prop · GL0362 · 1998-01-01 00:00:00 — Inom de kommunala förvalt- ningarna finns mycket breda kunskaper, inte minst beträffande det lokala näringslivets villkor. Strategi för utarbetande av regionala tillväxtavtal Förutsatt godkännande avser regeringen att initiera ett pro- gram för utarbetande av regionala tillväxtavtal. De regionala tillväxtav- talen syftar till att åstadkomma en bättre samverkan och helhetssyn mel- lan de olika organ som arbetar med tillväxt- och sysselsättningsfrämjande åtgärder på såväl lokal och regional som på central nivå. Avtalen skall fungera som ett instrument för att optimalt utnyttja de resurser som staten och andra aktörer ställer till förfogande. Inriktningen på avtalen skall präglas av företagens efterfrågan och de regionala och lokala behoven av tillväxt- och sysselsättningsfrämjande insatser. Näringslivets medverkan är därför av avgörande betydelse. Jämställdhet mellan kvinnor och män samt sociala och ekologiska aspekter skall beaktas. Avtalen skall främja en hållbar utveckling. Det är naturligt att arbetet med tillväxtavtalen samordnas på den regio- nala nivån. Regeringen avser därför att erbjuda länssty- relserna och, i försökslänen, självstyrelseorganen möjlighet att initiera, driva och samordna arbetet. I anslutning till detta kommer regeringen att uppdra åt de statliga myndigheter som bedriver tillväxt- och sysselsätt- ningsfrämjande verksamhet att medverka i överläggningar kring avtalens innehåll, genomförande och finansiering. Regeringen avser att ge organ som delvis uppbär statlig finansiering, möjlighet att genom avtal eller andra former träffa överenskommelser om deras medverkan. Det är av stor betydelse att den samlade kompetens och den nationella och ofta internationella överblick som dessa aktörer besitter, utnyttjas i arbetet med avtalen. En första uppgift för de länsstyrelser respektive självstyrelseorgan som avser att vara med, är att bjuda in det regionala partnerskapet dvs. nä- ringsliv, kommuner, landsting, stiftelser, handelskammare, fackföre- ningar, representanter från lokala utvecklingsgrupper, m.fl., att med- verka. Tillväxtavtalen skall godkännas av regeringen. Bland de krav som skall vara uppfyllda är att de åtgärder som finansieras genom avtalen in- nebär att förutsättningarna för tillväxt och sysselsättning stärks i regio- nerna samt att medverkande aktörers insatser är väl samordnade. Regeringen bedömer att de första avtalen kan träda i kraft och gälla . Detta ger tillräcklig tid för förberedelser och genomförande av förhandlingar. Tidpunkten sammanfaller med inled- ningen av EG:s nästa strukturfondsperiod vilket innebär att programar- betet vad gäller strukturfondsprogrammen bör kunna samordnas med utformningen av tillväxtavtal i berörda regioner. En närmare redogörelse för processen med de kommande strukturfondsprogrammen lämnas i av- snitt 6.4.3. Tre etapper för framtagande av regionala tillväxtavtal Framtagandet av tillväxtavtalen föreslås ske i tre etapper. För de parter som har för avsikt att ingå överenskommelser med början bör etapp ett och två genomföras . Förhandlingar om avtalens slutliga innehåll och finansiering sker under den tredje etappen, . Den första etappen är en identifieringfas. De länsstyrelser respektive självstyrelseorgan som antar regeringens erbjudande skall tillsammans med det regionala partnerskapet göra en analys av regionens styrkor, svagheter, möjligheter och begränsningar. De regionala utvecklingsstra- tegierna bör vara en naturlig utgångspunkt för detta arbete. Avtalets geo- grafiska avgränsning avgörs av de parter som avser att ingå överens- kommelsen. Ett avtal kan omfatta del av län, hela län eller olika former av länsöverskridande samarbete. De analyser som genomförs under den första etappen kommer att ligga till grund för det programarbete som skall genomföras under den andra etappen, vilken bl.a. skall resultera i att mål formuleras och att priorite- ringar anges för de åtgärder som skall utföras inom ramen för avtalet. Finansieringsfrågorna skall också diskuteras. Deltagande parter förutsätts precisera hur de avser att medverka till avtalens finansiering och genom- förande. I detta skede identifieras respektive regions tillväxtkapital. Det är väsentligt att kretsen av aktörer vidgas under den här etappen. Centrala myndigheter samt organ som delvis finansieras av statliga me- del och som bedriver tillväxt- och sysselsättningsfrämjande verksamhet kan, med utgångspunkt från de överläggningar som förts, bidra till avta- lens innehåll och genomförande eller finansiering. De regionala tillväxt- avtalen bör öppna för en ömsesidig möjlighet för centrala och regionala aktörer att få fördjupade insikter i varandras verksamheter. Därmed kan betydande mervärden skapas, både vad avser kunskapsutbyte mellan olika organ och nya möjligheter att samordna resurser. Andra centrala aktörer, exempelvis de s.k. löntagarfondsstiftelserna bör ses som potenti- ella deltagare i det här samarbetet. En väsentlig förutsättning för att kunna öka samordningen och anpass- ningen av åtgärder till skilda regionala och lokala förhållanden är att det finns en viss flexibilitet i villkoren för hur resurser kan användas och att beslut som rör medelsanvändningen fattas på lämplig administrativ nivå. I samband med den andra etappen avser regeringen att ge de parter som deltar i arbetet möjlighet att lämna förslag som syftar till att öka flexibi- liteten i befintliga regelverk för tillväxt- och sysselsättningsfrämjande åtgärder. Förslag till förändringar kan handla om att flytta beslutsrätten över lån, bidrag eller motsvarande från en aktör till en annan. Det kan också avse justeringar av villkoren för medlens användning för att nå ökad flexibilitet. Berörda parter skall vara överens om förslagen. En övergripande ambition är att tydliga mål i ökad utsträckning skall ersätta detaljerade regler. Regeringen återkommer med förutsättningar, villkor och riktlinjer för parternas möjlighet att lämna förslag till förändringar. På motsvarande sätt som den statliga organisationen ser över möjlig- heter till ökad flexibilitet vad gäller arbetssätt och medelsanvändning bör övriga aktörer, exempelvis kommuner och landsting, vilka önskar att ingå tillväxtavtal också överväga att göra liknande översyner. I samband med att den andra etappen avslutas kommer regeringen att göra en avstämning med berörda länsstyrelser respektive självstyrelse- organ. Syftet är att bedöma de underlag i form av bakgrundsanalyser, programinnehåll och finansiering (tillväxtkapitalet) som tagits fram. Detta är också tillfället för avstämning av eventuella förslag till föränd- ringar i beslutsordningar m.m. De eventuella förslag som kräver riksda- gens ställningstagande avser regeringen att lämna . Med utgångspunkt från slutsatserna från den andra etappen kommer regeringen inför den tredje etappen att utfärda riktlinjer för hur förhand- lingarna om avtalens slutliga innehåll skall genomföras. För de parter som har för avsikt att ingå tillväxtavtal kommer förhand- lingsarbetet att slutföras i samband med att statsbudgeten för fastställs. De delar som berör den statliga finansieringen skall god- kännas av regeringen och i förekommande fall av . Den slutliga finansieringen läggs på motsvarande sätt fast i samband med beslut om statsbudgeten och dess fördelning. Tillväxtavtalens genomförande kommer att följas upp löpande och ut- värderas efter avtalsperiodens utgång. 9.4 Åtgärder för bättre regional balans mellan utbud och efterfrågan på arbetskraft Regeringens bedömning: Den regionala samverkan syftande till en bättre balans mellan utbud och efterfrågan på arbetskraft bör förstär- kas, bland annat genom regionala kompetensråd. Skälen för regeringens bedömning: Näringslivets struktur och ut- vecklingsförutsättningar ser olika ut i skilda regioner. Gemensamt för samtliga delar av landet är dock vikten av tillgång till arbetskraft som besitter den specifika kompetens som det regionala näringslivet efterfrå- gar. Brist på arbetskraft med relevant kompetens riskerar annars bli en flaskhals som både hindrar företagens möjlighet att växa och påverkar sysselsättningsutvecklingen negativt. Ett utvecklat samspel mellan utbildningsväsende och arbetsmarknad i nya samverkansformer bedöms vara av stor vikt i samtliga regioner för att komma till rätta med flaskhalsproblemen på arbetsmarknaden. Rege- ringen bedömer därför att det finns ett stort behov av att på regional nivå skapa en arena där, i första hand, arbetsmarknadens parter och olika ut- bildningsanordnare träffas. Syftet är att snabbare kunna identifiera specifika områden där det rå- der, eller befaras uppstå, brist på arbetskraft och ge berörda aktörer möj- lighet att tidigt vidta åtgärder. Utbildningsanordnarna kan härigenom snabbt anpassa sitt utbildningsutbud till det regionala näringslivets be- hov, som arbetslivets egen kompetensutveckling kan stimule- ras. Det handlar i stor utsträckning om att åstadkomma en handlingsin- riktad samverkan. Regeringen anser att den sysselsättnings- och tillväxtfrämjande verk- samheten i varje län bör förstärkas med regionala kompetensråd. Rådens uppgift skall vara att utifrån en samlad bild av de regionala utbildnings- behoven, med betoning på analys av flaskhalsproblem, ge förslag på kort- och långsiktiga åtgärder utgående från arbetslivets behov. Det kan exempelvis avse kompetensutveckling av befintlig personal, rekryte- ringsåtgärder eller anpassningar av utbildningsutbudet. Råden skall också sprida information och ge kunskap om förändringsprocesser, ar- betsorganisations- och ledarskapsfrågor anpassade till de regionala och lokala förutsättningarna. Råden skall vidare följa upp de konkreta åtgär- der och åtaganden som förslagen resulterar i. Lämpliga underlag för rådens bedömningar bör vara befintliga regio- nala prognoser över näringslivets efterfrågan, bl.a. länsarbetsnämndernas rapporter, faktaunderlag från arbetsgivar-, bransch- och arbetstagarorga- nisationer, information från utbildningsansvariga samt andra relevanta framtidsbedömningar. Särskilt angeläget är att den kunskap om lokal efterfrågan och lokalt utbildningsutbud som arbetsförmedlingsnämnderna besitter tas tillvara. I råden bör ingå dels företrädare för näringsliv, offentliga arbetsgivare och arbetstagarorganisationer dels utbildningsanordnare med ansvar för dimensionering och inriktning av utbildning. Till den senare kategorin hör bl.a. företrädare för högskola, kvalificerad yrkesutbildning, kommu- ner, länsarbetsnämnder samt beslutsgrupper för strukturfondsprogram. Länsstyrelserna, vilka har det övergripande ansvaret för sektorssamord- ning och regional utveckling, bör också ingå i råden. I försökslänen inne- fattar detta även självstyrelseorganen. Om det bedöms nödvändigt skall råden knyta till sig arbetsgrupper, exempelvis för specifika branscher. Regeringen avser att genom , ge länsarbets- nämnderna i uppdrag att tillsammans med de parter som nämndes, besluta om vilken av dessa som skall ha till uppgift att samla relevanta aktörer till regionala kompetensråd. Det organ som tar på sig ansvaret bör också svara för nödvändig kanslifunktion. Som ytterligare ett led i strävandena att uppnå en bättre balans mellan utbud och efterfrågan på arbetskraft avser regeringen att i några län initi- era försök som syftar till att utvidga kontakterna mellan arbetsgivare och arbetsförmedlingar. Genom aktiv uppsökande verksamhet hos företag skall nya kunskaper om näringslivets behov av arbetskraft inhämtas. Målen är att förbättra länsarbetsnämndernas information om lediga arbe- ten, knyta kontakter för eventuella sommarjobb samt ge arbetsförmed- lingarna information om framtida rekryteringar. 10 Program för regional näringspolitik och särskilda regionalpolitiska projekt arbetet med den nya regionala näringspolitiken har ett stort antal olika parter över hela landet tagit fram förslag till projekt, som bedöms förbättra förutsättningarna att skapa nya arbetstillfällen. Det gäller dels projekt som förbättrar förutsättningarna i hela landet, dels projekt som främst är inriktade mot de mest utsatta regionerna. beslöt därför , på regeringens förslag, att bemyndiga regeringen att disponera högst inom ramen för anslaget A 1. Regionalpolitiska åtgärder för att genomföra ett program för regional näringspolitik och särskilda regionalpolitiska åtgärder (prop. 1997/98:1, förslag till tilläggsbudget, bet. 1997/98:FiU11, rskr. 1997/98:46). Inom Närings- och har tillsatts en särskild beredningsgrupp med uppgift att bl.a. planera detta program. Som en övergripande riktlinje för programmet gäller att den sammantagna geografiska fördelningen av medlen inom programmet i stort bör återspegla fördelningen av de medel som omfördelats från olika län för detta ändamål. Vidare skall särskilt beaktas möjligheterna att använda medlen som medfinansiering av EG:s strukturfondsprogram. En annan viktig bedömningsgrund är naturligtvis åtgärdernas positiva inverkan på den ekonomiska tillväxten. Ambitionen är härutöver bl.a. att programmet skall medverka till att realisera åtgärder som på grund av begränsade medel annars inte kommit till stånd och att det skall innehålla insatser som lämpligen initieras på central nivå. Såsom viktiga områden för åtgärder har identifierats bl.a. insatser för att öka småföretags export, för att öka de utländska investeringarna i , för att öka näringslivets kompetens t.ex. genom användning av modern informationsteknik samt för att förnya arbetet med att stimulera tjänsteföretag att etablera sig i regionalpolitiska stödområden. Härutöver övervägs bl.a. utvecklingsåtgärder för gles- och landsbygden. Åtgärderna planeras att igångsättas successivt . Regeringen räknar härvid med att vissa åtgärder kommer att få betydelse för företag i hela landet, i många fall med tyngdpunkt i regionalpolitiskt prioriterade områden. Även för andra mer avgränsade projekt strävar regeringen efter att goda sådana skall kunna identifieras och förverkligas med särskild tyngdpunkt i dessa områden. Inom ramen för stöd till att öka småföretags export avser regeringen som tidigare (avsnitt 6.5.2) nämnts att anslå som stöd till export av svenska livsmedel. Beträffande insatser för att öka näringslivets kompetens avser regeringen att bl.a. pröva möjligheterna att underlätta för små företag att utveckla sin kompetens med hjälp av distansutbildning. Exempel på projekt som just nu studeras som utvecklingsåtgärder för gles- och landsbygden är ytterligare medel till s.k. LAG grupper inom EG:s strukturfondsprogram Leader (avsnitt 6.5.4). i denna proposition har regeringen angivit att den avser att använda delar av dessa medel till vissa andra projekt som passar väl in i programmet: Vidare projektering för utbyggnad av Kallax flygplats, (avsnitt 6.2.2.2), utveckling av distansutbildning baserad på modern informationsteknik, (avsnitt 6.2.2.3), genomförandet av en kulturvision, (avsnitt 6.2.2.4) samt engångsvis förstärkning av basfinansieringen vid i Röbäcksdalen, (avsnitt 6.5.2). I denna proposition nämnda belopp som avses tas i anspråk från detta program uppgår således till sammanlagt . Lagen omtryckt 1994:548. Senaste lydelse 1995:894. Lagen omtryckt 1992:1474. Senaste lydelse Med externalisering menas att koncernerna säljer av de verksamheter som inte hör till dess kärnverksamhet och istället använder sig av underleverantörer. I vilken mån företagen väljer att internalisera- eller externalisera olika verksamheter kan vara ett uttryck för rådande trender. En period med renodling av verksamheterna brukar åtföljas av period med diversifiering och vice versa. Beskrivningen ovan skall inte tolkas som om kvalificerad produktion inte förekommer i mer perifera regioner med ett lägre kostnadsläge, utan skall illustrera att olika regioner historiskt haft olika roller i det ekonomiska samspelet. Statliga regionala organ som finns representerade i hela landet, t.ex. , räknas här endast som en myndighet.