prop · GL0370 · 1998-01-01 00:00:00 — StartÖst-samarbetet med avvecklades då de rent kommersiella förbindelserna växt sig så pass starka att statligt stöd inte längre anses nödvändigt. hade 218 projekt beviljats varav de flesta lett till framgångsrikt samarbete mellan svenska och östeuropeiska företag. Advantage East (Advantage Balticum) är ett utbildnings- och affärsförmedlingsprojekt för baltiska och också makedonska och ukrainska företag som vill öka sin export till . Projektet bedrivs tillsammans med lokala näringslivsorganisationer och har påtagligt bidragit till att öka exporten till . Inom ramen för det baltiska investeringsprogrammet, till vilket bidragit med cirka 250 miljoner, (se 8.1.1) finansierar Nordiska projektexportfonden (NOPEF) bland annat förinvesteringsstudier för att främja nordiska investeringar i , och . Svenskt stöd utgår också för att främja bankväsendet, främst i de baltiska länderna, genom det baltiska investeringsprogrammet och (se 6.1.4). särskilda exportkreditgarantiram på kan täcka risker för affärer med de tre baltiska länderna, , , och (se 6.2.3). Stöd till institutionsuppbyggnad ges genom ett stort antal projekt. Det svenska bedriver ett samarbetsprojekt där svensk expertis ställs till de ryska finans- och ekonomiministeriernas förfogande för frågor rörande främst skatte-, revisions-, budgetsystem och statsskuld. Projektet, som omfattat , utvärderades varpå en styrgrupp tillsattes för att formulera mål, styra insatsernas inriktning och följa upp verksamheten. En betydelsefull verksamhet bedrivs genom i , vars utbildning främjar kunskap om effektiv företagsledning. De svenska utfästelserna uppgår till , varav drygt 47 miljoner avser perioden 1999. Skolan, som har ett gott rykte, har utexaminerat 143 studenter och målet är att cirka 100 studenter skall utexamineras. Genom Sida finansieras en rad program som främjar den ekonomiska utvecklingen genom framför allt stöd till uppbyggnad av fungerande institutioner. Viktiga insatser har gjorts av bland annat och . Swedesurvey () har i en rad länder framgångsrikt bidragit till att jord- och fastighetsregistreringen har utvecklats. I flera fall har den svenska hjälpen underlättat utländska direktinvesteringar. I de baltiska länderna har bidragit till att bygga upp fungerande institutioner inom sjöfart, luftfart och vägväsende. Stöd har också givits till lokala handelskammare för att underlätta företagskontakter och av Sida administrerade företagsledarutbildningar har bidragit till en allmän kompetenshöjning. I har till exempel stöd i form av seminarier, utbildning och studieresor givits till kvinnor som driver mindre företag på landsbygden. I har Sida tillsammans med bidragit till uppbyggandet av ett managementinstitut. Stöd har även givits till jordbruksområdet, bland annat genom ett projekt som Jordbruks- departementet driver tillsammans med jordbruksministerierna i , och de tre baltiska länderna. Projektet initierades 1995 och syftar till att förbereda de baltiska staterna inför de kommande medlemskapsförhandlingarna. Regeringen avser att fortsätta främja samarbetsländernas ekonomiska utveckling genom att bidra till ett förbättrat företagsklimat. Flera av ovan nämnda projekt förväntas fortsätta. Den största delen av det svenska utvecklingssamarbetet kommer att fokuseras på att bygga upp de institutioner som en fungerande marknadsekonomi kräver och kommer i kandidatländerna främst inriktas på det kommande EU-medlemskapet. Behoven framstår genomgående som större i och . En stor del av den institutionsuppbyggnad som svenska insatser stödjer är avsedd att förbättra den miljö företagen verkar i. Ytterligare insatser bör göras för att främja framväxten av små och medelstora företag. Vikten av fungerande lagstiftning och fungerande institutioner för att främja ett gott företagsklimat kan inte nog understrykas. Stöd till skattesystemen har stor relevans, framför allt i och , där skatteförvaltningen uppvisar brister och behovet av personalutbildning är stort. Tjänstemännens kunskap kan förbättras om skattesystemets roll i en marknadsekonomi och om effekterna av olika skatter. Stöd till förbättrad tillämpning av lagstiftning som rör affärs- och investeringsverksamhet är av yttersta vikt, i synnerhet i , och . Stöd behövs också för att stärka äganderättsskyddet, förenkla registreringen av företag och undanröja administrativa hinder. 4.4.3 Den sociala dimensionen Det främsta sättet att höja levnadsstandarden är att skapa förutsättningar för ekonomisk tillväxt och för invånarna att själva påverka sina liv. En aktiv fördelningspolitik och en framsynt socialpolitik bidrar till detta. En förutsättning för att den ekonomiska reformprocessen skall bli framgångsrik är att sociala reformer är integrerade i den övergripande ekonomiska politiken. Sociala satsningar är i sig en del i att höja produktiviteten och en rättvisefråga. Brister i den sociala omsorgen utgör ett hot mot den fortsatta ekonomiska och politiska utvecklingen. Samarbetsländerna står nu inför utmaningen att anpassa socialpolitiken och ta hänsyn till ansträngda statsfinanser. Levnadsvillkoren började försämras men förvärrades , som en följd av produktionsfallet och den höga inflationen. Medellivslängden i samtliga samarbetsländer, med som enda undantag, sjönk . Det betyder att över en miljon människor dött som en följd av försämrade samhällsförhållanden. Sjunkande nativitet har dessutom bidragit till att invånarantalet minskat i samtliga samarbetsländer . Även om en medelklass nu börjat växa fram, främst i , har inkomstklyftorna och fattigdomen ökat betydligt sedan omvandlingen inleddes. Uppgifterna varierar, men runt en tredjedel av invånarna i , , , och anses fattiga av UNDP, medan andelen i är betydligt lägre. De flesta fattiga befinner sig dock precis under fattigdomsgränsen och skulle hjälpas av ökad tillväxt. Levnadsstandarden i samarbetsländerna behöver inte ha minskat så mycket som officiell statistik ger vid handen. Det ökade utbudet samt den förbättrade kvaliteten på varor och tjänster avspeglas inte i statistiken. Den inofficiella sektorn fyller också en funktion genom att något mildra de umbäranden befolkningen utsätts för, men denna möjlighet står inte alla till buds. EU-medlemskapet kommer på det sociala området att innebära omfattande åtaganden för kandidatländerna. Det gäller inte minst inom områdena arbetsmiljö, arbetsrätt och jämställdhet där EU:s lagstiftning är relativt omfattande. Betydande förbättringar kommer här att krävas i de flesta fall. Principen om arbetskraftens fria rörlighet kommer att ställa långtgående krav på kandidatländerna inom områdena arbetsmarknad och migration. Länderna står inför en stor och viktig uppgift att nå och skydda de utsatta delarna av befolkningen genom ett effektivt socialt skyddsnät och en rättvis fördelningspolitik. Pensionssystemen i samarbetsländerna har hög prioritet i reformarbetet på det sociala området. Andelen pensionärer i samarbetsländerna är hög. Under det gamla systemet var pensionerna ofta generösa med en pensionsålder på 55 för kvinnor och 60 för män. I början av omvandlingsprocessen kunde pensionsutbetalningarna uppgå till av BNP. Förtidspensioneringarna och sjukpensioneringarna ökade som en följd av den ekonomiska omvandlingen. I till exempel ökade antalet pensionärer (från 6,9 till 8,8 miljoner), mellan . Pensionsfonderna är belastade och har blivit svåra att finansiera. Nya pensionssystem måste därför introduceras. Samarbetsländerna arbetar redan med att reformera pensionssystemen för att de skall motsvara marknadsekonomins krav och bli ekonomiskt hållbara. Länderna har hunnit olika långt i processen. Flera länder håller på att införa pensionssystem som påminner om det reformerade svenska, även om skillnader i övergångsregler mellan systemen föreligger. Det är politiskt känsligt att höja pensionsåldern eftersom medellivslängden inte är så hög. Ett ökat privat sparande förutses, dels genom företagen, dels genom individuellt sparande. Ytterligare en utmaning utgörs av att reformera hälso- och sjukvården. Samarbetsländerna befinner sig i olika utsträckning i en omfattande hälsokris som började då den allmänna folkhälsan försämrades. Medellivslängden har sjunkit markant och spädbarnsdödligheten har ökat . Hälsokrisen är särskilt påtaglig i där medellivslängden för män föll med , ett förhållande som saknar motstycke i modern tid. var medellivslängden hos ryska män blott , lägre än i till exempel . Denna trend verkar nu ha brutits och medellivslängden uppgick till , (för kvinnor ). Spädbarnsdödligheten ökade i , och , medan den var oförändrad i , sjönk något i och sjönk markant i . Dålig kost och brist på motion samt hög alkohol- och tobakskonsumtion utgör stora problem för folkhälsan som påverkar det allmänna hälsotillståndet och därmed livslängden. Sjukvården har inte prioriterats lika högt som i och inriktningen på vården behöver ändras från kurativ till preventiv. Grundläggande primärvård saknas ofta eftersom den tidigare strukturen var slutenvårdsinriktad. Sjukdomar som hjärt- och kärlsjukdomar, diabetes och lungcancer blir allt vanligare. Infektionssjukdomar utgör ett allvarligt problem, speciellt kan nämnas tuberkulos och sexuellt överförda sjukdomar. Till exempel har rapporterat en fördubbling av antalet tuberkulosfall och fördubblades antalet tuberkulosfall även i . har visat en ökning från 44 registrerade fall av hiv-infektion 1994 till 12 280 fall 1996. En motsvarande explosiv spridning av hiv-infektion har uppmärksammats i . Alkoholmissbruket utgör ett stort problem och alkoholrelaterade sjukdomar har ökat kraftigt, framför allt bland ryska män i åldrarna 30 . Ett tidskrävande arbete med att ändra konsumtionsmönstret har påbörjats. Behoven av förbättrade åtgärder är särskilt stora vad gäller immunisering och spädbarns- och mödrahälsovård. Difteri, tyfus och malaria orsakar problem i många av länderna i . Immuniseringen mot smittsamma sjukdomar har till exempel inte täckning i de baltiska länderna. Mödradödligheten i samband med förlossningar har ökat i de baltiska länderna . Det stora antalet aborter bland kvinnor i samarbetsländerna är ytterst oroväckande. I till exempel är antalet aborter dubbelt så stort som antalet födslar. (I är antalet aborter runt en tredjedel av antalet födslar.) Barnen är nyckeln till investeringar och barn är den bästa målgruppen för en rättvis inkomstfördelning. Barnens situation i samarbetsländerna har dock försämrats . Det allmänna hälsotillståndet är dåligt. Särskilt utsatta är barn på institutioner, barn med funktionshinder, flyktingbarn och minoritetsbarn, särskilt de statslösa barnen. Andra utsatta och ofta mer synliga grupper är det stora antalet gatubarn och prostituerade barn. På institutionerna hamnar föräldralösa barn och barn med funktionshinder, barn med sjuka eller alkoholiserade föräldrar eller föräldrar som sitter i fängelse. Vissa uppgifter tyder på att upp till en miljon barn bor på olika typer av institutioner i . Kommersiell sexuell exploatering av barn är ett växande problem i regionen. Orsaker är bl.a. ökad fattigdom och försämrade sociala skyddsnät. Vid mötet mellan regeringschefer i beslutades att fortsätta den regionala uppföljningen av Världskongressen mot kommersiell sexuell exploatering av barn i . har där åtagit sig att hålla i ett av de projekt som föreslagits rörande seminarier för politiska beslutsfattare och centrala myndigheter. Bland ungdomar förekommer prostitution i ökande omfattning. Den höga andel aborter och en ökad mödradödlighet kräver insatser i form av information och utbildning avseende ungdomars sexuella och reproduktiva hälsa. Droganvändning har ökat dramatiskt bland unga människor, vilket även det är en anledning till den snabba spridningen av hiv/aids bland ungdomar. Kriminaliteten bland ungdomar ökar och fängelsestraff och andra former av institutionalisering förekommer för unga kriminella och gatubarn. Ökad sysselsättning utgör på många sätt nyckeln till socialpolitiken och en flexibel arbetsmarknad utgör ytterligare en prioritering. Sysselsättningen har sedan reformerna inletts fallit markant, vilket delvis varit en naturlig utveckling eftersom översysselsättningen var en del av företagens strategi för att möta toppar i planeringsprocessen. I den gamla strukturen fanns en rad inneboende svagheter. Produktiviteten var för låg och inte kopplad till lönen. Arbetslösheten slår olika hårt mot olika regioner, beroende på var de stagnerande industrierna varit utplacerade. Arbetsmarknaden i länderna i visar upp nationella särdrag och statistiken är i många fall undermålig, men vissa gemensamma drag mellan ekonomierna kan ändå skönjas. Friställda arbetare lämnar arbetskraften eller blir arbetslösa vilket har fått till följd att sysselsättningen har fallit markant, den öppna arbetslösheten är relativt hög och antalet långtidsarbetslösa ökar. I och har den öppna arbetslösheten befunnit sig på en relativt låg nivå, till viss del därför att arbetslöshetsunderstödet är lågt, till viss del därför att omstruktureringen av industrin i och påbörjats. Den dolda arbetslösheten är däremot hög. Arbetsmarknaderna i länderna måste vara så flexibla att de kan klara av att allokera arbetskraft mellan sektorer och mellan regioner. Förändringarna på arbetsmarknaden har skapat en efterfrågan på en mer aktiv arbetsmarknadspolitik, arbetsmarknadsunderstöd och socialt stöd. Nya arbetstillfällen skapas främst genom små och medelstora företag, vilket understryker vikten av att bidra till ett gott företagsklimat i samarbetsländerna. Åtgärder måste vidtas för att göra arbetskraften mer rörlig, bland annat genom att underlätta flyttning mellan orter. Information om arbetstillfällen över hela landet måste göras lättåtkomlig. Utbildningsnivån i samarbetsländerna är hög och samarbetsländerna strävar nu efter att dels behålla den höga kvalitet som fanns inom vissa delar av utbildningen, dels reformera utbildningssystemet för att inte länderna skall förlora i konkurrenskraft. Utbildningsväsendet behöver anpassas till nya krav på inriktning, läromedel och metoder. Skolor och universitet dras också med finansiella svårigheter som satt spår i försämrad kvalitet på undervisningen och lokaler. Lärarlönerna är mycket låga och många söker sig till andra yrken. Även om kostnaderna för utbildning i de flesta länder ökat som andel av BNP, har BNP sjunkit så mycket att de reala utläggen har minskat. Hushållens minskade inkomster har också medfört att barn lämnar skolan tidigare än de annars skulle ha gjort. En effektivt fungerande bostadsmarknad gör arbetsmarknaden mer flexibel i och med att arbetskraften blir mer rörlig och det blir lättare för arbetslösa att flytta till orter med fler arbetstillfällen. samarbetsländerna dras dock med en rad problem. Bostadssubven- tionerna har sjunkit kraftigt , från att i en del länder ha uppgått till av BNP . Hyrorna, liksom kostnaderna för uppvärmning och underhåll har följaktligen ökat, vilket ytterligare har satt press på en redan prövad befolkning. Bostadssituationen är särskilt allvarlig för de äldsta och utgör ett hinder i många fall för modern åldringsvård som förutsätter drägliga bostads- förhållanden. Antalet hemlösa ökar. Nyproduktionen av flerfamiljshus har avtagit , i vissa länder har den mer än halverats. Byggnaderna är allmänt i mycket dåligt skick och i stort behov av reparationer. Produktionen av enfamiljshus ersätter flerfamiljshus, i takt med att de stora, statliga byggföretagen ersätts av mindre privata. Priserna fluktuerar dock kraftigt och är högre än för motsvarande bostäder i . Visserligen har privatiseringen av bostäder hunnit långt i flera länder, men vissa kvarvarande anomalier finns kvar. Lägenheterna i en byggnad i kan vara privatiserade, medan trapphuset, taket, och marken kvarstår i ägo. Likaså lägger brister i markprivatiseringen och rätten att äga jord en hämsko på bostadssituationen. De baltiska staternas migrationsproblem är i hög grad återverkningar av motsvarande problem i , och , vilket medför att åtgärdsprogram omfattande de sistnämnda länderna också är av stor betydelse för , och . Miljökatastrofer som och har resulterat i ekologiska migranter och krigen i och har drivit många människor på flykt. Länderna i före detta har fått uppleva ett tidigare okänt fenomen i form av irreguljär och illegal migration från tredje världen. Förutom den grogrund för kriminalitet, inbegripet organiserad brottslighet och människosmuggling, som detta utgör medför det såväl politiska som administrativa problem för länderna och, inte minst, stort mänskligt lidande. Exempelvis har den ryska federala migrationstjänsten (FMS) bara resurser att handlägga ärenden rörande återvändande ryssar från de forna , vilket innebär att asylbehandlingen av tredjelandsmedborgare är helt eftersatt. UNHCR sammankallade 1996 på ryskt initiativ en regional konferens för att uppmärksamma staternas migrationsproblem. 4.4.4 Utökat samarbete på det sociala området Den socialpolitiska reformprocessen ställer samarbetsländerna inför svåra uppgifter. Att utforma nya system och metoder är komplicerat och tidskrävande. Ett stort antal svenska samarbetsinsatser på det sociala området har redan initierats och berör många aktörer och intressen i samhället. Regeringen avser att intensifiera samarbetet på det sociala området, bland annat genom insatser som stödjer ländernas egna strävanden till reformering av hälso- och sjukvård och social omsorg. Stödet skall bedrivas främst genom institutionsuppbyggnad. De åtaganden som följer av ett EU-medlemskap kommer att stå i centrum för de svenska insatserna i kandidatländerna. Insatser krävs även för att främja konsumenternas ställning och produktens säkerhet. I Ds 1997:75, remissvaren, Sidas skrivelse till regeringen om behov av fortsatt svenskt stöd samt ambassadrapporterna anges behovet av utökat stöd för insatser på det sociala området. Kunskapsöverföring inom detta område baseras på långa erfarenhet av sociala reformer och skyddssystem. Samarbetet har bedrivits på regional och nationell nivå och en rad exempel kan nämnas. Arbetet för förbättrad hälso- och sjukvård bedrivs bland annat genom Hälso- och sjukvårdens östeuropakommitté, som prioriterar insatser inom bland annat psykiatri, mödra- och barnhälsovård, handikappomsorg och vård av infektionssjukdomar. Insatserna kommer i ökad utsträckning riktas till nordvästra . Regeringen har vidare givit ett bidrag om till stärkande av smittskyddet i de baltiska länderna, och . Ett pågående projekt genom förmedlar aspekter av den svenska alkoholpolitiken till forskare och tjänstemän i . startade ett projekt i för att hjälpa staden med åtgärder mot en snabb ökning av antalet hiv-smittade. I har i hjälpt länsadministrationen att öppna två kriscentra för kvinnor genom utbildning av personalen och genom rådgivning. i bedriver samarbete med avseende utveckling av åldringsvård och vård av barn med funktionshinder. Med start arbetar och med representanter från den sociala sektorn i . Projektet beräknas pågå och omfattar till exempel utbildning för chefer och experter inom socialvården, metodutveckling inom åldringsvården och arbete med barn med funktionshinder. Utbildning kommer att erbjudas till 1 000 personer inom sociala verksamheter i . har, tillsammans med , medverkat till uppbyggnaden av ett nytt pensionssystem i . Fortsatt stöd till pensions- och socialförsäkringsområdet, till uppbyggnad av nationella system och institutioner är av strategisk betydelse. Likaså bör insatser som främjar effektiv allokering av begränsade resurser inom hälso- och sjukvården främjas. Detta innebär omstrukturering med begränsning och effektivisering av den specialiserade sjukhusvården och satsning på öppna vårdformer, i första hand primärvård. Insatser som innebär att personer med funktionshinder integreras i samhället är likaså angelägna. Folkhälsoupplysning och förebyggande hälsovård bör ges en mer framskjuten plats i samarbetet, liksom sexuell och reproduktiv hälsa och åtgärder som minskar abortfrekvensen. Alkohol- och drogmissbruket, liksom den till viss del förknippade utbredningen av hiv och aids utgör ytterligare problem där internationellt samarbete kan bidra till en förändring. Insatser som avser barn och ungdom återfinns både som en del i insatser inriktade på utveckling av socialtjänst och utbildning i socialt arbete och som direkta insatser. Stöd bör i första hand inriktas på övergripande system- och organisationsutveckling. Regeringen anser det vara av yttersta vikt att bidra till skapandet av trygga uppväxt- förhållanden för barnen i vårt närområde. Undantas barn i ökad omfattning möjligheten till skolgång kan det i förlängningen innebära ett allvarligt hot mot den demokratiska utvecklingen. kommer stå värd för en första för ungdomsministrar under vilken riktlinjer kommer att läggas fast för den framtida utvecklingen av ungdomssamarbete inom . Insatser för att stödja ungdomars aktiva deltagande i framväxten av det civila samhället, inte minst genom enskilda organisationer, kommer att vara en central fråga vid konferensen. Det främsta sättet att få ner arbetslösheten ligger i att främja framväxten av nya företag i regionen. Erfarenheter från den svenska arbetsmarknadspolitiken kan vara av fortsatt intresse för våra grannländer. har engagerats i en rad projekt, till exempel påbörjades kunskapsöverföring på arbetsmarknadsområdet i . Arbetet har främst riktats mot sysselsättnings- kommittén i och till den federala arbetsmarknads- myndigheten i . har flera projekt startats i Novgorod, , och län. Omfattande insatser på arbetsmarknadsområdet har också genomförts i de baltiska länderna och . Den öppna arbetslösheten utgör ett stort problem som väntas öka framför allt i och i takt med att omstruktureringen av företagen fortskrider. Det är därför viktigt att fortsätta stödja arbetsförmedlingar och arbetsmarknadens flexibilitet. Särskilt bör beaktas att kvinnor och män påverkas olika. På arbetsmiljö- och arbetarskyddsområdena aktualiserar EU:s krav på kandidatländerna behov av ytterligare insatser. Nationella tillsynsmyndigheter bör skapas och rutiner för tillsyn och uppföljning fastställas. kan även bidra med expertis för att underlätta framväxten av en fungerande bostadsmarknad. Den främsta insatsen från svensk sida har varit att bidra till fastighetsregister som upprättas med hjälp av Swedesurvey. Ytterligare insatser skulle kunna avse framväxten av bolåneinstitut. är ett av få länder, inklusive , som har en lång tradition av bostadsfinansiering genom , vilket kan visa sig applicerbart i samarbetsländerna. Likaså kan erfarenhet av bostadsrättsföreningar och kollektiva bostadsbolag vara applicerbara. Det ligger i intresse att alla länder i får migrationspolitiska system som respekterar mänskliga rättigheter och värnar asylrätten. Den långsiktiga målsättningen i vår migrationspolitik gentemot samarbetsländerna är att föra dessa länders migrationspolitik närmare europeisk nivå och därigenom möjliggöra öppna gränser över . Detta innefattar en fungerande gränskontroll samt undertecknande och tillämpning av flyktingkonventionen. På regeringens uppdrag genomför kunskapsöverförande insatser framför allt i form av utbildning i de baltiska staterna, och samt i samarbete med UNHCR i . Samarbetet bedrivs även genom bilaterala kontakter på politisk nivå samt genom deltagande i och bidrag till internationella konferenser och initiativ. Totalt har regeringen anslagit för migrationspolitiska insatser i närområdet. genomför tillsammans med de nationella myndigheterna behovsinventering för planering av fortsatta insatser. 4.5 Att stödja en miljömässigt hållbar utveckling Sammanfattning: - Målet för miljöinsatser i är att bevara och förbättra miljön, särskilt i och kring . - Svenska investeringar skall göras inom ramen för Åtgärds- programmet för och avspegla de prioriteringar som utvecklandet av en för kan resultera i.