prop · GL0311 · 1998-01-01 00:00:00 — Att misstanken skall, i likhet med vad som gäller enligt bestämmelser om förundersökning, avse ett konkret brott bör enligt Lagrådets mening betonas genom att det anges att den som avses med uppgifterna skall ha förövat eller kan antas ha förövat brott som avses i 15 §. Den grad av misstanke om brott som enligt första meningen krävs för att personuppgifterna skall få registeras i spaningsregistret uttrycks med ordet "misstänkt". Om härmed avses samma lägre grad av misstanke som enligt 23 kap 1 § gäller för att förundersökning skall inledas, bör samma uttryckssätt användas som i den paragrafen. Det innebär att det skall finnas anledning att anta att den som avses med uppgifterna har förövat eller kan antas ha förövat brott som avses i 15 §. Är avsikten däremot att personen i fråga skall omfattas av den högre grad av misstanke som anges i 23 kap. 3 § , dvs. vara skäligen misstänkt för brottet, bör detta anges. Enligt andra meningen får uppgifter om transportmedel och varor registreras om de misstänks ha anknytning till sådant brott som anges i 15 §. Innebörden av denna bestämmelse är - i likhet med motsvarande bestämmelse i 7 § andra stycket - oklar. Avsikten torde emellertid vara att uppgifterna får registreras även om de kan hänföras till en enskild person som inte är misstänkt på sätt som anges i första meningen. Är Lagrådets uppfattning om den avsedda innebörden av andra meningen riktig bör denna formuleras om. Därvid synes den av Lagrådet föreslagna lydelsen av 7 § andra stycket kunna vara till ledning. Lagrådet vill emellertid påpeka att den nu behandlade paragrafen inte innehåller något om hjälpmedel som använts av misstänkt person och inte heller något om att registrerad uppgift skall förses med upplysning om att det inte finns någon misstanke mot den person som uppgifterna kan hänföras till. I varje fall i sistnämnda hänseende torde det röra sig om ett förbiseende. I den allmänna motiveringen sägs nämligen att det även för spaningsregistret bör uppställas ett krav på att uppgifterna förses med upplysning om att de indirekt kan hänföras till en person som inte är misstänkt för det aktuella brottet. 18 § Av vad Lagrådet anfört under 8 § har framgått att 18 § bör ändras så att det klart framgår om införandet av uppgifter från bl.a. polisregister får ske genom sambearbetning. Om avsikten med bestämmelserna inte varit att sambearbetning skall få ske, kan det enligt Lagrådet ifrågasättas om bestämmelserna tillför regleringen något utöver vad som framgår av 16 och 17 §§. 19 § I första stycket 2 har intagits en bestämmelse om att personuppgifter på begäran skall lämnas ut till regeringen och domstolar som behöver uppgifterna för omprövning av beslut om utlämnande av uppgifter ur ett register. Författningskommentaren ger närmast intryck av att bestämmelsen är nödvändig för att regeringen eller domstolar i förekommande fall skall kunna fullgöra sin funktion som besvärsinstans. Enligt Lagrådets mening kan det sättas i fråga om bestämmelsen - som inte torde ha någon motsvarighet i nu gällande register- författningar - behövs. Den instans som skall pröva ett överklagande rörande utlämnande av uppgifter i exempelvis ett polisregister torde nämligen redan vid tillämpning av dagens regler ha rätt att ta del av de omtvistade uppgifterna (jfr 12 kap. 2 § sekretesslagen, 1980:100). Lagrådet har emellertid inget att invända mot ett en uttrycklig bestämmelse av angiven innebörd införs. Termen "omprövning" framstår dock som något vilseledande och bör ersättas med termen "prövning". I andra stycket finns ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela närmare före- skrifter om utlämnande av uppgifter till vissa i första stycket upp- räknade myndigheter och inom samt om direkt åtkomst till registren. Bemyndigandet bör jämföras med det allmänna bemyn- digandet i 24 § enligt vilket regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter för registren. Såvitt Lagrådet kan finna innefattar sistnämnda bemyndigande även en befogenhet för regeringen - eller den myndighet regeringen bestämmer - att utfärda föreskrifter om utlämnande i de hänseenden som anges i andra stycket i förevarande paragraf. Lagrådet förordar att stycket utgår. 21 § Enligt första meningen - sammanställd med 20 § - skall personupp- gifter i ett underrättelseregister gallras senast efter det att "en sådan uppgift om en person som enligt 7 § kan föranleda registrering" sistas gången infördes. Som anförs i författningskommentaren förutsätter således en senareläggning av gallringstidpunkten att den nya uppgiften om personen i fråga uppfyller kraven för registrering enligt 7 §. I kommentaren anges i anslutning härtill att uppgifter om t.ex. ny adress eller arbetsplats inte är uppgifter som är av den karaktär att de kan föranleda att en ny gallringstid börjar löpa. Härav följer möjligen att avsikten med bestämmelsen är att träffa endast nya uppgifter om att personen på konkreta grunder kan antas ägna sig åt eller ha ägnat sig åt allvarlig brottslighet eller komma att begå allvarliga brott (jfr SOU 1996:35 s. 177). Om avsikten med bestämmelsen är den som Lagrådet nu antagit, bör bestämmelsen ändras så att den avsedda innebörden framgår tydligare. Godtas Lagrådets förslag till ändrad lydelse av 7 §, kan första meningen i förevarande paragraf utformas exempelvis så att uppgifterna i underrättelseregistret om en person skall gallras efter det att uppgifter om att denne kan skäligen misstänkas för att ha utövat eller komma att utöva allvarlig brottslig verksamhet senast infördes. 22 § Uppgifterna i spaningsregistret skall enligt punkt 2 gallras när domstol har meddelat dom eller beslut, som har vunnit laga kraft, eller strafföreläggande har godkänts och den tilltalade inte skall vara registrerad som misstänkt. Innebörden av det sista ledet synes oklar. Om avsikten är att uppgifter om en person skall stå kvar i fall då det även finns en misstanke mot denne om brott som inte prövats genom domen eller strafföreläggandet, bör detta framgå tydligare. 24 § Lagrådet hänvisar till vad som anförts i anslutning till 19 § andra stycket. Förslaget till lag om ändring i tullagen (1994:1550) Enligt förslaget till ändring av 107 § skall beslut i vissa ärenden överklagas till allmän förvaltningsdomstol i stället för som till regeringen. Någon övergångsbestämmelse har inte föreslagits. Enligt lagrådets mening bör dock en sådan införas av innebörd att äldre bestämmelser gäller i fråga om beslut av som meddelats före ikraftträdandet. Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. RÅDETS AKT av om utarbetandet av konventionen om användning av informationsteknologi för tulländamål (95/C 316/02) EUROPEISKA UNIONENS RÅD, med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel K 3.2c i detta, och med beaktande av att medlemsstaterna, för att förverkliga unionens mål, betraktar tullsamarbetet som en fråga av gemensamt intresse, som ingår i det samarbete som inrättats med stöd av avdelning VI i fördraget, BESLUTAR att upprätta den konvention vars text återfinns i bilagan och som denna dag har undertecknats av företrädare för regeringarna i unionens medlemsstater, REKOMMENDERAR att den antas av medlemsstaterna i enlighet med deras respektive konstitutionella bestämmelser. På rådets vägnar J. A. BELLOCH JULBE Ordförande som utarbetats på grundval av artikel K 3 i Fördraget om Europeiska unionen, om användning av informationsteknologi för tulländamål DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA till denna konvention, medlemsstater i Europeiska unionen, SOM HÄNVISAR till Europeiska unionens råds akt av , SOM ERINRAR OM förpliktelserna enligt Konventionen om ömsesidigt bistånd mellan tullmyndigheterna som undertecknades i , SOM ANSER att tullmyndigheterna tillsammans med andra behöriga myndigheter vid gemenskapens yttre gränser och inom dess område ansvarar för att förebygga, utreda och beivra överträdelser inte bara av gemenskapens regler utan även av nationella lagar, särskilt sådana på vilka artiklarna 36 och 223 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen är tillämpliga, SOM ANSER att ökningen av allehanda olaglig handel innebär ett allvarligt hot mot allmän hälsa, allmän moral och allmän säkerhet, SOM ÄR ÖVERTYGADE OM nödvändigheten att förstärka samarbetet mellan tullmyndigheterna genom att fastställa förfaranden som möjliggör för tullmyndigheterna att agera gemensamt och utbyta personuppgifter eller andra uppgifter som har samband med olaglig handel genom användning av ny teknologi på området för förvaltning och överföring av sådan information, utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i konvention om skydd av individer med avseende på automatisk behandling av personuppgifter, som undertecknades i , SOM BEAKTAR det faktum att tullmyndigheterna tillämpar både gemenskapsrättsliga och icke-gemenskapsrättsliga bestämmelser och att det följaktligen finns ett uppenbart behov av att, i den mån det är möjligt, säkerställa att bestämmelserna angående ömsesidigt bistånd och samarbete i de båda sektorerna utvecklas parallellt, HAR ENATS OM FÖLJANDE I denna konvention förstås med Nationella lagar: sådana lagar och bestämmelser i en medlemsstat vilkas tillämpning helt eller delvis lyder under behörigheten av tullmyndigheterna i denna medlemsstat, angående - rörlighet för varor som är föremål för förbuds-, restriktions- och kontrollåtgärder, speciellt sådana som avses i artiklarna 36 och 223 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, - överföring, omvandling, döljande eller förställande av egendom eller avkastning som erhållits direkt eller indirekt genom eller använts vid olaglig internationell narkotikahandel. Personuppgifter: alla uppgifter som avser en identifierad eller identifierbar fysisk person. Uppgiftslämnande medlemsstat: den medlemsstat som inför uppgifter i tullinformationssystemet. UPPRÄTTANDET AV ETT TULLINFOMATIONSSYSTEM Tullmyndigheterna i medlemsstaterna skall skapa och upprätthålla ett gemensamt informationssystem fört med hjälp av automatisk databehandling, för tulländamål, nedan kallat tullinformationssystemet . Ändamålet med tullinformationssystemet skall vara att i enlighet med bestämmelserna i denna konvention bistå med att förebygga, utreda och lagföra grova överträdelser av nationella lagar genom att påskynda informationsspridningen och därmed öka effektiviteten av samarbets- och kontrollförfaranden hos tullmyndigheterna i medlemsstaterna. TULLINFORMATIONSSYSTEMETS DRIFT OCH ANVÄNDNING Tullinformationssystemet skall bestå av en central databas och skall vara åtkomligt via terminaler som placerats i varje medlemsstat. Systemet skall endast innehålla sådana uppgifter som är nödvändiga för att uppnå dess syfte såsom det fastställts i artikel 2.2, inbegripet uppgifter som rör enskilda personer inom följande kategorier: i) varor, ii) transportmedel, iii) företag, iv) personer, v) utvecklingen vad avser bedrägeri, vi) tillgång till sakkunskap. Kommissionen skall säkerställa den tekniska driften av tullinformationssystemets infrastruktur i enlighet med de bestämmelser som föreskrivs i tillämpningsbestämmelserna som antagits av rådet. Kommissionen skall redogöra för förvaltningen till den kommitté som avses i artikel 16. Kommissionen skall till nämnda kommitté meddela de praktiska åtgärder som antagits för den tekniska förvaltningen. Medlemsstaterna skall fastställa vilka uppgifter som skall ingå i tullinformationssystemet inom var och en av kategorierna i -vi i artikel 3 i den utsträckning som detta är nödvändigt för att uppnå systemets mål. Personuppgifter skall inte i något fall förekomma i kategorierna v och vi i artikel 3. Information rörande enskilda personer som införts i systemet skall inte omfatta mer än i) efternamn, namn som ogift, förnamn och tilltalsnamn, eller antagna namn, ii) födelsedatum och -ort, iii) nationalitet, iv) kön, v) särskilda bestående fysiska kännetecken, vi) anledningen till att uppgifterna förts in, vii) föreslagna åtgärder, viii) en varningskod som anger att personen tidigare varit beväpnad, våldsam eller är flyktbenägen. Sådana personliga uppgifter som avses i artikel 6, första meningen, i konvention om skydd av individer med avseende på automatisk behandling av personuppgifter, som undertecknats i den28januari 1982, härefter kallad Strasbourgkonvention , skall inte i något fall införas. Uppgifter i kategorierna i - iv i artikel 3 skall införas i tullinformationssystemet endast för observation och rapportering, diskret övervakning eller särskilda kontroller. För de föreslagna åtgärder som avses i punkt 1 får personuppgifter inom kategorierna i - iv i artikel 3 införas i tullinformationssystemet endast om det, särskilt på grundval av tidigare illegal verksamhet, finns faktiska bevis som tyder på att den berörda personen har gjort, gör eller kommer att göra sig skyldig till grova överträdelser av nationell lagstiftning. Om de föreslagna åtgärder som avses i artikel 5.1 genomförs får följande uppgifter, helt eller delvis, insamlas och överlämnas till den tillhandahållande medlemsstaten: i) det faktum att varorna, transportmedlet, företaget eller personen har lokaliserats, ii) platsen, tiden och orsaken till kontrollen, iii) resrutten och resans destination, iv) personer som medföljer den berörda personen eller transportmedlets passagerare, v) använt transportmedel, vi) medförda föremål, vii) de omständigheter under vilka varorna, transportmedlet, företaget eller personen upptäckts. Om dessa uppgifter insamlas i samband med diskret övervakning skall åtgärder vidtas för att säkerställa att övervakningens diskreta natur inte äventyras. I samband med de särskilda kontroller som avses i artikel 5.1 får personer, transportmedel och föremål undersökas i den utsträckning som det är förenligt med och i överensstämmelse med lagar, förordningar och förfaranden i den medlemsstat i vilken undersökningen äger rum. Om de särskilda kontrollerna inte tillåts enligt lagstiftningen i en medlemsstat, skall denna medlemsstat automatiskt omvandla dem till observationer och rapportering. Direkt tillgång till uppgifter i tullinformationssystemet skall vara förbehållen uteslutande de nationella myndigheter som varje medlemsstat utser. Dessa nationella myndigheter skall vara tullmyndigheter, men kan också inbegripa andra myndigheter som enligt den berörda medlemsstatens lagar, förordningar och förfaranden är behöriga att handla i syfte att uppnå de ändamål som anges i artikel 2.2. Varje medlemsstat skall till de andra medlemsstaterna och till den kommitté som avses i artikel 16 översända en förteckning över de behöriga myndigheter som utsetts i enlighet med punkt 1 och som är behöriga att ha direkt tillgång till tullinformationssystemet, och i fråga om varje myndighet skall förteckningen precisera till vilka uppgifter denna kan få tillträde och för vilka ändamål. Oaktat bestämmelserna i punkt 1 och 2 får medlemsstaterna genom enhällig överenskommelse tillåta att internationella eller regionala organisationer får tillgång till tullinformationssystemet. Sådana överenskommelser görs i form av ett protokoll till denna konvention. När medlemsstaterna fattar sitt beslut skall de ta i beaktande alla befintliga bilaterala arrangemang och alla utlåtanden av den gemensamma tillsynsmyndigheten som avses i artikel 18 vad beträffar tillräckliga åtgärder för dataskydd. Medlemsstaterna får endast använda de uppgifter som de erhåller från tullinformationssystemet för att uppnå de ändamål som avses i artikel 2.2; de får dock använda dem för administrativa eller andra ändamål med föregående tillstånd och enligt de villkor som påbjuds av den medlemsstat som infört uppgifterna i systemet. En sådan användning för andra ändamål skall vara förenlig med lagar, förordningar och förfaranden i den medlemsstat som önskar använda uppgifterna och bör beakta principen 5.5 i den rekommendation R (87) 15 av som antagits av . Med undantag för vad som anges i punkt 1 och 4 i denna artikel samt artikel 7.3, får uppgifter som erhålls från tullinformationssystemet brukas endast av de nationella myndigheter som varje medlemsstat angivit och som i enlighet med lagar, förordningar och förfaranden i denna medlemsstat är behöriga att vidta åtgärder för att uppnå det mål som avses i artikel 2.2. Varje medlemsstat skall till varje annan medlemsstat och till kommittén som avses i artikel 16 översända en förteckning över de behöriga myndigheter som den har angivit i enlighet med punkt 2. Uppgifter som erhålls från tullinformationssystemet får, med föregående tillstånd av den medlemsstat som infört uppgifterna i systemet och på de villkor som denna stat angivit, överföras till andra nationella myndigheter än dem som avses i punkt 2, till tredje land och likväl till internationella och regionala myndigheter. Varje medlemsstat skall vidta särskilda åtgärder för att säkerställa skyddet för dessa uppgifter när de överförs till eller överlämnas till tjänster som är belägna utanför dess territorium. En redogörelse för dessa åtgärder skall meddelas den gemensamma tillsynsmyndigheten som avses i artikel 18. Införandet av uppgifter i tullinformationssystemet är underställt lagar, förordningar och förfaranden i den tillhandahållande medlemsstaten, såvida inte denna konvention fastställer strängare bestämmelser. Användningen av de uppgifter som erhållits från tullinformationssystemet, inklusive genomförandet av någon åtgärd som avses i artikel 5 och som föreslagits av den tillhandahållande medlemsstaten, är underställd lagar, förordningar och förfaranden i den medlemsstat som använder sig av uppgifterna, såvida inte denna konvention fastställer strängare bestämmelser. Varje medlemsstat skall utse en behörig tullmyndighet som nationellt skall ansvara för tullinformationssystemet. Denna myndighet ansvarar för att tullinformationssystemet fungerar på ett riktigt sätt i medlemsstaten och skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att bestämmelserna i denna konvention följs. Medlemsstaterna skall meddela varandra namnet på den behöriga myndigheten som avses i punkt 1. Endast den tillhandahållande medlemsstaten skall ha rätt att ändra, komplettera, rätta eller utplåna uppgifter som den har infört i tullinformationssystemet. Om en uppgiftslämnande medlemsstat skulle upptäcka eller uppmärksammas på att de uppgifter som den har infört är oriktiga eller har införts eller lagrats i strid med denna konvention, skall den ändra, komplettera, rätta eller utplåna dessa uppgifter på lämpligt sätt och informera de andra medlemsstaterna om detta. Om en medlemsstat har bevis som tyder på att en uppgift är materiellt oriktig eller har införts eller lagrats i tullinformationssystemet i strid med denna förordning skall den informera den uppgiftslämnande medlemsstaten möjligt. Denna part skall kontrollera de berörda uppgifterna och, om så är nödvändigt, utan dröjsmål rätta eller utplåna dem. Den uppgiftslämnande medlemsstaten skall informera övriga parter om företagna rättelser eller om vad som utplånats. Om en medlemsstat vid införandet av uppgifter i genomgående tullinformationssystemet upptäcker att dess rapport strider mot en tidigare rapport i fråga om innehåll eller erforderliga åtgärder, skall han informera den medlemsstat som gjorde den tidigare rapporten. De båda medlemsstaterna skall sedan försöka att lösa problemet. Om de inte kommer överens skall den första rapporten behållas, men de delar av den nya rapporten som inte står i strid med den förra skall införas i systemet. Om i en medlemsstat en domstol eller en annan behörig myndighet inom den medlemsstaten fattar ett slutligt beslut att ändra, komplettera, rätta eller utplåna uppgifter i tullinformationssystemet, skall övriga medlemsstater anpassa sina åtgärder till detta, såvida inte annat följer av andra bestämmelser i denna förordning. Om dessa beslut av domstolar eller andra behöriga myndigheter, däribland de beslut som avses i artikel 14.4 vad gäller rättelse eller utplåning, strider mot sådana beslut, skall den medlemsstat som har infört de berörda uppgifterna utplåna dem från systemet. Uppgifter som införts i tullinformationssystemet skall bevaras endast som behövs för att uppnå det syfte för vilket de infördes. Behovet att bevara dem skall omprövas minst en gång av den uppgiftslämnande medlemsstaten. Den uppgiftslämnande medlemsstaten får inom omprövningsperioden besluta att bevara uppgifterna till nästa omprövning om det är nödvändigt för att uppnå de syften för vilka de infördes. Utan att påverka tillämpningen av artikel 15 skall dessa uppgifter automatiskt överföras till den del av tullinformationssystemet till vilken tillgången är begränsad i enlighet med punkt 4, om något beslut om att behålla uppgifterna inte fattas. Tullinformationssystemet skall automatiskt och en månad i förväg underrätta den uppgiftslämnande medlemsstaten om att en överföring av uppgifter från tullinformationssystemet i enlighet med punkt 2 är förestående. De uppgifter som överförts i enlighet med punkt 2 skall bevaras i tullinformationssystemet men skall, utan att påverka tillämpningen av artikel 15, endast vara tillgängliga för en företrädare för den kommitté som avses i artikel 16 eller för tillsynsmyndigheterna som avses i artiklarna 17.1 och 18.1. får uppgifterna endast tas fram för kontroll av deras riktighet och lagenlighet, varefter de skall utplånas. Varje medlemsstat som har för avsikt att erhålla eller införa personuppgifter i tullinformationssystemet, skall senast då denna konvention träder i kraft anta nationell lagstiftning som erbjuder åtminstone samma nivå av skydd för personuppgifter som följer av principerna Strasbourgkonvention. Medlemsstaten skall erhålla personuppgifter från eller införa sådana uppgifter i tullinformationssystemet endast om de regler enligt punkt 1 som syftar till skydd av dessa uppgifter har trätt i kraft i denna medlemsstat. Medlemsstaten skall likaså ha utsett en eller flera nationella tillsynsmyndigheter i enlighet med artikel 17. För att säkerställa en riktig tillämpning av bestämmelserna om skydd av personuppgifter i denna konvention, skall tullinformationssystemet i varje medlemsstat anses vara ett nationellt register, underställt de nationella bestämmelser som avses i punkt 1 och eventuella strängare bestämmelser som fastställs i denna konvention. Om inte annat följer av artikel 8.1, skall varje medlemsstat säkerställa att användningen av personuppgifter som härrör från tullinformationssystemet för andra ändamål än sådana som avses i artikel 2.2 skall vara olaglig enligt medlemsstatens lagar, förordningar och förfaranden. Uppgifter får kopieras endast för tekniska syften, förutsatt att en sådan kopia behövs för undersökningar utförda av de myndigheter som avses i artikel 7. Om inte annat följer av artikel 8.1 får personuppgifter som införts av andra medlemsstater inte kopieras från tullinformationssystemet till andra . Individers rättigheter vad gäller personuppgifter i tullinformationssystemet, särskilt deras rätt till tillgång till uppgifterna skall verkställas i överensstämmelse med lagar, förordningar och förfaranden i den medlemsstat där dessa rättigheter åberopas. Om detta fastställs i den berörda medlemsstatens lagar, förordningar och förfaranden skall den nationella tillsynsmyndighet som föreskrivs i artikel 17 besluta huruvida uppgifterna skall överlämnas och förfarandet för detta. Den medlemsstat som inte har lämnat de relevanta uppgifterna kan överföra uppgifter endast om den på förhand har berett den uppgiftslämnande medlemsstaten tillfälle att anta en ståndpunkt. En medlemsstat som erhåller en ansökan om tillgång till personuppgifter, skall avslå ansökan om tillgång kan skada utövandet av det lagliga syfte som anges i rapporten enligt artikel 5.1 eller för att skydda individers rättigheter och friheter. Tillgång skall alltid avslås under tid då diskret övervakning, spaning eller rapportering sker.