prop · GL03151D2 · 1998-01-01 00:00:00 — Begränsningen gäller endast återkallelse och minskning och inget hindrar att uttagen pension ökas med endast någon eller några månaders mellanrum. 4 § Premiepension till efterlevande utges utan ansökan från och med månaden efter den då pensionsspararen eller den som tidigare hade rätt till pensionen har avlidit. Den som har fått rätt till premiepension till efterlevande enligt 10 kap. 7 § får återkalla uttaget av sådan pension och ändra den andel av pensionen som tas ut. I sådana fall gäller 3 § andra stycket. Vid nytt uttag efter återkallelse och vid ökat uttag gäller 1 § första stycket första och andra meningarna och 2 § första stycket. Av denna paragraf framgår att ansökan inte krävs för utbetalning av pre- miepension till efterlevande. Sådan pension betalas ut från och med månaden efter den då den som hade tecknat efterlevandeskyddet avled. Om den som uppbär premiepension till efterlevande enligt 10 kap. 1 § (efterlevandeskydd före pensionstiden) avlider och rätten till efterlevan- deskyddet övergår till annan, betalas pensionen ut till honom eller henne från och med månaden efter den då den tidigare berättigade avled. Sådan premiepension till efterlevande som skall utges enligt bestäm- melserna i 10 kap. 7 § (efterlevandeskydd ) får åter- kallas och minskas enligt de regler som gäller för ålderspension i 3 § andra stycket. Vid nytt uttag efter återkallelse och vid ökat uttag av sådan pension krävs liksom för ålderspension att den pensionsberättigade läm- nar in en ansökan till . Efterlevandeskyddet skall då utges från och med den månad som anges i ansökningen, dock inte tidi- gare än från och med månaden efter den då ansökan kom in till försäk- ringskassan eller (se 15 kap. 10 §). Utbetalning av pension 5 § Pension enligt denna lag skall betalas ut . Årspension som beräknas komma att uppgå till högst skall dock, om det inte finns särskilda skäl, betalas ut i efterskott en eller . Efter överenskommelse med den pensionsberättigade får utbetalning även i annat fall ske en eller . Vid beräkning av inkomst- och tilläggspension för månad skall den årspension från vilken beräkningen utgår avrundas till närmaste hela krontal som är jämnt delbart med tolv. Vid denna beräkning skall nämnda pensioner som skall betalas ut anses som en pension. Premiepension och premiepension till efterlevande avrundas till närmaste hela krontal. Paragrafens första stycke motsvarar i princip 16 kap. 4 § första stycket AFL i dess lydelse fr.o.m. . Pension enligt denna lag skall som huvudregel betalas ut . Om den sammanlagda årspensionen beräknas komma att uppgå till högst skall dock utbetalningen ske i efterskott en eller . Utbetalning bör då ske på ordinarie utbetalningsdag respektive december. Av skattetekniska skäl bör om utbetalning sker en gång den sammanförda utbetalningen alltid ske . Eftersom storleken på den månatliga premiepensionen, om den är uttryckt i fondandelar, kan komma att variera månad för månad bl.a. be- roende på förändringarna i fondandelarnas värde, kan årspensionen inte exakt beräknas i förväg. En ungefärlig beräkning får därför göras av pen- sionens storlek när bedömning skall göras om pensionen skall betalas ut eller mer sällan. Utbetalning av pension för annan period än skall ske utan den pensionsberättigades samtycke men om det finns särskilda skäl kan denna regel frångås. Avrundning av inkomst- och tilläggspension skall enligt bestämmelsen i andra stycket göras på det sammanlagda beloppet av dessa förmåner. Premiepensionen, som i vissa fall kan variera månad för månad, skall enligt tredje stycket avrundas för sig och . Detsamma gäller premiepension till efterlevande. 6 § Pension enligt denna lag skall utges till och med den månad då den pensionsberättigade har avlidit eller till och med månaden före den må- nad då rätten till pensionen annars har upphört. I 10 kap. finns bestäm- melser om att rätt till premiepension till efterlevande i vissa fall skall övergå till annan om den som har haft rätt till pensionen har avlidit. Första meningen i denna paragraf, som har formulerats i enlighet med förslag av Lagrådet, motsvarar i princip 16 kap. 9 § första meningen AFL och anger att pension enligt denna lag skall betalas ut t.o.m. den månad den pensionsberättigade avlidit om inte rätten till pension har upphört. Premiepension till efterlevande enligt 10 kap. 1 § (efterlevandeskydd före pensionstiden) utges i högst . Beträffande sådan pension har också gjorts en hänvisning till 10 kap. där det i 5 § tredje stycket andra meningen finns bestämmelser om att rätten till sådan pension, vid den berättigades död , övergår till den som vid det dödsfallet har den bästa rätten till pensionen. Regeln i förevarande paragraf innebär alltså inte att rätten till premiepension till efterlevande helt upphör i ett sådant fall utan endast att utbetalning till den först berättigade, eller dennes dödsbo, skall göras till och med dödsfallsmånaden. Utbetalning till den därefter berättigade påbörjas månaden närmast efter (se 4 §). 7 § För utbetalning av pension enligt denna lag till någon som är bosatt utomlands får den som beslutar om sådan pension kräva bevis för att rätt till pensionen fortfarande föreligger. Paragrafen motsvarar 16 kap. 13 § AFL. Bestämmelsen har betydelse för möjligheten att infordra s.k. levnadsbevis. 8 § Om en person som är berättigad till pension enligt denna lag i väsentlig omfattning har fått sin försörjning genom ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen (1980:620) utan villkor om återbetalning, får retroaktivt beviljad sådan pension betalas ut till socialnämnden till den del den motsvarar vad socialnämnden sammanlagt har betalat ut till den pensionsberättigades och dennes familjs försörjning för den tid som den retroaktiva pensionen avser. Denna paragraf motsvarar med redaktionella ändringar 17 kap. 1 § andra stycket AFL. Samordning med livränta 9 § För en pensionsberättigad som har rätt till livränta på grund av ob- ligatorisk försäkring enligt lagen (1916:235) om försäkring för olycksfall i arbete, lagen (1929:131) om försäkring för vissa yrkessjukdomar eller lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring eller som enligt annan lag eller särskild författning eller enligt regeringens förordnande har rätt till annan livränta, som bestäms av eller betalas ut av , skall inkomstpensionen och tilläggspensionen minskas enligt vad som sägs i andra stycket. Motsvarande skall gälla i fall då livränta utges enligt utländsk lagstiftning om yrkesskadeförsäkring. Minskning skall däremot inte ske på grund av livränta enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring eller annan livränta som bestäms med tillämpning av nämnda lag. Medför en skada för vilken livränta har börjat utges återigen sjukdom som berättigar till sjukpenning, skall det anses som om livränta utgavs . Har livränta eller del därav eller livränta bytts ut mot ett engångsbelopp, skall det vid beräkning enligt andra stycket anses som om livränta utges eller som om den livränta som utges har höjts med ett belopp som svarar mot engångsbeloppet enligt de vid utbytet tillämpade försäkringstekniska grunderna. Summan av inkomstpension, tilläggspension och garantipension enligt lagen (1998:000) om garantipension skall minskas med tre fjärdedelar av varje livränta som överstiger en sjättedel av prisbasbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring och som den pensionsberättigade uppbär som skadad. Minskning skall därvid i första hand göras på garantipensionen och därefter på tilläggspensionen. Sammanlagd pension enligt denna lag skall dock aldrig, på grund av bestämmelserna i denna paragraf, för månad räknat understiga av prisbasbeloppet för den som är ogift och av prisbasbeloppet för den som är gift. Bestämmelsen motsvarar i huvudsak nuvarande samordningsbestäm- melse i 17 kap. 2 § AFL i de situationer när ålderspension och så kallad yrkesskadelivränta utges . En motsvarande samordningsbe- stämmelse har i departementspromemorian Ds 1997:66 föreslagits införas i lagen om garantipension med den skillnaden att samordning beträffande inkomstgrundad ålderspension endast skall ske med egenlivränta och inte med efterlevandelivränta. Samordning skall ske på så sätt att pensionsbeloppet minskas med tre fjärdedelar av den livränta som överstiger en sjättedels prisbasbelopp enligt 1 kap. 6 § AFL. Såväl inkomstgrundad ålderspension som garanti- pension skall minskas. Dock skall, såvitt avser den inkomstgrundade ålderspensionen, minskning inte ske av premiepensionen. Reduceringen skall i första hand ske på garantipensionen och därefter på tilläggs- pensionen. I likhet med nuvarande regler finns en regel om att den pensionsberät- tigade alltid skall ha rätt till ett visst minsta pensionsbelopp av det belopp som skulle ha utgetts om reducering enligt denna bestämmelse inte hade skett. Detta belopp är för månad räknat för en ogift person av prisbasbeloppet och för en gift person 11, av samma basbelopp. I nuvarande pensionssystem avser det minsta pensionsbeloppet endast folkpensionen. Garantipensionen är dock till skillnad från folkpensionen inte någon baspension som utges till alla. En bestämmelse om ett minsta pensionsbelopp som skall förbehållas den pensionsberättigade vid samordning kan därför inte enbart ta sikte på garantipensionen. Den föreslagna regeln om ett minsta pensionsbelopp fritt från samordning avser i denna bestämmelse därför den inkomstgrundade ålderspensionen inklusive premiepension samt, av skäl som utvecklats i avsnitt 25.4, även premiepensionen till efterlevande. Överklagande m.m. Beslut m.m. 1 § Beslut i ärende om pensionsgrundande inkomst skall fattas av den skattemyndighet som är behörig att fatta beslut enligt 2 kap. 1, 3 och 5 §§ skattebetalningslagen (1997:483). Att en försäkrads pensionsgrundande inkomst skall fastställas av skatte- myndighet och vilken skattemyndighet som är beslutsmyndighet framgår av denna paragraf. Av hänvisningen till 2 kap. 1 § skattebetalningslagen följer att beslut om pensionsgrundande inkomst skall fattas av skattemyndigheten där den enskilde skall vara folkbokförd året före det år då beslutet skall fattas, dvs. Om den enskilde varit bosatt här i landet under intjänandeåret utan att detta medfört att han eller hon bort bli folkbokförd här den angivna dagen, skall skattemyndigheten där han eller hon först var bosatt eller stadigvarande vistades fatta beslut om pensionsgrundande inkomst. För vissa näringsidkare som bedriver verksamhet här i landet gäller i stället att det är den skattemyndighet där den skattskyldige är registrerad enligt särskilda regler i skattebetalningslagen som beslutar om den pensionsgrundande inkomsten (2 kap. 3 § skattebetalningslagen). Beträffande personer för vilka särskild inkomstskatt skall erläggas enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta är det den skattemyndighet som fattar beslut om särskild inkomstskatt som även skall besluta om pensionsgrundande inkomst. Om det inte finns någon behörig skattemyndighet skall i besluta om pensionsgrundande inkomst. Det senare torde framför allt bli aktuellt för utländska sjömän som saknar anknytning till . Även beslut om ändring och omprövning av beslut som fattats av skattemyndigheten skall meddelas av den skattemyndighet som för till- fället är behörig att fatta beslut enligt bestämmelserna i skattebetalningslagen. Ett beslut om pensionsgrundande inkomst kan därmed komma att omprövas av en annan skattemyndighet än den som meddelade det ursprungliga beslutet. Detta är samma princip som gäller för andra beslut av skattemyndigheten enligt bestämmelserna i skattebetalningslagen. 2 § Beslut enligt 7 11 kap. och beslut enligt 14 kap. som avser premie- pension skall fattas av . Premiepensions- myndigheten skall även i övrigt handlägga ärenden som rör premie- pension. I denna paragraf föreskrivs att skall fatta beslut samt handlägga ärenden som rör premiepension och hanteringen av premiepensionsmedel. Myndigheten skall dock inte fatta beslut om pensionsrätt för premiepension, eftersom beslut enligt 4 kap. skall fattas av (jmf. 4 §) . 3 § Beslut som avses i 1 och 2 §§ får fattas genom automatisk databe- handling när skälen för beslutet får utelämnas enligt 20 § första stycket 1 förvaltningslagen (1986:223). Beslut får även sättas upp i form av elektroniska dokument. Med ett elektroniskt dokument avses en upptagning som har gjorts med hjälp av automatisk databehandling och vars innehåll och utställare kan verifieras genom ett visst tekniskt förfarande. Denna paragraf motsvarar i stort sett vad som gällt enligt 1 a och 1 b §§ LBP. Dessa bestämmelser har införts för att möjliggöra en utökad datorisering av skatteförvaltningens ärendehantering och för att den pappersbaserade hanteringen skall kunna ersättas med elektroniska dokument och elektroniska akter. Denna möjlighet behöver även ha. Att beslut får fattas genom automatisk databehandling när skälen för beslutet får utelämnas enligt 20 § förvaltningslagen innebär inte att be- slutet inte får motiveras. 4 § Andra beslut enligt denna lag än sådana som avses i 1 och 2 §§ skall fattas av den allmänna försäkringskassa där den försäkrade är eller skall vara inskriven enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring vid tid- punkten för beslutet. För personer som inte är eller skall vara inskrivna vid någon försäkringskassa skall sådana beslut fattas av allmänna försäkringskassa . Den försäkringskassa som avses i första stycket skall även handlägga andra ärenden enligt denna lag än sådana som avses i 1 och 2 §§. Ändring och omprövning av beslut enligt denna lag som har meddelats av en allmän försäkringskassa skall göras av samma försäkringskassa. Av bestämmelserna i förevarande paragraf framgår att andra beslut enligt denna lag skall fattas av allmän försäkringskassa. Det gäller t.ex. fast- ställande av andra pensionsgrundande belopp än pensionsgrundande inkomst, pensionsrätt och pensionspoäng, årlig inkomst- och tilläggspension m.m. Här anges också vilken försäkringskassa som skall fatta dessa beslut. Av första stycket framgår att det i första hand är den försäkringskassa där den försäkrade är eller skall vara inskriven enligt AFL för beslutet som skall fatta beslutet. Vilken försäkringskassa en försäkrad skall vara inskriven hos avgörs i första hand av folkbokföringen året före det år inskrivningen avser (se 1 kap. 4 § andra stycket AFL). För den som inte är eller borde vara inskriven hos någon försäkrings- kassa är det allmänna försäkringskassa som skall fatta beslut. Andra stycket i denna paragraf avser annan handläggning av olika frågor enligt lagen. Det gäller t.ex. att ta emot anmälningar som skall göras enligt 15 kap., utfärda underrättelser m.m. Den försäkringskassa som enligt första stycket är behörig att fatta beslut skall även handlägga sådana ärenden. En anmälan om överlåtelse av pensionsgrundande belopp för barnår m.m. som skall göras gemensamt av två personer som är inskrivna vid två olika försäkringskassor, bör få lämnas till den försäkringskassa där någon av dem är inskriven. Regeringen avser att lämna föreskrifter härom i förordning. Enligt tredje stycket skall ändring och omprövning av ett beslut som har meddelats av den allmänna , på motsvarande sätt som gäller för andra beslut enligt AFL, beslutas av den försäkringskassa som fattat det ursprungliga beslutet. 5 § Beslut enligt 3 och 4 kap. samt beslut om inkomst- och tilläggspen- sion får fattas genom automatisk databehandling av Riksförsäkrings- verket för en allmän försäkringskassas räkning när skälen för beslutet får utelämnas enligt 20 § första stycket 1 förvaltningslagen (1986:223). För sådana beslut som avses i första stycket skall ändring och omprövning, liksom andra åtgärder som enligt denna lag eller annan författning skall vidtas med avseende på beslutet, i stället vidtas av den försäkringskassa som enligt 4 § är behörig för åtgärden. Av första stycket följer att beslut enligt 3 4 kap., såsom beslut om andra pensionsgrundande belopp än pensionsgrundande inkomst och beslut om pensionsrätt, liksom beslut om inkomstpension och tilläggspension får fattas genom automatisk databehandling. Det fattas då av för räkning. Detta innebär att det är som är beslutsinstans i dessa frågor men beslutar i stället för i de fall då beslutet tillkommer med stöd av ADB. Det är såsom det beslutande organet som avgör om ett beslut av en eller annan anledning inte bör beslutas genom ADB, t.ex. på grund av att beslutet bör innehålla en utförligare motivering. Även beslut som fattas genom automatisk databehandling får, som angetts i kommentaren till 3 §, motiveras. Eftersom det är som är beslutsinstans skall ändringar och omprövningar av beslutet göras av . Enligt andra stycket gäller därför att beslut som har fattats av för räkning, skall ändras och omprövas av den försäkringskassa som vid tillfället för ändringen eller omprövningen är behörig att fatta beslut enligt bestämmelserna i 4 §. Även andra åtgärder, som t.ex. att överlämna ett överklagande som kommit in i rätt tid och att avvisa en begäran om omprövning som kommit in , ankommer på den . Enligt ett avgörande av Regeringsrätten från , mål nr. 5820/96, (RÅ 1997 ref.13) skall ett beslut som måste omprövas innan det får överklagas, prövas av länsrätten i det län inom vilket den myndighet som har omprövat ärendet har sitt säte. 6 § Vad som sägs i 1, 2 och 4 §§ gäller inte om något annat följer av an- nan bestämmelse i denna lag eller av annan författning. Enligt denna paragraf gäller inte bestämmelserna i 1, 2 och 4 §§ angåen- de vilken myndighet eller försäkringskassa som är behörig att fatta beslut eller handlägga ärenden enligt denna lag om annat föreskrivs antingen i lagen eller i annan författning. I finns t.ex. särskilda bestämmelser om ansökan om pension. Även framtida bestämmelser i förordning eller av utfärdade föreskrifter angående t.ex. vilken försäkringskassa som är behörig att besluta om pension för vissa grupper av personer eller att beslut om ändring av utgående pension och återbetalning på grund av beslut om ändrad pensionsrätt skall fattas av den försäkringskassa som beslutar om den ändrade pensionsrätten, medför ett undantag från lagens regler. Preciseringen av vilka bestämmelser som undantaget avser har gjorts efter påpekande av Lagrådet. Ändring av beslut 7 § Ett beslut enligt denna lag skall ändras om det föranleds av en änd- ring som gjorts i beräkningsunderlaget för beslutet eller av en ändring av ett beslut enligt skattebetalningslagen (1997:483) som avser egenavgift. Detsamma gäller om det efter en ändring av taxeringen står klart att pen- sionsrätt för premiepension, till följd av bestämmelserna i 4 kap. 5 §, inte skulle ha tillgodoräknats. Ett beslut om pensionsrätt och pensionspoäng skall också ändras när det följer av bestämmelserna i 4 kap. 4 § eller 8 § andra stycket om obe- talda avgifter. Ändring enligt första stycket första meningen av ett beslut om pen- sionsgrundande inkomst eller andra pensionsgrundande belopp skall göras endast om storleken av inkomsten eller beloppet skulle öka eller minska med . Den som beslutet avser skall skriftligen underrättas om ändringen och om hur man begär omprövning av beslutet. I paragrafens första stycke regleras skyldigheten att ex officio ändra ett beslut om det föranleds av en ändring som gjorts beträffande beräkningsunderlaget för beslutet. Med beräkningsunderlag avses framför allt den försäkrades taxering eller, beträffande andra pensionsgrundande belopp än pensionsgrundande inkomst samt pensionsrätt eller pensionspoäng, den pensionsgrundande inkomsten. Pensionsrätt kan också behöva ändras med anledning av en ändring som görs av ett pensionsgrundande belopp. En ändring som görs av pensionsrätten eller pensionspoängen medför givetvis att pensionen behöver ändras. Även beslut som innebär att egenavgiften för den försäkrade ändras skall föranleda följdändring enligt denna paragraf. Om arbetsgivarav- giften för den försäkrades arbetsgivare/uppdragsgivare ändras kan om- prövning ske enligt 13 kap. 13 § andra stycket. Slutligen skall en ändring av den försäkrades taxering, som innebär att förvärvsvillkoret är uppfyllt, medföra en omräkning av den premiepensionsrätt som eventuellt fastställts för pensionsgrundande be- lopp för s.k. barnår eller plikttjänstgöring. Följdändringar enligt första stycket skall göras oavsett av vilken anledning beslutet har ändrats, t.ex. om skattemyndigheten har beslutat om eftertaxering eller efter domstols dom. För försäkrade som skall erlägga egenavgift skall pensionsrätten ändras om det föranleds av bestämmelserna i 4 kap. 4 eller 8 § jämfört med 16 kap. 12 § skattebetalningslagen. Detta framgår av andra stycket. Det är inte den försäkrades pensionsgrundande inkomst som skall minskas i detta fall utan pensionsrätten. Om avgifterna för inkomster av annat förvärvsarbete inte har erlagts till fullo inom föreskriven tid är det därmed inte möjligt att ersätta pensionsrätt för sådan inkomst med pensionsrätt för andra pensionsgrundande belopp som räknats av enligt den s.k. takregeln i 3 kap. 2 §. Om pensionsrätt för den person för vilken beslut om pensionsrätt änd- rats enligt denna paragraf har överfört premiepensionsrätt till sin make, kan även makens pensionsrätt behöva ändras. Detta regleras i följande paragraf. För att undvika att alltför små ändringar skall behöva företas, vilket kan verka onödigt framför allt för den enskilde, har i tredje stycket tagits in en begränsning när det gäller ändring till följd av ändringar i beräkningsunderlaget för beslut om pensionsgrundande inkomst och beslut om andra pensionsgrundande belopp. Begränsningen gäller däremot inte ändring av pensionsrätt t.ex. därför att det efter en taxering visar sig att pensionsrätt för premiepension har tillgodoräknats trots att så inte skulle ha skett enligt bestämmelserna i 4 kap. 5 § om förhållandena då varit kända. Av tredje stycket framgår också att den försäkrade alltid skall under- rättas skriftligen om ett beslut om ändring. Normalt är det den beslutande myndigheten själv som bestämmer om en beslutsunderrättelse till en part, som inte begärt skriftlig underrättelse, skall ske skriftligen eller muntligen samt om underrättelsen skall sändas i vanligt brev eller överlämnas på något annat sätt. Underrättelse behöver vidare inte ske om det är uppenbart obehövligt (21 § förvaltningslagen). I denna paragraf har dock föreskrivits att den enskilde alltid skall underrättas om beslut om ändring och att alla sådana underrättelser skall vara skriftliga. Att underrättelsen skall innehålla skälen för beslutet följer av 20 § förvaltningslagen. Om skattemyndigheten ändrar den pensionsgrundande inkomsten och ändrar de andra pensionsgrundande beloppen och dessa ändringar tar ut varandra så att fastställd pensionsrätt inte påverkas, måste den försäkrade ändå underrättas om de företagna ändringarna. Det kan nämligen ha betydelse om den försäkrade vill få pen- sionsrättsbeslutet omprövat. Om ändringen är av betydelse för den en- skilde, kan denne dessutom begära omprövning av ändringsbeslutet sär- skilt, se kommentaren till 9 §. Av denna anledning har det också före- skrivits att det skall framgå av underrättelsen hur man begär omprövning. Enligt 21 § förvaltningslagen behöver annars bara beslut som går part emot innehålla en underrättelse om hur man överklagar beslutet. Denna bestämmelse har även kommenterats i avsnitt 27.3. Ändring i ett beslut kan dessutom förekomma enligt reglerna om självrättelse i 26 § förvaltningslagen. 8 § Överförd pensionsrätt för premiepension skall ändras om ett beslut för den som överfört pensionsrätten har ändrats och detta föranleder en ändring av den överförda pensionsrätten. I paragrafen regleras det fall då en person har fått premiepensionsrätt överförd till sig enligt bestämmelserna i 4 kap. och ett beslut för den make som överfört pensionsrätten därefter ändras av någon anledning.