prop · GL031D2 · 1998-01-01 00:00:00 — Regeringen utgår från att myndigheterna tar till vara de förslag till förbättringar i verksamheten och de möjligheter till kostnadsbegränsningar som RRV och myndigheterna själva har föreslagit. Regeringen kommer att noga följa kostnadsutvecklingen i projektet. Regeringen föreslår att anslaget för blir och har beräknat anslaget för till och för till . Erfarenheterna från provverksamheten visar att kostnaderna kan komma att bli högre än de ursprungligen uppskattade. har RRV lämnat förslag på ett antal åtgärder som bör kunna leda till besparingar. Sammantaget kan det enligt regeringens bedömning inte uteslutas att ytterligare medel kommer att behövas för verksamheten och . Regeringen avser att återkomma till med förslag till lagstiftning och informationsfrågor i samband med den registerbaserade folk- och bostadsräkningen. -2 351 Därav 1996 Utgift 103 500 109 000 1998 Förslag 110 875 1999 Beräknat 112 800 2000 Beräknat 111 687 1 Beloppen anges i tusental kronor. 2 Ytterligare föreslås anvisas på tilläggsbudget anvisas ett ramanslag som skall täcka kostnaderna för inspektionens verksamhet. Tillsynsavgifter tas ut av de institut som står under inspektionens tillsyn. Avgifterna är obligatoriska och beräknas med utgångspunkt från inspektionens ram- anslag. Därtill kommer ansökningsavgifter som tas ut vid prövning av olika typer av ärenden. Avgiftsinkomsterna tas upp på statsbudgetens inkomstsida under inkomsttitel och skall överensstämma med storleken på ramanslaget. Regeringens överväganden Resultatbedömning är central förvaltningsmyndighet för tillsynen över finansiella marknader, kreditinstitut och det enskilda försäkringsväsendet. De övergripande målen för har /96 varit att bidra till det finansiella systemets stabilitet och effektivitet samt att verka för ett gott konsumentskydd. Det svenska finansiella systemet har under det senaste budgetåret stabiliserats ytterligare. Den allmänna ekonomiska och finansiella utvecklingen har bidragit till detta. Rörelseresultaten för instituten under inspektionens tillsyn har överlag varit mycket goda som räntor och inflationen sjunkit kraftigt. har i årsredovisningen för /96 anfört bl.a. följande. Inspektionens nuvarande dimensionering tillåter inte både en fullskalig satsning på tillsyn och uppföljning samt ett aktivt normgivningsarbete. Under det gångna budgetåret innebar det omfattande föreskriftsarbetet, i kombination med en stor mängd tillståndsärenden, att ambitionsnivån i den operativa tillsynen begränsades. Strukturomvandlingar och ändringar i lagstiftningen ställde under budgetåret krav på ett omfattande auktorisationsarbete som det internationella samarbetet i olika fora ökade kraftigt. Av resultatredovisningen framgår att handläggningstiderna för auktorisationsärenden ökat för både försäkrings- och kreditmarknadsavdelningen. Detta problem har inspektionen endast delvis kunnat hantera inom ramen för givna resurser. Inspektionen har utfört ett omfattande arbete med författningar på tekniskt svåra områden. Inom den operativa tillsynen har satsningen på riskhanteringsfrågor varit stor, vilket lett till ett ökat medvetande på styrelse- och företagsledningsnivå i dessa frågor. Inspektionens operativa tillsyn har bidragit till att stärka internkontrollen i företagen och stabiliteten på marknaden. Emellertid konstaterar att antalet platsbesök hos institut under tillsyn inte är tillfredsställande. Det finns även en risk att effekten av inspektionens insatser stannar på företagsledarnivå och inte leder till önskade effekter i instituten som helhet. För att verka för ett gott konsumentskydd har inspektionen satsat på förebyggande åtgärder för konsumentfrågorna. Det har även gjorts en uppföljning av institutens klagomålshantering som ett fördjupat samarbete med har påbörjats. Sammantaget gör regeringen bedömningen att i allt väsentligt har bedrivit verksamheten i enlighet med sina mål och att verksamheten har bidragit till effektiviteten och stabiliteten i den finansiella sektorn. föreligger dock problem med långa handläggningstider för vissa ärendetyper och ett inte tillfredsställande antal platsbesök. Regeringen aviserade i en tidigare budgetproposition (prop. 1994/95:100, bilaga 8, s. 96) att ambitionsnivå och resursbehov för den finansiella tillsynen långsiktigt skulle analyseras i samband med den fördjupade prövningen av inspektionen för budgetåren 1997-1999. tillsatte emellertid regeringen en kommitté med uppdrag att göra en översyn av rörelse- och tillsynsreglerna för kreditinstitut och värdepappersbolag (, Fi 1995:09, dir. 1995:106). Kommittén skall värdera hur angelägna olika tillsynsuppgifter är men även göra en analys av vilka resurser som fordras för att tillsynsarbetet i enlighet med kommitténs övriga förslag skall kunna utföras. I det sammanhanget skall kommittén inte bara ange önskvärd ambitionsnivå utan också uttala sig om tillsynsarbetets inriktning vid en oförändrad resursnivå för . arbete bör inte, som regeringen också påpekade i förra årets budgetproposition (prop. 1996/97:1 utg.omr. 2 anslag A 6), föregripas. Bedömningen på lång sikt av ambitionsnivån och resursbehovet för den finansiella tillsynen bör anstå till dess kommittén avlämnat ett betänkande. Ett betänkande från beräknas föreligga . Regeringens bedömning av resursbehov på lång sikt bör därför ske i budgetpropositionen . I budgetunderlaget för har yrkat en ökning av ramanslaget med , avseende ökade kostnader dels för utrikes resor, dels för finansmarknadsstatistiken. Inspektionen anger att kostnaderna för utrikes resor ökat kraftigt främst beroende på och sedermera på det svenska EU- medlemskapet, som bl.a. inneburit att inspektionen har tillsynsansvar över svenska finansiella instituts utländska filialer inom EES. De ökade resekostnaderna är en följd av dels en höjd ambitionsnivå för hemlandstillsynen, dels deltagande i nya internationella arbetsgrupper, dels det faktum att inspektionens generaldirektör fr.o.m. övertog ordförandeskapet för rådgivande bankkommittén (BAC) inom . har det övergripande ansvaret för den officiella finansmarknadsstatistiken och kostnaderna belastar inspektionens ramanslag. Huvuddelen av statistiken framställs av () på beställning av inspektionen. Kostnaden för detta har uppgått till ca . SCB har angett att EU-anpassningen ställer krav på väsentliga förändringar av finansmarknadsstatistiken. SCB uppskattar de ökade kostnaderna till . Regeringens bedömning med anledning av revisionens iakttagelser har granskat årsredovisning och har inga invändningar. Slutsatser skall bidra till att målet stabilitet och effektivitet i det finansiella systemet uppnås. Inspektionen skall vidare verka för ett gott konsumentskydd. Inom ramen för detta arbete anser regeringen att inspektionen bör fortsätta prioriteringen av riskhanteringsfrågor och tillse att det utförs ett ökat antal platsbesök hos instituten under tillsyn. Det är även betydelsefullt att det vidtas åtgärder för att minska handläggningstiderna för auktorisationsärenden. Mot denna bakgrund föreslår regeringen i tilläggsbudgeten att inspektionen får en engångsvis anslagshöjning med . Det är även viktigt att bedriver sin verksamhet så att nödvändiga utrikes resor kan genomföras och finansmarknadsstatistiken kan bekostas. Det är sannolikt att kraven på statistiken kommer att öka både vad gäller förbättrad kvalitet och statistikförsörjning inom nya områden. De ökade kravens omfattning kan dock inte anges med säkerhet . Det är väsentligt att inspektionen utövar en effektiv hemlandstillsyn bl.a. genom att öka antalet platsundersökningar i utlandet. Inspektionen har även viktiga uppgifter att fylla genom generaldirektörens ordförandeskap i BAC och deltagande i nya internationella arbetsgrupper. I avvaktan på betänkande och med hänsyn till att en bedömning av inspektionens långsiktiga resursbehov bör ske inför , föreslår regeringen emellertid inte någon höjning av anslaget för . För att klara de ökade kraven och förändrade uppgifterna bör inspektionen göra omprioriteringar i verksamheten. 1,2, 3 Anslags- sparande 4112 Därav 1996 Utgift 3135 2, 3 2000 1998 Förslag 985 1 Beloppen anges i tusental kronor 2 - avser 3 är summan 862 anvisas ett ramanslag för förvaltningskostnader. Motsvarande belopp avräknas från de årliga avgifter som tas ut av de institut som omfattas av insättningsgarantin och redovisas under inkomsttitel. De årliga avgifterna för systemet som helhet skall uppgå till av de garanterade insättningarna till dess att behållningen i garantisystemet uppgår till av dessa insättningar. Avgifterna är negativt relaterade till kapitaltäckningsgraden i instituten och får variera mellan och . För uppgick de sammanlagda avgifterna till ca . I samband med avvecklingen av det statliga bankstödet ombildades till . Vid utgången av /96 hade ett anslagssparande på som härrör från avveckling. Regeringens överväganden Resultatbedömning Genom lagen (1995:1571) om insättningsgaranti, som trädde i kraft , infördes en statlig garanti för insättningar hos banker och vissa värdepappersbolag. Uppgiften att handlägga frågor om insättningsgaranti lades på . I samband med avvecklingen av det statliga bankstödet ombildades till . Vid ombildningen flyttades kvarvarande bankstödsuppgifter till och verksamhet renodlades till att avse insättningsgarantifrågor. De övergripande målen för nämndens verksamhet /96 har varit att på ett kostnadseffektivt sätt administrera insättningsgarantisystemet och skapa beredskap för att utbetalningarna vid ersättningsfall kan göras korrekt inom de tidsramar som lagen om insättningsgaranti föreskriver. En av huvuduppgifter är att se till att organisationen snabbt kan förstärkas i händelse av ersättningsfall och genom utbildningsinsatser förbereda en sådan förstärkning. Nämnden har träffat avtal med , Finans- inspektionen och om att dessa myndigheter skall ställa tjänstemän till förfogande för att förstärka nämnden vid ersättningsfall. ingår sammanlagt nio personer från dessa myndigheter i den s.k. beredskapsstyrkan. har även vidtagit andra åtgärder som förberedelse inför ett eventuellt ersättningsfall. Om ett institut som tar emot insättningar både i och utomlands fallerar föreligger behov av samarbete mellan nämnden och motsvarande utländska garantisystem. Nämnden skall därför ingå och följa upp samarbetsavtal med företrädare för utländska garantisystem samt besluta om att insättningar som finns hos svenska och utländska instituts filialer skall omfattas av garantin. Nämnden har också påbörjat överläggningar om samarbetsavtal med företrädare i , , , , , och . En annan av huvuduppgifter är att beräkna och debitera de årliga, riskrelaterade avgifterna som skall betalas av instituten samt att förvalta dessa avgifter. Medlen skall placeras på räntebärande konto i till rörlig och fast ränta med olika löptider. beslutade nämnden att förvaltningen skulle läggas ut på externa medelsförvaltare. Efter ett upphandlingsförfarande har avtal träffats med fyra medelsförvaltare som ger förvaltarna mandat att bedriva aktiv förvaltning inom vissa ramar som beslutas av nämnden. Regeringen ser positivt på de av vidtagna åtgärderna och bedömer att nämnden har vidtagit viktiga förberedelser inför ett eventuellt ersättningsfall. Ett visst arbete återstår dock bl.a. med att vidareutbilda beredskapsstyrkan och träffa nödvändiga avtal med utländska myndigheter. I budgetunderlaget för har yrkat att nämnden för anvisas ett ramanslag på och har anfört bl.a. följande. I det yrkade beloppet ingår kostnaden för arvode till de externa medelsförvaltarna. Arvodet till förvaltarna uppgår till en viss fast andel av marknadsvärdet av de förvaltade medlen. Storleken på arvodet beror på hur mycket avgiftsmedel som instituten betalar in samt på resultatet av förvaltningen. Nämnden har uppskattat kostnaden till . Den extra kostnaden som förvaltning i extern regi medför uppvägs enligt nämnden med stor sannolikhet av ett positivt förvaltningsresultat. I yrkat belopp ingår också ett förslag om oförändrat belopp på avsett för att täcka övriga förvaltningskostnader. Regeringens bedömning med anledning av revisionens iakttagelser har granskat årsredovisning och har inga invändningar. skall på ett kostnadseffektivt sätt administrera insättningsgarantisystemet och skapa beredskap för att utbetalningar vid ersättningsfall kan göras korrekt och inom lagstadgad tid. budgetproposition redovisade regeringen att för budgetåren 1998 och 1999 hade ca reserverats för nämnden inom utgiftsområdet - vilket var ett betydligt lägre belopp än för - och konstaterade att, även om det första verksamhetsåret medför vissa engångskostnader, ytterligare medel sannolikt kommer att behöva tillföras nämnden . För att under skall kunna uppfylla sina mål finner regeringen att nämnden har ett behov av ytterligare medel för att täcka sina förvaltningskostnader. Regeringen anser även att den extra kostnaden för förvaltningen i extern regi av avgiftsmedlen framstår som rimlig. Regeringen konstaterar emellertid att har ett anslagssparande på som härrör från . Detta anslagssparande bör utnyttja för att täcka de ökade kostnaderna . Regeringen föreslår därför inte någon ökning av anslaget för . och kostnader för statsskuldens förvaltning (anslagen A 8 och A 9) skall ta upp lån i och i utlandet för att finansiera löpande underskott i statsbudgeten samt förvalta statsskulden så effektivt som möjligt. Det ankommer vidare på att tillhandahålla viss kreditgivning till och motta inlåning från statliga myndigheter och bolag. ansvarar även för att utfärda garantier som har beslutat om och att samordna den statliga garantiverksamheten. skall dessutom verka för en god kassahållning inom det statliga området. övergripande mål för /96 var att långsiktigt minimera kostnaden för statsskulden inom ramen för penningpolitikens krav, bidra till en god kassahållning i staten och därigenom minska räntekostnaderna för staten, ge lån och placeringsmöjligheter till statliga myndigheter och bolag till så goda villkor som möjligt utan att suventionera kundernas verksamhet samt på ett effektivt sätt tillhandahålla och bevaka garantier enligt beslut av regering och riksdag. Regeringen bedömer att i allt väsentligt har uppnått angivna mål. Nedan följer en genomgång av de enskilda områdena. Eftersom kostnader som uppkommer i upplåningsverksamhet belastar såväl anslaget A 8 som A 9 redovisas resultatet inom dessa anslag gemensamt nedan. Resultatet för garantiverksamheten redovisas under anslaget A 10. Resultatbedömning Upplåning och statsskuldsförvaltning har satt upp mål för statsskuldförvaltningen. har inom ramen för dessa mål av regeringen givits långtgående befogenheter att välja upplåningsstrategi. Regeringen anger endast ramar för omfattningen av valutaupplåningen, medan övriga beslut om statsskuldpolitiken fattas av . I frågor av betydelse för penningpolitiken måste dock samråda med . En väl balanserad statsupplåning i syfte att långsiktigt hålla nere kostnaderna medför krav på avvägning mellan olika riskaspekter i upplåningen, särskilt vad gäller räntebindningstid och valutasammansättning. Hänsyn måste även tas till hur upplåningen påverkar marknadens funktionssätt eftersom detta indirekt påverkar möjligheten att på lång sikt erhålla låga upplåningskostnader. Mot bakgrund av statsskuldspolitikens ökade betydelse tillsatte regeringen en utredning, Statsskuldspolitiska utredningen, med uppgift att utreda vissa frågor avseende statens upplåning och förvaltningen av statsskulden. Utredningen har studerat statsskuldspolitikens mål och utvärderingsfunktionerna. Utredningen lämnade sitt betänkande Statsskuldspolitiken (SOU 1997:66) . I detta finns förslag vad gäller verksamhetens mål och utvärderingsmetoder. Regeringens förslag med anledning av betänkandet avses att presenteras i en proposition . I avvaktan på denna föreslås ingen ändring av de gällande målen. Inte heller föreslås någon förändring av utvärderingsmetoderna. upplåning sker i princip på fyra marknader; den nominella värdepappersmarknaden i kronor, den internationella kapitalmarknaden, hushållsmarknaden samt den reala värdepappersmarknaden i kronor. Marknaden för nominella värdepapper i kronor utgör den traditionellt viktigaste finansieringskällan. Efter avskaffandet av valutalånenormen har även upplåning på den internationella kapitalmarknaden utgjort en viktig finansieringskälla för Rikgäldskontoret. Hushållsmarknadens andel av statsskulden har minskat , men utgör ett viktigt komplement till övriga finansieringskällor. skedde vidare en markant ökning av andelen reala värdepapper, främst på bekostnad av nominella värdepapper. Utvärderingen av upplåningsverksamhet sker med hjälp av två, av beslutade, s.k. riktmärkesportföljer, en för skulden i svenska kronor och en för skulden i utländsk valuta. Riktmärkesportföljerna avspeglar en hypotetisk, standardiserad upplåningsstrategi. För att utvärdera resultat studeras skillnaden mellan kostnaderna för den verkliga skuldens förvaltning och de beräknade hypotetiska kostnaderna för riktmärkesportföljerna. Regeringens utvärdering sker över rullande femårsperioder. Såväl hushållsupplåning som kontorets in - och utlåningsverksamhet till statliga myndigheter ingår i riktmärkesportföljen i svenska kronor. Upplåningen på realobligationsmarknaden utvärderas på annat sätt, vilket redovisas nedan, och ingår inte i riktmärkesportföljen. Resultatet för området upplåning och skuldförvaltning har enligt regeringens bedömning i allt väsentligt varit tillfredsställande. Kostnaderna för statsskulden har (som omfattar 5½ kalenderår) understigit riktmärkesportföljernas kostnader med . Under /96 var den verkliga skuldens kostnader högre än riktmärkesportföljernas. Resultaten för de fyra marknaderna kommenteras ytterligare i det följande. STATSSKULDENS SAMMANSÄTTNING DEN 30 JUNI ÅREN 1993-1997 MILJARDER KRONOR 1993 1994 1995 1996 1997 Nominella värdepappersmarknaden 479,4 668,3 807,6 826,6 823,0 - Statsobligationer 414,7 510,0 593,5 631,4 653,6 - Statsskuldväxlar 233,8 149,9 213,1 195,1 159,1 - Kontokredit/dagslån -169,1 8,4 1,0 0,1 10,3 Reala värdepappersmarknaden - 3,1 11,6 49,1 82,5 Hushållsmarknaden 132,9 131,5 124,9 117,2 106,2 - Premieobligationer 52,4 58,4 62,9 57,7 59,3 - Allemansspar 67,0 62,8 50,4 47,6 36,3 - Sparobligationer 5,1 - - - - - Riksgäldskontot 8,4 10,3 11,6 11,9 10,6 Inlåning 8,4 - - - - Hela kronskulden 620,7 802,9 944,1 992,9 1011,7 Internationella kapitalmarknaden 339,7 375,7 426,3 380,7 421,2 Statsskulden 960,6 1178,6 1370,4 1373,6 1432,8 Kortfristiga placeringar - - 0,3 4,2 0,0 Utlåning1 100,5 129,1 155,6 141,5 39,8 1 Fr.o.m. 1994-06-30 netto, dvs. efter avdrag för inlåningar Upplåning på den nominella värdepappersmarknaden har den sammanlagda kostnaden för den nominella statsskulden i kronor överstigit riktmärkesportföljens kostnad med . Den största delen av den högre kostnaden hänförs till /96, då den verkliga skuldens kostnad var högre än riktmärkesportföljens kostnad. Resultatet för /96 förklaras av att den genomsnittliga löptiden (durationen) på den inhemska skulden har varit högre än riktmärkesportföljens. Detta innebar att den faktiska skuldens marknadsvärde ökade mer än riktmärkesportföljens då räntorna föll . Den högre durationen beror dels på att under ett flertal tillfällen överskattat upplåningsbehovet vilket orsakat en överlikviditet vilken påverkat durationen, dels på att in- och utlåningsverksamheten till statliga myndigheter och bolag - en verksamhet som saknar möjlighet att direkt kontrollera omfattningen av - bidragit till en högre duration. Eftersom strävar efter att agera med förutsägbarhet i emissionsverksamheten i syfte att uppnå långsiktigt låga kostnader har kontoret inte på kort sikt justerat för de förändringar i durationen som orsakats av dessa faktorer. Vidare har durationen i den faktiska kronskulden varit högre än riktmärkets p.g.a. att under budgetåret fortsatt arbetet med att förlänga den genomsnittliga löptiden på skulden. Detta har gjorts i syfte att minska refinansieringsrisken och stabilisera statens räntekostnader. Det sammanlagda resultatet för upplåningen i nominella värdepapper i kronor är negativt. Det fastställda målet har därmed inte uppnåtts. Regeringen delar dock uppfattning att det nuvarande riktmärket för skulden i svenska kronor är befattat med brister som instrument för resultatutvärdering. Hänsyn måste även tas till de marknadsvårdande insatser genomför i syfte att främja effektiviteten på den inhemska penning- och obligationsmarknaden, vilka ej ger synbara effekter i resultatutvärderingen mot riktmärkesportföljen. Genom att verka för en väl fungerande och effektiv statspappersmarknad kan bidra till långsiktigt lägre upplåningskostnader för staten. Under budgetåret har genomfört ett antal insatser i detta syfte. Exempel på detta är effektivare emissionsförfarande, emissioner i löptidssegment enligt internationell praxis och uppbyggande av grund för futureshandel. Regeringen ser med tillfredsställelse på de åtgärder som genomfört på den inhemska marknaden i syfte att förbättra effektiviteten. Likt vill därför regeringen betona att resultatbedömningen av inhemsk upplåning inte enbart kan baseras på en jämförelse med riktmärkesportföljen. Upplåning på den internationella kapitalmarknaden över har förvaltningen av den utländska skulden medfört en besparing på totalt jämfört med riktmärket i utländsk valuta. Under /96 uppnåddes en besparing på totalt ca . Genom välavvägda justeringar av ränterisken uppnådde en räntemässig besparing på jämfört med riktmärket. Valutapositionerna bidrog med , framförallt till följd av en försvagning av japanska yen och en förstärkning av italienska lire. anlitar tre externa förvaltare, vilka ansvarar för förvaltning av en mindre del av skulden. uppvisar ett bättre resultat än den mest framgångsrika av dessa förvaltare. Utlandsupplåningen och den ovan nämnda förvaltningen av den utestående utlandsskulden utvärderas skilda från varandra. Även upplåningen på den internationella kapitalmarknaden har varit framgångsrik under /96. Jämfört med andra likvärdiga låntagare har upplåningskostnaden varit lägre. Detta motsvarar en lägre nuvärdesberäknad upplåningskostnad på . RESULTAT AV UPPLÅNING OCH SKULDFÖRVALTNING BUDGETÅREN 1991/92-1995/96 MILJARDER KRONOR 1991/92 1992/93 1993/94 1994/95 1995/961 TOTALT Nominell inhemsk upplåning -750 7110 3890 -1130 -14230 -5110 i utländsk valuta 435 6090 1173 -1045 4668 11321 Summa -315 13200 5063 -2175 -9562 6211 1 /96 omfattar . RESULTAT AV HUSHÅLLSUPPLÅNINGEN. BESPARINGAR GENOM UPPLÅNING FRÅN HUSHÅLLEN JÄMFÖRT MED ALTERNATIVA UPPLÅNINGSFORMER BUDGETÅREN 1991/92-1995/96 MILJARDER KRONOR 1991/92 1992/93 1993/94 1994/95 1995/961 TOTALT Allemansspar 1500 2300 352 242 253 4647 Premielån 224 22 56 43 126 471 Riksgäldskonto 24 17 10 85 -11 125 Totalt 1748 2339 418 370 368 5243 1 /96 omfattar . Regeringen bedömer att upplåningen på den internationella kapitalmarknaden bedrivits effektivt och ändamålsenligt. har uppnått ett gott resultat genom ett flexibelt agerande vad gäller marknader, tekniker och tidpunkter. Regeringen ser med tillfredsställelse på resultatet av förvaltningen av skulden i utländsk valuta, vilken bidragit till väsentliga besparingar för staten. Hushållsupplåning Den nominella hushållsupplåningen utvärderas genom att jämföras med riktmärkesportföljen i kronor. Därutöver beräknar resultatet för hushållsupplåningen genom en jämförelse med kontorets alternativa upplåningskostnad på den nominella värdepappersmarknaden. Vid denna sistnämnda jämförelse har upplåningen på hushållsmarknaden inneburit besparingar på ca . Under /96 uppgick besparingarna till , vilket innebär en minskning på årsbasis jämfört . upplåning på hushållsmarknaden har minskat både i absoluta tal och mätt som marknadsandelar, dels till följd av ökad konkurrens från alternativa sparformer, dels till följd av borttagna skatteförmåner för allemanssparandet.