prop · GL03106 · 1998-01-01 00:00:00 — 1993/94:85) har också vissa skatteregler som tidigare gällde för pen- sionsförsäkringar ändrats i syfte att utjämna omotiverade skillnader mellan de båda pensionsformerna. Avdrag för premie för annans försäkring medges inte När det gäller frivillig, individuell pensionsförsäkring godtas med ett undantag inte annan än försäkringstagaren som försäkrad. Undantaget innebär att pensionsförsäkring kan tecknas på makes eller med make jämförlig sambos liv till förmån för barn . Syftet med detta undantag är att öppna en möjlighet till kompensation för den ökning av kostnaderna för barns skötsel som uppkommer om maken avlider. Avdragsrätten för pensionsförsäkringspremie bygger på synsättet att pension är en från den aktiva verksamhetstiden uppskjuten förvärvs- inkomst. Från försäkringsbranchens sida har efterlysts en avdragsrätt för försäkring ägd av make. Motsvarande krav har även framförts i riksdagsmotioner. I propositionen Vissa skattefrågor rörande livförsäkring avvisas tanken på en ändrad avdragsordning med följande uttalande (prop. 1993/94:85 s. 37): Pensionsskyddet för hem- och deltidsarbetande makar har i viss utsträckning försvagats genom den beslutade avvecklingen av den allmänna änkepensionen. Den nya äktenskapslagstiftningen som började gälla medförde förändringar för samma grupp. Den innebar ett frångående av den tidigare huvudregeln att privata P- försäkringar skulle bli föremål för bodelning vid äktenskapsskillnad. Huvudregeln är i stället att värdet av egen P-försäkring i huvudsak inte skall ingå i bodelning mellan makarna. Den fullständiga särbeskattningen av inkomst innebär i sin nuvarande utformning bl.a. att endast den make som är försäkringstagare är berättigad till avdrag för försäkringsutgiften. Som ett led särbeskattningsreform slopades nämligen rätten till avdrag för för P-försäkring som ägs av den skattskyldiges make. Genom ändringen hindrades ett utnyttjande av makarnas skilda marginal- skattesatser. Regeringen konstaterar att det finns ett behov av förbättrad ålderspension för makar med ingen eller låg förvärvsinkomst. Enligt regeringens mening utgör detta dock inte skäl att nu lägga fram förslag om en ändrad avdragsordning. Avdragsfrågan kan inte ses isolerad och de fortsatta överväganden som kan bli aktuella bör ske med utgångspunkt från principen om särbeskattning av makar. Skattskyldigheten följer pensionsrätt som överlåtits genom bodelning i samband med äktenskapsskillnad Pensionsförsäkring får under den försäkrades livstid överlåtas endast till följd av anställningsförhållande, utmätning, ackord, konkurs eller genom bodelning. En pensionsförsäkring kan således överlåtas från ena maken till den andra i samband med bodelning. Under makarnas livstid kan överlåtelsen ske vid såväl bodelning under äktenskapet som med anledning av äktenskapsskillnad. I syfte att motverka skatteplanering genom överföring av pensionsförsäkring till make med låg marginalskatt infördes en regel som innebar att beskattningen av utfallande pension skulle ske hos överlåtaren även för tiden efter överlåtelsen, om inte överlåtaren var berättigad till avdrag för periodiskt understöd till förvärvaren. förelåg sådan avdragsrätt om makarna levde åtskilda. Fr.o.m. gäller regeln om kvarstående skatt- skyldighet endast vid bodelning under bestående äktenskap. Som ett komplement till denna bestämmelse gäller vidare att avdrag inte medges för som betalas efter det att äganderätten till försäkringen övergått genom bodelning under bestående äktenskap, och detta gäller även om makarna senare skiljer sig. I det individuella pensionssparandet gäller den ordningen att ytterligare inbetalningar inte får göras efter en överlåtelse av kontot genom bodelning. Återköp av pensionsförsäkring Ett återköp innebär att försäkringsbolaget frigörs från sina förpliktelser mot försäkringstagaren genom en utbetalning av det aktuella återköps- värdet på en annullerad livförsäkring. Vid utbetalningen kan återbäring tillkomma. Om pensionsförsäkringens tekniska återköpsvärde uppgår till högst ett basbelopp och för försäkringen inte har betalats får den utan hinder av skatte- reglerna återköpas. För övriga fall får skattemyndigheten, om det finns synnerliga skäl, genom dispens medge återköp av pensionsförsäkring. Motsvarande regler gäller för det individuella pensionssparandet. dispens är i sig inte tillräcklig för att ett återköp skall komma till stånd. Det krävs också en prövning av återköpsfrågan hos försäkringsbolaget. Denna prövning görs bl.a. på försäkringstekniska grunder. Utformningen av grunderna hos det enskilda försäkringsföre- taget påverkar därvid utgången av prövningen. pröv- ning skall därför ske först när det hos försäkringsbolaget klarlagts att det inte finns försäkrings- eller avtalsmässiga hinder mot återköp. 4.4 Ett reformerat allmänt pensionssystem 4.4.1 Huvuddragen i reformen har beslutat om genomgripande ändringar i reglerna för ålderspension (bet. 1993/94:SfU24 och rskr. 1993/94:439). Beslutet innebär att i allt väsentligt godkänt de riktlinjer för ett reformerat ålderspensionssystem som föreslagits i regeringens proposi- tion Reformering av det allmänna pensionssystemet (prop. 1993/94:250). Förslagen i propositionen bygger i sin tur på Pensionsarbetsgruppens betänkande Reformerat pensionssystem (SOU 1994:20) och den upp- görelse som träffades inom arbetsgruppen mellan företrädare för de dåvarande fyra regeringspartierna och socialdemokraterna. Propositionen, som benämns princippropositionen, upptar inga lag- förslag utan anger de riktlinjer som bör vägleda reformeringen av ålderspensioneringen. Enligt vad som uttalas i propositionen har rege- ringen för avsikt att senare återkomma till med förslag till den närmare utformningen av reformen jämte lagförslag, konsekvenser för anslagsposter på statsbudgeten m.m. Regeringen har beslutat att överlämna lagrådsremissen Reformerade regler om inkomst- grundad ålderspension till Lagrådet. De nya reglerna redovisas i förslag till lag om inkomstgrundad ålderspension och lag om införande av den lagen. Reglerna rörande intjänande av pension föreslås träda i kraft . De första utbetalningarna skall göras . Den föreslagna reformen syftar till att skapa ett från andra social- försäkringsgrenar avskilt inkomstrelaterat ålderspensionssystem. Detta pensionssystem skall vara mer robust för samhällsekonomiska och demo- grafiska förändringar än vad som är fallet med ATP. Vidare skall det reformerade pensionssystemet i högre grad ges en försäkringsmässig karaktär som de fördelningspolitiska inslagen tydliggörs. Reformeringen av pensionssystemet syftar även till att öka dess bidrag till det samhälleliga sparandet och till att det i högre grad än dagens system skall stimulera arbetsutbudet. I det följande redovisas huvud- dragen i reformen. De inkomster som är pensionsgrundande och förenade med pensionsrätt skall vara det även i det reformerade systemet. Därtill skall pensionsrätt kunna ges även för fiktiva inkomster för s.k. barnår, plikt- tjänstgöring och studier. Pensionsrätten skall utgöra av pensionsgrundande inkomster och andra pensionsgrundande belopp, upp till ett förmånstak. Mot- svarande belopp skall betalas in till pensionssystemet till hälften i form av en allmän pensionsavgift och till hälften i form av en ålderspen- sionsavgift, som kan tas ut som arbetsgivaravgift eller egenavgift. Alla pensionsgrundande inkomstslag skall, till skillnad från , vara avgiftsgrundande. Av inbetalda avgifter används huvuddelen till att finansiera utgående pensioner inom ramen för ett fördelningssystem. En summa motsvarande av avgiften till ålderspensions- systemet avsätts till en individuell premiereserv. Dessa medel förvaltas av den kapitalförvaltare den enskilde själv utser eller, om den enskilde inte själv gör något aktivt val av förvaltare, av någon statlig förvaltare. På fiktiva inkomster för bl.a. barnår och plikttjänstgöring skall staten betala ålderspensionsavgift. Avgiftsbetalningarna finansieras med all- männa skattemedel och fördelas mellan fördelnings- och premiereserv- systemen enligt de allmänna reglerna härför. Dagens s.k. 15- och 30-årsregler vid beräkning av inkomstrelaterad pension föreslås bli ersatta av livsinkomstprincipen. En bestämd del av livsinkomsten, utslagen på den förväntade återstående medellivslängden, utgör pensionen. Livsinkomstprincipen innefattar också att alla pensions- grundande inkomster skall väga lika tungt vid beräkning av ålders- pensionen oavsett när under livet de tjänats in. Värdet av intjänad pensionsrätt inom fördelningssystemet skall ackumuleras successivt. Denna behållning räknas upp med ett index som följer den allmänna inkomstutvecklingen. Vid ålderspensioneringen skall det årliga pensionsbeloppet från fördelningssystemet fastställas genom att summan av de indexerade pensionsrätterna divideras med ett s.k. delningstal. Pension från premiereservsystemet skall bestämmas av värdeutveck- lingen på fonderade medel och utgå enligt försäkringsmässiga grunder. Det kapitalbelopp som de till premiereservsystemet avsatta avgifterna gett upphov till jämte den faktiska avkastningen på dessa medel skall alltså fördelas över det antal år under vilka pensionen kan beräknas komma att utbetalas. De utgående pensionerna från premiereservsystemet kommer inte att indexeras enligt några fastställda regler. I stället är den premiereservbaserade pensionen beroende av den faktiska avkastningen av kapitalet i premiereservsystemet. Riktlinjerna för det reformerade pensionssystemet omfattar vidare ett separat garantipensionssystem som skall ge alla pensionärer en grund- trygghet. Garantipensionen skall enligt förslaget ersätta nuvarande grund- skydd i form av folkpension, pensionstillskott och särskilt grundavdrag. 4.4.2 Överföring av premiepensionsrätt mellan makar föreslog i betänkandet Reformerat pensions- system (SOU 1994:20) att en möjlighet skulle införas för makar födda eller senare att dela pensionsrätt intjänad inom det reformerade pensionssystemet. Delningen skulle vara frivillig och ske fortlöpande, år för år för äktenskapets bestånd så länge utträde ur systemet inte anmäldes. Regeringen gav i princippropositionen uttryck för samma uppfattning (prop. 1993/94:250 s. 129 f.). Denna godtogs även av . Under det fortsatta beredningsarbetet med pensionsreformen utarbeta- des ett detaljerat förslag till en ordning för delning av pensionsrätt mellan makar (se promemorian Reformerat pensionssystem lag om inkomst- grundad pension m.m. [Ds 1995:41]). Under remissbehandlingen av promemorian anfördes stark kritik mot den föreslagna ordningen för delning av pensionsrätt. Med anledning av kritiken, främst det förhållandet att delning med hänsyn till samspelet med garantipensionssystemet skulle kunna få ekonomiska konsekvenser som makarna inte har möjlighet att förutse, inriktades det fortsatta beredningsarbetet på att undersöka om det kunde finnas andra lösningar som ger makar möjlighet att reglera ojämna pensionsrättsförhållanden. De överväganden som därefter gjorts har resulterat i ett förslag som innebär att makar ges möjlighet att i stället för att dela pensionsrätt löpande överföra pensionsrätt inom premiereservsystemet från den ena maken till den andra (promemorian Inkomstgrundad ålderspension finansiella frågor, m.m. [Ds 1997:67] s. 117 f. och lagrådsremissen Reformerade regler om inkomstgrundad ålderspension s. 313 f.). Endast premiepensionsrätt som intjänats under äktenskapet skall kunna bli föremål för överföring. Överföring skall vara frivillig, ske fortlöpande år och omfatta hela den premiepensionsrätt som en make tjänat in för året. Överföring av rätt till premiepension skall inte påverka rätten till garantipension. Bakgrunden till de diskussioner om delning av pensionsrätt som har förts under de gångna decennierna är i huvudsak följande (se prop. 1993/94:250 s. 132 f.). Den traditionella fördelningen av arbetsuppgifterna inom familjen som sannolikt kommer att gälla även , om än i successivt allt mindre utsträckning innebär att kvinnan oftast är den som tar det huvudsakliga ansvaret för barnen och hemmet. Hon avstår kanske från förvärvsarbete helt eller delvis under en ibland rätt . I sin tur kan detta medföra att hon även senare i livet får lägre inkomster än om hon från början satsat på en egen yrkeskarriär. Kvinnan tjänar härigenom inte in pensionsrättigheter i sådan omfattning att hennes ålderspension motsvarar mannens. Att kvinnan avstår från inkomster under vissa tider för att ta hand om barn och hem förutsätter i allmänhet att mannen förvärvsarbetar i full utsträckning. fungerar familjeekonomin, trots att kvinnan avstår från inkomster, genom att mannen bär en förhållandevis större del av försörjningsbördan. Dessutom utgår säkerligen de flesta kvinnor och män i denna situation om de alls funderar över det fram- tida pensionsutfallet från att makarna även efter ålderspensioneringen skall leva på samma standard och dela på de ekonomiska resurser som finns. Om makarna sedan skiljer sig kanske efter ett långvarigt äktenskap har kvinnan generellt sett relativt små möjligheter att bättra på sitt eget pensionsskydd. Detsamma gäller för det fall att mannen avlider före kvinnan. Att de nuvarande reglerna inte tillåter att pensions- rättigheter kan föras över från den ena maken till den andra ens om de är överens om det innebär alltså att kvinnan vid en äktenskapsskillnad eller ett dödsfall går miste om den ekonomiska trygghet på ålderdomen som hon kan ha sett fram emot. Det var alltså pensionsrättigheter inom det allmänna reformerade pensionssystemet som enligt förslaget i princippropositionen skulle kunna delas mellan makar. Enligt det förslag som presenterats i lagråds- remissen Reformerade regler om inkomstgrundad ålderspension är det enbart pensionsrätt som intjänats i premiereservsystemet som skall kunna föras över från en make till den andra. Pensionsrätt intjänad i ATP- systemet, tjänstepensioner, frivilliga individuella pensionsförsäkringar och rätt till pension på grund av pensionssparavtal skall således inte kunna överföras. I princippropositionen framhölls dock att de principiella synpunkter som låg bakom förslaget om delning av pensionsrätt inom det reformerade pensionssystemet och som ligger bakom förslaget om överföring av pensionsrätt inom premiereservsystemet delvis bör föras över på dessa andra former av pensionsrättigheter (prop. 1993/94:250 s. 138 f.). Detta föreslås i princippropositionen ske genom en ändring av reglerna i om behandling av makars pensionsrättig- heter vid bodelning på grund av äktenskapsskillnad. 5 Huvuddragen i regelsystemet vid bodelning m.m. 5.1 Principerna för bodelning vid äktenskapsskillnad 5.1.1 Likadelningsprincipen bodelningsregler bygger på den nordiska likadel- ningsregeln. Huvudprincipen för bodelning i anledning av äktenskaps- skillnad är således att, sedan tilldelning för täckning av skulder ägt rum, återstoden av makarnas giftorättsgods skall delas lika mellan dem (11 kap. 3 § ). I 10 kap. anges vilken egendom som kan eller skall ingå i en bodelning mellan makarna. Huvudregeln återfinns i kapitlets första paragraf som säger att giftorättsgodset, alltså i princip all egendom som inte gjorts till makes enskilda, skall ingå i bodelningen. Huvudregeln modifieras emellertid i åtskilliga hänseenden i följande paragrafer. I 2 och 3 §§ görs undantag för vissa slag av egendom som i och för sig är giftorättsgods. Hit hör bl.a. viss egendom av personlig art samt pensions- rättigheter. Bestämmelsen i 4 § öppnar å andra sidan möjligheten att dra in enskild egendom, pensionsförsäkring eller individuellt pensions- sparande i bodelningen. I 5 §, slutligen, hänvisas till försäkringsavtals- lagen (1927:77) och lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande såvitt avser verkan av förmånstagarförordnanden i vissa fall. Hur storleken av makarnas andelar av det gemensamma giftorätts- godset skall beräknas regleras i första avsnittet av 11 kap. äktenskaps- balken. I det andra avsnittet klargörs hur egendomen i boet skall fördelas på de andelar som beräknats för makarna. Bestämmelserna om täckning för skuld finns i 11 kap. 2 §. I paragrafen uttalas att från en makes giftorättsgods skall avräknas så mycket att det täcker de skulder som den maken hade vid den strategiska tidpunkten, vilket vid bodelning i anledning av äktenskapsskillnad är när talan om äktenskapsskillnad väcktes. Syftet med bestämmelserna om täckning för skuld är att för vardera maken få fram vad som utgör hans eller hennes behållna nettoförmögenhet. Från principen att en skuld skall täckas med giftorättsgods görs i andra stycket undantag för vissa fall då den make som svarar för skulden också har enskild egendom. Täckning för skuld som har en särskild anknytning till den enskilda egendomen skall då i första hand ske ur den enskilda egendomen. I tredje stycket föreskrivs att undantaget även skall gälla sådan rättighet som enligt 10 kap. 3 § inte skall ingå i bodelningen, således bl.a. pensionsförsäkringar. För att undantagsbestämmelsen skall vara tillämplig krävs alltså att skulden har en särskild anknytning till den enskilda egendomen. I lagtexten nämns först det fallet att borgenärens fordran mot en make är förenad med särskild förmånsrätt i den makens enskilda egendom. Därefter nämns skulder som maken har ådragit sig för underhåll eller förbättring av den enskilda egendomen eller som på annat sätt är att hänföra till denna. 5.1.2 Vederlagsregeln Bestämmelserna i 11 kap. 4 § har till syfte att neutra- lisera verkningarna av sådana förfoganden som en make närmast före upplösningen av äktenskapet vidtar över sitt giftorättsgods i avsikt att minska eller omintetgöra den andra makens giftorättsanspråk i denna egendom. Bestämmelsen innebär att bodelningen skall korrigeras om ena maken före ansökan om äktenskapsskillnad förfogat över sitt giftorättsgods på ett sådant sätt som anges i paragrafen. Korrigeringen skall göras så, att man vid bodelningen beräknar den andra makens andel i boet som om det ifrågavarande giftorättsgodset alltjämt hade ingått i boet. I paragrafens första stycke behandlas det fallet att ena maken genom gåva minskat sitt giftorättsgods eller använt detta till att öka värdet av sin enskilda egendom. För att bestämmelserna skall bli tillämpliga skall följande rekvisit vara uppfyllda. Det skall vara fråga om bodelning med anledning av äktenskapsskillnad, transaktionen skall ha ägt rum innan talan om äktenskapsskillnad väcktes, den skall ha avsett giftorättsgods i inte obetydlig omfattning och vidtagits utan den andra makens samtycke. Genom bestämmelsen i paragrafens andra stycke gäller reglerna om kompensation också om ena maken använt giftorättsgods till att öka värdet av en rättighet som enligt 10 kap. 3 § inte skall ingå i bodelningen, således bl.a. pensionsrättigheter. Beträffande en ökning av värdet eller förvärv av en förmån på grund av pensionsförsäkring eller individuellt pensionssparande gäller att en sådan ökning eller ett sådant förvärv alltid ger rätt till kompensation, således oberoende av om den andra maken har samtyckt till åtgärden. Den bakomliggande orsaken är att premie- betalningar för egen pensionsförsäkring i regel ingår som ett normalt led i familjeekonomin, och att det skulle framstå som egendomligt att göra vederlagsregelns tillämplighet beroende av om samtycke förelåg eller inte. De åtgärder som i första hand är avsedda att föranleda en justering av andelarna är betalning av försäkringspremier och inbetalning på konto för individuellt pensionssparande. I förarbetena till framhålls att varje premiebetalning oavsett om den gäller en gammal eller en nytecknad försäkring som sker faller in under bestämmelsen (prop. 1986/87:1 s. 173 f.). Det förtjänar att anmär- kas att det är värdet av det använda giftorättsgodset som skall anses alltjämt ingå i den förfogande makens giftorättsgods. Beloppet för en erlagd premie skall alltså tas med. Därvid skall man beakta att för pensionsförsäkringar är avdragsgilla vid inkomstbeskattningen. Man skall med andra ord utgå från hur situationen skulle ha varit om försäk- ringspremien inte hade betalts. En annan åtgärd som åsyftas med bestämmelserna i andra stycket är att en make begagnar den möjlighet han har som försäkringstagare att ändra en pensionsförsäkring som innehåller ett efterlevandeskydd för make till en ålderspension för försäkringstagaren. Genom en sådan åtgärd kommer försäkringen inte längre att ingå i en framtida bodelning. Förfarandet är att likställa med det fallet att försäkringstagaren tecknar en ny försäkring. Om ändringen gjordes innan talan om äktenskapsskillnad väcktes, skall därför andra makens andel vid bodelningen beräknas som om försäkringen alltjämt hade ingått i bodelningen, vilket torde innebära att försäkringstagarens egendom skall ökas med det beräknade tekniska återköpsvärdet på efterlevandedelen av försäkringen före ändringen (, och promulgationslag m.m., 1990, s. 365 not 21). Även i det fall att försäkringen har ändrats skall hänsyn tas till skattereglerna, dvs. till den latenta inkomstskatteskulden, vid beräk- ningen av det värde med vilket giftorättsgodset skall ökas när andelarna fastställs. 5.1.3 Jämkningsreglerna De bestämmelser som behandlar möjligheterna att vid bodelning göra avsteg från likadelningsprincipen har samlats i 12 kap. I 1 § finns regler om jämkning vid bodelning med anledning av äktenskapsskillnad när en tillämpning av likadelningsprincipen skulle leda till ett oskäligt resultat. Genom bestämmelsen i 2 § ges möjlighet för efterlevande make att vid bodelning med anledning av den andra makens död begära att vardera sidan skall behålla sin egendom, och i 3 § finns en regel om jämkning av villkor i äktenskapsförord i samband med bodelning samt motsvarande jämkningsregel beträffande s.k. föravtal om bodelning. I det följande be- handlas endast de jämkningsregler som kan bli aktuella vid en bodelning med anledning av äktenskapsskillnad. Enligt den allmänna regeln om jämkning vid bodelning i 1 § kan en make vid bodelning med anledning av äktenskapsskillnad, i den mån en likadelning av makarnas giftorättsgods skulle framstå som oskälig med hänsyn särskilt till äktenskapets längd men även till makarnas ekono- miska förhållanden och omständigheterna i övrigt, få behålla mer av sitt giftorättsgods än en tillämpning av likadelningsprincipen skulle medföra. I förarbetena till bestämmelsen framhålls att den i första hand är avsedd att tillämpas på de kortvariga äktenskapen (prop. 1986/87:1 s. 184 f.). Departementschefen uttalade i lagstiftningsärendet att det är framför allt vid sådana äktenskap som en likadelning kan komma att te sig oskä- lig och att det gäller särskilt om den ena maken vid äktenskapets ingående har fört in egendom till stort värde i boet. I motiven framhålls emellertid att det skall göras en helhetsbedömning av makarnas förhål- landen när frågan om jämkning prövas. Vid bedömningen av makarnas ekonomiska förhållanden skall hänsyn tas även till sådana tillgångar som inte ingår i bodelningen. Om den make som enligt likadelningsprincipen skall få del i den andra makens gifto- rättsgods har stora tillgångar som är enskild egendom eller som har placerats i pensionsförsäkringar eller andra personliga rättigheter, kan det sålunda vara ett skäl att jämka (prop. 1986/87:1 s. 188). Departementschefen framhöll att en jämkning aldrig kan medföra att en make kan få mer av den andra makens egendom än vid en likadelning. Om det är nödvändigt att åstadkomma en överföring av egendom till den andra maken, får detta därför ske antingen genom engångsunderhåll eller genom jämkning av äktenskapsförord (prop. 1986/87:1 s. 185). Enligt bestämmelsen i 12 kap. 3 § får ett villkor i ett äktenskapsförord jämkas eller lämnas utan avseende vid bodelningen, om det är oskäligt med hänsyn till förordets innehåll, omständigheterna vid förordets tillkomst, senare inträffade förhållanden och omständigheterna i övrigt.