prop · GL03134 · 1998-01-01 00:00:00 — En sådan ordning omöjliggör emellertid en avräkning av skatteavdrag, arbetsgivaravgifter, utgående mervärdesskatt och debiterad preliminär skatt mot den överskjutande ingående mervärdesskatten när det gäller ränteberäkningen eftersom debiteringar och krediteringar har olika ränteberäkningsdagar. Att företaget inte kan redovisa skatteavdraget, arbetsgivaravgifterna och mervärdesskatten i en och samma skattedeklaration beror på en bestämmelse i 10 kap. 13 § skatte- betalningslagen som säger att en skattedeklaration skall lämnas för varje redovisningsperiod. Den preliminära skatten skall över huvud taget inte redovisas utan debiteras av skattemyndigheten. 6.3 Överväganden och förslag Regeringens förslag: Redovisning av överskjutande ingående mervärdesskatt jämställs med inbetalning av skatt och sådan inbetalning anses ha gjorts den 12, den 17, efter redovisningsperioden. Om mervärdesskatten har redovisats andra månaden efter redovisningsperioden eller senare anses dock inbetalningen ha gjorts vid den ordinarie förfallodagen. Intäktsränta på överskjutande ingående mervärdesskatt skall beräknas från motsvarande tidpunkter. skall få möjlighet att efter begäran få redovisa skatteavdrag, arbetsgivaravgifter och mervärdesskatt på samma sätt som de större företagen, dvs. senast den 26, den 27, efter redovisningsperioden. Betalningen av skatten skall då också ske som gäller för de större företagen. Kostnadsränta vid för sen betalning skall januari generellt tas ut efter en procentsats motsvarande basräntan. Skälen för regeringens förslag: Nuvarande regler om avräkning av skatt mot överskjutande ingående mervärdesskatt som redovisats av sådana skattskyldiga som är skyldiga att redovisa mervärdesskatt på ett beskattningsunderlag som exklusive gemenskapsinterna förvärv och import för beskattningsåret beräknas sammanlagt uppgå till högst (mindre företag) medför att ränta i vissa fall debiteras på skattebelopp som avräknats mot mervärdeskatten. Detta är givetvis inte acceptabelt. Skattebetalningslagen är emellertid konstruerad på ett sådant sätt att ränteberäkningen är orubbligt kopplad till betalningsdag både när det gäller kostnadsränta och intäktsränta. För att hitta en lösning på det nu aktuella problemet måste man därför ändra ränteberäkningsdag. Problemet kan lösas genom införandet av en regel som jämställer redovisning av överskjutande ingående mervärdesskatt med inbetalning av skatt och som anger att en sådan inbetalning skall anses ha gjorts vid den första förfallodagen efter redovisningsperioden om mervärdesskatten har redovisats i den månaden, dvs. den 12, utom då skatten skall anses ha betalats den 17. Regeln har sin plats i 16 kap. 7 § skattebetalningslagen. En sådan regel innebär i praktiken att man sätter en ränteberäkningsdag på överskjutande ingående mervärdesskatt till den första ordinarie förfallodagen i den månaden. Om den överskjutande ingående mervärdesskatten ger upphov till ett överskott och detta betalas ut senare eller om det får stå kvar på kontot för att användas för betalning av framtida skatteskulder, kommer med en sådan lösning intäktsränta att beräknas på överskottet. Räntan kommer att beräknas från och med den 13 efter redovisningsperioden om deklarationen lämnats under den månaden utom då räntan kommer att beräknas från den 18. Det är ju också i grund och botten en rimlig ordning. Det finns ju inget som säger att den som använder mervärdesskatten för betalning av en redan uppkommen skatteskuld skall behandlas gynnsammare än den som låter mervärdesskatten stå kvar på kontot för att användas för betalning av framtida skatteskulder. Om i stället en skuld uppkommer på kontot på förfallodagen, exempelvis på grund av att F-skatt eller särskild A-skatt debiterats eller av att deklarationen visar att skatt skall betalas, kommer det saldo på vilket kostnadsränta skall beräknas att ha minskats med eventuell överskjutande ingående mervärdesskatt. Om mervärdesskatten har redovisats i andra månaden efter redovisningsperioden eller senare bör betalningen anses ha gjorts den dag mervärdesskatten senast skall ha redovisats. Den nu angivna ordningen bör inte begränsas till att endast gälla för de mindre företagen. Den bör gälla även de större. Detta innebär att också den gruppen skattskyldiga kommer att undgå att påföras kostnadsränta på sådan debiterad preliminär skatt som avräknas mot överskjutande ingående mervärdesskatt. De nya ränteberäkningsreglerna föreslås gälla . Även om de negativa effekterna av de nuvarande ränte- beräkningsreglerna elimineras bör det även för företag med ett beskattningsunderlag vara tillåtet att, om de så önskar, redovisa skatteavdrag, arbetsgivaravgifter och mervärdesskatt på samma sätt som de som har ett större beskattningsunderlag. De skulle då inte behöva lämna en extra skattedeklaration för den redovisningsperiod som utvisar överskjutande ingående mervärdesskatt om de vill ha mervärdesskatten återbetald . En sådan ordning skulle exempelvis vara till fördel för dem med regelmässigt stor utlandsomsättning men en omsättning i . Vi föreslår därför att skattebetalningslagen kompletteras med en regel som gör det möjligt även för mindre företag att redovisa mervärdesskatten redan månaden efter redovisningsperioden. Ett sådant sätt att redovisa bör dock av administrativa skäl kräva en viss kontinuitet. Det bör alltså inte vara möjligt att från månad till månad använda olika redovisningssätt. För att lindra effekterna av nuvarande ränteberäkningsregler i de fall avräkning sker av en skattefordran mot överskjutande ingående mervärdesskatt bör dessutom kostnadsräntan vid för sen betalning, som enligt 19 kap. 8 § skattebetalningslagen nu tas ut efter en räntesats som motsvarar basräntan plus , januari generellt tas ut efter en procentsats motsvarande basräntan. Vi föreslår en sådan ordning. 7 Tjänsteställe för ledamöter i skattenämnd Regeringens förslag: Tjänsteställe för ledamöter i skattenämnd skall i likhet med vad som gäller för nämndemän i domstol anses vara bostaden. förslag överensstämmer med regeringens förslag. Skälen för regeringens förslag: Ledamöter i skattenämnd får ersättning för sitt uppdrag enligt samma regler som gäller för nämndemän i länsrätt (3 kap. 22 § förordningen [1990:1293] med instruktion för skatteförvaltningen). För nämndemän gäller i beskattningshänseende en särskild bestämmelse om tjänsteställe som innebär att tjänstestället för dem skall anses vara bostaden (punkt 3 av anvisningarna till 33 § kommunal- skattelagen [1928:370]). Det medför bl.a. att deras resor mellan bostaden och domstolen skattemässigt betraktas som tjänsteresor. Ledamöter i skattenämnd omfattas inte av denna särskilda bestämmelse om tjänsteställe. För dem gäller liksom tidigare att tjänstestället är den plats där de fullgör huvuddelen av sitt arbete. har uppgivit att skattemyndigheterna organiserat skattenämndernas arbete på så sätt att ledamöterna endast undantagsvis tillställs ärendematerial för inläsning och annat förberedelsearbete inför nämndens sammanträden. ledamöter fullgör alltså med den arbetsordningen inte huvuddelen av sitt arbete för nämnden i bostaden utan vid sammanträdet. Tjänsteställe för ledamöter i skattenämnd anses därför till skillnad mot vad som gäller för nämndemän i domstol vara den plats där sammanträdena normalt äger rum. En ledamot i skattenämnd bör enligt regeringens mening fullgöra sitt uppdrag på samma ekonomiska villkor som en nämndeman i länsrätt, inte bara i fråga om arvode, utan också i fråga om möjligheten att få ersättning för resor till och från sammanträdesorten. Regeringen föreslår därför att tjänsteställe för ledamöter i skattenämnd i likhet med vad som gäller för nämndemän i domstol skall anses vara bostaden. Förslaget föranleder en ändring i punkt 3 av anvisningarna till 33 § kommunalskattelagen. Den nya bestämmelsen bör träda i kraft . Regeringen ställer sig bakom förslag att bestämmelserna bör tillämpas redan för tid , dvs. från den tidpunkt då de nya ersättningsreglerna för ledamöter i skattenämnd började gälla. 8 Ny regionindelning för skatteförvaltningen Den nya regionindelning för skatteförvaltningen som kommer att gälla fr.o.m. innebär att anknytningen till länsindelningen upphör. För alla de nya regionala myndigheterna utom Skatte- myndigheten i och i kommer verksamhetsområdet att omfatta mer än ett län. Detta föranleder ändring i ett stort antal lagar. Med något enstaka undantag är det dock bara fråga om utbyte av ord, t.ex. att ordet län byts ut mot region . De förslag som läggs fram omfattar ändringar av nämnda slag i alla lagar som är i kraft och där det kan ha någon praktisk betydelse att ändringen blir gjord. Den avgränsningen har sålunda gjorts att - upphävda bestämmelser inte har tagits med, trots att de i vissa fall har fortsatt tillämpning på grund av övergångsbestämmelser, - ändring i flertalet fall inte har gjorts i ikraftträdande- och övergångsbestämmelser till tidigare ändringsförfattningar, - vissa lagar som inte formellt har upphävts eller varit tidsbegränsade till sin giltighet, men som ändå får anses ha spelat ut sin roll, inte har tagits med. Det gäller t.ex. lagarna om 1975 respektive folk- och bostadsräkningar. Ändringarna är av så enkel beskaffenhet att det inte har funnits skäl att behandla dem i författningskommentaren (avsnitt 10). 9 Ekonomiska konsekvenser Förslagen vad gäller räntebestämmelserna i skattebetalningslagen leder till en marginell minskning av statens ränteinkomster. Till största delen är det fråga om en tillfällig sänkning. Förslagen om utökad kontrolluppgiftsskyldighet beträffande utfärdande av optioner och avslutande av options- och terminsaffärer kan å andra sidan förväntas ge en något effektivare beskattning av sådana transaktioner. Även här är det fråga om en från statsfinansiell synpunkt marginell förändring. Sammantaget bedöms förslagen inte få några beaktansvärda statsfinansiella konsekvenser. De bedöms inte heller nämnvärt påverka vare sig skatteförvaltningens kostnader eller fullgörandekostnaderna för skattskyldiga m.fl. 10 Författningskommentar 10.1 Förslaget till lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483) 8 kap. 19 § Genom en ändring i kommunalskattelagen (1928:370) har införts en ny sjunde mening i punkt 3 andra stycket av anvisningarna till 33 § samma lag (se prop. 1996/97:133, bet. 1996/97:JuU17, rskr. 1996/97:216, SFS 1997:438). Någon följdändring gjordes då inte i den nu aktuella paragrafen. Hänvisningen i andra stycket till kommunalskattelagen blev därigenom felaktig. Detta rättas nu till. 10 kap. 18 § I andra stycket, som är nytt, har införts en bestämmelse som ger den som är skyldig att redovisa mervärdesskatt på ett beskattningsunderlag som exklusive gemenskapsinterna förvärv och import för beskattningsåret beräknas sammanlagt uppgå till högst möjlighet att efter beslut av skattemyndigheten redovisa mervärdesskatt på samma sätt som dem med ett större beskattningsunderlag, dvs. senast den 26, den 27, efter redovisningsperioden. Om den tidigare redovisningsordningen har valts skall skatten också betalas på det sätt som gäller för dem som har ett större beskattningsunderlag än . Detta följer av 16 kap. 4 §. beslut om en ändrad skatteredovisning skall normalt gälla 12 månader framåt i tiden. Därigenom undviks det administrativa merarbete som skulle bli följden om den skattskyldige kunde få redovisningstiderna ändrade månad för månad. Fall kan dock uppkomma där den skattskyldige har berättigade önskemål om ändrade redovisningstider under endast . En möjlighet har därför införts för skattemyndigheten att avvika från 12-månadersregeln. Det kan vara fråga om en skattskyldig som efter en ändring av redovisningstiderna fått ändrade förhållanden. Han kan exempelvis vid tiden för beslutet om ändrade redovisningstider ha haft en stor exportomsättning men därefter lagt ned den verksamheten. Huvudregeln är dock att skattemyndighetens beslut skall gälla minst tolv på varandra följande redovisningsperioder. 22 a § Genom paragrafen har lagen kompletterats med en bestämmelse som anger när den skattedeklaration i vilken mervärdesskatt för ett helt beskattningsår har redovisats enligt bestämmelserna i 15 § skall ha kommit in till skattemyndigheten. Det skall ha skett senast den 12 i andra månaden efter redovisningsperiodens utgång med undantag för månaderna , då deklarationen i stället skall ha kommit in senast den 17. Om den mervärdesskattskyldige är skyldig att också redovisa skatteavdrag och arbetsgivaravgifter på ersättning för arbete som betalats ut skall detta ske löpande i skattedeklarationer som skall ha kommit in till skattemyndigheten enligt bestämmelserna i 22 §. 23 § Ändringen i första stycket är en direkt följd av att det förts in ett nytt andra stycke i 18 § som inte avses gälla kommuner och landsting. 16 kap. 4 § Paragrafens tillämpningsområde har genom ändringen i första stycket utvidgats till att också avse mervärdesskatt som avser en redovisningsperiod på ett helt beskattningsår och som skall redovisas enligt bestämmelserna i 10 kap. 22 a §. I detta fall skall skatten också ha betalats senast som skattedeklarationen skall ha kommit in till skattemyndigheten. I detta sammanhang införs i samma stycke i förtydligande syfte även en hänvisning till 10 kap. 12 §. Härigenom klargörs att den som genom nämnda paragraf har getts möjlighet att redovisa arbetsgivaravgifter vid någon annan tidpunkt än som anges i kapitlet skall betala avgifterna senast som deklarationen skall ha kommit in till skattemyndigheten. 7 § Ändringen innebär att redovisning av överskjutande ingående mervärdesskatt jämställs med inbetalning av skatt och att inbetalningen anses vara gjord den första förfallodagen efter redovisningsperioden. Om mervärdesskatten har redovisats i andra månaden efter redovisningsperioden eller senare skall dock betalningen anses ha gjorts den dag mervärdesskatten senast skall ha redovisats. Ändringarna medför att kostnadsränta inte kommer att beräknas på sådana skattebelopp, exempelvis skatteavdrag, arbetsgivaravgifter och debiterad preliminär skatt, som täcks av sådan inbetalning som skall anses vara gjord genom en redovisning av överskjutande ingående mervärdesskatt. 19 kap. 7 § Ändringen i första stycket är en följd av ändringen i 16 kap. 7 §. På överskjutande ingående mervärdesskatt som har använts för betalning av annan skatt men som efter ett omprövningsbeslut har ändrats skall kostnadsräntan beräknas från och med dagen efter den dag betalningen enligt 16 kap. 7 § skall anses ha gjorts. 13 § Ändringen i andra stycket är en följd av ändringen i 16 kap. 7 §. Den nya bestämmelsen innebär att intäktsränta på överskjutande ingående mervärdesskatt som inte har använts för betalning av en skattefordran skall beräknas från och med dagen efter den dag då skatten enligt 16 kap. 7 § skall anses vara betald. 10.2 Förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Anvisningar till 19 § punkt 1 Förordningen (1995:559) om stipendium efter genomfört basår inom vuxenutbildning upphörde att gälla . Förordning (1998:52) om stipendium efter genomfört basår inom gymnasial vuxenutbildning träder i kraft . Detta stipendium är av samma karaktär som det som reglerades förordning. Av samma skäl som framfördes i prop. 1995/96:102 s. 13 bör därför uttryckligen i lagtexten anges att sådant stipendium inte är skattepliktig intäkt. punkt 3 I anvisningspunkten har lagts till att ledamöter i skattenämnd skall anses ha sitt tjänsteställe i bostaden. Som redovisats i avsnitt 7 föreslås de nya bestämmelserna tillämpas , dvs. med viss retroaktiv verkan. De föreslagna bestämmelserna innebär en lättnad i beskattningen. Den retroaktiva tillämpningen kan med hänsyn till att det endast är ett begränsat antal personer som berörs av ändringen, inte anses innebära några egentliga praktiska problem. Bestämmelserna kommer därmed också att tillämpas från samma tidpunkt som de nya reglerna om ersättning till ledamöter i skattenämnd började gälla. Ändringen i kommunalskattelagen har betydelse inte bara för avdragsrätten för resekostnader utan också för arbetsgivares skyldighet att göra skatteavdrag och betala arbetsgivaravgifter på ersättningen. De nya bestämmelserna skall i dessa avseenden gälla för resor som företagits . 10.3 Förslaget till lag om ändring i skatteregisterlagen (1980:343) 7 § Enligt 3 kap. 30 § andra stycket mervärdesskattelagen (1994:200) undantas från skatteplikt import av vara som efter importen skall säljas till ett annat . I punkt 28 har införts bestämmelser om att uppgifter som behövs för tillämpningen av reglerna om befrielse från mervärdesskatt vid import skall få registreras i skatteregistret. De uppgifter som skall registreras är bl.a. uppgifter om tullidentifikationsnummer, värdet av varuleveransen, utlämningsdag/tull- taxeringsdag samt importörens och den slutlige köparens namn, adress och registreringsnummer för mervärdesskatt. Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Vid utsändning av arbetstagare till ett annat EU/EES-land eller konventionsland skall den anställdes tillhörighet till ett visst lands socialförsäkringssystem styrkas med ett intyg. Intygen sänds av till berörd skattemyndighet. I punkt 29 har tagits in en bestämmelse om att uppgifter från intygen skall få tas in i skatteregistret. De uppgifter som skall registreras är uppgift om tillämplig lagstiftning, den anställdes namn och personnummer, om den anställde tillhör eller inte tillhör svensk socialförsäkring, vistelseadress i hemlandet och sysselsättningslandet, utsändningsperiodens början och slut, arbetsgivare i och i sysselsättningslandet samt uppgift om den utsände är näringsidkare. Uppgifterna används bl.a. för avstämning av redovisade arbetsgivaravgifter och uppgift om utsänd personal. 19 § Ändringen föranleds av att de uppgifter som skall hämtas in från tullmyndigheterna måste bevaras som de kvartalsrapporter som skall lämnas enligt mervärdesskattelagen. Uppgifterna från tullmyndigheterna skall jämföras med de uppgifter som lämnas i kvartalsrapporterna. Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 10.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:000) om ändring i skatteregisterlagen (1980:343) 7 och 19 §§ Se kommentaren under avsnitt 10.3. Paragraferna föreslås ändrade i prop. 1997/98:63 En reformerad yrkestrafiklagstiftning. 10.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter 3 kap. 32 c § I ett nytt andra stycke införs en skyldighet för värdepappersinstitut att lämna kontrolluppgift vid utfärdande av optioner samt vid slutförande av options- och terminsaffärer även om skyldighet att upprätta avräkningsnota inte finns. Optionerna och terminerna skall utgöra finansiella instrument. Vid avyttring av finansiella instrument skall annars kontrolluppgift lämnas endast om skyldighet föreligger att upprätta avräkningsnota. När optionsaffärer slutförs genom kontantavräkning eller förfall och när terminsaffärer slutförs genom kontantavräkning behöver sådant dokument inte upprättas. Genom den skyldighet som införs skall kontrolluppgift lämnas oavsett hur affären slutförs. Om affären slutförs genom lösen eller leverans behandlas affären såsom förvärv eller försäljning av den underliggande egendomen. Det är det värdepappersinstitut som har registrerat affären som skall lämna kontrolluppgiften. I de fall affären inte registreras, dvs. när handeln inte sker vid en börs, skall i stället det institut som medverkat till affären lämna kontrolluppgift. Stycket har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Tredje stycket har kompletterats så att bestämmelsen omfattar uppgifter om ersättning efter avdrag för kostnader, antalet finansiella instrument samt slag och sort även vid utfärdande av optioner och slutförande av options- och terminsaffärer. I stycket anges också att i förfallssituationerna skall kontrolluppgiften ta upp den ersättning som lämnades vid förvärvet av optionen. Förteckning över remissinstanser till betänkandet Kontroll Reavinst Värdepapper (SOU 1997:27) Följande remissinstanser har avgett yttrande över Skattekontroll- utredningens delbetänkande Kontroll Reavinst Värdepapper (SOU1997:27): Riksbank, Datainspektionen, , , , , Hovrätten över och , Kammarrätten i , Länsrätten i , , Företagens uppgiftslämnardelegation (FUD), i (LO), , , , , , , och . Följande remissinstanser har beretts tillfälle men avstått från att yttra sig över betänkandet: Aktiefrämjandet, Obligationsfrämjandet, Stadshy- potek AB, Akademikers () och (). Lagrådsremissens lagförslag 1 Förslag till lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483) Härigenom föreskrivs i fråga om skattebetalningslagen (1997:483) dels att 8 kap. 19 §, 10 kap. 18 och 23 §§, 16 kap. 4 och 7 §§ samt 19 kap. 7 och 13 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 10 kap. 22 a §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 8 kap. 19 § Från ersättning för ökade levnadskostnader som lämnas vid sådan tjänsteresa som avses i punkt 3 av anvisningarna till 33 § kommunalskattelagen (1928:370) skall skatteavdrag göras endast till den del ersättningen överstiger de schablonbelopp som anges i punkt 3 respektive 3 a eller, när det gäller kostnad för logi, den faktiska utgiften. Om en tjänsteresa som avses i punkt 3 elfte stycket av anvis- ningarna till 33 § kommunalskatte- lagen varar på samma ort eller, i fall som avses i punkt 3 andra stycket sjunde och åttonde meningarna av samma anvisningar, på samma ort, skall skatteavdraget beräknas på hela ersättningen. Skattemyndig- heten får dock, efter ansökan av den som betalar ut ersättningen, besluta att skatteavdrag skall göras enligt första stycket även under en viss . Om en tjänsteresa som avses i punkt 3 elfte stycket av anvis- ningarna till 33 § kommunalskatte- lagen varar på samma ort eller, i fall som avses i punkt 3 andra stycket åttonde och nionde meningarna av samma anvisningar, på samma ort, skall skatteavdraget beräknas på hela ersättningen. Skattemyndig- heten får dock, efter ansökan av den som betalar ut ersättningen, besluta att skatteavdrag skall göras enligt första stycket även under en viss . 10 kap. 18 § Den som är skyldig att redovisa mervärdesskatt på beskattningsunderlag som exklusive gemenskapsinterna förvärv och import för beskattningsåret beräknas sammanlagt uppgå till högst , skall lämna skattedeklaration enligt följande uppställning. Deklaration som skall skall avse skatteavdrag och mervärdesskatt ha kommit in till skatte- och arbetsgivaravgifter för redovisnings- myndigheten senast för redovisningsperio- perioden den januari mars februari april mars maj april juni maj juli juni augusti juli september augusti oktober september november oktober december november januari december november skall besluta att mervärdesskatt som annars skall redovisas enligt första stycket skall redovisas enligt bestämmel- serna i 19 § om den skattskyldige begär det. Beslutet skall, om inte särskilda skäl talar emot det, gälla minst tolv på varandra följande redovisningsperioder. 22 a § En sådan mervärdesskattskyldig som enligt 15 § har en redovisningsperiod som är ett helt beskattningsår skall redovisa mer- värdesskatten i en skattedeklaration som skall ha kommit in till skattemyndigheten senast den 12 i andra månaden efter redovis- ningsperiodens utgång, med undantag för månaderna då deklarationen i stället skall ha kommit in senast den 17. 23 § Kommuner och landsting skall alltid lämna skattedeklaration enligt uppställningen i 18 §, utom , då deklarationen i stället skall ha kommit in till skattemyndigheten senast den 12 . Kommuner och landsting skall alltid lämna skattedeklaration enligt uppställningen i 18 § första stycket, utom , då deklarationen i stället skall ha kommit in till skattemyndigheten senast den 12 . Vad som sägs i 20 § gäller inte kommuner och landsting.