prop · GL0330 · 1998-01-01 00:00:00 — Styrelsearvoden och annan liknande ersättning får enligt art. 16 beskattas i den stat där bolaget som betalar arvodet eller ersättningen har hemvist. Beskattning av inkomster som artister och sportutövare uppbär genom sin verksamhet regleras i art. 17. Punkterna 1 och 2 överensstämmer i sak med motsvarande bestämmelser i modellavtal. Sådan inkomst får beskattas i den stat där verksamheten utövas (punkt 1). Detta gäller oavsett om inkomsten förvärvats under utövande av fritt yrke eller enskild tjänst. Enligt punkt 2 får inkomsten beskattas i den stat där artisten eller sportutövaren utövar verksamheten, även om ersättningen tillfaller en annan person än artisten eller sportutövaren själv (t.ex. arbetsgivare hos vilken artisten eller sportutövaren är anställd). Punkterna 1 och 2 tillämpas dock inte om besöket i denna stat huvud- sakligen bekostats av offentliga medel i den andra avtalsslutande staten. Då beskattas inkomsten endast i den stat där artisten eller sportutövaren har hemvist. Enligt art. 18 får pension och annan liknande ersättning med anledning av tidigare anställning, livränta samt utbetalning enligt socialförsäkring, som inte omfattas av art. 19 punkt 2, vilka härrör från en avtalsslutande stat och betalas till person med hemvist i den andra avtalsslutande staten, beskattas i den stat från vilka de härrör. Inkomst av offentlig tjänst med undantag för pension beskattas enligt art. 19 i regel endast i den stat som betalar ut inkomsten i fråga (punkt 1 a). Under vissa i punkt b angivna förutsättningar beskattas emellertid sådan ersättning endast i inkomsttagarens hemviststat. I punkt 2 finns bestämmelser om beskattning av pension på grund av tidigare offentlig tjänst. Sådan pension beskattas endast i källstaten (punkt 2 a), om inte personen i fråga har hemvist och är medborgare i den andra staten (punkt 2 b). I det senare fallet sker beskattning endast i hemvist- staten. Enligt punkt 3 beskattas i vissa fall ersättning av offentlig tjänst enligt reglerna i art. 15, art. 16 resp. art. 18. Art. 20 och 21 innehåller regler om vissa skattelättnader för studerande och affärspraktikanter resp. professorer, lärare och forskare. Inkomst som inte behandlas särskilt i art. 6 21 behandlas i art. 22. Sådan inkomst beskattas i regel endast i inkomsttagarens hemviststat. Artikelns tillämpningsområde är inte begränsat till inkomst som härrör från en avtalsslutande stat, utan avser också inkomst från tredje stat. Detta innebär bl.a. att den kommer till användning vid konkurrens mellan flera dubbelbeskattningsavtal, se vidare kommentaren till art. 21 i modellavtal. Observera att artikelns tillämpningsområde om- fattar även inkomster av de slag som tidigare nämnts i andra artiklar t.ex. inkomst av fast egendom och ränta i fall då inkomsten härrör från en tredje stat eller härrör från den stat i vilken den skattskyldige har hemvist. På indiskt initiativ har i punkt 3 intagits en bestämmelse som innebär att inkomster från lotterier och vissa spel samt vadhållning får beskattas i den stat från vilken inkomsten härrör. Art. 23 behandlar förmögenhet. Förmögenhet som utgörs av fast egendom eller av lös egendom som utgör tillgång hänförlig till fast driftställe eller stadigvarande anordning får beskattas i den stat där den fasta egendomen respektive driftstället eller anordningen finns (punkterna 1 och 2). Tillgångar som utgörs av skepp eller luftfartyg m.m. som används i internationell trafik beskattas endast i hemviststaten. I fråga om förmögenhet som innehas av SAS tillämpas bestämmelserna i artikeln endast på den del av förmögenheten som motsvarar den svenske delägarens andel. Någon motsvarighet till punkt 4 i modellavtal har inte intagits i avtalet. Detta innebär att annan egendom än sådan som omfattas av punkterna 1 3 kan beskattas i resp. stat enligt intern lag- stiftning. 6.4 Metoder för undanröjande av dubbelbeskattning 6.4.1 Allmänt Bestämmelserna om undanröjande av dubbelbeskattning finns i art. 24. tillämpar enligt punkt 3 a avräkning av skatt ( credit of tax ) som huvudmetod för att undvika dubbelbeskattning. Detsamma gäller för (punkt 2 a). Innebörden av avräkningsmetoden är att en person med hemvist i den ena staten taxeras där även för sådan inkomst som enligt avtalet får beskattas i den andra staten. Den uträknade skatten minskas därefter i princip med den skatt som enligt avtalet har tagits ut i den andra staten. Vid avräkning av skatt på inkomst i tillämpas bestämmelserna i lagen (1986:468) om avräkning av utländsk skatt. Därvid beräknas svensk inkomstskatt på inkomsten på vanligt sätt. I likhet med flertalet andra avtal med länder som är mindre utvecklade än i industriellt hänseende innehåller detta avtal regler om avräkning i vissa fall i av högre belopp än som faktiskt erlagts i den andra staten, s.k. matching credit. Avtalet innehåller även regler om att utdelning i vissa fall är skattefri i i mottagande bolags hand trots att normala krav för att erhålla skattefrihet inte har uppfyllts. Bestämmelserna finns i punkt 3 d och skall tillämpas under vilket avtalet tillämpas (punkt 3 e). Efter utgången av kan de behöriga myndigheterna komma överens om att förlänga . Förslag om sådan förlängning kommer, om sådan överenskommelse träffas, att i överensstämmelse med vad med anledning av motion 1988/89:Sk35 givit regeringen till känna (SkU25), föreläggas för godkännande. 6.4.2 Skattefrihet för utdelning från bolag i till svenskt bolag 24 punkt 3 c reglerar frågan om skattefrihet i för utdelning från bolag i till svenskt bolag. Bestämmelsen hänvisar till de interna svenska reglerna om skattefrihet för utdelning från utländska dotterbolag i 7 § 8 mom. För att sådan utdelning skall vara undantagen från svensk skatt krävs dels att vissa villkor om ägande- rättsförhållanden m.m. är uppfyllda, dels att den inkomstbeskattning som det utländska bolaget underkastats är jämförlig med den inkomst- beskattning som skulle ha skett om inkomsten förvärvats av ett svenskt företag. Med jämförlig avses en skatt på beräknad på ett underlag enligt svenska regler för beskattning, se prop. 1990/91:107 s. 28 ff. Vid tillämpningen av punkt 3 c anges i punkt 2 d att en skatt om beräknat på ett svenskt underlag skall anses ha erlagts avseende vinster från vissa särskilt angivna verksamheter. 6.5 Särskilda bestämmelser I art. 25 finns bestämmelser om förbud i vissa fall mot diskriminering vid beskattningen. I punkt 1 anges att medborgare i en avtalsslutande stat inte i den andra avtalsslutande staten skall bli mindre fördelaktigt behandlad än vad en medborgare i denna andra stat blir behandlad under samma förhållanden. När det gäller uttrycket under samma för- hållanden har detta en central betydelse och avser skattskyldig som vid tillämpningen av allmänna lagar och föreskrifter på skatteområdet både rättsligt och faktiskt befinner sig i en i huvudsak likartad situation som den person som är medborgare i den andra staten. Om således en utländsk medborgare hävdar att han i enlighet med bestämmelserna i denna punkt diskrimineras skall bedömningen av om så är fallet grunda sig på en jämförelse mellan hur en svensk medborgare skulle ha behandlats under i övrigt lika förhållanden. Endast om en svensk med- borgare vid denna jämförelse skulle ha getts en fördelaktigare skatte- mässig behandling än den utländske medborgaren kan diskriminering föreligga enligt punkt 1 (se t.ex. RÅ 1988 ref. 154). Av detta följer t.ex. att om en avtalsslutande stat gör åtskillnad mellan sina egna medborgare beroende på om de i skattehänseende är att betrakta som bosatta i landet eller inte, är denna stat inte skyldig att behandla medborgare i den andra staten, vilka skattemässigt inte är att betrakta som bosatta i landet, på samma sätt som sina egna medborgare som är skattemässigt bosatta i landet, utan endast förpliktad att ge dem samma behandling som i landet icke bosatta egna medborgare. Bestämmelsen i punkt 2 tar sikte på diskriminerande behandling av fast driftställe som innehas av ett företag i den andra avtalsslutande staten. Då beskattar filialer till utländska bolag med en högre skattesats än vad som gäller för inhemska bolag (ingen ytterligare skatt utgår emellertid då vinst överförs från en filial till bolagets huvudkontor) har en bestämmelse införts som innebär att vinsten hos ett fast driftställe får beskattas med en högre skattesats än den som tas ut på vinst hos andra bolag. I protokollet till avtalet har reglerats att beskattningen i av svenska bolags fasta driftställen inte i något fall skall avvika mer från beskattningen av liknande indiska bolag än som föreskrivs i indisk lag för undertecknandet av avtalet. Övrig diskri- minering av fasta driftställen är förbjuden enligt sedvanliga regler. Punkt 4 förbjuder en avtalsslutande stat att ge företag mindre förmånlig behandling på grund av att dess kapital helt eller delvis ägs eller kontrolleras direkt eller indirekt av person med hemvist i den andra avtalsslutande staten. Viktigt att observera såvitt avser denna bestämmelse är att den endast avser beskattningen av företaget som sådant och således inte omfattar beskattningen av de personer som äger eller kontrollerar företagets kapital. Bestämmelsens syfte är att till- försäkra skattskyldiga med hemvist i samma stat lika behandling. Av punkt 5 framgår att dessa regler är tillämpliga på skatter av varje slag och beskaffenhet och inte endast på sådana som generellt omfattas av detta avtal. Detta innebär att bestämmelserna i denna artikel kan åberopas beträffande arvs- och gåvoskatt, mervärdesskatt, energiskatt etc. Förfarandet vid ömsesidig överenskommelse regleras i art. 26 och bestämmelserna om utbyte av upplysningar finns i art. 27. I art. 28 finns regler rörande handräckning med indrivning. Bestämmelserna möjliggör samarbete på detta område mellan skatteadministrationerna i de avtalsslutande staterna. På indiskt initiativ har uttrycket civilrättsliga straffavgifter medtagits i uppräkningen av de belopp som kan bli föremål för indrivning. Avgifterna innefattar belopp som betalats på grund av uteblivna inbetalningar av sådana skatter på vilka avtalet tillämpas och straffavgifter som påförs endast i samband med dessa skatter. På svensk sida innefattar det t.ex. förseningsavgift och skattetillägg. I art. 29 finns vissa föreskrifter beträffande medlemmar av diplomatisk beskickning och konsulat. 6.6 Slutbestämmelser Art. 30 och 31 innehåller bestämmelser om avtalets ikraftträdande och upphörande. Enligt art. 30 träder avtalet i kraft efter den dag då de avtalsslutande staterna underrättat varandra om att de åtgärder vidtagits som enligt resp. stats lagstiftning krävs för att avtalet skall kunna träda i kraft. Avtalet tillämpas i på inkomst som förvärvas året närmast efter ikraftträdandet eller senare och på förmögenhet som taxeras det andra kalenderåret då avtalet träder i kraft eller . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsrådet , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1997/98:30 Dubbelbeskattningsavtal mellan och .