åtalsbeslutet sålunda redan fattats av allmän åklagare när en eventuell fråga om gemensam handläggning uppkommer. Någon inskränkning i delegationsrätten motsvarande den som gäller för yttrandefrihetsmål om hets mot folkgrupp är därför inte aktuell. Ändringarna i denna lag träder i kraft som ändringarna i yttrandefrihetsgrundlagen och tryckfrihetsförordningen. Endast beträffande tekniska upptagningar som inte omfattas av tidigare lydelse har ändringarna i tillämpningslagen gjorts tillämpliga också när offentliggörandet skett före ikraftträdandet. Skälen för detta behandlas nedan. Ändringarna av yttrandefrihetsgrundlagen innebär bl.a. att tekniska upptagningar med enbart stillbilder och/eller text kommer att falla in under grundlagsskyddet. Efter förebild av de övergångsbestämmelser som gavs när yttrandefrihetsgrundlagen trädde i kraft bör även sådana tekniska upptagningar som inte omfattas av tidigare lydelse och som lämnats ut för spridning före ikraftträdandet falla in under grundlagsskyddet med undantag för bestämmelserna om anonymitet, om skyldighet att sätta ut ursprungsuppgifter, om utgivare och om ansvarighet. Detta innebär att t.ex. reglerna om juryrättegång kommer att gälla också för sådana upptagningar. Men har talan väckts före ikraftträdandet skall äldre föreskrifter gälla om rättegången, dvs. bestämmelser skall tillämpas fullt ut. Om talan avseende äldre brott väcks efter ikraftträdandet skall de nya reglerna tillämpas i rättegången. Tekniska upptagningar som inte omfattas av tidigare lydelse och som lämnats ut för spridning före ikraftträdandet bör därför omfattas också av tillämpningslagen i samma mån som de faller under yttrandefrihetsgrundlagen till följd av dess övergångsbestämmelser. Regeln om hur skyldigheten enligt 3 kap. 13 § yttrandefrihets- grundlagen att sätta ut ursprungsuppgifter skall fullgöras kan då inte gälla (4 kap. 2 §) eftersom sådan skyldighet inte inträder enligt övergångsbestämmelserna till yttrandefrihetsgrundlagen. Inte heller regeln i 5 kap. 4 § om skyldighet att bevara exemplar kan gälla för sådana redan spridda upptagningar eftersom det till följd av övergångsbestämmelserna till yttrandefrihetsgrundlagen inte finns någon som är skyldig att utse utgivare för sådana upptagningar. När det gäller ljudupptagningar innebär förslaget till ändring av yttrandefrihetsgrundlagen att särbehandlingen av ljudupptagningar upphör. Frivilligheten att utse utgivare upphör alltså. De ändringar i tillämpningslagen som gjorts i fråga om ljudupptagningar gäller 4 kap. 1 § och 5 kap. 4 §. I övergångsbestämmelserna till ändringarna i yttrandefrihetsgrundlagen föreskrivs i punkten 3 att de äldre föreskrifterna skall tillämpas på ljudupptagningar som lämnats ut för spridning före ikraftträdandet. Detsamma bör gälla också i fråga om ändringarna i denna lag. 15.7 Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:1392) om pliktexemplar av dokument 7 § Innebörden av nuvarande lydelse av fjärde stycket i denna paragraf är att ett radioprogram, en film eller en ljudupptagning som enligt 1 kap. 7 § andra stycket tryckfrihetsförordningen i dess nuvarande lydelse skall jämställas med en bilaga till skriften inte behöver levereras som bilaga till en skrift av vilken pliktexemplar skall lämnas. Däremot kan leveransplikt för sådana radioprogram, filmer eller ljudupptagningar föreligga enligt reglerna för ljudradio- och TV-program, film, videogram och fonogram. Förslaget till ändring av bilageregeln i 1 kap. 7 § andra stycket tryckfrihetsförordningen innebär att även tekniska upptagningar med enbart text eller stillbilder kommer att omfattas av den regeln. Sådana upptagningar undantas därför från skyldigheten att leverera upptagningen som bilaga till en leveranspliktig skrift. 15.8 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1478) om förverkande av barnpornografi Ändringarna innebär att alla sådana skildringar av barn i pornografisk bild som avses i 16 kap. 10 a § kan förverkas oavsett under vilka omständigheter en sådan skildring påträffas. Eftersom utrymmet för att straffritt ta befattning med barnpornografi har begränsats betydligt, har utrymmet för att underlåta förverkande inskränkts till situationer där ett förverkande är oskäligt. På så sätt kommer förutsättningarna för att underlåta förverkande att motsvara vad som gäller enligt lagen (1960:418) om straff för varusmuggling. Genom ändringarna i tredje stycket görs klart att lagen bara kan tillämpas på en skildring som inte kan förverkas enligt allmänna regler, dvs. när vare sig eller varusmugglingslagens bestämmelser om förverkande är tillämpliga. 15.9 Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen 3 § Paragrafens uppräkning av varor som omfattas av lagen kompletteras genom en ny punkt 13 med barnpornografi enligt förslaget till lag om förbud mot införsel och utförsel av barnpornografi. 4 § I paragrafens första stycke föreskrivs om anmälningsskyldighet för den som inför eller utför vissa varor. Varorna anges genom hänvisning till 3 §. Hänvisningen i 4 § 2 utvidgas till att också avse 3 § 13, som gäller barnpornografi. 7 § I paragrafens första stycke hänvisas till punkterna 1 samt 3 12 i 3 § när det gäller tulltjänstemans rätt att undersöka transportmedel m.m. för kontroll av att gällande villkor för införsel och utförsel av vissa varor uppfyllts. Hänvisning skall också göras också till punkten 13 om barnpornografi. 15.10 Förslaget till lag om förbud mot införsel och utförsel av barnpornografi Förslaget har behandlats i avsnitt 4.5. Enligt lagen råder ett förbud att till införa eller från utföra sådana barnpornografiska skildringar som avses i 16 kap. 10 a § . Beträffande straff för överträdelser av förbudet hänvisas i andra stycket till varusmugglingslagens bestämmelser. Detta innebär att förbudet omfattar alla sådana förfaranden som utgör brott mot varusmugglingslagen Sammanfattning av betänkande Barnpornografifrågan Innehavskriminalisering m.m. (SOU 1997:29) Utredningsuppdraget Vår uppgift har varit att utreda på vilket sätt och med vilka medel barnpornografi bäst kan bekämpas. Vi har sålunda haft att undersöka på vilka områden det krävs insatser för att på ett effektivt sätt förebygga att det framställs och sprids barnpornografiskt material. Med en sådan undersökning som utgångspunkt har vi haft att närmare överväga vilka ändringar i lagstiftningen och vilka andra åtgärder som kan anses motiverade för att förhindra förekomst och spridning av barnpornografi. Vi har haft att studera hur polis-, tull- och åklagarmyndigheter agerar, då misstanke uppstår om barnpornografibrott, och hur de i sådana fall samverkar med varandra och med JK. Särskilt har vi haft att överväga frågor om kriminalisering av innehav och annan befattning med barnpornografi. Vi har också haft att behandla frågan om en åldersgräns bör tas in i bestämmelsen om barnpornografibrott. Bakgrund Det är straffbelagt som barnpornografibrott att sprida barnpornografiska bilder och filmer. Det är också förbjudet att framställa sådant material i syfte att sprida det. Straffet är böter eller fängelse i högst . En förutsättning för straffbarhet är att gärningen inte med hänsyn till omständigheterna är försvarlig. I bestämmelsen om barnpornografibrott anges inte någon uttrycklig åldersgräns när det gäller att bestämma vad som avses med barn. I 6 kap. BrB som innehåller bestämmelser om sexualbrott finns regler som särskilt syftar till att ge barn och ungdomar skydd mot att utnyttjas sexuellt. Det är sålunda förbjudet att ha sexuellt umgänge med den som är samt dessutom med den som är och är ens avkomling eller står under ens vårdnad. Vidare är det även i övrigt förbjudet att förmå ett barn att företa eller medverka i en handling med sexuell innebörd. Inte heller får den som fyllt 15 men inte förmås att medverka i en handling med sexuell innebörd, om handlingen är ett led i framställning av en pornografisk bild eller utgör posering i annat fall än när det är fråga om framställning av en bild. Ärenden hos JK Om barnpornografibrott misstänks ha begåtts genom tryckt skrift eller film, som omfattas av YGL, är det JK som skall utreda detta. Bestämmelserna om barnpornografibrott började tillämpas . dömdes på talan av JK en person för barnpornografibrott. Det var ett ärende som hade aktualiserats hos JK . 1997 kom ärendena att främst gälla framställningar på videogram. Bortsett från de nedan nämnda Norrköpings- och Huddingefallen avkunnades två domar för barnpornografibrott och meddelades två beslut om konfiskering. I det s.k. Huddingefallet inleddes förundersökning . Tre personer åtalades och dömdes för barnpornografibrott. Sammanlagt var omkring tjugo personer aktuella i utredningen. I det s.k. Norrköpingsfallet inleddes förundersökning . Åtal väcktes mot elva personer. Mot tre av dessa har JK lagt ned åtalet. Tre åtal har ogillats och JK har överklagat tingsrättens dom i ett av dessa fall. I ett fall har meddelats en fällande dom som vunnit laga kraft. I de fyra återstående fallen finns ännu inte något lagakraftvunnet avgörande. Sammanlagt var femtio personer aktuella i utredningen. Ärenden hos allmän åklagare Då barnpornografiska skildringar förekommer i andra medier än tryckta skrifter och filmer är det allmän åklagare som har att utreda om ett misstänkt barnpornografibrott har begåtts. Det gäller i dessa fall t.ex. vanliga kamerabilder, teckningar och stillbilder i datamedier. På talan av allmän åklagare har i fem fall 1995 meddelats fällande domar för barnpornografibrott. Barnpornografi i rörlig bild Under medverkan av och med bistånd av personal vid Biografbyrån och vid den avdelning hos Bundeskriminalamt i som har att utreda barnpornografibrott har inom utredningen genomförts en undersökning av den barnpornografi som i vårt land har anträffats i samband med brottsutredningar. Undersökningen visar följande Materialet utgörs till övervägande del av skildringar på videofilm. Filmerna är till antalet drygt 750. De är kopior av olika ursprungsframställningar. Ursprungsmaterialet utgörs dels av smalfilmer och tryckta bilder som helt lagligt framställdes och såldes, dels av direkt på videofilm upptagna nya framställningar. Dessa videofilmer har tagits upp i drygt 40 olika brottsfall vilka omfattar en eller flera gjorda filmupptagningar. I två av fallen har filmer gjorts i och skildrar sammanlagt fyra barn. De övriga fallen är övervägande utländska men i ett fåtal fall har ursprungslandet inte ännu kunnat fastställas. I beslagen har också anträffats exemplar av de tidskrifter och smalfilmer som gavs ut helt lagligt. Förbud mot befattning med barnpornografi m.m. Allmänna utgångspunkter Vi anser att all befattning med barnpornografi skall kriminaliseras. Lagstiftningen måste dock utformas så att den inte hämmar seriöst inhämtande av kunskaper om och opinionsbildning mot denna form av pornografi. Befattning som med hänsyn till omständigheterna är försvarlig bör inte medföra ansvar. Aktiv befattning med barnpornografi bör förbjudas Vi föreslår att det i skall införas förbud mot att överlåta, upplåta och förevisa barnpornografi liksom att framställa och förvärva sådan i syfte att begå nämnda gärningar. Även innehav av barnpornografi bör straffbeläggas Det är otillfredsställande att personer skall kunna inneha bilder som synes skildra övergrepp på barn. Innehavet av en sådan bild är att se som en fortgående kränkning av det enskilda avbildade barnet och även av barn i allmänhet. På grund härav och då en kriminalisering av innehav skulle utgöra en kraftfull markering från samhällets sida av att barnpornografi inte tolereras föreslår vi att även innehav av barnpornografi skall vara straffbelagt. För straffbarhet krävs att bilden är av verklighetstrogen karaktär och visar ett barn som är inblandat i en handling med sexuell innebörd. Som när det gäller våra övriga förslag till kriminaliseringar skall straff inte ådömas om gärningen med hänsyn till omständigheterna är försvarlig. Införsel och utförsel av barnpornografi bör förbjudas Spridd barnpornografi som har tagits i beslag i vårt land har övervägande ursprungligen framställts utomlands. Vi har inte kunnat finna något belägg för att barnpornografi, framställd i , skulle i kommersiella former ha förts utomlands. Att så likväl kan ha skett eller kan komma att ske kan naturligtvis inte uteslutas. Enskilda personer med intresse för barnpornografiska filmer byter sådana även med personer i utlandet. Filmerna befordras med post eller förs över gränsen i samband med utlandsresor. Vi föreslår förbud mot införsel och utförsel av barnpornografi. En särskild straffskala föreslås för grova brott I vissa fall kan barnpornografibrottslighet tänkas vara av så allvarlig beskaffenhet att nu gällande straffmaximum på fängelse högst ter sig otillräckligt. Man kan tänka sig fall där verksamheten bedrivits i stor omfattning och i vinstsyfte samt avsett bilder vari det framstår som om de avbildade barnen utsätts för synnerligen smärtsamt våld. Vi föreslår att det i sådana fall skall kunna dömas för grovt barnpornografibrott och att straffskalan för sådant brott skall omfatta fängelse från och till och med . Även oaktsamma handlingar bör bestraffas, om de utförs i yrkesmässig verksamhet På de videofilmer med pornografiskt innehåll som säljs öppet är de avbildade personerna inte sällan till synes mycket unga men fullt pubertetsutvecklade. Misstanke kan ibland uppstå om att de inte uppnått . Det är i dessa fall oftast fråga om filmer importerade från länder där en lägre åldersgräns än tillämpas vid avgörande av frågan om en bild skall anses vara barnpornografisk. I s.k. naturistfilmer, som också säljs öppet, kan det förekomma att nakna barn skildras på ett så närgånget sätt att bilderna kommit att bli barnpornografiska. Vi föreslår att befattning med barnpornografi som sker i yrkesmässig verksamhet eller eljest i förvärvssyfte skall medföra ansvar även om gärningen begås av oaktsamhet. En särskild preskriptionsregel för sexuellt ofredande förlängdes preskriptionstiden för sexualbrott mot barn så att preskriptionstiden börjar löpa först från den dag då målsäganden fyller eller skulle ha fyllt . Denna reglering kom dock inte att gälla för brottet sexuellt ofredande. Vi föreslår att den särskilda preskriptionsregeln skall omfatta även brottet sexuellt ofredande, om detta förövats mot ett barn om barnet är förövarens avkomling eller står under hans fostran eller för vars vård eller tillsyn han har att svara på grund av myndighets beslut. Förverkande av barnpornografi Vi anser att barnpornografi skall kunna förverkas närhelst det anträffas. Vi föreslår därför att det nuvarande kravet på att materialet måste ha anträffats vid en förundersökning slopas. Införande av en uttrycklig åldersgräns Enligt nuvarande rättstillämpning anses en pornografisk bild vara barnpornografisk om någon av de avbildade inte är fullt pubertetsutvecklad. Utgångspunkten för våra överväganden är att det är angeläget att ungdomar inte skall utnyttjas för framställning av pornografiska alster, även om de är fullt pubertetsutvecklade. Det bör i sammanhanget noteras att enligt med barn avses en person . Emellertid skulle en ordning med endast en fixerad åldersgräns medföra avsevärda bevissvårigheter vid rättstillämpningen. Vi föreslår därför en regel vari en 18-årsgräns kombineras med en regel om pubertetsutvecklingen så att med barn skall avses en person som är eller en person vars pubertetsutveckling inte är fullbordad. Det räcker med att ett av definitionens båda led är uppfyllt för att en pornografisk bild objektivt sett skall utgöra barnpornografi. Anspelningspornografi Med anspelningspornografi avses pornografi i vilken vuxna personer framställs som barn eller på annat sätt genom t.ex. olika roller eller attribut anspelar på barn. Vi föreslår inte att några straffrättsliga ingripanden skall göras mot denna kategori av pornografiska framställningar. Barnpornografin och yttrandefrihetsgrundlagarna Av vår undersökning av den barnpornografi som tagits i beslag i framgår att denna till helt övervägande del utgörs av framställningar på videofilm men att det också anträffats exemplar av de lagligt utgivna tidskrifterna och smalfilmerna med barnpornografi. Barnpornografi i tryckt skrift och på film som sprids till allmänheten omfattas av TF respektive YGL. För att vårt förslag till kriminalisering av ytterligare befattning med barnpornografi skall komma att avse också sådant material som omfattas av TF och YGL fordras att det görs ändringar i dessa grundlagar. Olika lösningar är härvid tänkbara. Valet mellan dem bör bli beroende av vilken av dem som kan antas komma att bäst motverka befattning med den barnpornografi som faktiskt förekommer. Härvid får inte glömmas bort att en viktig del i kampen mot företeelsen är den opinionsbildning som enskilda och olika organisationer genom massmedia kan bedriva och redan bedriver. Denna opinionsbildning är beroende av att information om förekommande befattningar med barnpornografi verkligen avslöjas och kan nå ut till offentligheten. För att så skall kunna ske på ett effektivt sätt är det en förutsättning att de regler i TF och YGL som syftar till att garantera just detta inte sätts ur spel. Här avses reglerna om anskaffar- och meddelarfrihet, om anonymitetsskydd för anskaffare och meddelare, om förbud mot censur och andra hindrande åtgärder och om ensamansvaret för utgivaren. Under vårt utredningsarbete har fyra lagtekniska modeller varit aktuella. Vår analys har visat att tre av dem i olika omfattning kommer i konflikt med reglerna om anskaffar- och meddelarfrihet och anonymitetsskydd samt med reglerna om förbud mot censur och andra hindrande åtgärder. Med två av dem upphävs också systemet med ensamansvar. Med det fjärde alternativet, av oss betecknat alternativ D, uppkommer inte dessa olägenheter. Övervägande av alternativ D Bilder i tryckt skrift Som framgått av det föregående har det i inte anträffats någon annan tryckt barnpornografi än den som lagligt utgavs . Med vårt förslag till ändrade regler om konfiskering, som kommer att beröras längre fram, kommer detta gamla tryckta material att kunna konfiskeras när helst det anträffas. Pornografibranschen har upphört med att framställa barnpornografi.