prop · GL0365 · 1998-01-01 00:00:00 — Utskottet ansåg att starka skäl talade för att rege- ringen förutsättningslöst borde låta utreda frågan om vilken myndighet som skall företräda staten vid ackord som omfattar skatter och allmänna avgifter. Utskottet uttalade vidare att det torde vara lämpligt att i sam- manhanget på nytt överväga frågan om statens borgenärsfunktion vid skuldsanering enligt skuldsaneringslagen (1994:334). Det borde ankom- ma på regeringen att närmare bestämma formerna för utredningsarbetets bedrivande. Utskottet ville dock understryka vikten av att utredningen bedrevs skyndsamt. biföll utskottets hemställan (bet. 1995/96:LU11, rskr. 1995/96:279). Regeringen uppdrog genom ett beslut åt Riks- skatteverket att utföra utredningsarbetet. redovisade uppdraget i en rapport (dnr 9448- 96/920). Rapporten har remissbehandlats. Yttranden har lämnats av Hovrätten för Nedre , , , Konsument- verket, , , och . En sammanställ- ning av remissvaren har upprättats inom och finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr Fi97/2117). Regeringen tar nu upp de förslag som redovisat i sin rapport. Lagrådet Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets ytt- rande över det lagförslag som finns i bilaga 7. Lagrådets yttrande finns i bilaga 8. De övriga förslag som omfattas av yttrandet har tidigare före- lagts (prop. 1997/98:33). Vidare beslutade regeringen att inhämta Lag- rådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 9. Lagrådets ytt- rande finns i bilaga 10. Regeringen har i propositionen i allt väsentligt följt Lagrådets förslag. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 6.4.4, 7.3, 7.4 och 7.5 samt i författningskommentarerna till de lagrum som Lagrådet lämnat synpunk- ter på. Lagrådets granskning har också lett till vissa redaktionella ändringar i lagtexten. 4 Gällande ordning rörande förhandsbesked Det har varit möjligt för enskilda att få bindande förhandsbe- sked i olika beskattningsfrågor. infördes en möjlighet att få bindande förhandsbesked i stämpelskatteärenden. tillskapades en möjlighet att få förhandsbesked i taxeringsfrågor. Möjligheten att få bindande förhandsbesked har sedermera utvidgats till punktskatter och mervärdesskatt (vilka skatter i det följande benämns indirekta skatter) samt fordonsskatt. Förhandsbeskedsärenden i taxeringsfrågor och i frågor om indirekt skatt avgörs av efter ansökan av den skattskyldige. På punktskatteområdet kan i vissa fall förhandsbesked begäras även av annan än den skattskyldige. och kan lämna förhandsbesked i vissa frågor om prisregleringsavgifter. har förhandsbesked även kunnat lämnas av skattemyndighe- ten i frågor med anknytning till skyldigheten att betala socialavgifter. Det senare institutet har med anledning av genomförda reformer på avgifts- området förlorat i betydelse och har sedan införandet av skattebetal- ningslagen (1997:483) upphört. Förfarandet och förutsättningarna för att förhandsbesked skall få läm- nas regleras i lagen (1951:442) om förhandsbesked i taxeringsfrågor. För punktskatterna m.m. finns särskilda bestämmelser i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter, för fordonsskatt i 68 § fordons- skattelagen (1988:327) och för mervärdesskatt i 21 kap. mervärdesskatte- lagen (1994:200). För att ett förhandsbesked skall kunna meddelas i ett punkt- eller mer- värdesskatteärende krävs att frågan är av vikt för sökanden. För taxe- ringsfrågor krävs att frågan är av synnerlig vikt för någon enskild eller av vikt om frågan avser tillämpning av lagen (1995:575) mot skatteflykt. Förhandsbesked kan även lämnas om frågan är av vikt för en enhetlig lagtolkning eller rättstillämpning. Ett förhandsbesked är bindande för det allmänna om det åberopas av sökanden. beslut om förhandsbesked kan överkla- gas till Regeringsrätten. Prövningen i Regeringsrätten kräver inte pröv- ningstillstånd. I gäller s.k. absolut sekretess enligt 9 kap. 1 § sek- retesslagen (1980:100). Sekretessen omfattar även nämndens beslut. Den enskilde kan efterge sekretessen. I Regeringsrätten gäller sekretessen endast om det kan antas att den enskilde lider skada eller men om upp- giften röjs. Emellertid finns den väsentliga begränsningen att sekretessen aldrig får omfatta Regeringsrättens avgörande. Sekretessen upphör att gälla såvitt gäller sådana uppgifter i ett förhandsbeskedsärende som tas in i skälen för Regeringsrättens avgörande. Enligt uppgift är handläggningstiden i av de ärenden rörande direkt skatt som leder fram till förhandsbesked 3 8 månader (för ärenden rörande indirekt skatt är handläggningstiden något längre). Förutsatt att några mer omfattande kompletteringar av ut- redningen i ärendet inte behövs kan dock ett enskilt ärende avgöras be- tydligt snabbare. Överklagas förhandsbeskedsärendet skall det handläg- gas med förtur i Regeringsrätten. 25 av förhandsbeskedsärendena överklagas till Regeringsrätten. har meddelat ungefär ett åttiotal förhandsbesked avseende direkt skatt och ett trettiotal avseende indirekt skatt. Antalet ansökningar har dock ökat, vilket medförde att nämnden meddelade fler än 100 förhandsbesked avseende direkt skatt. Omkring en tredjedel av ansök- ningarna avvisas eller avskrivs. Handläggningstiden i Regeringsrätten för ett ärende om förhandsbesked uppgår enligt uppgift i normalfallet till 6 12 månader. Närmare om förhandsbesked i taxeringsfrågor omfattar lagen om förhandsbesked i taxeringsfrågor följande skatter m.m. inkomstskatt statlig inkomstskatt statlig förmögenhetsskatt avkastningsskatt på pensionsmedel särskild löneskatt på pensionskostnader beräkning av statlig inkomstskatt på ackumulerad inkomst frågor avseende taxering av fastighet Enligt 5 § lagen om förhandsbesked i taxeringsfrågor får ansökan om förhandsbesked inte ges in senare än den dag då deklarationen senast skall ha avlämnats till ledning taxering som frågan avser. För ett förhandsbesked skall sökanden betala en avgift som bestäms av . Avgiften bestäms i det enskilda fallet till lägst och högst . Föreligger särskilda skäl kan en lägre avgift tas ut. Om nämnden finner att förhandsbesked inte bör lämnas skall ansökan avvisas. Ett förhandsbesked får enligt 9 § samma lag överklagas av sökanden eller av . Om förhandsbeskedet avser taxering av fastighet eller taxering till inkomstskatt får även kommun och landsting överklaga förhandsbeskedet. Avvisningsbeslut och avgifts- beslut får inte överklagas. Har den aktuella lagstiftningen ändrats efter det att lämnade förhandsbeskedet gäller inte för- handsbeskedet. Ursprungligen kunde förhandsbesked lämnas endast i en fråga av syn- nerlig vikt för den sökande. När det gäller i vilka fall förhandsbesked borde lämnas åberopade departementschefen vid införandet av lagen om förhandsbesked i taxeringsfrågor vad taxeringssakkunniga hade anfört (prop. 1951:64 s. 112). I den av de taxeringssakkunniga gjorda exemplifieringen av frågor som lämpade sig för förhandsbesked upptogs bl.a. frågor med anknytning till rörelseöverlåtelser, nyinvesteringar och fusioner. De taxeringssakkunniga framhöll att de frågor som kunde bli föremål för förhandsbesked huvudsakligen var av sådan natur att de kunde hänföras till bedömningsfrågor. Med anledning av att även rätts- frågor kunde komma under dåvarande prövning åberopade departementschefen vad de taxeringssakkunniga anförde av- seende möjligheten att använda få till stånd snabba lösningar av frågor av mera allmän räckvidd (samma prop. s. 103 f.). sålunda i sin beskedsgivande verksamhet i vissa fall kommer att göra bindande uttalanden jämväl i rena lagtolknings- spörsmål, ligger den frågan nära till hands, om icke tillämpningen av förhandsbeskedet skulle kunna utsträckas så, att förhandsbeskedet kunde anlitas för åstadkommande av en snabb lösning av aktuella sådana spörsmål av mera allmän räckvidd. Emellertid skulle en ut- vidgning i antydd riktning av förhandsbeskedets tillämpningsområde medföra, att på en omväg uppnåddes det resultat, som icke ansetts böra åstadkommas genom att riksskattenämnden gåves befogenhet att med- dela anvisningar rörande tillämpningen av skatteförfattningarna med för beskattningsnämnderna och skattedomstolarna bindande verkan. De sakkunniga förorda därför, att meddelat förhandsbesked även i dy- likt fall skall hava den innebörden att dess bindande verkan blir be- gränsad till den skattskyldige, som beskedet avser. I fråga om andra skattskyldigas taxering får ... av riksskattenämnden meddelat för- handsbesked betydelse såsom prejudikat. Detta torde vara tillfyllest. utvidgades dels när en möjlighet att lämna förhandsbesked om det är av vikt för en enhetlig lagtolkning eller rättstillämpning infördes, dels när en möjlighet att lämna för- handsbesked avseende tillämpning av lagen mot skatteflykt om det är av vikt för sökanden infördes. I förarbetena till reform konstaterades att förhandsbeskeden fått en mycket stor betydelse såsom vägledande prejudikat vid rätts- tillämpningen. Förhandsbeskedet, som ursprungligen var avsett att tjäna de enskilda skattskyldigas intressen, hade sålunda alltmer kommit att uppfattas såsom ett medel att snabbt få aktuella prejudikatfrågor klar- lagda. Enligt departementschefen framstod det som en brist att nämnden inte kunde tillmötesgå en begäran om förhandsbesked när denna ute- slutande kunde motiveras av intresset att erhålla ett vägledande prejudi- kat (prop. 1960:79 s. 37). I samband med att lagen mot skatteflykt infördes framhölls att möjlig- heten att kunna meddela förhandsbesked rörande tillämpning av den lagen kom till såväl för att tillvarata de skattskyldigas intressen som för att möjliggöra en smidig tillämpning av generalklausulen (prop. 1980/81:17 s. 34 f.). I den promemoria som låg till grund för skatte- flyktslagstiftningen uttalades bl.a. följande om möjligheten att meddela förhandsbesked rörande tillämpningen av lagen mot skatteflykt (Ds B 1978:6 Lag mot skatteflykt s. 103). I och med att skatteflyktsklausulen blir en del av regelsystemet ligger det i sakens natur att en ansökan om besked huruvida klausulen är till- lämplig på visst i ansökningen angivet förfarande inte får avvisas där- för att RSV finner att förfarandet är att bedöma som skatteflykt. Detta är en direkt följd av den föreslagna utvidgningen av tillämpningsom- rådet för förhandsbeskeden. Den som har intresse av att få veta om en viss planerad transaktion faller inom skatteflyktsklausulens tillämp- ningsområde eller ej skall alltså kunna få förhandsbesked ... Liksom måste den fråga, som skall besvaras genom förhandsbesked, avse något eller några konkreta förfaranden. 5 Behovet av en reformering av förhands- beskedsinstitutet 5.1 Allmänt Det är varken möjligt eller lämpligt att utforma skattelagstiftningen så att alla olika tänkbara situationer förutses och samtliga oklarheter undanröjs. Prejudikatbildningen inom skatterätten utgör därför ett mycket betydelse- fullt komplement till lagstiftningen. Det är inte ovanligt att oklara rättsfrågor påverkar ett stort antal en- skilda personers situation och i många fall avser frågorna dessutom be- tydande belopp. I ovissa skattefrågor är därför snabba klarlägganden till gagn för rättslivet i allmänhet och för den enskildes rättssäkerhet i syn- nerhet. Prejudikaten från Regeringsrätten ökar effektiviteten i rätts- tillämpningen och avlastar skattemyndigheter och domstolar. En snabb prejudikatbildning tillför dessutom lagstiftaren underlag för att bedöma om lagstiftningen uppfyller de uppställda målsättningarna eller om den ger upphov till inte avsedda effekter och därför behöver ses över. Så kan vara fallet exempelvis när det gäller att bekämpa den ekonomiska brotts- ligheten. Inom skatterätten har lagstiftaren och domstolarna strävat efter att skapa förutsättningar för att påskynda prejudikatbildningen. I skatteprocessen har förtursbehandling genom s.k. pilotmålsförfaranden kommit att tillämpas i allt större utsträckning. Olika reformer har genom- förts på det processuella området, bl.a. har den genomförda över- gången från beloppsprocess till sakprocess ökat förutsättningarna för att få till stånd en snabbare prejudikatbildning. Ett institut som kommit att få allt större betydelse för prejudikatbild- ningen är förhandsbeskedet. Förhandsbesked för taxeringsfrågor infördes och har därefter kommit att utvidgas till att omfatta även andra skatter och avgifter. Även om förhandsbeskedsförfa- randet ursprungligen syftade till att i första hand bereda enskilda möjlig- het att inför förestående affärer eller andra rättshandlingar få klarhet i hur förfarandet skulle komma att bedömas i beskattningshänseende, har de förhandsbesked som överklagats till Regeringsrätten kommit att få en allt betydelsefullare roll för prejudikatbildningen på skatteområdet. Det är tydligt att Regeringsrättens prejudikatbildning fyller en mycket betydel- sefull funktion. Behovet av en snabbare prejudikatbildning gör sig gällande över hela skatteområdet. Detta behov har berörts i flera olika sammanhang. Det har utförligt belysts av bl.a. i betänkandet Tolk- ningsbesked i skattefrågor (Ds Fi 1987:1). Flertalet av de omständigheter som åbero- par till stöd för behovet av en snabbare prejudikatbildning på skatteom- rådet har bärkraft även sedan taxeringsförfarandet reformerats. Kommit- tén angav bl.a. följande skäl till att den dåvarande prejudikatbildningen inte var tillfredsställande. Den prejudikatbildning som sker genom att en fråga förs upp till Regeringsrätten domstolsvägen är långsam. Den lång- samma rättsbildningen medför olikformig taxering och många överkla- ganden till domstol. Avsaknaden av snabba besked i ovissa skattefrågor minskar förutsägbarheten och är en fara för den enskildes rättssäkerhet. Vilka mål som kommer under Regeringsrättens prövning via den ordina- rie instansordningen är ofta beroende av tillfälligheter. Den ovissa frågan kan aktualiseras redan under beskattningsåret och innan frågan över huvud taget kommer under domstolsprövning kan ha förflutit. existerar i princip två tillvägagångssätt för att påskynda prejudikatbildningen, nämligen förhandsbesked och förtursbehandling genom pilotmålsförfarande. Båda metoderna har påtagliga begränsningar. förutsätter att en enskild anser sig ha anled- ning att påkalla en förhandsbeskedsprövning för att frågan eventuellt skall kunna komma under Regeringsrättens prövning. Pilotmålsförfaran- det är relativt långsamt och innebär att skattemyndigheten måste fatta beslut i frågan och att det beslutet sedan kan omprövas eller överprövas fyra gånger. har undersökt olika metoder som syftar till att påskynda prejudikatbildningen på skatteområdet. Förutom förbättringar inom den nuvarande ordningen har kommittén övervägt ett antal möjliga reformvägar. 5.2 Möjliga reformvägar I syfte att påskynda prejudikatbildningen på skatteområdet har i sitt betänkande redogjort för fyra reformvägar, näm- ligen följande. Förbättrad förtursbehandling Överlämnande av fråga till Regeringsrätten Språngrevision Reformerat förhandsbesked Förbättrad förtursbehandling Om en och samma beskattningsfråga berör ett större antal skattskyldiga och vägledande prejudikat saknas är det inte ovanligt att skattedom- stolarna handlägger ett eller flera mål med förtur, medan övriga mål vilandeförklaras i avvaktan på att domen i det mål som handlagts med förtur skall vinna laga kraft. Avsikten är oftast att de mål som handläggs med förtur, de s.k. pilotmålen, skall föras upp till högsta instans och bli föremål för ett vägledande utlåtande från Regeringsrätten och i sin tur kunna få prejudicerande verkan vid prövningen av de vilandeförklarade målen. Flertalet pilotmål är mycket omfattande vad gäller såväl faktamateria- let som rättsfrågorna. Skriftväxlingen i målen pågår ofta . Det förekommer att både förberedande och muntliga förhandlingar hålls i målen. Ett pilotmålsförfarande förutsätter att både skattemyndigheten i före- kommande fall och den skattskyldige aktivt medver- kar till att pilotmålet kan handläggas snabbt och föras vidare genom in- stanserna. För att en skattskyldig som väljs ut i ett pilotmålsförfarande inte skall drabbas av oskäliga kostnader har denne möjlighet att få ersättning för nedlagda kostnader enligt lagen (1989:479) om ersättning för kostnader i ärenden och mål om skatt, m.m. Denna lagstiftning har setts över och möjligheten att få ersättning i pilotmål har utökats. Införandet av sakprocess års taxering har medfört att förutsättningarna att få till stånd en snabbare prövning av prejudikat- frågor förbättrats. En domstol kan t.ex. genom mellandom (6 kap. 23 § taxeringslagen [1990:324]) pröva endast rättsfrågan i ett mål och vilande- förklara målet i övrigt. Även om införandet av sakprocessen innebär att förfarandet i domsto- larna kan påskyndas har det obligatoriska omprövningsförfarandet hos skattemyndigheten inneburit att en och samma fråga kan komma att om- prövas innan den överklagas till länsrätten. Det bör dess- utom beaktas att det kan ta innan en fråga som väcks t.ex. under en revision över huvud taget blir föremål för prövning. Visserligen finns det inget formellt hinder mot att överklagar ett beslut av skattemyndigheten som går den skattskyldige emot. Motivet till verkets talerätt är också i första hand att prejudikatvärda frågor skall bli föremål för domstolsprövning. I praktiken förekommer det dock ytterst sällan att överklagar skattemyndighetens beslut. Innan ett ärende av pilotmålskaraktär anhängiggörs i länsrätten kan således ha förflutit . Därefter kan det dröja innan frågan slutligen blir avgjord. Det har i olika sammanhang framhållits att pilotmålsförfarandet kan göras snabbare, t.ex. genom att målen handläggs med särskild förtur samt att domstolarna bedriver en mer aktiv processledning och bl.a. om det är lämpligt i det enskilda fallet tar initiativ till muntliga förhand- lingar och andra åtgärder för att påskynda handläggningen. Överlämnande av fråga till Regeringsrätten En metod som möjligen reducerar tidsutdräkten i domstolarna är att in- föra ett system varigenom prejudikatfrågan lyfts ut och överlämnas av länsrätten direkt till Regeringsrätten redan under handläggningen av ett mål vid länsrätten. I likhet med pilotmålsmetoden förutsätter ett överlämnandeförfarande att ett grundläggande taxerings- eller beskattningsbeslut finns. Därefter skall beslutet överklagas av den skattskyldige och omprövning skall ske vid skattemyndigheten innan frågan kan anhängiggöras i länsrätten. Länsrätten skall besluta om ett hänskjutande och slutligen skall Rege- ringsrätten företa en dispensprövning innan prejudikatfrågan kan avgö- ras. Språngrevision diskuterade i betänkandet Översyn av rättegångs- balken 2 och rättsbildningen (SOU 1986:1) bl.a. en modell som innebär att tappande part vid tingsrätten skulle få överklaga domen direkt till genom s.k. språngrevision. Överförd till skatteprocessen skulle språngrevision innebära att den som förlorade skattetvisten i länsrätten skulle kunna överklaga frågan direkt till Regeringsrätten. Till skillnad från den behandlade möj- ligheten att hänskjuta en rättsfråga direkt till Regeringsrätten skulle språngrevisionen ha den fördelen att den tvistiga frågan genom länsrät- tens handläggning och dom blev utredd och belyst innan frågan blir föremål för tillståndsprövning i Regeringsrätten. Ett sådant förfarande skulle dock medföra risk för att Regeringsrätten skulle komma att be- lastas av ett stort antal ansökningar om prövningstillstånd. Detta gäller särskilt om en generell möjlighet att klaga direkt till Regeringsrätten in- förs. (SOU 1986:1 s. 143) pekade i det avseendet på möjligheten att införa någon form av såll redan på tingsrättsnivå, exempelvis genom att tingsrätten på begäran av part ges möjlighet att pröva språngrevisionsfrågan från lämplighetssynpunkt i samband med målets avgörande. Reformerat förhandsbesked Som närmare utvecklats under avsnitt 4 fyller det nuvarande förhandsbe- skedsinstitutet en viktig roll för prejudikatbildningen inom skatterätten. Förhandsbeskedets nytta begränsas dock av att enbart skattskyldiga kan initiera en prövning. Frågan är om även det allmänna i vissa fall skall få påkalla prövningar förhandsbeskedsvägen. stora försteg är att prejudikatprövningar kan komma till stånd i frågor som ännu inte blivit föremål för domstols- prövning. Teoretiskt kan frågeställningar komma att aktualiseras närmare innan ett första taxeringsbeslut kan tas i frågan. Möjligheten att få till stånd så tidiga prövningar av prejudikatfrågor skall dock inte över- skattas. Troligen skulle, för det fall det allmänna ges möjlighet att ansöka om förhandsbesked, flertalet av de frågor som erfordrar vägledande pre- judikat komma att aktualiseras tidigast i anslutning till det årliga taxe- ringsarbetet. En möjlighet för det allmänna att ansöka om förhandsbesked skulle vara av betydelse bl.a. för att få till stånd en enhetlig rättstillämpning hos skattemyndigheterna. Även för den skattskyldige, som av någon anled- ning inte funnit skäl att begära förhandsbesked, är det av betydelse att en omtvistad rättsfråga ges en snabb lösning. Vidare får lagstiftaren snab- bare besked, om det finns ett behov av att se över och eventuellt anpassa skattelagstiftningen. Härtill kommer att domstolarna kommer att kunna avlastas. De positiva effekterna för domstolarnas del skall dock inte över- skattas. Erfarenheten visar att även om Regeringsrätten avgjort en fråga om förhandsbesked eller ett pilotmål, som därefter läggs till grund för underinstansernas prövningar i andra mål, är det inte ovanligt att en stor del av de skattskyldiga av olika anledningar överklagar underinstansens avgörande. Dessa överklaganden torde dock inte belasta domstolarna särskilt hårt. 5.3 får ansöka om förhandsbesked Regeringens förslag: I syfte att påskynda prejudikatbildningen på skatteområdet ges möjlighet att ansöka om förhands- besked. Kommitténs förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Huvuddelen av remissinstanserna anser att preju- dikatbildningen på skatteområdet måste påskyndas. , , , Länsrätten i , Länsrätten i , Föreningen , Han- delshögskolan i , vid uni- versitet, , i och tillstyrker eller lämnar utan erinran förslaget att införa en möjlighet för det allmänna att ansöka om förhandsbesked. ifrågasätter dels om det finns några skäl som motiverar att det allmänna, vid sidan av den prövning som sker inom ramen för den ordinarie ordningen, skall kunna få eller behöver få skattefrågor prövade, dels om förslaget kommer att leda till önskvärt resultat. Kammarrätten i avstyrker förslaget och an- ser att förslaget innebär att den prejudikatbildande verksamheten på skatteområdet förskjuts från förvaltningsdomstolarna till en specialdom- stol, vid vilken kan liknas. Detta överensstämmer inte med strävandena att avveckla specialdomstolarna. Redan genomförda åtgärder kommer, vilket också Länsrätten i Krono- bergs län påpekar, att medföra en snabbare prejudikatbildning inom ramen för förvaltningsdomstolsorganisationen. Om dessa åtgärder ändå skulle visa sig otillräckliga bör i första hand ansträngningar göras för att finna en lösning inom domstolsorganisationen. Företagarnas Riksorga- nisation avstyrker också förslaget och anser att de rättsvårdande myndig- heterna bör ges ökade resurser. I andra hand bör lagstiftaren peka på hur befintliga resurser skall omfördelas i syfte att påskynda prejudikatbild- ningen på skatteområdet. Även Näringslivets Skattedelegation och avstyrker förslaget. De pekar på att förslaget innebär oacceptabla ingrepp i den enskildes rättssäkerhet. I vart fall måste den enskilde ges en vetorätt mot en förhandsbeskedsprövning på begäran av det allmänna. avstyrker förslaget och anser att en möjlighet för länsrätt och kammarrätt att hänskjuta en prejudikatfråga direkt till Regeringsrätten bör införas. Skälen för regeringens förslag: har funnit att det för att stärka den enskildes rättssäkerhet och för att effektivisera be- skattningsförfarandet är av stor vikt att prejudikatbildningen på skatte- området påskyndas. Regeringen delar i likhet med huvuddelen av remissinstanserna kommitténs bedömning.