prop · GL03106 · 1998-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1997/98:106 Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll Propositionen innehåller förslag till ändringar i be- stämmelser om makars pensionsrättigheter vid bodelning. Enligt nuvarande regler ingår rätt till pension på grund av privat pensionsförsäkring eller pension på grund av pensionssparavtal enligt lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande inte i bodelning, om det inte med hänsyn till äktenskapets längd, makarnas ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt skulle vara oskäligt att undanta pensionsrätten från bodelning. Förslaget i propositionen innebär att dessa pensionsrättigheter som regel skall ingå i bodelning med anledning av äktenskapsskillnad. De skall undantas helt eller delvis endast om det med hänsyn till makarnas ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt skulle vara oskäligt att pensionsrätten ingick i bodelningen. Vid bodelning med anledning av dödsfall skall sådana pensionsrättigheter inte heller fort- sättningsvis ingå i bodelning. Övriga former av pensionsrättigheter, t.ex. tjänstepensioner, pension enligt nuvarande regler i lagen (1962:381) om allmän försäkring och pension enligt det reformerade allmänna ålderspensionssystemet, skall inte heller ingå i bodelning. För de fall då det finns en snedfördelning av makarnas pensionsskydd anvisas i propositionen olika vägar för att jämna ut olikheterna och förbättra situationen efter äkten- skapsskillnad för en make som har dåligt pensionsskydd och otillräckliga möjligheter att själv förbättra skyddet. Det föreslås bl.a. ett tillägg i bestämmelserna om underhållsbidrag till make som markerar att pen- sionsskyddet kan ha betydelse för underhållsfrågan. Ändringarna föreslås träda i kraft . Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 4 2 Lagtext 5 3 Ärendet och dess beredning 9 4 Allmänt om pensionsrättigheter 10 4.1 Det nuvarande allmänna pensionssystemet 10 4.2 Tjänstepensioner 11 4.3 Privata pensionsrättigheter, m.m. 11 4.3.1 Försäkringar 11 4.3.2 Individuellt pensionssparande 12 4.3.3 Vissa skatterättsliga regler 13 4.4 Ett reformerat allmänt pensionssystem 15 4.4.1 Huvuddragen i reformen 15 4.4.2 Överföring av premiepensionsrätt mellan makar 17 5 Huvuddragen i regelsystemet vid bodelning m.m. 19 5.1 Principerna för bodelning vid äktenskapsskillnad 19 5.1.1 Likadelningsprincipen 19 5.1.2 Vederlagsregeln 20 5.1.3 Jämkningsreglerna 21 5.1.4 Avtalsutrymmet 22 5.2 Pensionsrättigheter och bodelning 24 5.2.1 Personliga pensionsrättigheter 24 5.2.2 Privata pensionsförsäkringar, m.m. 25 5.3 Underhåll efter äktenskapsskillnad 28 5.3.1 Principerna för bestämmande av underhållsbidrag 28 5.3.2 Jämkning av underhållsbidrag 31 5.4 Gällande rätt och aktuella reformer i de övriga nordiska länderna 32 6 Allmänna utgångspunkter för behandling av makars pensionsrättigheter vid bodelning 32 7 Vilka pensionsrättigheter skall ingå i bodelning? 35 7.1 Bodelning efter äktenskapsskillnad 35 7.2 Bodelning efter dödsfall 39 8 Jämkning i särskilda fall 41 8.1 Jämkning av vilka pensionsrättigheter som skall ingå i bodelning 41 8.2 Jämkning av likadelningen vid bodelning 45 9 Underhållsbidrag för anskaffande av pensionsskydd 47 10 Kriterierna för de olika korrigeringsmöjligheterna 51 11 Värdering av pensionsrättigheter 53 12 Ikraftträdande m.m. 55 13 Kostnadsmässiga konsekvenser och konsekvenser ur ett jämställdhetsperspektiv 56 13.1 Kostnadsmässiga konsekvenser 56 13.2 Konsekvenser ur ett jämställdhetsperspektiv 57 14 Författningskommentar 58 Bilaga 1 Sammanfattning av betänkandet Pensionsrättigheter och bodelning (SOU 1995:8) 68 Bilaga 2 Betänkandets lagförslag 70 Bilaga 3 Förteckning över remissinstanserna 74 Bilaga 4 Lagrådsremissens lagförslag 75 Bilaga 5 Lagrådets yttrande 79 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 83 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i . 2 Lagtext Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 6 kap. 7 och 8 §§, 9 kap. 11 § samt 10 kap. 3 och 4 §§ skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 6 kap. 7 § Efter äktenskapsskillnad svarar varje make för sin försörjning. Om den ena maken behöver bidrag till sitt underhåll under en övergångstid, har den maken rätt att få underhållsbidrag av den andra maken efter vad som är skäligt med hänsyn till dennes förmåga och övriga omständig- heter. Om den ena maken behöver bidrag till sitt underhåll under en övergångstid, har den maken rätt att få underhållsbidrag av den andra maken efter vad som är skäligt med hänsyn till denna makes förmåga och övriga omstän- digheter. Har den ena maken svårigheter att försörja sig själv sedan ett långvarigt äktenskap har upplösts eller finns det andra synnerliga skäl, har den maken rätt till underhållsbidrag av den andra maken än som anges i andra stycket. Har den ena maken svårigheter att försörja sig själv sedan ett långvarigt äktenskap har upplösts eller finns det andra synnerliga skäl, har den maken rätt till underhållsbidrag av den andra maken än som anges i andra stycket. Vid prövning av den rätten skall hänsyn tas till om den ena maken behöver bidrag för att skaffa sig pensionsskydd. 8 § Underhållsbidrag efter äkten- skapsskillnad skall betalas fort- löpande. Finns det särskilda skäl, får domstolen dock bestämma att bidraget skall betalas med ett engångsbelopp. Underhållsbidrag efter äkten- skapsskillnad skall betalas fort- löpande. Finns det särskilda skäl, såsom att den underhållsberät- tigade behöver ett bidrag för att skaffa sig pensionsskydd, får dom- stolen dock bestämma att bidraget skall betalas med ett engångs- belopp. 9 kap. 11 § Om en make dör när ett mål om äktenskapsskillnad pågår, skall de föreskrifter som avser bodelning med anledning av äktenskaps- skillnad tillämpas. Om en make dör när ett mål om äktenskapsskillnad pågår, skall de bestämmelser som avser bodel- ning med anledning av äkten- skapsskillnad tillämpas. Bestäm- melserna i 10 kap. 3 § andra stycket gäller dock i stället för bestämmelserna i tredje stycket i den paragrafen. 10 kap. 3 § Rättigheter som inte kan över- låtas eller som i annat fall är av personlig art skall inte ingå i bodelning om det skulle strida mot vad som gäller för rättigheten. Rättigheter som inte kan över- låtas eller som i annat fall är av personlig art skall inte ingå i bodelning om det skulle strida mot vad som gäller för rättigheten. Dessutom skall pensionsrättig- heter, även om de inte är av så- dant slag som avses i första meningen, undantas från bo- delning enligt vad som sägs i andra och tredje styckena. Även om det inte följer av första stycket, skall rätt till pension på grund av en försäkring som någon av makarna äger inte ingå i bodelning, om utfallande belopp skall beskattas som inkomst och försäkringen gäller rätt till 1. ålderspension eller invalid- pension, eller 2. efterlevandepension i fall då rätt till utbetalning av pensionen föreligger vid bodelningen. Rätt till pension som tillkommer någon av makarna på grund av pensionssparavtal enligt lagen (1993:931) om individuellt pen- sionssparande skall inte ingå i bodelning. Rätt till pension som avses i andra och tredje styckena skall dock helt eller delvis ingå i bodelning, om det med hänsyn till äktenskapets längd, makarnas ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt skulle vara oskäligt att undanta pen- sionsrätten från bodelning. Vid bodelning med anledning av en makes död skall en rätt till pension som den efterlevande maken har på grund av pensions- sparavtal enligt lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande inte ingå i bodelningen. Det- samma gäller en rätt till pension som den efterlevande maken har på grund av en försäkring, om det belopp som skall betalas ut skall beskattas som inkomst. Om pen- sionssparkontot eller försäkringen ägdes av den avlidna maken, tillämpas i stället bestäm- melserna i lagen om individuellt pensionssparande eller lagen (1927:77) om försäkringsavtal. Vid bodelning med anledning av äktenskapsskillnad skall en rätt till pension som någon av makarna har på grund av pensionssparavtal enligt lagen om individuellt pensionssparande helt eller delvis undantas från bodel- ningen, om det med hänsyn till makarnas ekonomiska förhållan- den och omständigheterna i övrigt skulle vara oskäligt att hela pen- sionsrätten ingick. Detsamma gäl- ler rätt till pension på grund av en försäkring, om det belopp som skall betalas ut skall beskattas som inkomst och försäkringen gäller rätt till 1. ålderspension eller sjuk- pension, eller 2. efterlevandepension om det finns en rätt till utbetalning av pensionen vid bodelningen. 4 § Egendom som har gjorts till enskild genom äktenskapsförord, liksom vad som har trätt i stället för sådan egendom samt avkast- ning av denna som är enskild egendom, skall ingå i bodelning om makarna kommer överens om det vid bodelningen. Detsamma gäller sådan rätt till pension på grund av försäkring eller pen- sionssparavtal som avses i 3 § andra och tredje styckena. Egendom som har gjorts till enskild genom äktenskapsförord, liksom vad som har trätt i stället för sådan egendom samt avkast- ning av denna som är enskild egendom, skall ingå i bodelning om makarna kommer överens om det vid bodelningen. Detsamma gäller sådan rätt till pension på grund av försäkring eller pen- sionssparavtal som avses i 3 § andra stycket. Har makarna kommit överens om att enskild egendom skall ingå i bodelningen, skall sådan egendom vid bodelningen anses utgöra giftorättsgods. En sådan rätt till pension på grund av försäkring eller pen- sionssparavtal som avses i 3 § tredje stycket skall inte ingå i bodelning, om makarna kommer överens om det vid bodelningen. Denna lag träder i kraft . Ligger den dag som avses i 9 kap. 2 § före , tillämpas 6 kap. 7 och 8 §§, 9 kap. 11 § samt 10 kap. 3 och 4 §§ i deras äldre lydelse. 3 Ärendet och dess beredning beslutade om genomgripande ändringar i reglerna för ålderspension (bet. 1993/94:SfU24 och rskr. 1993/94:439). Beslutet innebär att i allt väsentligt godkänt de riktlinjer för ett reformerat ålderspensionssystem som föreslagits i regeringens proposi- tion Reformering av det allmänna pensionssystemet (prop. 1993/94:250). Propositionen tar inte upp några lagförslag utan anger de riktlinjer som bör vägleda reformeringen av ålderspensioneringen. Till grund för propositionen låg Pensionsarbetsgruppens betänkande Reformerat pen- sionssystem (SOU 1994:20) och den överenskommelse som träffades inom denna mellan företrädare för de fyra dåvarande regeringspartierna och socialdemokraterna. I sitt ursprungliga skick innefattade reformen av det allmänna pen- sionssystemet bl.a. ett system för delning mellan makar av intjänad pensionsrätt inom det allmänna reformerade ålderspensionssystemet. Under det fortsatta beredningsarbetet har förslaget om delning av pensionsrätt ersatts av ett förslag som ger make möjlighet att till den andra maken överföra pensionsrätt inom det s.k. premiereservsystemet. I propositionen framhölls att de principiella synpunkter som låg bakom förslaget om delning av pensionsrätt inom det reformerade pensions- systemet delvis borde föras över på andra former av pensionsrättigheter. Detta föreslogs ske genom en ändring av reglerna i om behandling av makars pensionsrättigheter vid bodelning på grund av äktenskapsskillnad. Genom de av antagna riktlinjerna godtogs också förslaget i propositionen om inriktningen för en anpassning av bodelningsregler till principerna för det reformerade pensionssystemet. tillkallades en särskild utredare med uppdrag att se över regler om bodelning för att anpassa dem till principerna för det reformerade ålderspensionssystemet. Huvuduppgiften för utredningen var enligt direktiven att utarbeta regler som innebär att rätt till pension på grund av frivillig, individuell pensionsförsäkring och medel på pensionssparkonto enligt lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande fortsättningsvis i regel skall ingå i bodelning efter äktenskapsskillnad, i huvudsak enligt de regler för pensionsförsäkringar som gällde . redovisade utredningen sitt arbete i betänkandet Pensionsrättigheter och bodelning (SOU 1995:8). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Utredningens lagförslag finns i bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanser- na finns i bilaga 3. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i (dnr Ju95/464). Lagrådet Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådet har lämnat vissa synpunkter på lagförslagen. Synpunkterna är främst av redaktionell art men avser i ett fall sakfrågan. Regeringen har följt Lagrådets förslag utom på en punkt. Regeringen återkommer i avsnitten 7.1 och 9 samt i författningskommentaren till Lagrådets synpunkter. 4 Allmänt om pensionsrättigheter 4.1 Det nuvarande allmänna pensionssystemet De allmänna pensionerna omfattar i princip alla som bor eller arbetar här i landet. Huvudförmåner utges inom både folk- och tilläggspensione- ringen i form av ålders-, förtids- och efterlevandepension. Vid sidan härav finns de s.k. särskilda folkpensionsförmånerna handikappersättning och vårdbidrag. Vidare utbetalas pensionstillskott till pensionärer som saknar eller har låg allmän tilläggspension (ATP). Dessutom finns bostadstillägg för pensionärer (), som är inkomstprövat och kan betalas som ett bidrag till pensionstagarens bostadskostnader. Genom folkpensioneringen ges en grundtrygghet vid ålderdom, lång- varig sjukdom, gravt handikapp m.m. Sådana pensioner betalas med i princip enhetliga belopp som är desamma för alla och således oberoende av den försäkrades tidigare inkomster eller avgiftsbetalning. Däremot är folkpensionerna avhängiga av den berättigades försäk- ringstid i så måtto att det för rätt till oavkortad folkpension krävs bosättning i under eller med intjänade ATP-poäng. Vid kortare tids bosättning respektive kortare tids förvärvsarbete här i landet reduceras folk- pensionen proportionellt. Dagens ATP-system är uppbyggt enligt den s.k. inkomstbortfalls- principen, vilken innebär att pensionsförmånerna i princip bestäms av de inkomster som den försäkrade har haft under den yrkesverksamma delen av livet och av det antal år under vilka han eller hon har förvärvsarbetat. Inkomsten är pensionsgrundande för ATP till den del den överstiger det s.k. förhöjda basbeloppet för året (för ) och uppgår till högst 7,5 gånger detta basbelopp (). Vid uttag utgör ATP i form av ålderspension av medeltalet av de 15 högsta pensionspoängen (den s.k. 15-årsregeln) multiplicerat med det s.k. minskade basbeloppet. Enligt huvudregeln krävs med pensions- grundande inkomst för att man skall ha rätt till oavkortad tilläggspension (den s.k. 30-årsregeln). Vid färre år med pensionsgrundande inkomst reduceras pensionen proportionellt. Pensionsgrundande för ATP är i första hand inkomster av förvärvs- arbete. Sådana kan härröra från anställning eller från annat förvärvs- arbete, t.ex. aktiv näringsverksamhet som bedrivs i . Med anställningsinkomster likställs dessutom olika förmåner som ersätter sådan inkomst, t.ex. sjukpenning, föräldrapenning, arbetsskadeersättning, arbetslöshetsersättning, vårdbidrag, utbildningsbidrag, vuxenstudiebidrag och delpension. För att uppfylla 30-årsregeln får dessutom föräldrar räkna år då de vårdat barn som är . Däremot ger sådana år inga ATP-poäng. 4.2 Tjänstepensioner Vid sidan av den allmänna pensioneringen finns tjänstepensionssystem, som för de flestas del grundas på kollektivavtal mellan arbetsmarknadens parter och som omfattar i stort sett alla löntagare i (avtals- pensioner). Avtalspensionerna har många drag gemensamma med den allmänna pensioneringen. De är obligatoriska på det aktuella avtals- området. Intjänade pensionsrättigheter är överförbara från en arbetsgivare till en annan och ofta från ett arbetsmarknadsområde till ett annat, om arbetstagaren skulle byta anställning. Avtalspensionerna finansieras i allt väsentligt genom avgifter från arbetsgivarna, men principerna för finansiering av de faktiska pensions- åtagandena varierar påtagligt. Systemen för privatanställda är helt eller delvis fonderade, och åtagandena är i stor utsträckning tryggade genom försäkring. När det gäller de offentliganställdas avtalspensioneringar sker däremot oftast inte någon fondering alls. Tjänstepensionssystemen fullgör i huvudsak tre funktioner. För det första ger de rätt till pensionsförmåner i vissa situationer när sådan rätt inte finns inom den allmänna pensioneringen. För det andra utbetalas ofta ett belopp som ett komplement till de allmänna pensionerna. I genomsnitt kan detta belopp till den som varit yrkesverksam sägas motsvara 10 av den pensionsberättigades slutlön. För det tredje ger avtalspensionssystemen rätt till pension också för inkomstdelar som överstiger 7,5 förhöjda basbelopp. 4.3 Privata pensionsrättigheter, m.m. 4.3.1 Försäkringar Under senare årtionden har antalet frivilligt tecknade livförsäkringar i privata försäkringsbolag ökat kraftigt. var bank- sparandet, uttryckt i procent av hushållens disponibla inkomster, omkring sju gånger större än det frivilliga försäkringssparandet, men har försäkringssparandet legat på en jämförbar nivå. För den som inte omfattas av något tjänstepensionssystem och som har ingen eller liten ATP är privat försäkring ett effektivt sätt att trygga sin försörjning vid ålderdom eller långvarig sjukdom. Fördelen med försäk- ringar, jämfört med annat privat sparande, är att en försäkring kan ge fullt skydd vid allvarlig sjukdom eller dödsfall redan från tecknandet. Vidare ger rätt till livränta en livsvarig pension vars varaktighet är oberoende av pensionskapitalets storlek. Livförsäkringar delas civilrättsligt in i kapitalförsäkringar och livränte- försäkringar (se 102 och 118 §§ lagen [1927:77] om försäkringsavtal). Skillnaden består i att det utfallande försäkringsbeloppet vid kapital- försäkring är på förhand bestämt genom försäkringsavtalet, medan det vid livränteförsäkring faller ut ett visst belopp vanligen under en persons livstid eller . Inom skatterätten sker en uppdel- ning efter andra grunder i pensionsförsäkring och kapitalförsäkring (se avsnitt 4.3.3). Redan nu skall anmärkas dels att det är den skatterättsliga uppdelningen som är bestämmande för behandlingen enligt äktenskaps- balkens regler, dels att den ojämförligt största delen av alla som har betalats för privata försäkringar i svenska livförsäkringsbolag har avsett pensionsförsäkringar. Som framgått i föregående avsnitt är många tjänstepensionsåtaganden tryggade genom försäkring. I många andra fall är det klart att en rätt till pensionsförmåner från försäkring inte har något konkret samband med tjänst. I åtskilliga fall kan det emellertid vara svårt att avgöra om förmånerna har karaktären av tjänstepensionering eller inte, och som framgår i avsnitt 5.2 kan denna distinktion ha stor betydelse när det gäller den äktenskapsrättsliga behandlingen av förmånerna. har försäkringsbolagen tillhandahållit pensionsförsäk- ringar till personer som saknar kollektivavtalad tjänstepension. Dessa grupper är bl.a. aktieägare i fåmansbolag, delägare i handelsbolag och kommanditbolag, innehavare av enskild firma samt anställda tillhörande den så kallade frikretsen hos kollektivavtalsbundna arbetsgivare och anställda hos arbetsgivare som inte är bundna av kollektivavtal. Av dessa grupper kan delägare i aktiebolag, kommanditdelägare och personer som är anställda få tjänstepension, medan ägare av enskild firma, delägare i handelsbolag och komplementärer i kommanditbolag är hänvisade till privat pensionsförsäkring. I detta sammanhang bör noteras, att make till delägare i handelsbolag kan ha tjänstepension, medan delägaren själv måste ha privat pensionsförsäkring. 4.3.2 Individuellt pensionssparande infördes lagen (1993:931) om individuellt pensions- sparande. hade det långsiktigt bundna sparande som får ske enligt särskilda, gynnsamma skatteregler varit förbehållet sparande genom pensionsförsäkring. Sådana försäkringar innehåller såväl ett spar- moment som ett försäkringsmoment. Den nya lagen innebär att sparande enligt motsvarande gynnsamma skatteregler skall kunna ske även helt utan försäkringsinslag, inom ramen för ett individuellt pensionssparande. Enligt förarbetena är ett grundläggande motiv för att bredda pensions- sparandet att öka konkurrensen om detta sparande (prop. 1992/93:187 s. 94). De skatteregler som redan tidigare gällde för sparande i pensions- försäkring gäller sålunda även för det nya individuella pensionssparandet (se även avsnitt 4.3.3). Avdrag för sparandet ges det år då sparandet sker. Avdragsutrymmet gäller gemensamt för pensionsförsäkring och det indi- viduella pensionssparandet. Inkomstbeskattning sker först när pensions- beloppen betalas ut. Vidare beskattas avkastningen av pensionsförsäk- ringskapital till en lägre skattesats än den som gäller generellt för kapitalinkomster. Reglerna för det individuella pensionssparandet har även i övrigt utformats efter förebild av de bestämmelser som gäller för pensionsförsäkring. Det innebär bl.a. att utbetalningar av ålderspension enligt huvudregeln får ske tidigast då spararen uppnått en ålder och att utbetalningarna normalt skall ske under . Också de civilrättsliga regler som gäller för pensionsförsäkring har i största möjliga utsträckning överförts till att gälla även för det indi- viduella pensionssparandet. Det innebär möjlighet att förordna om förmånstagare samt förbud mot överlåtelse, belåning och pantsättning, m.m. 4.3.3 Vissa skatterättsliga regler Pensions- och kapitalförsäkring Inom skatterätten skiljer man mellan pensionsförsäkring och kapitalför- säkring. Den skatterättsliga indelningen medför en helt annan gränslinje kring begreppet kapitalförsäkring än den ovan redovisade civilrättsliga indelningen. Kommunalskattelagen (1928:370) tillhandahåller en defini- tion av vad som är pensionsförsäkring. All annan livförsäkring är i skatterättslig mening kapitalförsäkring. bodelnings- regler anknyter till kommunalskattelagens definition av begreppet pen- sionsförsäkring. Definitionen av pensionsförsäkring har uppställts med tanke på försäkringens syfte. Pensionsförsäkring föreligger enligt punkt 1 av anvisningarna till 31 § kommunalskattelagen om andra försäkringsbelopp inte skall betalas än ålderspension, sjukpension (före användes termen invalidpension) eller efterlevandepension. Efterlevande- pension får tillkomma endast försäkringstagarens make, sambo och barn samt makes eller sambos barn. Skillnaden mellan försäkringskategorierna visar sig naturligtvis i be- skattningsreglerna. Vid pensionsförsäkring är den inbetalade premien för försäkringen principiellt avdragsgill vid försäkringstagarens inkomst- beskattning , under det att utfallande försäkringsbelopp be- skattas som inkomst av tjänst (46 § 2 mom. resp. 31 § kommunalskatte- lagen). Avdragsrätten är för de flesta inkomsttagare begränsad till ett halvt basbelopp . För egenföretagare och personer med högre årsinkomst än tio basbelopp gäller särskilda avdragsregler. Vid kapital- försäkring är betalning av försäkringspremierna inte avdragsgill vid beskattningen av försäkringstagarens inkomster, men utfallande försäk- ringsbelopp är å andra sidan skattefria. Tanken bakom den uppskjutna beskattningen är att ge en möjlighet till omfördelning av inkomst från den yrkesaktiva tiden till tiden därefter. Utfallande försäkringsbelopp från en pensionsförsäkring, pensionen, beskattas därför enligt vanliga regler om inkomst av tjänst, medan inbetalda är avdragsgilla. Som tidigare nämnts var en av utgångspunkterna vid utformandet av den nya sparformen individuellt pensionssparande att reglerna så långt möjligt skulle vara lika de regler som gäller för pensionsförsäkring. Efter förslag i propositionen Vissa skattefrågor rörande livförsäkring (prop.