prop · GL0370 · 1998-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1997/98:70 Att utveckla ett grannlandssamarbete utvecklingssamarbete med 2001 Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen redogörs för utvecklingssamarbete med för perioden 2001. Regeringen föreslår att målen för utvecklingssamarbetet fortsatt skall vara: - att främja en säkerhetsgemenskap, - att fördjupa demokratins kultur, - att stödja en socialt hållbar ekonomisk omvandling, - att stödja en miljömässigt hållbar utveckling. Allt samarbete skall präglas av ett jämställdhetsperspektiv. Som prioriterade samarbetsländer föreslås , , , , och . Den huvudsakliga inriktningen av utvecklingssamarbetet föreslås vara åtgärder som leder till gott grannskap, en ekonomiskt dynamisk , medlemskap i unionen för , , och , en vidare integration av och i europeiska samarbetsstrukturer samt åtgärder för att förbättra den sociala situationen i samarbetsländerna. Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 4 2 Ärendet och dess beredning 5 3 Ett integrerat 7 3.1 Samarbete för gott grannskap och en utvidgad Europeisk union 7 3.2 som vår hemmamarknad 10 3.3 Utvidgningen av EU 14 3.4 och vidare Europaintegration 17 3.5 Utvecklingen av en social marknadsekonomi 18 4 Samarbetets huvudsakliga områden 20 4.1 Mål och sektorer 20 4.2 Att främja en säkerhetsgemenskap 22 4.2.1 Säkerhetspolitisk kompetens 23 4.2.2 Demokratiskt totalförsvar 24 4.2.3 Fredsfrämjande insatser 24 4.2.4 Gränsbevakning och insatser för stärkt yttre gränskontroll 25 4.2.5 Kampen mot internationell och organiserad brottslighet 26 4.2.6 Asyl- och migrationspolitisk kompetens 27 4.2.7 Beredskap mot olyckor och katastrofer 28 4.3 Att fördjupa demokratins kultur 29 4.3.1 Demokrati och utveckling 29 4.3.2 Rättsområdet 32 4.3.3 Samarbete mellan kommuner, län och landsting 34 4.3.4 Samarbete genom enskilda organisationer 36 4.3.5 Språk- och integrationsstödet 37 4.4 Att stödja en socialt hållbar ekonomisk omvandling 38 4.4.1 De nya marknadsekonomierna 38 4.4.2 Fortsatt stöd till den ekonomiska omvandlingen 40 4.4.3 Den sociala dimensionen 42 4.4.4 Utökat samarbete på det sociala området 46 4.5 Att stödja en miljömässigt hållbar utveckling 49 4.5.1 Miljösituationen i 49 4.5.2 för 49 4.5.3 Åtgärdsprogrammet för 50 4.5.4 Kärnsäkerhet och strålskydd 51 4.5.5 Energi 53 4.6 Jämställdhet 54 5 Samarbetsländerna 57 5.1 Geografisk prioritering 57 5.2 59 5.3 61 5.4 64 5.5 65 5.6 67 5.7 71 5.8 72 5.9 73 5.10 Utvecklingsländerna i regionen 74 6 Kanaler, instrument och styrning 76 6.1 Kanaler 77 6.1.1 Sida 77 6.1.2 78 6.1.3 79 6.1.4 80 6.1.5 Stiftelsen 81 6.1.6 82 6.2 Instrument 82 6.2.1 Tekniskt samarbete, investeringar, garantier och krediter 82 6.2.2 Betalningsbalansstöd i form av lån 83 6.2.3 Exportkreditgarantiramen 83 6.2.4 Ökad användning av garantier och krediter 86 6.2.5 Andra program 87 6.3 Styrning av östsamarbetet 89 7 Europeiska unionens samarbete med 91 7.1 Phare- och Tacisprogrammen 91 7.2 Europeiska investeringsbanken 94 8 Östsamarbetet i ett internationellt perspektiv 96 8.1 Regionalt samarbete 96 8.1.1 Nordiskt samarbete 96 8.1.2 Östersjöstaternas råd 99 8.1.3 100 8.2 Andra länders utvecklingssamarbete med 102 8.3 Multilateralt samarbete 104 Bilaga 1 Sammanfattning av Att utveckla ett grannlandssamarbete en utvärdering av samarbete med (Ds 1997:75) 110 Bilaga 2 Förteckning över remissinstanser 114 Bilaga 3 Sammanställning över remissinstansernas yttranden över Att utveckla ett grannlandssamarbete en utvärdering av samarbete med (Ds 1997:75) 116 Bilaga 4 Förkortningsordlista 120 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 122 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att 1. godkänner ett nytt treårsprogram för utvecklingssamarbetet med för (avsnitt tre), 2. fastställer målen för utvecklingssamarbetet med till - att främja en säkerhetsgemenskap, - att fördjupa demokratins kultur, - att stödja en socialt hållbar ekonomisk omvandling, - att stödja en miljömässigt hållbar utveckling. Ett jämställdhetsperspektiv skall prägla hela samarbetet (avsnitt fyra), 3. fastställer att verksamheten skall inriktas på insatser för att främja medlemskap i för , , och samt att vidare integrera och i europeiska samarbets- strukturer (avsnitt fem). 2 Ärendet och dess beredning Regeringen initierade det första svenska samarbets- programmet med . Tyngdpunkten lades på kunskapsutveckling, vilket bedömdes ha den största strategiska betydelsen i förhållande till de anslagna medlens storlek. antogs nya samarbetsprogram, som förutsatte avsättningar i budgeten på . Sammanlagt har regeringen avsatt till bilateralt utvecklingssamarbete med . Inräknas det svenska bidraget till EU:s samarbetsprogram med , Phare och Tacis, uppgår det totala svenska stödet till . Det tredje samarbetsprogrammet löper ut . Det bärande elementet är strävan att bidra till ett integrerat präglat av gemensam säkerhet, demokratins kultur och en bärkraftig utveckling. redovisas medlen för utvecklingssamarbetet under utgiftsområde 7 Internationellt bistånd, verksamhetsområde 7 B Samarbete med . Härutöver finansierar vissa andra departement och myndigheter insatser inom sina respektive verksamhetsområden. Föreliggande proposition utgör regeringens förslag på inriktningen av det fjärde samarbetsprogrammet med avseende perioden 2001. Programmet avser endast insatser som sorterar under utgiftsområde 7 B. I vårpropositionen 1997 (1996/97:150) angavs att: "Regeringen bedömer att samarbetet med kommer att fortsätta och har beräknat medel motsvarande en nominellt oförändrad nivå även efter 1998. Regeringen har därför preliminärt beräknat vardera . Innan medel anvisas för samarbetet skall dock en oberoende utvärdering av verksamheten genomföras." En oberoende utvärdering av samarbetet inlämnades till regeringen . I kommande vårproposition (1997/98:150) väntas följdenligt medel fastställas för samarbetsprogrammet avseende åren 1999 2001. Utvärderingen har redovisats i departementsserien under titeln "Att utveckla ett grannlandssamarbete en utvärdering av samarbete med " (Ds 1997:75). I utvärderingen lämnas förslag på inriktning av det kommande samarbetsprogrammet. Det i regeringsformen föreskrivna beredningskravet (7 kap. 2§ RF) har uppfyllts genom att över hundra remissinstanser har anmodats/beretts möjlighet att inkomma med synpunkter på förslagen. Av dessa har flertalet inkommit med synpunkter. Utvärderingens innehåll redovisas i bilaga 1. En förteckning över remissinstanserna bifogas i bilaga 2 och i bilaga 3 presenteras en sammanställning över de inkomna remissvaren. Till grund för propositionen har även legat skrivelser som på regeringens begäran har inkommit från de två centrala förvaltnings- myndigheterna Sida och avseende förutsättningarna för och behoven av fortsatt samarbete med . Härutöver har utvärderingar av det säkerhetsfrämjande samarbetet respektive den särskilda exportkreditgarantiramen presenterats för regeringen. i , , , , , och har lämnat synpunkter på utvecklings- samarbetets framtida inriktning. Tilläggas kan att de, närmare 30, utvärderingar som löpande har gjorts under innevarande samarbetsperiod också utgör ett underlag för bedömningar om det framtida utvecklingssamarbetet. Här kan som exempel nämnas utvärderingar som har genomförts på uppdrag av Sida av stödet till landreformen respektive till vägväsendet i de tre baltiska länderna, det fördjupade vänortssamarbetet i , , och , stödet på arbetsmarknadsområdet i , stödet till skogssektorn i , StartÖstprogrammet och en utvärdering av statistiksamarbetet med . 3 Ett integrerat Regeringens förslag: Ett nytt treårsprogram för utvecklings- samarbetet med för skall godkännas. Utredarens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (bilaga 1). Remissinstanserna: Har godtagit utredarens förslag (bilaga 3). 3.1 Samarbete för gott grannskap och en utvidgad Europeisk union lade regeringen fram en proposition (1994/95:160) om samarbete med för perioden , i vilken det bland annat konstaterades att flera länder i : "... har kommit långt i att skapa ett demokratiskt samhällssystem och en fungerande marknadsekonomi. Det är en historisk uppgift att befästa denna omvandling och integrera länderna i ett som präglas av gemensam säkerhet, demokratins kultur och en bärkraftig utveckling." Under de år som har gått sedan propositionen lades fram har den ekonomiska och politiska utvecklingen i flertalet av de berörda länderna accelererat. Reformerna har hunnit påverka så många samhällsområden och har blivit så starkt förankrade hos medborgarna att någon återgång till det gamla systemet ej längre är tänkbar. måste konstateras att omvandlingen ingalunda är fullbordad. Det handlar om en fortgående process där medborgarna ständigt ställs inför nya utmaningar. Särskilt viktig har utvecklingen varit för närbelägna länder som . I proposition 1994/95:160 konstaterade regeringen att det program som då lades fram utgjorde en viktig del av svensk utrikes- och säkerhetspolitik: "har ett starkt intresse av att genom utrikespolitiskt samarbete främja demokratins och den sociala marknadsekonomins strukturer i regionen, verka för en öppnare handel och en djupare ekonomisk integration samt en intensifierad utrikes- och säkerhetspolitisk dialog med länderna i . Samarbetet syftar ytterst till att främja säkerheten, demokratin och en bärkraftig utveckling i hela . betydelse för att skapa ett dynamiskt norra är en grundlinje i samarbetsprogrammet." Målen för bilaterala samarbete med fastställdes av (proposition 1994/95:160) till: - att främja en säkerhetsgemenskap, - att fördjupa demokratins kultur, - att stödja en socialt hållbar ekonomisk omvandling, - att stödja en miljömässigt hållbar utveckling. beslutade att hela utvecklingssamarbetet dessutom skall präglas av ett jämställdhetsperspektiv. I enlighet med vad som föreslogs i proposition 1994/95:160 har, på basis av de angivna målen, regeringsbeslut tagits om landstrategier för samarbetet med , , , , och, i mera begränsad form, . Landstrategierna syftar till att inom varje målområde ytterligare precisera de sektorer och riktlinjer som skall gälla för samarbetet. Landstrategierna möjliggör den närmare typ av precisering av samarbetets inriktning som efterlyses i utvärderingen. Landstrategierna har dels diskuterats med företrädare för myndigheter och departement i som är aktiva i östsamarbetet, dels med myndigheterna i samarbetsländerna. Prioriteringarna är därför väl förankrade. Landstrategierna skall och uppdateras inför den nya programperioden. I Ds 1997:75 konstateras att flertalet av de närmare trettio program eller projekt som blivit föremål för oberoende utvärderingar, har bedömts vara mycket positiva. har koncentrerat sina insatser till de närmast belägna central- och östeuropeiska länderna, där för att citera utvärderingen: "i stort sett alla insatser ... har positiva effekter från svensk synpunkt". De positiva bedömningarna visar att inriktningen på verksamheten är relevant. De kan också ses som bekräftelse på att beredningsproceduren är god. Utvärderingen pekar på flera förbättringar i utvecklings- samarbetet, jämfört med den tidigare översyn av östsamarbetet som genomfördes . Organisationen och den interna samordningen av samarbetet har effektiviserats, menar utredaren. Jämförs de krav som EU ställer på de framtida medlemsländerna, de s.k. Köpenhamnskriterierna, och slutsatserna i Europeiska kommis- sionens utlåtanden med de hittillsvarande svenska målen, kan konstateras att det, möjligen med undantag för främjandet av en säkerhetsgemenskap, finns en betydande grad av överensstämmelse. Demokrati i vid mening och hållbar ekonomisk utveckling är grund- läggande förutsättningar för medlemskap i . Miljön och den sociala sektorn nämns som centrala områden för anpassningen. Att de svenska målen väl överensstämmer med EU-kraven noteras även i utvärderingen. Regeringen anser att de fyra målen fortsatt är relevanta som grund för utvecklingssamarbete med . Den politiska och ekonomiska utveckling som ägt rum i länderna sedan målen antogs, liksom den pågående EU-anpassningen och det förstärkta samarbetet mellan och respektive EU och , gör det emellertid önskvärt att kontinuerligt utröna hur de bäst kan uppfyllas. Landstrategierna utgör därvid en god grund. finns ett behov att ytterligare koncentrera de begränsade resurserna till särskilt angelägna delområden. Kriterierna för valen av olika delområden och konkreta prioriteringar diskuteras längre fram i denna proposition. Efter den första fasen av stöd till i synnerhet de baltiska staternas frigörelse och den andra fasen av stöd till uppbyggnad av de demokratiska och marknadsekonomiska samhällsinstitutionerna i , står vi nu inför en ny fas i EU- utvidgningen och den bredare Europaintegrationen. Det är alltjämt viktigt att de central- och östeuropeiska staterna får internationellt stöd för att fullfölja övergången till demokrati och marknadsekonomi. Kontinuitet och flexibilitet har varit riktmärken för insatser i . De insatser som aktualiseras efter innevarande programperiod måste utgå ifrån delvis andra förutsättningar. Utvecklingen har gått in i ett nytt skede, präglat av tre betydelsefulla förändringar: - Målet att en betydande del av utvecklingssamarbetet med de central- och östeuropeiska staterna skall kunna övergå i ett reguljärt samarbete håller på att uppnås. För vissa av länderna gäller att sådant samarbete redan dominerar. - Utvidgningen av EU med de associerade centraleuropeiska och baltiska staterna rycker närmare. Förhandlingar om medlemskap kommer att inledas . I förlängningen av det ökade reguljära samarbetet ligger alltså en alltmer fullständig europeisk gemenskap. - Utvecklingen i framstår som mer positiv . Det finns nu ett genuint ryskt intresse av att delta i en bred europeisk samverkan. EU:s relationer med har fått en fast grund med ikraftträdandet av ett omfattande partnerskaps- och samarbetsavtal. står landet inför stora utmaningar att fullfölja den samhälleliga omdaningen, särskilt med avseende på strukturella ekonomiska reformer och på det sociala området. Det är i ett integrerat som det regionala samarbetets möjligheter till fullo kan utnyttjas. Med den utveckling som äger rum skapas gynnsamma förutsättningar för förverkligandet av en dynamisk nordeuropeisk region. Ordförandeskapen i Östersjöstaternas råd 1995/96, 1996/97 och i 1998 har gett tillfälle att medverka till att driva denna ambition. Regeringschefsmötena i och i har gett nya impulser till ett förstärkt Östersjösamarbete. Europeiska kommissionen markerar genom aktiva insatser i såväl Östersjöstaternas råd som den vikt den tillmäter den regionala dimensionen av samarbetet med . värnar även i detta sammanhang om den trans- atlantiska länken. aktiva engagemang i Östersjö- och Barents- samarbetet välkomnas. En nordeuropeisk region som karakteriseras av stabila politiska förhållanden, fördjupat samarbete på grundval av gemensamma värderingar och ansvarsfullt utnyttjande av regionens rika resurser och som utvecklas i växelverkan med andra delar av och världen, kan bli en stor tillgång för . Att förebygga konflikter inte minst i närområdet har varit och förblir en av de viktigaste uppgifterna för svensk utrikes- och säkerhetspolitik. Att skydda miljön även från gräns- överskridande hot är centralt i samarbetet. En vidgad "hemmamarknad" är ett starkt svenskt intresse. Kulturellt och annat utbyte mellan samhällena är inte bara ett ömsesidigt intresse, utan även en av förutsättningarna för en demokratisk kultur i vid mening. Svenska folkrörelser och andra enskilda organisationer, liksom regionala och lokala myndigheter och institutioner bygger ut kontakterna med sina motsvarigheter på andra sidan . I alla dessa avseenden kan framtiden erbjuda fortsatt gynnsamma utsikter. Det finns emellertid betydande problem som måste lösas. Vidgade inkomstklyftor, växande sociala problem och ökad obalans mellan olika landsdelar har följt i spåren på de genomgripande samhällsomvand- lingarna. Den organiserade brottsligheten drar nytta av de öppnade gränserna och förbättrade kommunikationerna. Föroreningar och bristfällig kärnsäkerhet är betydande hot mot miljön. Oberoende av tidtabellen för förhandlingarna om medlemskap i för länderna i , är det klart att alla kandidatländer inte kommer att kunna uppfylla villkoren för anslutning . Även om det har gjorts tydligt att EU skall stödja alla kandidatländer i deras medlemskapsförberedelser, bör den psykologiska effekten av differentie- ringen, särskilt om den gäller länder som gränsar till varandra, inte underskattas. Framför allt måste en långvarig ny tudelning av undvikas. Det är viktigt att de nya samarbetsformerna med och och övriga länder i f.d. utformas med detta i åtanke. Utvecklingssamarbetet i denna nya fas måste mot bakgrund av ovanstående inriktas på: - att underlätta den förestående EU-utvidgningen och särskilt bidra till att , , och blir medlemmar i , - att integrera och närmare i europeiska samarbets- strukturer - att i ökad utsträckning integrera de sociala frågorna i samhälls- omvandlingen. Även om nästa samarbetsprogram, liksom tidigare program, omfattar varierar tidshorisonten för utvecklingssamarbetet med olika länder. Utvecklingssamarbetet utgör ett tillfälligt stöd till omvandlingsprocessen och Europaintegrationen med olika lång planeringshorisont beroende på samarbetsländernas utveckling. I flera fall är naturligen längre än . Successivt kommer mer reguljära samarbetsformer att dominera. I avsnitt fem redogörs mer i detalj för regeringens syn på samarbetets tidslängd med olika samarbetsländer. 3.2 som vår hemmamarknad Länderna kring har en inneboende dynamik och potential som ett av tillväxtcentra. De möjligheter till kontakter, utbyte och handel som öppnats sedan åter blivit ett förenande hav måste tillvaratas. Regeringen avser att fortsatt verka för att kontakter knyts över , för ökad handel och investeringar i området och för åtgärder som främjar kunskap om språk, historia och kultur. Vidare skall regeringen arbeta för att Östersjösamarbetet blir en länk mellan och EU. Östersjötoppmötena i och Under det svenska ordförandeskapet i Östersjöstaternas råd inbjöds regionens regeringschefer tillsammans med kommissionens ordförande till ett toppmöte i . Den s.k. Visbydeklarationen underströk betydelsen av regionalt samarbete för att främja demokrati, marknadsekonomi i kombination med en uthållig utveckling, förbättrat miljöskydd och en ökad europeisk integration. Mötet skapade en bred politisk bas för det fortsatta Östersjösamarbetet. Regeringscheferna tillsatte dessutom vid mötet en särskild grupp av personliga representanter för att samarbeta mot organiserad brottslighet i regionen. Vid det därpå följande utrikesministermötet i antogs handlings- program för: - mellanfolkligt samarbete och civil säkerhet, - ekonomisk utveckling och integration, - förstärkt miljöskydd. Det andra Östersjötoppmötet, 22 i , gav en viktig politisk bekräftelse på en framväxande Östersjöidentitet baserad på demokratisk utveckling, intensivare ekonomiskt samarbete samt mellanfolkligt och kulturellt utbyte. Östersjösamarbetet har en roll att spela för att främja dialogen i regionen och för att få in ytterligare i det bredare europeiska samarbetet samt som ett kompletterande instrument för kandidatländernas anpassning till EU. Mötet i satte strålkastarljuset på behovet av mer samarbete för att främja den ekonomiska utvecklingen i regionen. Frågor rörande tillväxt, nyföretagande och sysselsättning utgjorde viktiga inslag i regerings- chefernas diskussioner. Ett svenskt förslag att samla handelsministrarna för att särskilt uppmärksamma de små och medelstora företagens möjligheter att delta i handelsutbytet fick fullt stöd. Aktionsgruppen mot organiserad brottslighet fick stor uppskattning och dess mandat förlängdes. Detta kan även ses som ett led för att främja regionens attraktionskraft på utländska investeringar. Regeringscheferna uppmärk- sammade också behovet av intensifierat samarbete för att komma till rätta med kommersiellt, sexuellt utnyttjande av barn och insatser för att främja informationsteknologins användande, regionala energilösningar, ökad kärnsäkerhet, ökad civil säkerhet, miljön i samt den högre utbildningen i regionen. Att främja ökad handel och investeringar i * Statistiken för omfattar januari november Samarbetsländerna är , , , , och Handeln med våra grannar i öst har ökat markant , men är fortfarande blygsam jämfört med den stora handel som äger rum med de nordiska grannländerna. Bland prioriterade samarbetsländer är den största exportmarknaden, därefter kommer . Exporten till de tre baltiska staterna har ökat kraftigt. Den totala handeln med de baltiska länderna uppgick till endast , men hade ökat (januari november) till , varav handeln med stod för drygt hälften. Handeln med uppgick 1997 till och med till . Som jämförelse kan nämnas att handeln med uppgår till runt . Potentialen för ökad handel inom är betydande. De svenska direktinvesteringarna (netto) i de baltiska länderna 1997 (september) uppgick till (499, 99 och ). Motsvarande belopp för var . För de baltiska länderna svarar små och medelstora företag för en betydande del av såväl handeln som investeringarna. Handelspolitiken gentemot våra samarbetsländer styrs genom de avtal som är slutna med EU. Till följd av partnerskaps- och samarbetsavtalen finns redan MGN-behandling (mest-gynnad-nation) med och . I EU:s partnerskaps- och samarbetsavtal med och finns ett beslut om att 1998 undersöka om omständigheterna medger att förhandlingar påbörjas om upprättande av ett frihandels- område. Ett framtida medlemskap i (), vilket förutom MGN ger laglig säkerhet i form av uppfyllande av regelverket och tullbindningar, ligger något längre fram i tiden än för våra baltiska grannländer. Genom Europaavtalen med , , och har frihandelsavtal för industrivaror, vissa lättnader i jordbruks- handeln och tjänstehandeln samt starkare discipliner i övrigt än gängse frihandelsavtal. kommer ländernas EU-medlemskap föra med sig fullt deltagande på den inre marknaden med fri rörlighet för varor, tjänster, kapital och personer. WTO-medlemskap väntas för de baltiska länderna, vilket ger en stabilare grund för Europaavtalen men kommer egentligen inte att innebära några nya liberaliseringar för de nuvarande EU-länderna. Europaavtalen är således det viktigaste instrumentet för att anpassa kandidatländerna till den inre marknaden och medlemskap i . har dubbelbeskattnings- och investeringsskyddsavtal med samtliga länder kring . För att främja frihandel avser regeringen agera multilateralt inom ramen för EU, WTO, och utveckling () och Östersjöstaternas råd och bilateralt inom ramen för blandade kommittéer och motsvarande. Handelshindrande procedurer och administrativa tullförfaranden kan diskuteras och förenklas med samtliga samarbetsländer. Att främja handel och företagande i är en pågående process. Regeringen planerar ytterligare insatser för att förbättra företagsklimatet kring för att lägga grunden till ett ekonomiskt dynamiskt norra . Inom det svenska utvecklingssamarbetet med sker omfattande insatser för näringslivs- utveckling, såväl genom kunskapsöverföring som genom investeringar. De är av två slag: dels insatser som stärker marknadsekonomins ramverk och institutioner, dels direkt näringslivsutvecklande insatser. De huvudsakliga insatserna på detta område utvecklas under avsnitt 4.4. Regeringen tillsatte en kommitté med experter från svenskt näringsliv och förvaltning, med uppgift att identifiera hinder och föreslå åtgärder för att underlätta handel och investeringar i . Uppdraget skall vara avslutat . Kommittén har särskilt uppmärksammat de problem som sammanhänger med gränspassering och föränderliga och svårtillgängliga regler och villkor för företagen. Kommitténs slutsatser bedöms bli en del i det underlag som regeringen behöver för närmare prioritering av vissa samarbetsinsatser inom det handelsfrämjande området.