prop · GL03150D10 · 1998-01-01 00:00:00 — TABELL 3.5 OFFENTLIGA FINANSER ENLIGT ENS-REGLER 1994 1995 1996 1997 1998 Inkomster 1091,9 59,7 59,6 62,3 62,1 62,1 Skatter och avgifter 941,6 49,8 50,2 52,8 53,5 53,5 Övriga inkomster 150,2 9,8 9,4 9,5 8,6 8,6 61,3 Transfereringar till hushållen 387,9 25,6 23,6 22,8 22,2 21,7 Subventioner m.m. 116,6 7,4 7,7 7,6 6,7 6,2 Konsumtion 449,3 27,1 25,7 26,1 25,8 25,5 Investeringar 43,4 3,0 3,1 2,1 2,5 1,4 Räntor 109,0 6,8 6,4 7,2 6,2 6,5 -14,2 -10,3 -6,9 -3,5 -0,8 0,8 Konsoliderad bruttoskuld 1337,0 79,0 77,6 76,7 76,6 74,0 BNP, nivå 1 744,7 1 537.6 1657,4 1698,4 1744,7 1828,8 Finansiellt sparande -19,1 -10,3 -7,8 -2,1 -1,1 1,6 Konsoliderad bruttoskuld 1 337,0 79,3 78,0 77,2 76,9 74,3 BNP, nivå 1738,9 1531,1 1649,9 1688,2 1738,9 1822,7 Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld har reducerats från av BNP vid utgången av till beräknade av BNP . Skuldutvecklingen har varit betydligt mer gynnsam än väntat. I konvergensprogrammet beräknades bruttoskulden komma att växa snabbare än BNP och skuldkvoten följaktligen stiga. Vid utgången av 1998 kommer bruttoskulden att vara 190 miljarder mindre än vad som antogs 1995. Större delen av denna skillnad förklaras av det finansiella sparandet utvecklats bättre. Den offentliga sektorns nettoskuld har till följd av värdeförändringar på tillgångar vuxit med endast under dessa år. TABELL 3.6 FÖRÄNDRING I OFFENTLIGT SPARANDE PROCENT AV BNP 1995 1996 1997 1998 SUMM A Förändring finan-siellt sparande 2,6 5,7 1,0 2,7 12,0 Räntor -0,4 -0,4 0,0 0,7 -0,1 Tillväxt 1,3 -0,5 - 0,2 0,7 1,3 Skattebaser/ BNP -1,5 1,0 0,2 - 0,3 -0,6 Periodisering av skatter 0,2 0,9 0,0 0,3 1,4 Engångseffek ter -0,5 -0,1 - 0,4 0,8 -0,2 Underliggan de förändring 3,5 4,8 1,3 0,6 10,2 4 Den svenska ekonomin fram 4.1 Utgångsläget 1998 Den svenska ekonomin befinner sig i en tydlig uppgångsfas. Enligt preliminärt utfall ökade BNP fjärde kvartalet 1997 mätt i årstakt. Arbetskraftsundersökningarna visar en fortsatt påtaglig förbättring av läget på arbetsmarknaden. Antalet arbetslösa var 93 000 färre än och antalet nyanmälda lediga platser ligger på en hög nivå. Den finansiella krisen i utgör ett orosmoment, men beräknas få begränsade effekter för den svenska ekonomin. Orderingången till exportindustrin har minskat något men ligger på en fortsatt hög nivå. Den svenska industrins konkurrenskraft är fortsatt stark. förskjuts alltmer tillväxtens drivkrafter från utrikeshandeln till den inhemska efterfrågan. Enligt konfidensindikatorerna har hushållen en förhållandevis optimistisk syn på både sin egen och landets ekonomi. Nedgången i ränteläget och en uppgång av fastighetspriserna har, tillsammans med stigande börskurser förstärkt hushållens förmögenhetsställning. beräknas de reala disponibla inkomsterna växa med negativ utveckling. Med en fallande arbetslöshet finns därför goda förutsättningar för en god tillväxt av den privata konsumtionen. Statistiken över påbörjade lägenheter visar att bostadsbyggandet nu är på väg att återhämta sig efter en mycket kraftig minskning . Efter en stagnation väntas också näringlivets investeringar öka. BNP-tillväxten förväntas uppgå till . Det bör påpekas att denna siffra påverkas av ett s.k. överhäng genom att tillväxten var särskilt stark vid slutet av . Flera av de balansproblem som präglade svensk ekonomi när konvergensprogrammet presenterades har övervunnits. De offentliga finanserna är under kontroll och beräknas den offentliga sektorn uppvisa ett överskott på av BNP (ENS- definition) som skuldkvoten faller . Europeiska kommissionen rekommenderar i sin konvergensrapport att upphäva beslutet om att det föreligger ett alltför stort underskott i och att konvergenskriterierna vad avser de offentliga finanserna därmed kan anses vara uppfyllda. Inflationen ligger stabilt på en låg nivå. beräknas konsumentpriserna stiga med strax över ½ procent under loppet av året. Mätt med den harmoniserade konsumentprisindex som tillämpas vid jämförelser mellan EU-länderna beräknas inflationstakten uppgå till under loppet av året. De ingångna löneavtalen tyder på att löneökningarna kommer att ligga lägre än , trots den ökande efterfrågan på arbetskraft. Prognosen baseras på att lönerna stiger i den takt arbetsmarknadens parter angivit, vilket förutsätter en genomsnittlig löneökningstakt på . Det kvarstående balansproblemet för den svenska ekonomin är sysselsättningen. Den öppna arbetslösheten sjunker dock relativt snabbt. Antalet sysselsatta var 38 000 fler än . Denna sysselsättningsökning har ägt rum inom näringslivet. Under loppet av 1998 beräknas arbetslösheten minska ytterligare för att vid slutet av året uppgå till . Omfattningen av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna kvarstår på en ungefär oförändrad nivå på i genomsnitt 180 000 personer eller av arbetskraften. 4.2 Den ekonomiska politiken Den inriktning av den ekonomiska politiken som lades fast i konvergensprogrammet fullföljs . Stabila makroekonomiska förhållanden, med goda offentliga finanser och stabila priser, utgör förutsättningar för få till stånd en ekonomisk tillväxt som kan bidra till reducerad arbets- löshet. Regeringen satte upp målet att den öppna arbetslösheten före utgången av skall halveras jämfört med nivån . Det innebär en arbetslöshet på av arbetskraften. Regeringen har även formulerat ett antal riktlinjer för hur arbetslösheten skall kunna minska. Dessa innebär att arbetslösheten skall reduceras genom att fler får arbete eller genom utbildning som ger bättre förutsättningar att ta arbete. Vidare skall huvuddelen av sysselsättningsökningen äga rum i näringslivet. Inom ramen för offentliga finanser i balans ges utrymme för en viss offentlig utgiftsökning. Därvid skall den offentliga verksamheten i form av utbildning, vård och omsorg ges prioritet framför transfereringar. I enlighet med slutsatserna från om sysselsättningen i lägger i samband med den ekonomiska vårpropositionen fram en nationell handlingsplan för ett genomförande av de vid toppmötet antagna sysselsättningsriktlinjerna. Den huvudsakliga vägen att varaktigt minska arbetslösheten är att höja arbetskraftens kompetens och därmed bättre anpassa utbudet av arbetskraft till den efterfrågan som råder vid gällande lönenivå och lönestruktur. Det sker därför en betydande utbyggnad av antalet studieplatser i utbildningsväsendet. tillkommer 60 000 nya platser inom högskolan och 140 000 platser inom vuxenutbildningen. Satsningen på utbildning syftar till att öka flexibiliteten på arbetsmarknaden, motverka inflationsdrivande bristsituationer och stärka arbetskraftens kompetens. Utbildningssatsningen skall bl.a. ses mot bakgrund av att andelen studerande tenderat att minska i och är lägre än i många andra länder. I samarbete med näringslivet kommer ett nationellt program med inriktning mot arbetslösa för utbildning i informationsteknologi att påbörjas. En minskad arbetslöshet med bibehållen låg inflation ställer ökade krav på en väl fungerande lönebildning. i ett längre perspektiv har den svenska lönestegringstakten varit högre än vad som gällt i konkurrentländerna. har detta kunnat kompenseras av en mycket kraftig produktivitetsökning. kan dock knappast löneökningstakten överstiga vad som gäller i andra länder. Lönebildningen är av tradition i första hand en fråga för parterna på arbetsmarknaden. Regeringen har dock uppdragit åt en särskild utredningsman att, i samråd med parternas representanter, pröva om den offentliga regleringen av löneförhandlingarna, bl.a. vad gäller regler för stridsåtgärder, förlikning m.m., kan förändras i en riktning som underlättar löneavtal på en lägre nivå. Mot bakgrund av den reducerade inflationstakten och inflationsförväntningarna samt parternas ökade insikt om vikten av en icke-inflationsdrivande lönebildning bedöms det finnas goda möjligheter att löneökningstakten kan komma ned på en nivå som möjliggör varaktigt lägre arbetslöshet. Konsolideringen av de offentliga finanserna skall fortsätta. Regeringen satte ekonomiska vårproposition upp preciserade budgetpolitiska mål för perioden . Dessa mål innebär att den offentliga sektorn sett över en konjunkturcykel skall uppvisa ett överskott motsvarande av BNP. Målet skall uppnås successivt genom ett överskott på år . Målen gäller vid den tillväxt som kalkylerades ekonomiska vårproposition. Om tillväxten av konjunkturmässiga skäl väsentligt skulle avvika från denna skall motsvarande avvikelse från de angivna målen tolereras. Om tillväxten av konjunkturmässiga skäl blir väsentligt högre bör det offentliga överskottet således bli större. Överskottsmålet motiveras bl.a. med de offentliga finansernas konjunkturkänslighet. Med ett offentligt överskott i genomsnitt över en konjunkturcykel undviks risken att behöva genomföra besparingar vid konjunkturavmattningar för att förhindra att underskottet blir alltför stora. Detta är i linje med stabilitets- och tillväxtpaktens krav på att underskottet i den offentliga finanserna inte får överstiga av BNP. Vidare behöver den offentliga sektorns nettoskuld minska inför den belastning som den demografiska utvecklingen kommer att ställa en bit in på nästa sekel. På motsvarande sätt som gäller för de statliga utgifterna utövas en kontroll över utgiftsutvecklingen i den kommunala sektorn. Detta uppnås genom det lagstadgade balanskrav som träder i kraft . Detta innebär att kommuner och landsting inte kan planera finansiella underskott. I kombination med vissa restriktioner på kommunala skattehöjningar sätter detta ramar för de kommunala utgifterna. De finanspolitiska målen medger en framtida ökning av den kommunala verksamheten. Statsbidragen till kommuner och landsting höjs därför i flera steg, med sammantaget . Syftet är att dessa tillskott skall användas till kvalitetsförbättringar inom utbildning, vård och omsorg, där det skett betydande resursneddragningar, som inte till fullo kunnat mötas med höjd produktivitet. Det pågår en översyn och reformering av socialförsäkringen. Syftet är att renodla de olika försäkringsgrenarna genom att tydliggöra och skärpa rätten till ersättning. Därmed underlättas en utgiftskontroll. Regeringen har lagt fram principer för en reformering av förtidspensionssystemet. Dessa syftar bl.a. till att stärka arbetslinjen, dvs. att arbete alltid skall premieras framför passiv ersättning. I anslutning till den ekonomiska vårpropositionen lägger regeringen fram förslag till en genomgripande reformering av det allmänna ålderspensionssystemet. Reformen syftar bl.a. till att skapa ett stabilare pensionssystem där förmånerna anpassas till förändringar i de ekonomiska och demografiska förutsättningarna. Genom att inkomsten under hela yrkeslivet kommer att påverka pensionsnivån stärks arbetsinctamenten även i ålderspensionssystemet. 4.3 Utsikterna för den svenska ekonomin ekonomiska vårproposition redovisar regeringen sin bedömning av den ekonomiska utvecklingen i perspektivet fram t.o.m. . Prognosen baseras på en förhållandevis gynnsam bild av den internationella konjunkturen. Efter en avmattning , till följd av krisen i de , tar tillväxten ny fart , med en tillväxt för OECD-området på ca 2½ procent . Mot slutet av prognosperioden sker en viss dämpning. Den svenska ekonomin kännetecknas i utgångsläget av att det finns outnyttjade resurser, såväl vad gäller arbetskraft som produktionskapital, som möjliggör en produktionstillväxt som överstiger den långsiktiga trenden utan att detta ger upphov till inflationstendenser. Med varaktigt lägre inflationsförväntningar och en lönebildning som fungerar bättre än tidigare kommer löneökningstakten att kunna begränsas till . Därmed kan den svenska exportindustrin behålla sin konkurrenskraft. Med en fortsatt, om än blygsam, vinst av marknadsandelar finns utrymme för en exporttillväxt på 1999 och 2000. TABELL 4.1 PROGNOS FÖR SVENSK EKONOMI 199 8 199 9 200 0 200 1 Privat konsumtion 922,9 2,3 2,5 2,7 2,0 Offentlig konsumtion 449,3 1,3 0,6 0,7 1,0 Stat 134,2 2,5 0,5 0,5 0,5 Kommun 315,1 0,8 0,6 0,9 1,2 Bruttoinvestering ar 237,9 7,2 7,6 7,0 5,7 Lagerinvestering ar 6,8 0,0 0,0 0,0 0,0 Export 761,4 6,3 6,7 7,0 5,4 Import 639,5 6,9 7,0 6,2 5,8 BNP 1738,9 3,0 3,1 3,4 2,6 En förstärkning av den inhemska efterfrågan skapar ett behov av kapacitetsutbyggnad inom de delar av näringslivet som vänder sig till hemmamarknaden. sker därför en breddning av näringslivets investeringsverksamhet, som hitintills varit koncentrerad till den exportinriktade industrin. Därtill beräknas bostadsbyggandet komma upp på en högre nivå. Effekterna för de svenska hushållen av konsolideringen av de offentliga finanserna klingar ut . Hushållens disponibla realinkomster beräknas kunna växa i en förhållandevis god takt. Pensionerna höjs både 1999 och 2000 utöver prisuppräkningen, då den reduktion av basbeloppet som tillämpas vid beräkningen av pensioner, avskaffas. Hushållens sparande väntas öka något i förhållande till den mycket låga nivån 1998, vilket bl.a. avspeglar en måttligare tillväxt av förmögenhetsvärden än vad som gällt . Detta ger utrymme för en tillväxt i privat konsumtion på . Beräkningarna visar att det inom ramen för de budgetpolitiska målen även kan ske en viss tillväxt av den offentliga konsumtionen. Den ökade satsningen på vård och omsorg ger en tillväxt av den kommunala konsumtionen på , av nedgång. TABELL 4.2 PROGNOS FÖR VISSA NYCKELTAL 1998 1999 2000 2001 Årlig procentuell förändring Antal sysselsatta 1,1 Antal arbetade timmar 1,0 1,4 1,9 1,0 Nivå Arbetslöshet 4,0 Arbetsmarknadspolitis ka åtgärder 3,5 Hushållens disponibla inkomst 3,1 Sparkvot 0,9 1,3 2,9 4,0 Bytesbalans 3,5 3,7 4,0 4,3 Femårig obligationsränta 5,30 5,35 5,40 5,40 ECU-index 117, 4 116, 0 114, 5 114, 0 Räntorna beräknas komma att stiga något såväl i som i omvärlden. Stora överskott i bytesbalansen och fortsatt låga inflationsförväntningar bör ge utrymme för en viss förstärkning av den svenska kronan. Av samma skäl väntas räntemarginalen mot utlandet bli ytterligare något reducerad . En god tillväxt och måttliga löneökningar ger förutsättningar för att den sysselsättningstillväxt som inletts skall fortsätta och även förstärkas. Regeringens mål om halverad arbetslöshet beräknas kunna uppnås . De offentliga finanserna efter 1998 Som framgår ovan har regeringen formulerat ett mål för de offentliga finanserna med innebörden att den offentliga sektorn skall uppvisa ett finansiellt överskott på av BNP , av BNP och därefter av BNP. Med den prognos för den samhällsekonomiska utvecklingen som redovisas ovan och med hänsyn tagen till de förslag som lämnas i den ekonomiska vårpropositionen kommer det offentliga sparandet överstiga dessa mål. beräknas det offentliga sparandet uppgå till av BNP mätt enligt svenska nationalräkenskaper. Rensat för effekten av bolagisering av AP-fondens fastigheter innebär detta en fortsatt förstärkning de offentliga finanserna. Även överträffas målen för det offentliga sparandet. görs det beräkningstekniska antagandet att de budgetpolitiska målen skall vara styrande och att det utrymme som kalkylerna visar kommer att användas till inkomstöverföringar till hushållen. Till följd av de finansiella överskotten kan den konsoliderade bruttoskulden börja minska fr. o.m. från utgången av beräknas skulden minska med sammantaget . Mätt som andel av BNP är nedgången än mer påtaglig och vid utgången av kommer skuldkvoten att uppgå till av BNP. TABELL 4.3 PROGNOS FÖR OFFENTLIGA FINANSER PROCENT AV BNP 1998 1999 2000 2001 Inkomster 1092, 6 62, 5 60, 8 60, 1 59, 7 Skatter 941,7 53, 9 52, 9 52, 4 52, 3 Övriga inkomster 151,0 8,6 7,9 7,7 7,4 Utgifter 1111, 9 61, 0 60, 0 57, 7 56, 1 Transfereringa r till hushållen 387,9 21, 9 21, 0 20, 1 19, 6 Subventioner m.m. 118,4 6,3 6,1 5,8 5,5 Konsumtion 449,3 25, 7 25, 4 24, 9 24, 7 Investeringar 42,4 1,4 2,2 2,2 2,2 Räntor 113,9 5,8 5,4 4,6 4,2 Primärt sparande 10,1 2,6 2,1 3,0 4,0 Finansiellt sparande -19,1 1,6 0,8 2,3 3,5 Staten -22,9 0,1 0,5 2,3 3,6 AP-fonden 11,0 1,3 0,2 - 0,2 - 0,4 Kommunerna -7,2 0,2 0,2 0,2 0,3 Konsoliderad bruttoskuld , 0 74, 3 71, 0 66, 8 62, 9 Nettoskuld 377 20, 0 18, 1 15, 8 13, 1 4.4 Känslighetsanalys av de offentliga finanserna Den offentliga sektorns finansiella sparande har de senaste två decennierna uppvisat stora svängningar. Dessa svängningar har i stort sett samvarierat med konjunkturutvecklingen. har jämfört med andra länder en stor offentlig sektor, med förhållandevis höga inkomstberoende skatter och hög ersättningsgrad i de offentliga inkomstbortfallsförsäkringarna. Detta innebär att såväl offentliga inkomster som utgifter varierar med svängningar i den allmänna inkomstutvecklingen. En hög grad av samvariation mellan offentligt sparande och konjunkturläge kan emellertid även vara resultatet av en aktiv kontracyklisk finanspolitik, dvs. att diskretionära åtgärder vidtas som försvagar de offentliga finanserna i lågkonjunktur och förstärker dem i högkonjunktur. I syfte att belysa konjunkturkänsligheten i de offentliga inkomsterna och utgifterna redovisas nedan två känslighetsanalyser. Utgångspunkten för dessa är två alternativa utvecklingsbanor för samhällsekonomin . Dessa skiljer sig från den ovan redovisade grundkalkylen på följande sätt: I alternativ 1 antas den internationella utvecklingen bli sämre än vad som förutsatts i grundkalkylen. Detta medför initialt en sämre exportutveckling, men konjunkturavmattningen sprider sig även till den inhemska ekonomin via lägre investeringar och högre sparkvot hos hushållen. Löne- och prisutvecklingen antas inte avvika från grundkalkylen. En till följd av konjunkturavmattningen lägre medelarbetstid och produktivitet innebär att sysselsättningen inte avviker lika mycket från grundkalkylen som BNP- nivån. I alternativ 2 antas den inhemska lönebildningen fungera sämre och leda till en högre löneökningstakt. Den högre löneökningtakten pressar upp räntorna och försämrar den konkurrensutsatta sektorns kostnadsläge. Hushållens inkomster påverkas först i positiv riktning jämfört med grundkalkylen, men en svagare sysselsättning och högre räntor dämpar den inhemska efterfrågan. De högre arbetskraftskostnaderna antas även innebära en snabbare rationalisering. I båda de alternativa utvecklingsbanorna antas finanspolitiken ha samma inriktning som i grundkalkylen. Det förutsätts att det inte vidtas några diskretionära åtgärder för att motverka den sämre tillväxten. Omfattningen på de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna är densamma. För kommunerna förutsätts att balanskravet skall vara uppfyllt , vilket innebär att den kommunala konsumtionen avpassas med hänsyn till att skatteinkomsterna påverkas. Penningpolitiken styrs av inflationsmålet. I alternativ 2 tvingar detta fram en höjning av styrräntorna i förhållande till grundprognosen. Resultaten av känslighetsanalyserna sammanfattas i tabell 4.4 och 4.5. TABELL 4.4 KÄNSLIGHETSANALYS I: KONJUNTURAVMATTNING AVVIKELSE FRÅN GRUNDKALKYL, NIVÅ 1998 1999 2000 2001 BNP 0,0 -1,0 -3,0 -3,0 Privat konsumtion 0,0 -0,9 -2,4 -2,2 Offentlig konsumtion 0,0 -0,4 -1,0 -1,2 Sysselsättning, timmar 0,0 -0,9 -2,7 -2,7 Arbetslöshet 0,0 0,5 1,5 1,6 Timlöner 0,0 0,0 0,0 0,0 KPI 0,0 0,0 0,0 0,0 Kort ränta 0,0 -1,0 -1,0 -1,0 Lång ränta 0,0 0,0 0,0 0,0 Finansiellt sparande i offentlig sektor, procent av BNP 0,0 -0,5 -1,5 -1,7 varav primärt sparande, procent av BNP 0,0 -0,5 -1,1 -1,3 TABELL 4.5 KÄNSLIGHETSANALYS II: LÖNEBILDNING AVVIKELSE FRÅN GRUNDKALKYL, NIVÅ 1998 1999 2000 2001 BNP -0,1 -0,5 -1,3 -1,8 Privat konsumtion 0,2 0,1 -0,3 -0,6 Offentlig konsumtion 0,0 -0,1 -0,2 -0,8 Sysselsättning, timmar -0,2 -0,8 -1,7 -2,4 Arbetslöshet 0,2 0,5 1,1 1,5 Timlöner 0,9 1,9 2,9 3,4 KPI 0,3 0,5 0,5 0,5 Kort ränta 0,5 1,0 1,0 1,0 Lång ränta 0,2 0,5 0,5 0,5 Finansiellt sparande i offentlig sektor, procent av BNP 0,1 0,0 -0,5 -0,8 varav primärt sparande, procent av BNP 0,1 0,0 -0,4 -0,7 I alternativ 1 medför den långsammare tillväxten av skattebaserna att den offentliga sektorns inkomster utvecklas svagare än i grundkalkylen. Såväl lönesumma som privat konsumtion stiger dock något som andel av BNP. På utgiftssidan blir de arbetslöshetsrelaterade utgifterna högre, liksom vissa transfereringar till hushållen. Sammantaget blir den offentliga sektorns finansiella sparande som andel av BNP lägre än i grundprognosen. Skillnaden i BNP-nivå uppgår till . Effekten på offentliga finanserna motsvarar således drygt hälften av BNP-skillnaden. I alternativ 2 uppkommer effekterna för den offentliga sektorn främst på utgiftssidan i form av högre arbetslöshetsersättningar och högre ränteutgifter. Skattebaserna hålls initialt uppe av de högre löneökningarna, varför effekten på de offentliga finanserna blir förhållandevis liten eller av skillnaden i BNP- nivå . Jämfört med tidigare erfarenhet visar dessa känslighetsanalyser en förhållandevis liten effekt på de offentliga finanserna av den samhällsekonomiska utvecklingen. En bidragande orsak är balanskravet på den kommunala sektorn. Eftersom många kommuner kommer att ligga nära balanskravet, måste den kommunala konsumtionen och investeringarna anpassas till svängningar i skatteinkomster och kostnadsnivå. I båda alternativen blir därför en offentliga konsumtionen lägre och bidrar således till den lägre tillväxten. En annan bidragande orsak är att inflationstakten är lägre och mer stabil . Miljöhänsyn i den ekonomiska politiken Inledning Den ekonomiska politiken syftar till tillväxt, sysselsättning och rättvisa. Ett centralt mål för tillväxtpolitiken är också en ekologiskt långsiktigt hållbar utveckling. Konvergensprogrammet innehåller en redovisning av de krav som ställs på en långsiktigt hållbar utveckling från miljösynpunkt. I programmet anges att ekonomiska styrmedel bör användas för att öka förutsättningarna för att värna om miljön och bidra till en hållbar utveckling. I programmet betonas också ett ökat ansvarstagande av producenterna för att begränsa varors och tjänsters miljöeffekter. Vidare framhålls att miljöproblemen i hög grad är internationella. Den svenska uppfattningen är att ambitionsnivån inom det miljöpolitiska området bör höjas inom det europeiska samarbetet. Genom det nya Amsterdamfördraget kommer hållbar utveckling in som ett centralt mål för den Europeiska Unionen. I enlighet med programmet görs varje halvår en avstämning vad avser den svenska ekonomins utveckling i förhållande till konvergenskriterierna. Utvecklingen på miljöområdet och miljöpolitikens inriktning redovisar regeringen löpande i samband med propositioner och i skrivelser till . I regeringens senaste miljöskrivelse till (skr. 1996/97:50) gavs en redogörelse av det aktuella miljöarbetet inom olika samhällssektorer för att främja en hållbar utveckling. Miljöpolitiken och den ekonomiska politiken verkar långsiktigt varför det kan vara svårt att avläsa miljökonsekvenserna av den förda politiken löpande. I vissa fall, t.ex. vad gäller lagstiftning, får politiken en omedelbar effekt, medan i andra fall, t.ex. vad gäller vissa skatteförändringar, krävs en långsiktig anpassning i samhället för att åtgärderna ska få effekt. Konvergensprogrammet har emellertid angivit inriktningen på den ekonomiska politiken och det finns därför skäl att göra en allmän bedömning av hur miljöambitionerna i konvergensprogrammet har fullföljts. Ekonomisk politik och miljöpolitik dominerad av industrialiseringen, medförde tillväxten i produktionen ofta ökade utsläpp av miljöfarliga ämnen och ökad användning av energi och andra resurser. Under har förändringar i tillväxtmönstret, orsakade av bl.a. miljöpolitik och ökat miljömedvetande, medverkat till att sambandet mellan produktionstillväxt och negativa miljöeffekter till stor del luckrats upp. Det finns emellertid ett fortsatt behov av förbättringar och ökad resurseffektivitet. Den ekonomiska politiken fastställer hushållens och företagens handlingsutrymme och påverkar deras beteende genom förändrade priser och incitament. Även om det inte är avsikten kan enskilda delar av den ekonomiska politiken som en bieffekt medföra ett överutnyttjande av miljön och naturresurserna.