prop · GL0360 · 1998-01-01 00:00:00 — Vidare har det genom en gemensam åtgärd som utarbetats av gruppen tillskapats en modell för att utvärdera hur staterna har införlivat och genomfört de internationella överenskommelser som de har ingått med betydelse för bekämpning av organiserad brottslighet (97/827/RIF, EGT nr L 344, 15.12.1997, s. 7). Arbetsgruppen har också deltagit i utarbetandet av ett utbytes-, utbildnings- och samarbetsprogram för personer med ansvar för kampen mot organiserad brottslighet, det s.k. Falconeprogrammet. Detta påminner om de andra liknande finansieringsprogram som finns inom tredje pelaren . Inom gruppen är också en gemensam åtgärd om att straffbelägga deltagande i en kriminell organisation under utarbetande. Diskussionerna har dock inte slutförts. I arbetsgruppen har också frågor om penningtvätt, särskilt med användning av Internet, och förverkande behandlats, liksom en rad praktiska frågor om formerna för myndighetssamverkan inom och mellan medlemsstaterna. 34.7 Inbördes rättshjälp i brottmål inrättades inom EU en arbetsgrupp för att behandla frågan om effektivisering av det internationella samarbetet i brottmål (internationell rättshjälp). Arbetsgruppen behandlar huvudsakligen frågor om utökade möjligheter till direkt kontakt mellan de olika staternas myndigheter i ärenden som rör internationellt samarbete, användande av modern teknik (videokonferens och telefonförhör) vid förhör med vittnen som befinner sig i en annan stat än domstolen, samt framställningar om husrannsakan, beslag och förverkande eller återställande av egendom som tillskansats genom brott. Även frågor om hemlig avlyssning av telekommunikation och gränsöverskridande samarbetsmetoder (kontrollerade leveranser och hemliga utredningar) är aktuella i arbetsgruppen. Arbetet syftar till att åstadkomma en konvention som kompletterar Europakonvention om inbördes rättshjälp i brottmål. Enligt högnivågruppens handlingsplan mot organiserad brottslighet (se ovan) skall konventionen vara klar . beslutade den 4 att arbetsgruppen därefter skall påbörja behandlingen av ett tilläggsprotokoll där de frågor som gruppen ännu inte har slutbehandlat skall regleras. Gruppens arbete är högt prioriterat. 34.8 Människohandel och sexuellt utnyttjande av barn antog ministerrådet formellt en gemensam åtgärd om bekämpning av människohandel och sexuellt utnyttjande av barn (97/154/RIF, EGT nr L 63, , s. 2), genom vilken medlemsstaterna åtar sig att vidta ett flertal åtgärder i dessa frågor. Enligt den gemensamma åtgärden skall medlemsstaterna bl.a. se till att sexuellt utnyttjande av barn, inklusive handel med barn, samt sexuellt utnyttjande av vuxna där tvång, bedrägeri eller annat otillbörligt påtryckningsmedel har använts, och handel med vuxna i vinstsyfte för sexuella ändamål, beivras med effektiva, proportionella och avskräckande straff. En utförligare beskrivning av den gemensamma åtgärden återfinns i berättelsen om verksamheten inom EU , Skr. 1996/97:80. För att konkretisera detta beslut antog EU:s justitie- och jämställdhetsministrar vid en ministerkonferens anordnad av en deklaration med riktlinjer för att förebygga och bekämpa handel med kvinnor för sexuellt utnyttjande (s.k. trafficking in women). Deklarationen innehåller rekommendationer för såväl det europeiska som det övriga internationella samarbetet. Den behandlar även arbetet på nationell nivå för att förebygga, utreda och lagföra olika förfaranden som kan bli aktuella i samband med handel med kvinnor samt förslag om att tillhandahålla hjälp och stöd till de drabbade kvinnorna. Enligt deklarationen skall medlemsländerna bl.a. utse (eller utreda förutsättningarna för utseendet av) en s.k. nationell rapportör i frågor som rör handel med kvinnor. Regeringen har utsett att vara nationell rapportör för . I uppdraget ligger bl.a. att samla uppgifter om omfattningen av handel med kvinnor i och andra länder och om hur den kan förebyggas och bekämpas samt att regelbundet rapportera till regeringen. Genom det s.k. Stop-programmet (96/700/RIF, EGT nr L 322, 12.12.1996, s. 7) har också olika projekt stötts för att öka kunskapen och kompetensen hos de personer som möter dem som riskerar eller har utsatts för människohandel och sexuellt utnyttjande av barn. Bland annat har erhållit ekonomiskt stöd för att sprida de erfarenheter som vunnits av det s.k. digitaliserade referensbibliotek över beslagtagen barnpornografi som förs hos . 34.9 Korruption Som nämnts i avsnitt 14.2 undertecknade medlemsstaterna ett protokoll till den s.k. bedrägerikonventionen med bestämmelser om korruption som menligt kan påverka EU:s budget. Sedan det arbetet avslutats fortsatte man inom EU:s tredje pelare med utarbetandet av en fristående konvention om korruption. Den undertecknades av medlemsstaterna (EGT nr C 195, 25.6.1997, s. 1). Bestämmelserna i konventionen överensstämmer till stora delar med vad medlemsstaterna redan gått med på i bedrägerikonventionen och korruptionsprotokollet. Den går emellertid längre i det att det inte finns något rekvisit om skada för EU:s finanser. lade i inledningen av sitt ordförandeskap fram ett förslag till gemensam åtgärd om korruption på det privata området (muta och bestickning av bl.a. anställda i företag). Det är dock oklart om slutprodukten kommer att vara en gemensam åtgärd eller en konvention. Förslaget diskuterades på arbetsgruppsnivå , och arbetet kommer att fortsätta under det brittiska ordförandeskapet. kan i stort stödja förslaget. Vår lagstiftning täcker redan korruption i den privata sektorn. förhandlades också en korruptionskonvention inom . gemensamma ståndpunkter beträffande dessa förhandlingar (EGT nr L 279, 13.10.1997, s. 1 och L nr 320, 21.11.1997, s. 1), som fungerade som förhandlingsmandat för EU-länderna i vissa frågor. Avsikten med ståndpunkterna var bl.a. att säkerställa att inte stred mot de instrument som tagits fram inom EU. I den första allmänt hållna ståndpunkten betonades bl.a. vikten av en gemensam hållning i förhandlingarna, och i den andra togs ställning till vissa sakfrågor, bl.a. konventionens ikraftträdande. 34.10 Återkallelse av körkort I rådsarbetsgruppen har man fortsatt arbetet med att försöka komma överens om ett förslag till konvention om hur beslut om att återkalla rätten att framföra fordon skall få rättsverkan även i andra medlemsstater än den där beslutet om vägran att godkänna ett utländskt körkort har meddelats. Arbetet är svårt. Medlemsstaterna har mycket olika syn på om en körkortsåterkallelse är en straffrättslig sanktion eller en administrativ åtgärd som beslutas utifrån hänsyn till trafiksäkerheten. Vidare har medlemsstaterna mycket skiftande återkallelsetider för de överträdelser som föranleder en åtgärd. Utkastet till konvention om återkallelse av rätten att framföra motorfordon diskuterades vid ministermötet för rättsliga och inrikes frågor den 4 , då man kunde konstatera att vissa framsteg gjorts. Det brittiska ordförandeskapet har fått i uppdrag att försöka slutföra arbetet . 34.11 Utlämningsfrågor undertecknades en konvention om ett förenklat utlämningsförfarande inom EU (EGT nr C 78, 30.3.1995, s. 1). 1996/97:88 föreslogs att skulle ratificera konventionen, samt lämnades förslag till nödvändiga lagändringar. Propositionen antogs av (rskr. 1996/97:198). En andra konvention om utlämning, som behandlar materiella frågor, antogs (EGT nr C 313, 23.10.1996, s. 11). En förklarande rapport till konventionen godkändes av rådet (EGT nr C 191, 23.6.1997, s. 13). Frågan om konventionens införlivande i svensk rätt bereds i . 35 Gränskontroll, invandring och asyl 35.1 Konventionen om yttre gränskontroll Arbetet med utkastet till yttre gränskontrollkonvention, som innehåller regler för hur personkontroll vid EU:s yttre gräns skall genomföras, är ännu inte avslutat. Det återstår ännu ett fåtal frågor, vilka visat sig svåra att lösa. Det gäller främst den territoriella tillämpningen och frågor om eventuella roll. Det senaste årets arbete har inte lett till några egentliga framsteg. har däremot en guide för effektiva metoder för personkontroll vid de yttre gränserna tagits fram. Detta dokument har överlämnats till ansökarländerna. 35.2 bygger på en tillämpning av den s.k. första asyllandsprincipen samt det något vidare konceptet "säkert tredje land". Konventionen har som syfte att säkerställa att var och en som ansöker om asyl i någon medlemsstat skall få sin asylansökan prövad, och att en asylsökande inte sänds från en medlemsstat till en annan utan att någon stat anser sig ha ansvar för prövningen. Konventionen trädde i kraft för de tolv ursprungliga signatärstaterna . För del, liksom för , trädde konventionen i kraft (se prop. 1996/97:87). För del kommer den att träda i kraft . En särskild kommitté har inrättats enligt artikel 18 i konventionen för att bl.a. besluta om tillämpningsföreskrifter och pröva frågor om tillämpningen av konventionen. I har ett femtiotal fall blivit aktuella för prövning enligt som konventionen varit i kraft för del. 35.2.1 har arbetet med konventionen om upprättandet av det datoriserade fingeravtryckssystemet Eurodac fortsatt. Eurodac skall utgöra ett komplement till , som trädde i kraft . Ett antal frågor är fortfarande utestående men arbetet har skridit framåt. 35.3 Tredjelandsmedborgares rätt att resa in och bosätta sig i EU Tre rättsakter har arbetats fram . Först antog rådet ett beslut om utbyte av information rörande bistånd till medborgare i tredje land som frivilligt återvänder till hemlandet (EGT nr L 147, , s. 3). Ett tidigare förslag om harmonisering av medlemsstaternas bestämmelser inom området ansågs vara för långtgående, varför beslutet endast omfattar informationsutbyte. Av beslutet framgår att de medlemsstater som har vidtagit åtgärder i syfte att utarbeta program för att stödja tredjelandsmedborgare vilka frivilligt önskar återvända till sitt hemland skall avlägga rapport om dessa en gång . Informationen skall innefatta bl.a. vilka myndigheter som genomför programmet, vilka personer som omfattas, stödets art och storlek och de följder programmet beräknas få. har rapporterat om de bestämmelser som finns på området, dvs. vilka former av bidrag som de utlänningar, vilka väljer att återvända till hemlandet eller ett annat land, kan beviljas efter det att de vistats i med eller utan uppehållstillstånd. Vidare antogs en resolution om riktlinjer för behandlingen av underåriga tredjelandsmedborgare som, utan sällskap av en vuxen person, ansöker om uppehållstillstånd i en medlemsstat (EGT nr C 221, , s. 23). Syftet med resolutionen är att fastställa villkoren för de underårigas inresa och vistelse i, samt eventuella återresa från, unionen. Av resolutionen, som hänvisar till krav, framgår bl.a. att omyndiga i vissa situationer kan vägras inresa men alltid skall ha rätt att ansöka om asyl. Det fastslås även minimigarantier för mottagandet, innebärande bl.a. att identiteten skall fastställas , att arbetet med att efterforska föräldrar måste påbörjas utan dröjsmål, att företrädare skall utses för den omyndige samt att skolgång och hälsovård måste säkerställas. När det gäller återsändande av underåriga till hemlandet eller annat land påpekas att detta endast får ske om barnets omvårdnad är tryggad. Resolutionen ligger i linje med svensk praxis och kommer således inte att innebära någon förändring av denna. Slutligen har en resolution om åtgärder för bekämpande av skenäktenskap antagits . I det här sammanhanget avses med sken-äktenskap ett äktenskap som ingås mellan en tredjelandsmedborgare å ena sidan och en medborgare i en medlemsstat eller en tredjelandsmedborgare som är bosatt i en medlemsstat å andra sidan, när äktenskapets enda syfte är att kringgå invandringsbestämmelserna. I resolutionen ges exempel på omständigheter som kan tyda på att det rör sig om ett skenäktenskap. Enligt resolutionen skall en ansökan om uppehållstillstånd avslås om det rör sig om ett skenäktenskap. Av resolutionen framgår även vilka möjligheter den tredjelandsmedborgare vars ansökan om uppehållstillstånd har avslagits har att överklaga ett beslut. Resolutionen ligger i linje med svensk praxis och kommer således inte att innebära någon förändring av denna. Man har även ägnat sig åt att följa upp hur medlemsstaterna har genomfört tidigare fattade beslut på området. Det kan också nämnas att kommissionen har presenterat ett förslag till invandringskonvention. Det egentliga granskningsarbetet kommer dock att påbörjas först . Vidare har arbetsgruppen för migrationsfrågor, tillsammans med arbetsgrupper inom framför allt andra pelaren, uppmärksammat det växande problemet med att vissa tredje länder vägrar att återta egna medborgare som avvisats eller utvisats från en medlemsstat. Samtal har förts med företrädare för dessa stater i samband med högnivåbesök. De stater som är aktuella i sammanhanget är , , , , , och . 35.4 Asylpolitiken Arbetet med asylfrågor har inom EU till viss del koncentrerats kring ikraftträdandet av (se avsnitt 35.2). Rådet har antagit ett beslut om övervakning av de rättsakter som antagits på asylområdet och en resolution som berör underåriga asylsökande utan medföljande vuxen (se avsnitt 35.3). Rådet antog vidare två gemensamma åtgärder, som gällde endast under , vari specificerades inom vilka områden rörande asyl- och skyddsfrågor man ville använda budgeterade medel. I de gemensamma åtgärderna anges att projekt inom vissa specifika områden (t.ex. yrkesutbildning) för asylsökande, flyktingar och fördrivna personer som har fått tillfälligt skydd i medlemsstaterna skall finansieras av EU. Medel för sådana projekt skulle beviljas av kommissionen efter ansökan. Avsikten var att det skulle röra sig om pilotprojekt och utgöra en försöksverksamhet. Från svenskt håll har det ansökts om medel för vissa projekt, varav två har beviljats medel. Kommissionen avser att genomföra en utvärdering av om de områden som angivits i de två rättsakterna är lämpliga och önskvärda, liksom av de projekt som påbörjats och genomförts. presenterade kommissionen ett förslag till gemensam åtgärd om tillfälligt skydd för fördrivna personer, vilken är avsedd att ses som ett komplement till konvention angående flyktingars rättsliga ställning. Förslaget om tillfälligt skydd är föremål för förhandlingar som kan förväntas bli utdragna. Den arbetsgrupp inom asylpolitikens område som benämns CIREA (av information och diskussion kring asylfrågor) har som målsättning att samla, utbyta och sprida information samt ställa samman dokumentation om asylrelaterade frågor inom EU. Ett nära samarbete mellan FN:s flyktingkommissarie och CIREA har tagit form, bland annat genom att den förra numera vanligen närvarar och bidrar med material vid CIREA:s möten då genomgångar görs av tredje länder som genererar många asylsökande. 35.5 Viseringspolitiken Inga nya rättsakter på viseringsområdet har tillkommit . har arbetet med det befintliga regelverket fortskridit. Den av rådet 1996 beslutade gemensamma åtgärden angående ett system för flygplatstransitering (96/197/RIF, EGT nr L 63, , s. 8) trädde för svensk del i kraft . Detta innebar införandet av en ny typ av visering i . Medborgare i de stater som räknas upp i den gemensamma åtgärden skall, då de passerar via internationellt flygplatsområde i en medlemsstat, ha flygplatstransitvisering. Rådets förordning (EG) nr 2317/95, som fastställer vilka tredje länders medborgare som måste ha visering vid passerandet av medlemsstaternas yttre gränser, har varit i kraft . har i fört talan mot rådet och yrkat att förordningen skall upphävas (C-392/95). Grunden för talan var att förordningen antagits utan att parlamentet rådfrågats på vederbörligt sätt. Dom i målet avkunnades och innebär, sammanfattningsvis, att förordningen ogiltigförklaras men att den trots det skall ha fortsatt verkan till dess rådet antagit en ny förordning. har ett utkast till ny förordningstext lämnats till . 35.6 Olaglig invandring Samarbete kring frågor som rör olaglig invandring bedrivs inom , reflexion och utbyte i frågor som rör gränspassage och invandring (CIREFI). CIREFI har som mål att samla in, utbyta och vidarebefordra information samt att sammanställa dokumentation om alla frågor som rör gränspassage och illegal invandring. Syftet med ett sådant informationsutbyte är att underlätta samordning mellan berörda organ och harmonisera medlemsstaternas praxis, politik och lagstiftning. Under det irländska ordförandeskapet 1996 initierades en reform av CIREFI:s arbetsmetoder, som bl.a. innebär en förbättring av hanteringen av statistiska data och utformandet av gemensamma definitioner. Detta arbete har under den senare hälften av 1997 resulterat i två rapporter innehållande förslag till nytt system för hantering av den statistik som medlemsstaterna inger till CIREFI. har CIREFI vidare insamlat information och statistik om den ökade illegala invandringen av personer med irakiskt ursprung. Diskussionen om invandringen av irakier har även skett inom andra arbetsgrupper och nivåer samt i ett möte mellan representanter från andra och tredje pelaren. Hitintills har medlemsstaterna enats om att söka stärka den yttre gränskontrollen samt påbörja en dialog med berörda tredje länder. Arbetet med denna fråga kommer att fortsätta . CIREFI har vidare haft kontinuerligt utbyte om frågor kring olaglig invandring och gränskontroll med de associerade staterna samt och . Under den andra hälften av 1997 fokuserades denna dialog med tredje länder på människohandel och sexuell exploatering. Vidare utbytte man information om smuggling och invandring av personer med irakiskt ursprung. 36 Åtgärder mot rasism och främlingsfientlighet EG-fördraget omfattar inte några regler om gemensamma åtaganden vad gäller bekämpandet av rasism, främlingsfientlighet och antisemitism. Arbete med att bekämpa sådana yttringar bedrivs dock inte enbart på nationell nivå utan även på unionsnivå. I och med Amsterdamfördragets ikraftträdande ges emellertid rådet rätt att på förslag av kommissionen besluta om åtgärder mot rasism, främlingsfientlighet och etnisk diskriminering. 36.1 Europaåret mot rasism Enligt ett beslut av rådet utsågs till Europaåret mot rasism. genomfördes aktiviteter både på europeisk nivå och inom varje medlemsland. På den europeiska nivån arrangerades bl.a. ett antal internationella konferenser om metoder och strategier för att bekämpa rasism. I tillsatte regeringen en nationell samordningskommitté för att initiera, leda och samordna de svenska aktiviteterna under Europaåret. I kommittén ingår personer med förankring i en rad olika samhällsområden, såsom näringslivet, fackliga organisationer, skolan, kultur och media. har kommittén genomfört ett antal aktiviteter på olika områden och lagt grunden till ytterligare aktiviteter att genomföras . På skolområdet har kommittén bl.a. sammanställt och skickat ut ett material till samtliga grund- och gymnasieskolor avsett att användas i skolans arbete om rasism, främlingsfientlighet och antisemitism. Kommittén har dessutom arrangerat ett seminarium för lärarutbildare för att uppmärksamma vikten av att skolorna arbetar mot rasism. Kommittén genomför tillsammans med (allmännyttiga bostadsföretag) ett bostadsprojekt med syfte att uppmuntra ett lokalt förankrat arbete mot rasism i ett antal utvalda bostadsområden. På medieområdet har kommittén tagit initiativ till att det inrättas en stipendiefond för att ge journalister möjligheter att fördjupa sig i frågor som rör det mångkulturella samhället. Ett antal större seminarier för yrkesverksamma journalister för att uppmärksamma frågeställningar som rör medierna och det mångkulturella samhället arrangeras också. arrangerade kommittén ett internationellt seminarium om den rasism som tar sig uttryck i politiska partier och andra etablerade strukturer. Kommittén skall redovisa sitt arbete . har frågor om rasism och främlingsfientlighet uppmärksammats vid ett par olika ministerrådsmöten. Vid ungdomsministrarnas möte och vid utbildningsministrarnas möte antogs uttalanden om respekt för olikheter och kamp mot rasism och främlingsfientlighet. Rådet tog i sina uttalanden upp olika åtgärder mot sådana yttringar inom såväl ungdoms- som utbildnings-området. Rådet beslutade även att skall vara Den kulturella mångfaldens dag i skolorna, och att dagen på olika sätt skall ägnas åt att stärka ungdomars medvetenhet i dessa frågor. 36.2 Europeiskt centrum för övervakning av rasism och främlingsfientlighet Rådet beslutade att det skall inrättas ett europeiskt centrum för övervakning av rasism och främlingsfientlighet. Det skall placeras i , ha högst 25 anställda och samarbeta nära med . Dess uppgift blir att informera om omfattningen och utvecklingen av rasismen i och om dess orsaker. Det skall samla in uppgifter antingen på egen hand, genom samarbete med andra institutioner eller genom forskning och undersökningar. En ytterligare uppgift är att inrätta och samordna ett europeiskt nätverk för information om rasism och främlingsfientlighet, som skall samarbeta med universitet, frivilligorganisationer och andra nationella och internationella institutioner på området. En gång skall centret publicera en rapport om situationen vad gäller rasism och främlingsfientlighet och då också redovisa goda exempel på åtgärder mot rasism. DEL 5 EU:S INSTITUTIONER, SPRÅK OCH REKRYTERING 37 Institutionernas funktion och verksamhet Samarbetet i EU bedrivs inom olika institutioner och fackorgan. Institutionernas funktion, men också huvuddragen i deras verksamhet , redovisas som bakgrund till skrivelsens redogörelse för verksamheten inom samarbetets olika politikområden. De politiska riktlinjerna för unionens utveckling fastställs av . Detta består av medlemsländernas stats- eller regeringschefer samt Europeiska kommissionens ordförande, biträdda av medlemsländernas utrikesministrar samt en medlem av kommissionen. 37.1 Rådet , EU:s beslutande och lagstiftande organ, är det forum där medlemsländerna för fram, diskuterar och sammanjämkar sina synpunkter. Rådet fattar beslut på grundval av kommissionens förslag. Rådet består av en regeringsledamot från varje land. Utrikesministrarna möts i allmänna rådet i regel en gång , liksom ekonomi- och finansministrarna i . Därutöver hålls ett stort antal fackministermöten. Arbetets karaktär är ett resultat av en mångårig utveckling. Efter hand har en ökad användning av majoritetsröstning införts. Denna beslutsform tillämpas nu för mer än tre fjärdedelar av alla beslut. Röstreglerna i rådet vid beslut med kvalificerad majoritet bygger på att varje stat har ett visst röstetal som varierar mellan 2 och 10. har 4 av de totalt 87 rösterna. De ständiga representanternas kommitté, Coreper, förbereder rådets arbete med hjälp av ett stort antal rådsarbetsgrupper där medlemsländerna företräds av tjänstemän. Vid sidan av Coreper finns andra förberedande organ med särskilda ansvarsområden: (den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken), K 4-kommittén (rättsligt och inrikes samarbete), (ekonomisk och monetär politik), (den gemensamma jordbrukspolitiken) och den s.k. 113-kommittén (den gemensamma handelspolitiken). Verksamhet Rådet har haft cirka 200 aktiva arbetsgrupper på olika områden, inklusive arbetet inom den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och samarbetet i rättsliga och inrikes frågor. Rådet har sammanträtt 83 gånger i sina olika sammansättningar. Därtill kommer ett antal informella ministermöten, då rådet inte kan fatta beslut, men som ger ministrarna möjlighet till politisk diskussion. Budgeten avsåg 2 529 anställda vid rådssekretariatet. Driftskostnaden var budgeterad till 320 miljoner ecu. har varit fortsatt pådrivande för att uppnå en högre grad av öppenhet, inte minst i . Förhandlingsresultatet var ur denna synvinkel mycket tillfredställande. (se kap. 2). Av betydelse för rådets framtida funktion är även Amsterdamfördragets bestämmelser om att öka effektiviteten i rådets arbete och röstviktningsfrågan (se kap. 2). 37.2 Kommissionen Funktion Europeiska kommissionen består av 20 ledamöter.