prop · GL0342 · 1998-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1997/98:42 Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås att skall godkänna anslutning till , dvs. tillträda det s.k. , den s.k. och ett tilläggsprotokoll till denna samt sam- arbetsavtalet mellan Schengenstaterna å ena sidan och och å den andra. Vidare föreslås att godkänner en av regeringen avgiven förklaring till om tillämpning av bestäm- melserna om fortsatt förföljande över landgräns av misstänkta personer i vissa fall från en grannstat in på svenskt territorium, och att skall avge en förklaring om huvudprincipen om hinderverkan av brott- målsdomar som meddelats i Schengenstaterna. Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 5 2 Ärendet och dess beredning 6 3 Allmänt om 7 3.1 bakgrund 7 3.2 Vägen till medlemskap i 7 3.2.1 och 8 3.2.2 anslutningsavtal och slutakten 9 3.2.3 Samarbetsavtal med och 10 3.2.4 Förberedelsearbete i 10 3.3 och andra internationella åtaganden m.m. 11 3.3.1 Europeiska Unionen (EU) 11 3.3.2 Amsterdamfördraget 13 3.3.3 Den nordiska passunionen 14 4 huvudsakliga innehåll 15 4.1 Inledning 15 4.2 Fri rörlighet för personer 16 4.3 Yttre gränskontroll 16 4.4 Asylfrågor 17 4.5 Polisiärt och rättsligt samarbete 18 4.5.1 Allmänt om det polisiära och rättsliga samarbetet 18 4.5.2 Polissamarbete 18 4.5.3 Inbördes rättshjälp i brottmål 22 4.5.4 Non bis in idem (icke två gånger för samma sak) 23 4.5.5 Utlämning 24 4.5.6 Överförande av straffverkställighet 25 4.5.7 Narkotika 25 4.5.8 Skjutvapen och ammunition 26 4.6 Schengens informationssystem (SIS) 27 4.6.1 SIS hur är systemet utformat? 27 4.6.2 Vad SIS får innehålla 27 4.6.3 Fördelning av kostnaderna för SIS 29 4.7 Integritetsfrågor 29 4.7.1 Skydd för personuppgifter i allmänhet 29 4.7.2 Skydd för personuppgifter i SIS 30 4.7.3 Skydd för andra personuppgifter än sådana som registrerats i SIS 31 4.8 organisation 32 4.9 Schengens regelverk 32 4.9.1 Vad är Schengens regelverk? 32 4.9.2 Schengens regelverk och demokratin 34 5 Närmare om yttre gränskontroll 36 5.1 Allmänt om den yttre gränskontrollen 36 5.1.1 Schengenreglerna i korthet 36 5.1.2 Jämförelse mellan regler och de svenska 36 5.1.3 Gränskontrollens resurser 38 5.1.4 Gränskontrollens kvalitet 39 5.1.5 Behov av åtgärder i allmänhet 40 5.2 Stationär och rörlig gränsbevakning 41 5.2.1 Underlagsmaterialet 41 5.2.2 Stationär gränsbevakning 41 5.2.3 Rörlig gränsbevakning 45 5.3 Kontrollverksamhet inne i landet 47 5.4 Samverkan mellan myndigheterna 50 6 Anslutning till 52 6.1 Tillträde till 52 6.2 Tillträde till protokoll av 57 6.3 Svenska förklaringar 57 7 Närmare om artiklar 58 7.1 Kapitlets disposition 58 7.2 Avd. I Definitioner (artikel 1) 58 7.3 Avd. II Om avskaffande av kontroller vid de inre gränserna och om personers rörlighet 59 7.3.1 Passerandet av de inre gränserna (artikel 2) 59 7.3.2 Passerandet av de yttre gränserna (artikel 3 8) 60 7.3.3 Viseringar (artiklarna 9 18) 64 7.3.4 Villkor för utlänningars rörelsefrihet (artiklarna 19 24) 68 7.3.5 Uppehållstillstånd och personer registrerade på spärrlista (artikel 25) 71 7.3.6 Följdåtgärder (artiklarna 26 27) 72 7.3.7 Ansvarighet i samband med behandling av asylansökan (artiklarna 28 38) 73 7.4 Avd. III Polis och säkerhet 74 7.4.1 Polisiärt samarbete (artiklarna 39 47) 75 7.4.2 Inbördes rättshjälp i brottmål (artiklarna 48 53) 84 7.4.3 Principen Non bis in idem icke två gånger i samma sak (artiklarna 54 58) 88 7.4.4 Utlämning (artiklarna 59 66) 92 7.4.5 Överförande av verkställighet av brottmålsdom (artiklarna 67 69) 95 7.4.6 Narkotika (artiklarna 70 76) 96 7.4.7 Skjutvapen och ammunition (artiklarna 77 91) 99 7.5 Avd informationssystem 102 7.5.1 Inrättande, utnyttjande och användning av Schengens informationssystem (artiklarna 92 101) 102 7.5.2 Skydd för personuppgifter och säkerhet för uppgifter i Schengens informationssystem (artiklarna 102 118) 112 7.5.3 Fördelning av kostnaderna för Schengens informationssystem (artikel 119) 122 7.6 Avd. V Transport av och rörlighet för varor (artiklarna 120 125) 122 7.7 Avd. VI Skydd av personuppgifter (artiklarna 126 130) 123 7.8 (artiklarna 131 133) 127 7.9 Avd. VIII Slutbestämmelser (artiklarna 134 142) 128 8 Ekonomiska konsekvenser 129 8.1 Investeringskostnader 129 8.2 Personalkostnader 130 8.3 Regeringens bedömning 131 Bilaga1 Remissinstanserna 133 Bilaga 2 134 Bilaga 3 144 Bilaga 4 anslutningsavtal 225 Bilaga 5 Protokoll om anslutning 230 Bilaga 6 med och 233 Bilaga 7 Tilläggsprotokollet 239 Bilaga 8 Statskontorets rapport i sammanfattning 241 Bilaga 9 i sammanfattning 244 Bilaga 10 Svensk förklaring till artikel 41 i Schengenkonven- tionen 247 Bilaga 11 organisation 248 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 249 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att 1. godkänner avtalet om anslutning till tillämpningskon- ventionen till av om gradvis avskaffande av kontroller vid de gemensamma gränserna, under- tecknat i Schengen , samt slutakten till avtalet (avsnitt 6.1) 2. godkänner protokollet om regerings anslutning till avtalet om gradvis avskaffande av kontroller vid de gemensamma gränser- na undertecknat i Schengen (avsnitt 6.1) 3. godkänner tilläggsprotokollet av (avsnitt 6.2) 4. avger en förklaring enligt artikel 55 i , med innehållet att i vissa avseenden inte skall vara bundet av huvudprincipen om hinderverkan av brottmålsdomar som meddelats i Schengenstaterna (avsnitt 6.3) 5. godkänner regeringens förklaring enligt artikel 41 i Schengen- konventionen (avsnitt 6.3) 6. godkänner samarbetsavtalet mellan , För- bundsrepubliken , Franska republiken, Storhertigdömet , , Italienska republiken, , Portugisiska republiken, Hellenska republiken, Republiken , , Republiken och , som är avtals- slutande parter i och , och och om gradvis av- skaffande av personkontroller vid de gemensamma gränserna (avsnitt 6.1). 2 Ärendet och dess beredning I promemoria anslutning till Schengen- samarbetet (Ds 1997:38) behandlas frågan om tillträde till , tillämpningskonvention och de anslutningsinstrument till avtalen som har upprättats för senare tillkommande medlemmar i samarbetet samt och samarbetsavtal. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 1. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig hos (dnr Ju97/2472). Fullständiga texter finns av i bilaga 2, av tillämpningskonvention i bilaga 3, av anslutningsavtal i bilaga 4 av protokollet om anslutning till i bilaga 5 samt av samarbetsavtalet mellan å ena sidan Schengenstaterna och å den andra och i bilaga 6. Genom ett tilläggsprotokoll av har artiklarna 40 41 samt 65 i tillämpningskonvention ändrats. Tilläggs- protokollet finns i bilaga 7. De berörda myndigheterna, dvs. Rikspolis- styrelsen, och , har under hand beretts tillfälle yttra sig samt inte haft några invändningar mot ändringarna. Statskontoret har i promemorian konsekvenser för yttre gränskontroll, flygplatser, SIS och , dnr 62/97 5, gjort en bedömning av bl.a. den yttre gränskontrollen. En sammanfattning av Statskontorets studie finns i bilaga 8. () har på regeringens uppdrag avgivit rapporten för gränskontrollmyndigheterna, som utgjort underlag för regeringens över- väganden rörande den yttre gränskontrollen. Sammanfattningen av RRV:s rapport finns i bilaga 9. Underhandskontakter har skett med de berörda myndigheterna i detta ärende. I avsnitt 5.1 redovisas myndig- heternas synpunkter, vilka i huvudsak arbetats in i slutversionen av RRV:s rapport men också framförts under hand i detta ärende. I denna proposition föreslår regeringen att skall godkänna avtalet om anslutning till och de andra rättsakter som krävs för att skall kunna ansluta sig till Schengen- samarbetet. Regeringen lägger dock här inte fram förslag till lagstiftning om genomförandet av åtagandena. Däremot lämnas en utförlig beskriv- ning av på vilka sätt konventionens bestämmelser ställer krav på lag- ändringar. Orsaken till det valda tillvägagångssättet är att processen med att hämta in ställningstagande och eventuella godkännande av överenskommelserna annars skulle behöva skjutas upp. Detta vore av olika skäl olyckligt anser regeringen, främst med tanke på Amsterdamfördraget och de förhandlingar som på EU-nivå skall föras med och med anledning av införlivande i EU. Härtill kommer att en stor del av lagstiftnings- åtgärderna kommer att genomföras i andra lagstiftningsprojekt medan lagstiftningsåtgärder som är mer specifika för kommer att genomföras separat. 3 Allmänt om 3.1 bakgrund Den fria rörligheten för personer är en av grundstenarna i för den inre marknaden, tillsammans med den fria rörligheten för varor, tjänster och kapital. Den har i huvudsak förverkligats vad gäller den gemensamma arbetsmarknaden, fri etableringsrätt, erkännande av utbild- ningar m.m. Däremot har kontrollen av personer vid gränserna inte av- skaffats och EU har således ännu inte blivit ett område utan gränser , med fri rörlighet för personer, som den skulle ha blivit enligt ändringar i som gjordes genom Europeiska enhetsakten 1986. En viktig orsak till att den fria rörligheten för personer inte har förverkligats helt är att det samarbete avseende bl.a. det rättsliga och polisiära området (s.k. kompensatoriska åtgärder), som är en förut- sättning för att kontrollerna skall kunna avvecklas vid de inre gränserna, ännu inte har genomförts fullt ut. Det gäller bl.a. regler för en enhetlig kontroll av de gemensamma yttre gränserna samt samarbete för brotts- bekämpning. Vidare finns en oenighet mellan EU:s stater angående huruvida den fria rörligheten skall vara förbehållen endast medborgare i medlemsländerna eller omfatta även andra länders medborgare när de väl passerat kontrollen vid yttre gräns. Förhandlingar pågår om en konven- tion om yttre gränskontroll, men det är oklart när arbetet kan avslutas. I syfte att påskynda förverkligandet av den fria rörligheten för personer i anda ingick , och Beneluxstaterna ett avtal om att successivt avveckla personkontrollerna vid de gemensamma gränserna och att utveckla det polisiära och rättsliga sam- arbetet mellan staterna. Avtalet, som är ett separat mellanstatligt avtal utanför EG, ingicks i gränsstaden i och benämns därför . undertecknades tillämpningskonventionen till Schengen- avtalet, med bestämmelser om praktiska åtgärder för att genomföra avvecklingen av gränskontrollerna vid de inre gränserna samt övriga samarbetsåtgärder. Det är denna tillämpningskonvention, i fortsättningen kallad , som innehåller de viktigaste reglerna för samarbetet. började tillämpas och gräns- kontrollerna upphörde mellan sju av de EU-länder som då hade anslutit sig till . har bitvis tagit över bestämmelser, det gäller exempelvis fri rörlighet för varor. Det ligger i linje med regel om att dess bestämmelser endast skall tillämpas i den mån de är förenliga med gemenskapsrätten. 3.2 Vägen till medlemskap i stat som är medlem i EU har rätt att delta i . De länder som deltar i det aktiva samarbetet är , och Beneluxstaterna (dvs. de fem grundarstaterna) samt och . , , , , och har undertecknat avtal om anslutning till samarbetet och sitter med i de beslutande organen. och avses bli operativa medlemmar av . och , som inte är medlemmar i och därför formellt inte kan fullt ut ansluta sig till avtalen, har träffat särskilda samarbetsavtal för att anknyta sig till . Tillträde till kan sägas vara indelat i olika skeden. En blivande medlemsstat som ansökt om tillträde till Schengen- samarbetet erbjuds i första skedet observatörskap. Staten har då rätt att delta i beredningsprocessen inför beslut i den och olika organ, men saknar beslutanderätt. Den skyldighet som åvilar staten i det skedet är att erlägga en begränsad avgift som avser kostnader för drift av sekretariatet, varav en stor del kan hänföras till tolk- och översättningsservice. I det andra skedet, sedan anslutningsavtalet under- tecknats, har staten även rätt att delta fullt ut i besluten. och har en särlösning som innebär att de deltar i alla förberedelser men inte i själva besluten. För att staten slutligen skall kunna delta praktiskt och operativt i samarbetet krävs att dess anslutningsavtal eller för och del samarbetsavtalet har ratificerats och att har fattat ett särskilt beslut om att avskaffa personkontrollerna vid de inre gränserna mot staten och att denna kan delta i det operativa samarbetet. De viktigaste förutsättningarna för ett sådant beslut är att den yttre gränskontrollen är anordnad i enlighet med Schengen- konventionens krav, att systemet för persontrafiken på flygplatserna uppfyller Schengen- konventionens krav, att bestämmelser om narkotika iakttas, att Schengens informationssystem (SIS) är infört samt att bestämmelserna i fråga om skydd för personuppgifter iakttas. 3.2.1 och I uttalar staterna sin avsikt att avskaffa personkontroller vid de gemensamma gränserna. Avtalet innehåller bestämmelser om åtgärder som på kort och på lång sikt skall främja den fria rörligheten för personer mellan Schengenstaterna. artiklar innehåller, som nämnts, bestämmelser om praktiska åtgärder för att fullt ut genomföra syfte. Bestämmelserna gäller bl.a. polissamarbete och rättsligt samarbete, dataskydd, samarbete om narkotikabekämpning, harmoniserad viserings- politik och enhetliga yttre gränskontroller. Till konventionen är även kopplad en slutakt, ett protokoll och och en gemensam förklaring av ministrar och statssekreterare. Slutakten innehåller bl.a. en gemensam förklaring i anslutning till artikel 139 som är grundläggande för den prövning som skall ske inför operativt medlemskap. Av förklaringen framgår att Schengenstaterna redan före konventionens ikraftträdande skall underrätta varandra om alla omständigheter av betydelse för de frågor som avses i konventionen och att konventionen inte skall träda i kraft förrän villkoren för dess tillämpning är uppfyllda i alla berörda medlemsstater och bevakningen av de yttre gränserna är genomförd. I förklaringen av ministrar och statsskreterare framgår bl.a. att Schengenstaterna särskilt skall bemöda sig om en harmonisering av arbetsmetoderna för kontroll och bevakning av gränserna i samband med genomförandet av enhetliga principer för yttre gränskontroll. Vidare nämns utarbetandet av en gemensam med uppgift att bevaka gränserna. 3.2.2 anslutningsavtal och slutakten ansökte och om anslutning till Schengen- samarbetet, med förbehåll för att den nordiska passfriheten måste bevaras. Det villkoret accepterades av Schengenstaterna som en utgångs- punkt för förhandlingarna. Även och gjorde klart att de var angelägna om en nära anknytning till och begärde därför ett samarbetsavtal med Schengenstaterna. gjorde därutöver ett särskilt förbehåll för att de s.k. kompensatoriska åtgärderna måste vara genomförda fullt ut i samtliga Schengenländer samt fungera tillfredsställande. underströk särskilt att kravet på säkerhet och kontroll vad gäller narkotika måste kunna tillgodoses. beviljades och övriga nordiska länder observatörskap i . Avtalet om anslutning till undertecknades . Genom det avtalet ansluter sig till tillämpningskonvention (). undertecknades anslutningsavtal för och samt samarbetsavtal med och , se nedan. och har ratificerat sina respektive avtal. I anslutningsavtalet anges förutom att ansluter sig till de svenska tjänstemän, myndigheter och departement som skall utföra vissa uppgifter som anges i Schengen- konventionen. I anslutningsavtalet finns också en bestämmelse om att anslutningsavtalet inte skall utgöra hinder för samarbetet inom ramen för den nordiska passunionen i den mån detta inte står i motsatsställning till eller hindrar tillämpningen av anslutningsavtalet. I slutakten antar den slutakt, det protokoll och den gemensamma förklaring av ministrar och statssekreterare till artikel 139 som undertecknades i samband med samt övriga förklaringar (se avsnitt 3.2.1). I en gemensam förklaring anges att avtalsparterna redan före anslutningsavtalets ikraftträdande skall under- rätta varandra om alla omständigheter av betydelse för de frågor som avses i och för ikraftträdandet av anslutnings- avtalet. Vidare framgår att beaktar ansutningsavtalen för övriga stater som anslutit sig till efter och undertecknande, däribland och Fin- land. Sedan anslutningsavtalet undertecknades deltar i besluten i och i alla organ som är underställda . Men för att skall kunna delta full ut i samarbetet krävs, i enlighet med förklaringen till artikel 139 (se avsnitt 3.2.1), att och de andra Schengenstaterna vidtar sådana förberedelseåtgärder att de tidigare nämnda vilkoren för operativt medlemskap kan uppfyllas. Först när det har skett kommer , efter beslut av , att få tillfälle att också delta praktiskt och operativt i samarbetet. 3.2.3 Samarbetsavtal med och För att och , som inte är medlemmar i , skall kunna delta i har ett särskilt samarbetsavtal ingåtts mellan dessa stater å ena sidan och Schengenstaterna inklusive å den andra. Avtalet reglerar och ställning bl.a. på det sätt att länderna får delta i alla förberedelser men inte i själva besluten. I avtalet föreskrivs dock en särskild beslutsprocedur som innebär att ett av fattat beslut, sedan och har anslutit sig till det, ger upphov till ömsesidiga rättigheter och förpliktelser för och å ena sidan och å den andra. Frågan om uppsägning av samarbetsavtalet regleras också. 3.2.4 Förberedelsearbete i Sedan som föreslås i denna proposition har godkänt anslutning till , kan övriga nödvändiga förberedelseåtgärder påbörjas. Dessa innefattar främst nödvändiga lagstiftningsåtgärder, ombyggnader av flygplatser och åtgärder med avseende på gränskontrollen. En del har redan påbörjats, bl.a. projekteringsåtgärder för uppbyggnaden av SIS. Målsättningen är att samtliga åtgärder skall vara slutförda, i sådan tid att kan fatta beslut om att alla konventionskrav är uppfyllda och att kan inträda fullt ut i samarbetet . En annan viktig målsättning är att alla nordiska länder skall kunna inträda som operativa medlemmar. 3.3 och andra internationella åtaganden m.m. 3.3.1 Europeiska Unionen (EU) Den fria rörligheten för personer är, som nämnts, en av grundstenarna i för den inre marknaden. I och med att Unionsfördraget ingicks i fördes samarbetet mellan medlemsstaterna i rättsliga och inrikes frågor in under fördragets avdelning om rättsliga och inrikes frågor (avdelning VI), den s.k. tredje pelaren. Samarbetet gäller bl.a. asylpolitik, regler för människors passage av medlemsstaternas yttre gränser och för kontrollförfaranden i samband med det, invandringspolitiken och politiken gentemot medborgare i tredje land i vissa avseenden, bekämpning av narkotikamissbruk, straffrättsligt samarbete, tullsamarbete samt polissamarbete. Samarbetet inom tredje pelaren är mellanstatligt och ligger alltså utan- för gemenskapsrätten och det överstatliga beslutsfattandet. Syftet med tredje pelar-samarbetet är att främja EU:s mål och framför allt den fria rörligheten för personer. Tredje pelarsamarbetet bygger till stor del på mellanstatliga konventioner. De viktigaste är Europolkonventionen och (se nedan). Medlemsstaterna kan, i de konventioner som antas inom ramen för tredje pelaren, överenskomma att EG- domstolen skall vara behörig att tolka konventionernas bestämmelser och avgöra tvister om deras tillämpning. Vissa frågor som sorterar under tredje pelaren kommer i och med Amsterdamfördragets ikraftträdande att föras över till första pelaren, se nedan i avsnitt 3.5. I samband med förhandlingarna om medlemskap i förklarade sig berett att acceptera regelverket beträffande personers fria rörlighet och Unionsfördragets artiklar om samarbete i rättsliga och inrikes frågor. Vi förklarade också att vi önskar medverka till att förverkliga den fria rörligheten för personer enligt EG-fördragets artikel 7 a. gjordes två förbehåll; personkontrollerna vid de inre gränserna kan avvecklas först när samarbetet i rättsliga och inrikes frågor är på plats och då endast på villkor att den nordiska passunionen kan bevaras. har alltså i sak accepterat ett samarbete på unionsnivå av det slag som trätt i kraft mellan de EU-länder som medverkar i . Europol En viktig beståndsdel i EU:s polissamarbete är Europol, den europeiska polisbyrån. Den upprättas genom Europolkonventionen som underteck- nades i . Europol skall ägna sig åt att bekämpa organi- serad internationell kriminalitet av allvarligt slag, främst narkotikahandel men även annan grov kriminalitet som exempelvis människohandel, den brottslighet som är förknippad med illegala immigrationsnätverk och penningtvätt som hänger samman med dessa brott samt längre fram också terrorism. Europols främsta uppgift är att fungera som kriminalunderrättelse- organ för EU:s medlemsstater. Europol kan också, under vissa noggrant reglerade former, utbyta information och underrättelser med andra stater och organisationer samt med andra EU-organ. Man kan utgå ifrån att Europolkonventionen kommer att vara ratifice- rad av alla länder omkring /98. har godkänt konventionen (prop. 1996/97:164, bet. 1997/98:JuU2, rskr. 1997/98:22). Målsättningen är att organisationen skall vara operativt verksam i mitten av . Det finns en föregångare till Europol, Europols narkotika- enhet () som upprättats i avvaktan på att Europolkonventionen skall träda i kraft. reglerar vilken stat som är ansvarig för prövningen av en ansökan om asyl som framställts i en av medlemsstaterna i EU. Konventionen trädde i kraft mellan de ursprungliga staterna . har i och med sin anslutning till EU förbundit sig att ansluta sig till . har godkänt och ratificerat (prop. 1996/97:87, bet. 1996/97:SfU16, rskr. 1996/97:248). I förhållande till gäller . regler ersätter Schen- genkonventionens bestämmelser om asyl, se vidare nedan avsnitt 4.4. Tullsamarbete Tullsamarbetet var , jämte den gemensamma jordbruks- politiken, basen för EG:s verksamhet. befästes tullsamarbetet i de delar som låg utanför gemenskapsrätten i en konvention om ömse- sidigt bistånd mellan tullmyndigheterna, den s.k. . Den är föremål för översyn, varvid man bl.a. överväger regler om gräns- överskridande operativt samarbete i former som till stor del påminner om bestämmelser om polissamarbete. Dessa kom- mer att flyta in i den s.k. som kommer att undertecknas . Vidare finns en förordning (EG) nr 515/97, som innehåller regler om administrativt samarbete mellan tullmyndigheter och regler för ett datoriserat tullinformationssystem. Förordningen kompletteras av konventionen om användande av informationsteknologi för tulländamål, den s.k. . har godkänt regeringens förslag att tillträder CIS- konventionen samt antagit en ny lag om register i brottsbekämpande verksamhet (prop. 1997/98:11, bet. 1997/98:SkU8, rskr. 1997/98:74.) Tullsamarbetet inom tredje pelaren är mycket praktiskt inriktat, med inslag av gemensamma operationer, och det innefattar ett väl upparbetat informationsutbyte. har vidare träffat ett stort antal bilaterala tullsamarbetsavtal som ger tullmyndigheterna möjligheter till snabbt utländskt bistånd både inom och utom EU-området. Här kan också nämnas att deltar i (WCO, tidigare , CCC). Samarbete mot narkotika Inom EU förekommer samarbete mot narkotika i flera sammanhang. Horisontella narkotikagruppen inrättades som ett över- gripande organ direkt underställt rådet. Gruppens uppgift är att samordna narkotikafrågorna inom EU och bereda ärenden som berör mer än en pelare, dvs. både gemenskapsrätten och det mellanstatliga samarbetet inom EU, eller som annars lämpligen bör handläggas av gruppen. Inom tredje pelararbetsgruppen Narkotika och Organiserad brottslighet behandlas två huvudfrågor, nämligen narkotikabekämpning och bekämp- ning av organiserad grov brottslighet. 3.3.2 Amsterdamfördraget Genom Amsterdamfördraget förändras strukturen för samarbetet inom EU såtillvida att delar av de områden som ligger under tredje pelaren kommer att läggas under första pelaren. Det gäller bl.a. bestäm- melser om yttre gränskontroll, fri rörlighet för personer, asyl och invandring. Asylrättsliga frågor kommer således till stor del att omfattas av EG-rätten.