prop · GL031D7 · 1998-01-01 00:00:00 — Förslag till statsbudget för 1 Förslag till riksdagsbeslut 5 2 Verksamhet under utgiftsområdet 7 3 A Internationellt utvecklingssamarbete 9 Regeringens prioriteringar 9 Resurser 13 4 A 1 Biståndsverksamhet 17 4.1. Multilateralt utvecklingssamarbete 17 4.1.1 i det multilaterala systemet 19 4.1.2 FN:s ekonomiska och sociala verksamhet 21 4.1.3 Multilaterala utvecklingsbanker 23 4.1.4 Övrigt multilateralt samarbete 25 4.2. EU:s gemensamma utvecklingssamarbete 28 4.3. Bilateralt utvecklingssamarbete 30 4.3.1 34 4.3.2 40 4.3.3 43 4.3.4 45 4.3.5 Verksamhetsområden 46 4.4 Övrigt 57 5 A 2 59 (Sida) 59 60 6 B Samarbete med 63 Samarbetets huvudområden 64 Samarbetsländerna 67 Det EU-relaterade samarbetet 70 Europeiska unionens samarbete med 70 Regionalt samarbete 71 Multilateralt samarbete 73 7 B 1. Samarbete med 75 8 B 2. Avsättning för förlustrisker vad avser garantier för finansiellt stöd och exportkreditgarantier 79 Förkortningslista 81 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att X 1. fastställer biståndsramen för internationellt utvecklingssamarbete till av vid budgeteringstillfället beräknad BNI , 2. bemyndigar regeringen att göra de utfästelser och åtaganden som förordas under verksamhetsområde A Internationellt utvecklingssamarbete, avsnittet Utfästelser och åtaganden, 3. bemyndigar regeringen att ikläda staten betalningsansvar i form av statliga garantier till ett belopp av högst 12 för garantigivning inom det internationella utvecklingssamarbetet i enlighet med vad som förordas under avsnittet Bilateralt utvecklingssamarbete, underavsnittet Krediter och garantier, 4. godkänner inrättande av en säkerhetsreserv för garantiverksamhet som inte är kopplad till kreditgivning i enlighet med vad som förordas under avsnittet Bilateralt utvecklingssamarbete, underavsnittet Krediter och garantier, 5. godkänner att subventioner av för biståndsgarantier får belasta anslaget A 1 Biståndsverksamhet i enlighet med vad som förordas under avsnittet Bilateralt utvecklingssamarbete, underavsnittet Krediter och garantier, 6. godkänner att avräkning av gåvoelement i u-krediter skall ske i enlighet med vad som förordas under avsnittet Bilateralt utvecklingssamarbete, underavsnittet Krediter och garantier, 7. bemyndigar regeringen att ikläda staten betalningsansvar i form av statliga garantier för finansiellt stöd till länder i till ett belopp om högst , 8. bemyndigar regeringen att under budgetåret åta sig ekonomiska förpliktelser för insatser i innebärande åtaganden om högst som medför utgifter , 9. för anvisar anslagen under utgiftsområde 7 Internationellt bistånd enligt följande uppställning: ANSLAG ANSLAGSTYP ANSLAGSBELOPP (TUSENTAL KRONOR) A 1. Biståndsverksamhet reservarionsanslag 10 214 267 A 2. ramanslag 409 333 B 1. Samarbete med reservationsanslag 789 800 B 2. Avsättning för förlustrisker vad avser garantier för finansiellt stöd och exportkreditgarantier reservationsanslag 21 000 Summa 2 Verksamhet under utgiftsområdet Utgiftsområdet Internationellt bistånd omfattar verksamhetsområdena A. Internationellt utvecklingssamarbete respektive B. Internationellt utvecklingssamarbete Det överordnade målet för internationella utvecklingssamarbete är att höja de fattiga folkens levnadsnivå. De sex av fastlagda biståndspolitiska målen att bidra till resurstillväxt, ekonomisk och politisk självständighet, ekonomisk och social utjämning, demokratisk samhällsutveckling, en framsynt hushållning med naturresurser och omsorg om miljön samt jämställdhet mellan kvinnor och män samverkar för att bidra till det övergripande målet. Samarbete med De av fastslagna målen för samarbetet med är att främja en säkerhetsgemenskap, fördjupa demokratins kultur, stödja en socialt hållbar ekonomisk omvandling samt stödja en miljömässigt hållbar utveckling. Härtill har beslutat att allt samarbete skall genomsyras av ett jämställdhetsperspektiv. Ramen för utgiftsområdet Den totala biståndsramen, motsvarande av prognosticerad BNI beräknas till . I förhållande till regeringens ekonomiska vårproposition 1996/97:150 är ramen för utgiftsområdet nedjusterad med för , vilket beror på att biståndsramen, som beräknas till av BNI, omräknats som följd av förändring av BNI-prognosen för . UTGIFTSUTVECKLINGEN INOM UTGIFTSOMRÅDE 7 UTGIFT 1995/96 ANVISAT 1997 UTGIFTSPROG NOS 1997 FÖRSLAG 1998 BERÄKNAT 1999 BERÄKNAT 2000 A. 16 965 10 191 12 258 10 624 11 218 12 231 B. 1 241 811 775 811 810 810 Totalt för utgiftsområde 7 18 206 11 002 13 Beloppen anges i 3 A Internationellt utvecklingssamarbete Regeringens prioriteringar Regeringen ser biståndet som ett oumbärligt instrument att främja säkerhet och solidaritet. Det är i intresse att det internationella utvecklingssamarbetet stärks. Biståndsfinansierade insatser kan vara avgörande för att säkra fred, fördjupa demokratins kultur, bistå människor i nöd, utveckla handel och på olika sätt främja en globalt hållbar utveckling. Utifrån det övergripande målet att höja de fattiga folkens levnadsnivå har över åren utvecklat metoder att ge ett effektivt bistånd, såväl bilateralt genom Sida och enskilda organisationer som genom ett aktivt multilateralt arbete. Därigenom har blivit en uppskattad partner till dem vars egen uppgift det är att utkräva sin rätt, befria sig från fattigdom och ta makt över sin framtid. Biståndet är såväl genom sin storlek som genom sin kvalitet ett utomordentligt användbart instrument för internationella ansvars- tagande på många områden. Efter betydande nedskärningar , kommer biståndet nu efter budgetsaneringen att öka, med 472 miljoner till , motsvarande av BNI. kommer biståndet att öka även i nivå, till 0,. Detta kontrasterar mot den internationella utveckling som sänkt det samlade biståndet från 0,till 0,av BNI, den historiskt lägsta nivån . Medan stora biståndsgivare som och även går ned i volym, ökar det samlade nordiska biståndet. I söder om är nu de nordiska länderna sammantaget större givare än både och . Endast , EG och är påtagligt större. Även kvalitativt är ledande. En betydande policy- och metodutveckling har ägt rum , särskilt sedan det nya Sida bildades . På områdena jämställdhet och hållbar utveckling har redan tagit ställning till regeringens förslag. förestår riksdagsbehandling av en modern policy för fattigdomsbekämpning. Före avser regeringen förelägga förslag rörande demokrati, mänskliga rättigheter och en samlad Afrikapolitik. Dessutom pågår ett arbete om Asienpolitik. En ny humanitär policy bereds ävenledes. På flera områden har också biståndets möjligheter att verka konfliktförebyggande och fredsfrämjande förstärkts med nya former av insatser. kommer en förstärkning av insatser för särskilt utsatta barn att genomföras. Det integrerade , det nya Sida, landstrategiarbetet (regeringen har antagit 26 land- och regionstrategier), reformer av fält- organisationen samt vår starka ställning i samarbetet med FN, utvecklingsbankerna och EU har bidragit till att har ett bistånd som kan styras och koordineras väl. Sida har, utöver ett omfattande policyarbete, i det s.k. 2015-arbetet belyst utvecklingssamarbetets förutsättningar . Den självständiga Expertgruppen för studier i utvecklingsfrågor belyser i ett antal studier svåra frågor som biståndsberoende, de nya kapitalmarknaderna, lärandet i biståndet och barns ekonomiska roll i . och Sida kommer att ytterligare öka kompetensen att leverera ett modernt, serviceinriktat samarbete mellan svenska intressen och människor och länder i den fattigare delen av världen. Efter biståndets första år, u-hjälpens, då fokus låg på enskilda biståndsprojektet, och den senaste , då fokus legat på strukturanpassning och god samhällsstyrning, förestår nu sannolikt en period då utvecklingssamarbetet måste ses i ljuset av den kraftfulla globaliseringen. Globaliseringen manifesteras i en allt snabbare ökning av flödet av varor, tjänster, kapital, kunskap, teknologi, kultur och information liksom växande regionala och globala miljöproblem. Det leder till att frågor av lokal och nationell karaktär måste ses i ett globalt sammanhang Den väldiga politiska och ekonomiska omvandlingen i det som en gång var tredje världen påverkar alla länder. Hastigheten i förändringarna och den växande mängden av information skapar osäkerhet om framtiden. Samspelet mellan olika flöden, inte minst kunskap, formar en ny verklighet. Regeringen avser tillsammans med ordförandelandet i den alliansfria rörelsen, , genomföra en internationell konferens om politikens möjligheter att dra nytta av de positiva effekterna av globaliseringen och mildra de negativa. Globaliseringen ställer länder inför utmaningar och ödesfrågor som måste angripas gemensamt. Utvecklingssamarbetet är här ett oundgängligt instrument. Studier, t.ex. av , anger att är förutsättningarna för fortsatt tillväxt, fattigdomsbekämpning och sociala framsteg goda. Utmaningarna är dock stora och mer pessimistiska förutsägelser finns. Även i ekonomier med god tillväxt ökar ofta klyftorna mellan fattiga och rika. Belastningen på miljön överstiger globalt vad som är långsiktigt hållbart. De politiska reaktionerna på förändringstrycket kan leda till en nytändning för internationellt samarbete och till impulser för lokalt engagemang, men också till populistiska rörelser som bygger på människors rädsla. Aldrig har så många människor fått det så mycket bättre som . Aldrig har andelen fattiga varit så låg. fortsätter antalet fattiga att öka. Aldrig har så många fötts in i fattigdom. Kvinnor utgör en allt större andel av de fattiga. Regeringen har i de senaste budgetpropositionerna tydliggjort avsikten att stärka fattigdoms-inriktningen och långsiktigheten i utvecklingssamarbetet. På basis av bl.a. Sidas utredning och handlingsprogram om stöd till bärkraftig försörjning och fattigdomsbekämpning, överlämnade regeringen skrivelsen De fattigas rätt vårt gemensamma ansvar. Fattigdomsbekämpning i utvecklingssamarbete (skr. 1997/97:169) till . I skrivelsen redovisas hur fattigdomsarbetet kan ges en starkare profil i utvecklingssamarbetet, såväl strategiskt som metodiskt, såväl i det bilaterala utvecklingssamarbetet som i samverkan med FN, EU och de multilaterala utvecklingsbankerna. Mer än erfarenhet av bistånd har gett oss kunskap och insikt om att fattigdomsbekämpning kräver ett integrerat synsätt, där sambanden mellan politisk, ekonomisk, miljömässig och social utveckling är avgörande. Fattigdom handlar inte bara om brist på materiella resurser. Det handlar också om mäns och kvinnors brist på rättigheter, kunskap och inflytande över egna livsvillkor. De fattigas egen syn på vad fattigdom respektive ett gott liv är och vad som krävs för att ta sig ur fattigdomen måste vara utgångspunkten. Kampen mot fattigdom måste ledas av de fattiga länderna själva. Deras vilja och förmåga att föra en politik som stärker fattiga människors säkerhet, förmåga och möjligheter och som bidrar till att mobilisera egna resurser för att bekämpa fattigdom är avgörande. Utvecklingssamarbetets roll är att stödja och genom dialogen påverka förändringar i samarbetsländerna som skapar förutsättningar för uthållig tillväxt och förbättrade levnadsvillkor för fattiga kvinnor, män och inte minst barn att förbättra barnens villkor och möjligheter utgör den viktigaste investeringen i en nations framtid. Det finns ingen enkel formel för att göra utvecklingssamarbetet mer inriktat på fattigdomsbekämpning. Det handlar inte främst om att utforma speciella insatser för att nå de fattiga utan om ett synsätt som utgår från de fattigas situation. Ökad kunskap om och förståelse för specifika förutsättningar i olika länder är en nödvändig förutsättning för en starkare fattigdoms- profil. Det långsiktiga bilaterala utvecklingssamarbetet bör främst koncentreras till fattiga länder vars regeringar har politisk vilja och förmåga att bedriva en framgångsrik politik mot fattigdom. Internationellt skall fortsätta att verka för att fattigdomsorientering får ett starkare genomslag i FN:s utvecklingssamarbete, i utvecklingsbankernas långivning och policydialog och i EU:s bistånd. Demokratins värderingar och principer får fotfäste i allt fler av världens länder. Denna utveckling innebär helt nya förutsättningar att arbeta med demokratimålet. Sida fick därför i uppdrag att till regeringen föreslå en sammanhållen policy på området. Med Sidas arbete som grund avser regeringen att i form av en skrivelse till presentera sin politik för hur genom utvecklingssamarbetet avser stödja demokratisering och respekt för mänskliga rättigheter. Inom har vidare inletts ett brett arbete för att tydligare formulera regeringens politik för att 1främja de mänskliga rättigheterna, kvinnor och mäns, de jure och de facto. Arbetet skall utmynna i en skrivelse till inför 50-årsminnet av FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna. Ansvaret för den egna utvecklingen ligger på varje land. är varje land och varje människa beroende av vad som händer i andra länder. För att klara globaliseringens utmaningar likaväl som att lösa fattigdomens problem, krävs ett partnerskap mellan i- och , som på mer jämbördig basis deltar i styrningen av världens angelägenheter. Det kräver också att utvecklingssamarbetet omformas så att det förmår förverkliga den helhetssyn som vunnit brett stöd och som kräver förankring i ett partnerskap, vilket bl.a. kommer till uttryck i det av antagna policydokumentet . Genuina partnerskap förutsätter trovärdiga parter. Därför blir den demokratiska samhällsutvecklingen central för att kunna skapa genuina partnerskap. I utvecklingssamarbetet måste partnerskap bygga på gemensam värdegrund och samsyn om prioriteringar, men också på en klar ansvarsfördelning liksom ömsesidiga villkor och åtaganden. Det är i det långsiktiga programlandssamarbetet som betydelsen av ett nytt partnerskap är som störst. I många av de fattigaste länderna har ett långtgående biståndsberoende utvecklats. Givarna har tagit över allt för mycket av genomförandet av biståndet. En lösning måste både handla om att stärka samarbetsländernas förmåga och att minska belastningen genom att givarna går från ord till handling när det gäller givarsamordning. Ett partnerskap rör inte bara relationen mellan stater utan bör också inkludera ett brett deltagande från näringslivet och det civila samhället, både av män och kvinnor. Det svenska utvecklingssamarbetet har länge byggt på brett deltagande, t.ex. genom den stora del av biståndet som går genom folkrörelser och enskilda organisationer, vårt unikt omfattande och långsiktiga forskningssamarbete, företag och myndigheter som inleder internationellt samarbete genom kunskapsöverföring och även stödet till svenska riksdagspartier för demokratistöd i . Ytterligare former behöver utvecklas för att underlätta samarbete mellan parter i och i på basis av jämbördighet och ömsesidigt intresse, t.ex. långsiktigt samarbete mellan organisationer, institutioner och företag i och samarbetsländerna. Näringslivets Internationella Råd har lanserat en idé om koncentrerade satsningar på ett intensifierat utbyte med några länder i samverkan med näringslivet, som regeringen finner intressant att diskutera vidare. Regeringen förordar i denna budgetproposition ett mer flexibelt utnyttjande av krediter och garantier i biståndet där näringslivet utgör en stark resursbas liksom nya former av näringslivssamarbete där svenska erfarenheter kan tas tillvara. Erfarenheterna från det framgångsrika StartÖst-programmet där svenska små och medelstora företag får stöd att etablera verksamheter i överförs nu i ett StartSyd- program. Särskilda satsningar skall göras för att främja bredare utbyte och samarbete på olika områden med vissa länder, t.ex. , och . Aldrig har maximen att kunskap är makt varit mer träffande. krävs en fungerande infrastruktur för kunskap, telekommunikationer, datakunskap och forskningskapacitet på mycket högre nivå än . Ett allt friare flöde av information skapar nya möjligheter men ökar också gapet mellan länder och människor ifråga om tillgång till och förmågan att utnyttja kunskap. Uppbyggnad av kunskap och kapacitet är också en förutsättning för att realisera partnerskapstanken och åstadkomma ett mer jämlikt förhållande i biståndsrelationen. Det är också avgörande för att bidra till integration i världsekonomin. Det handlar inte om den gamla felställda frågan om handel eller bistånd utan om att med bistånd stärka de fattiga ländernas förmåga att delta i världsekonomin. Regeringen avser analysera kunskaps- och IT-frågorna i utvecklingssamarbetet närmare ett arbete som kan utmynna i en strategi avseende utvecklingssamarbetets uppgift i kunskapssamhället. I regeringens skrivelse Ekologisk hållbarhet (1997/98:13) redovisas arbetet för att föra mot målet om ekologisk hållbarhet. För utvecklingssamarbetets del framgår att integrationen av miljöaspekten ytterligare skall förstärkas. För att möta de hot som ökad marginalisering av fattiga länder och människor liksom växande kunskapsklyftor utgör krävs ett gemensamt ansvartstagande. är det viktigaste instrumentet för internationell samverkan. Regeringen stödjer de reformförslag som lagts fram av FN:s generalsekreterare . Det är angeläget att föreslagna reformer nu konkretiseras. Regeringen prioriterar arbetet med att fokusera FN:s ekonomiska och sociala verksamhet, som bör ges en klarare fattigdomsinriktning och innefatta uppföljning av arbetet med hållbar utveckling. Verksamheten måste effektiviseras bl.a. genom bättre styrformer och ökad samordning på landnivå. FN behöver också en långsiktig finansiering baserad på en rättvis bördefördelning. FN:s ekonomiska och sociala råd (ECOSOC) har 1997 antagit betydelsefulla riktlinjer, bl.a. på svenskt initiativ om att integrera ett jämställdhetsperspektiv i allt FN-arbete. kommer att bevaka att detta beslut efterlevs. De multilaterala utvecklingsbankerna har stärkt sin övergripande inriktning på fattigdomsbekämpning. De snabbt växande privata flödena till allt fler leder också till behov av anpassning till en situation där bankernas roll är att komplettera en ökande tillgång till kommersiell finansiering och att genom rådgivning och stöd till reformer bidra till att fler länder kar attrahera privata flöden. Framöver förväntas bankerna i högre grad koncentrera sin koncessionella utlåning till de fattigaste länderna och till sektorer som är centrala för deras långsiktiga ekonomiska utveckling. En annan viktig del i bankernas omorientering handlar om att fördjupa rollen som förmedlare av kunskap. Den framtida inriktningen och utformningen av EU:s utvecklingssamarbete är en fråga av hög prioritet för regeringen, inte minst inom ramen för den s.k. post-Lomédiskussionen om det framtida samarbetet med AVS-staterna (, och ). Kvaliteten, effektiviteten och fattigdomsinriktningen i EU:s bistånd måste stärkas liksom samstämmigheten mellan olika politikområden som bistånds-, handels-, utrikes-, miljö- och jordbrukspolitik. Bland de åtgärder som annonseras i denna proposition återfinns följande 10 punkter: 1. Regeringen föreslår att biståndsramen höjs med till , motsvarande av BNI. skall biståndsnivån höjas till av BNI. Ambitionen är att åter skall uppnå enprocentmålet när de statsfinansiella förutsättningarna för detta föreligger. Utbetalningsnivån förutses kunna hållas på en högre nivå genom ett bättre utnyttjande av reservationer. Regeringen fullföljer 98 arbetet med att förnya utvecklingssamarbetet utifrån centrala policyperspektiv: Demokrati, mänskliga rättigheter, utveckling och biståndets roll behandlas i en särskild riksdagsskrivelse. Denna skrivelse framställs i nära samband med det arbete på en skrivelse om regeringens MR-politik som skall färdigställas inför 50-årsminnet av FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna. Dessa arbeten följer på tidigare förnyelsearbete: om fattigdomsbekämpning, som redovisats i särskild skrivelse 1997, om jämställdhet, där beslut om nytt biståndsmål togs av 1996, och regeringen antagit särskilda riktlinjer, om hållbar utveckling i särskild riksdagsskrivelse 1996. Arbetet med att stärka biståndets fredsfrämjande roll fortsätter genom ökad tonvikt på konfliktlösning och -förebyggande liksom samspelet med långsiktiga utvecklingsinsatser. Regeringen prioriterar särskilt landminor och barn i krig. En humanitärpolitisk strategi utvecklas i syfte att stärka det svenska agerandet. Regeringen kommer att söka ett nytt partnerskap med samarbetsländerna, där mottagarens ledande och biståndets stödjande roll tydliggörs i en mer jämbördig relation. Det förutsätter kapacitet och förmåga hos samarbetsländerna liksom ny metodik och bättre koordinering av biståndsgivarna, vilket framhävs i den framlagda utredning Partner med . Ett konkret exempel är det nya nordiska partnerskapet med . Kunskap ger makt. Globaliseringen och de snabba framstegen inom bl.a. informationsteknologin riskerar att skapa nya klyftor. Regeringen kommer att prioritera insatser för ett kompetenslyft främst i , bl.a. genom forskningssamarbete och kunskapsutveckling. Regeringen kommer att inleda ett arbete för att analysera utvecklingssamarbetets uppgift i kunskapssamhället, inklusive IT-revolutionens nya möjligheter. Regeringen avser utveckla en strategi för att stärka stödet till barns rättigheter och förbättrade levnadsvillkor. Inom ramen för det multilaterala utvecklingssamarbetet anslås särskilda medel för insatser till stöd för utsatta barn i fattiga länder för att bidra till att stärka arbetet med barnfrågor internationellt. En översyn över de svenska förbindelserna med såväl , som äger rum. Utredningen med har överlämnats till regeringen och kommer att ligga till grund för en särskild riksdagsskrivelse om en ny svensk Afrikapolitik. Asienstudien skall belysa utvecklingen i och lämna förslag till en strategi för att intensifiera relationer med . Regionstrategier för utvecklingssamarbete med och har tagits fram. Regeringen kommer att driva på arbetet för att skapa hållbara finansieringssystem för FN- systemet och utvecklingsbankerna, baserade på långsiktighet, förutsägbarhet och rättvis bördefördelning. Hög prioritet måste nu ges åt att konkretisera de förslag till FN-reformer som lagts fram, inte minst för att åstadkomma bättre styrning och effektivitet på det sociala och ekonomiska området. Med utgångspunkt i den EU-strategi regeringen presenterade kommer regeringen att verka för att den s.k. post-Lomédiskussionen inför de förhandlingar som inleds 1998 om det framtida samarbetet med AVS-länderna skall utgöra ett led i att effektivisera och höja kvaliteten i EU:s utvecklingsarbete. Koherensfrågorna, dvs. ökad samstämmighet mellan olika politikområden, måste få ökat genomslag. Regeringen vill pröva hur biståndet ytterligare kan stödja breda samhällskontakter och stimulera samarbete av ömsesidigt intresse t.ex. inom forskning, institutions- och näringslivssamarbete. Ett led i detta är också att öka kunskapen om och intresset för utvecklingsfrågor och de problem biståndet skall medverka till att lösa. Regeringen fäster stor vikt vid Sidas ambitioner att se över sin informationsverksamhet för att öka genomslagskraften. A INTERNATIONELLT UTVECKLINGS- SAMARBETE 1995/9 6 Anslag s- sparan de 12 258 000 1998 Förslag 10 623 600 1 1999 Beräkn at 11 217 707 2000 Beräkn at 12 230 702 Beloppen anges i tusental kronor 1. A Internationellt utvecklingssamarbete består av anslagen A 1 Biståndsverksamhet och A 2 Resurser Regeringen har i den ekonomiska vårpropositionen (1996/97:150) föreslagit att biståndsramen skall uppgå till av beräknad BNI för och , medan biståndsramen höjs till av BNI. motsvarar ramen , vilket innebär en ökning med jämfört med . Internationellt utvecklingssamarbete ökar med , eftersom avräkningarna från biståndsramen räknas upp med jämfört med föregående budgetår. beräknas biståndsramen till och för beräknas den till . Vid fördelningen av medel har regeringen för beaktat såväl gjorda utfästelser som reservationsläget.