prop · GL031 · 1998-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1997/98:1 Förslag till statsbudget för , reviderad finansplan, ändrade anslag för , vissa skattefrågor, m.m. Regeringens proposition 1997/98:1 Enligt 9 kap. 6 § regeringsformen avger regeringen härmed sitt förslag till statsbudget för och föreslår att beräknar inkomster och beslutar om utgifter för staten i enlighet med de specifikationer som fogats till förslaget. Propositionen innehåller regeringens förslag till statsbudget för . Förslaget till statsbudget, som omfattar alla inkomster och utgifter samt andra betalningar som påverkar statens lånebehov, visar en omslutning på . lånebehov för beräknas till . I propositionen redovisar regeringen en reviderad finansplan, en årsredovisning för staten för /96, en uppföljning av budgeten för samt lämnar förslag till ändrade och nya anslag på tilläggsbudget till statsbudgeten för . Regeringen redovisar utgiftstaket för staten fördelat på de av fastställda utgiftsområdena och socialförsäkringssektorn vid sidan av statsbudgeten. I bilaga 1 redovisas specifikation av statsbudgetens anslag och inkomsttitlar för . Förslag till statsbudget för Utgifter m.m. Utgiftsområde 1 3 976 700 Utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning 2 062 814 Utgiftsområde 3 och uppbörd 5 662 254 Utgiftsområde 4 Rättsväsendet 21 034 170 Utgiftsområde 5 och internationell samverkan 2 811 310 Utgiftsområde 6 Totalförsvar 41 243 865 Utgiftsområde 7 Internationellt bistånd 11 434 400 Utgiftsområde 8 Invandrare och flyktingar 3 863 934 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg 22 499 516 Utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp 37 192 476 Utgiftsområde 11 Ekonomisk trygghet vid ålderdom 62 701 000 Utgiftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn 35 813 561 Utgiftsområde 13 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet 42 723 356 Utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv 47 541 952 Utgiftsområde 15 Studiestöd 21 333 755 Utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning 27 050 554 Utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid 7 334 967 Utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande 22 825 533 Utgiftsområde 19 Regional utjämning och utveckling 3 604 853 Utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård 1 178 052 Utgiftsområde 21 Energi 1 583 041 Utgiftsområde 22 Kommunikationer 24 100 564 Utgiftsområde 23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar 13 725 623 Utgiftsområde 24 Näringsliv 2 698 330 Utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner 93 048 700 Utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. 109 125 000 Utgiftsområde 27 Avgiften till Europeiska gemenskapen 19 645 000 Summa utgiftsområden 687 815 280 Minskning av anslagsbehållningar 5 000 000 Summa utgifter 692 815 280 Myndigheters m.fl. in- och utlåning i , netto 1 842 935 Summa 690 972 345 Inkomstgrupp 1000 Skatter m.m. 601 991 493 Inkomstgrupp 2000 Inkomster av statens verksamhet 39 704 082 Inkomstgrupp 3000 Inkomster av försåld egendom 15 001 000 Inkomstgrupp 4000 Återbetalning av lån 2 690 055 Inkomstgrupp 5000 Kalkylmässiga inkomster 5 337 207 Inkomstgrupp 6000 Bidrag m.m. från EU 10 978 950 Inkomstgrupp 7000 Extraordinära medel avseende EU 269 558 Summa inkomster 675 972 345 Beräknat lånebehov 15 000 000 Summa 690 972 345 Reviderad finansplan 11 1.1 En politik för sysselsättning och rättvisa 13 1.2 Den ekonomiska utvecklingen 15 1.2.1 Den internationella utvecklingen 15 1.2.2 Den svenska utvecklingen 15 1.2.3 Prognos 16 1.2.4 Kalkyl 16 1.2.5 Sysselsättning och arbetslöshet 17 1.3 statsfinanser och stabila priser 17 1.3.1 Finanspolitiken 17 1.3.2 Penning- och valutapolitiken 21 1.4 En strategi för ökad sysselsättning 23 1.4.1 Ökat företagande 23 1.4.2 Skola, vård och omsorg 24 1.4.3 En andra utbildningsrevolution 25 1.4.4 Arbetsmarknaden 25 1.4.5 Hållbara 26 1.4.6 Samarbete för sysselsättning 27 1.5 Skattepolitiken 28 1.6 Fördelningspolitiken 30 2. Förslag till riksdagsbeslut 33 3. Lagförslag 39 3.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:1387) om statens upplåning 41 3.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1744) om allmänna egenavgifter 42 3.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter 43 3.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1920) om allmän löneavgift 46 3.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster 46 3.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader 48 3.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för grupplivförsäkring, m.m. 49 3.8 Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt 49 3.9 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1332) om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt 51 3.10 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring 52 3.11 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1336) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring 52 3.12 Förslag till lag om ändring i taxeringslagen (1990:324) 52 3.13 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1536) om räntefördelning vid beskattning 53 3.14 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:439) om beskattning, förtullning och folkbokföring under krig eller krigsfara m.m. 54 3.15 Förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) 54 3.16 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1331) om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) 57 3.17 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1345) om ändring i lagen (1983:1092) med reglemente för Allmänna pensionsfonden 57 3.18 Förslag till lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483) 58 3.19 Förslag till lag om ändring i lagen (1997:323) om statlig förmögenhetsskatt 58 3.20 Förslag till lag om ändring i lagen (1997:324) om begränsning av skatt 62 3.21 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter 63 3.22 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:725) om skattereduktion för utgifter för byggnadsarbete på bostadshus 64 4. Budgetförslag med utgiftstak för den offentliga sektorn 67 4.1 Inledning 69 4.2 Förutsättningar 69 4.2.1 Politiska prioriteringar 69 4.2.2 Den makroekonomiska utvecklingen 70 4.3 De offentliga finansernas utveckling 70 4.3.1 Den offentliga sektorns finansiella sparande 71 4.3.2 Statsbudgetens utveckling 71 4.3.3 Statsbudgetens inkomster 72 4.3.4 Statsbudgetens utgifter 72 4.3.5 Lånebehovet 73 4.3.6 Statsskulden 73 4.4 Uppföljning av 74 4.4.1 Inledning 74 4.4.2 Inkomster och utgifter 75 4.5 Utgiftstak 78 4.5.1 Utgiftstakets konstruktion 78 4.5.2 Utgiftstak för den offentliga sektorn 79 4.5.3 Utgiftstak för staten 79 4.5.4 Beskrivning av utgiftsområden m.m. 82 4.6 Lån för myndigheters investeringar i anläggningstillgångar och myndigheters krediter i 92 4.7 Redovisning av beställningsbemyndiganden 94 4.8 Budgeteffekter av förändrade skatteregler 95 4.9 Bemyndigande för ramanslag 97 Appendix till avsnitt 4 99 5. Förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten för 105 5.1 Inledning 107 5.2 Utgiftsområde 1 107 5.3 Utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning 109 5.4 Utgiftsområde 4 Rättsväsendet 110 5.5 Utgiftsområde 6 Totalförsvar 110 5.6 Utgiftsområde 7 Internationellt bistånd 111 5.7 Utgiftsområde 8 Invandrare och flyktningar 111 5.8 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg 112 5.9 Utgiftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn 114 5.10 Utgiftsområde 13 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet 114 5.11 Utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv 115 5.12 Utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning 116 5.13 Utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid 117 5.14 Utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande 117 5.15 Utgiftsområde 19 Regional utjämning och utveckling 118 5.16 Utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård 118 5.17 Utgiftsområde 21 Energi 119 5.18 Utgiftsområde 22 Kommunikationer 120 5.19 Utgiftsområde 23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar 122 6. Ekonomisk styrning av statlig verksamhet 125 6.1 Utveckling av den ekonomiska styrningen 127 6.2 Affärsverkens upplåning 129 7. Uppföljning av /96 131 7.1 Årsredovisning för staten 133 7.2 Garantier 135 7.3 Statsbudgeten och utfallet /96 136 7.4 Avgiftsbelagd verksamhet 138 7.5 Revisionens iakttagelser 139 7.6 EA-värderingen 141 7.7 utveckling 141 8. Vissa skattefrågor 157 8.1 Inledning 159 8.2 Allmänna överväganden 159 8.2.1 Inkomstskatten efter 1998 160 8.2.2 Ökad miljörelatering av skatterna 161 8.2.3 Beskattningen av tjänster 161 8.2.4 Nya regler för utfärdande av F-skattsedel 162 8.3 Förändrad avgiftsstruktur 162 8.3.1 Allmänna utgångspunkter 162 8.3.2 De allmänna egenavgifterna 164 8.3.3 Tilläggspensionsavgiften 165 8.3.4 Sjukförsäkringsavgiften 166 8.3.5 Folkpensionsavgiften 167 8.3.6 Arbetsskadeavgiften 168 8.3.7 Förändring av det sammantagna uttaget av arbetsgivaravgifter och allmän löneavgift till följd av kortare sjuklöneperiod 168 8.3.8 Den särskilda löneskatten och den särskilda premieskatten för grupplivförsäkring m.m. 169 8.3.9 Sammanfattning av förslagen om förändrade avgiftsnivåer 170 8.4 Förmögenhetsskatten 170 8.5 Reseavdrag 171 8.6 Energiskattefrågor 172 8.6.1 Produktionsskatten på el 172 8.6.2 Elpannor i fjärrvärmesystemet 172 8.6.3 Principer för beviljande av pilotprojektsdispenser avseende etanol 173 8.7 Förlängd tid för s.k. ROT-avdrag 174 8.8 Finansiella effekter 175 Bilagor Bilaga 1 Specifikation av statsbudgetens utgifter och inkomster Bilaga 2 Svensk ekonomi Bilaga 3 Avstämning av det svenska konvergensprogrammet Bilaga 4 Avstämning av målet om en halverad öppen arbetslöshet Bilaga 5 Årsredovisning för staten 6 skattereform - en värdering Bilaga 7 Fördelningspolitisk redogörelse Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Svenska folket kan möta nästa sekel med tillförsikt och framtidstro. Vi kommer att ta steget in med hög tillväxt, låg inflation och sjunkande arbetslöshet. Låneberoendets tid är förbi. Överskott i de offentliga finanserna skall pressa tillbaka statsskulden. Vi kan åter forma vår gemensamma framtid ett samhälle där ingen lämnas utanför. På stabil grund kan politiken inriktas mot att utveckla . Arbetslösheten skall betvingas. skall den öppna arbetslösheten vara halverad till . Därefter är målet full sysselsättning. Skolan, vården och omsorgen skall förbättras. Regeringen vill utveckla välfärdens kärna. Därför skall nya resurser i första hand tillföras skolan, vården och omsorgen om barn och äldre. Rättvisan skall stärkas. När utrymme finns skall de som har burit tyngst bördor i saneringen av de gemensamma finanserna stå främst. Valet mellan skattesänkningar och bidragsförändringar skall styras av vad som bäst gynnar en rättvis fördelning och mest bidrar till tillväxt och ökad sysselsättning. Regeringen kan inte acceptera att löntagarnas uppoffringar under de svåra år som vi har bakom oss används till att finansiera skattelättnader för höginkomsttagare under de goda år som ligger framför oss. Fria och trygga människor, ett vitalt näringsliv och internationellt engagemang skall känneteckna vårt land i det nya seklet. Med en politik som står i samklang med övriga skall vi ta steget in . skall vara en företagarnation som uppmuntrar nytänkande och innovationer. Företagens villkor skall vara stabila och konkurrenskraftiga. Hela vårt land måste engageras i kampen för minskad arbetslöshet. Ingen uppgift är nu viktigare än att leda bort från arbetslöshet och in i en utveckling för nya jobb. 1.1 En politik för sysselsättning och rättvisa Svensk ekonomi står starkare än på mycket . Grunden för en god utveckling är lagd. De offentliga finanserna har tack vare saneringsprogrammet förbättrats i en takt som saknar internationellt motstycke. De budgetpolitiska målen ligger fast och kommer att uppnås. Underskottet i den offentliga sektorns finansiella sparande beräknas bli av BNP 1997. De statliga utgiftstaken ligger fast. uppnås balans i de offentliga finanserna. Den ekonomiska politiken syftar till tillväxt, sysselsättning och rättvisa. Politiken inriktas på ekonomisk stabilitet, med sunda offentliga finanser och stabila priser, och på förbättrade förutsättningar för omvandling och utveckling. Erfarenheterna visar vilka förödande konsekvenser en ekonomisk instabilitet med exploderande statsskuld och hög inflation har för möjligheterna att värna sysselsättning och välfärd. Sysselsättningspolitiken bygger på fem grundstenar. Arbetslösheten skall minskas huvudsakligen genom att fler människor får arbete eller utbildning som ger ökade möjligheter till arbete. Arbets- och kompetenslinjen gäller. Huvuddelen av sysselsättningsökningen bör ske i den privata sektorn. I den offentliga sektorn skall verksamheter prioriteras framför transfereringar. vården och omsorgen utgör kärnan i välfärden. Det krävs en bättre fungerande lönebildning för att arbetslösheten skall kunna halveras. Statsfinanserna skall vara sunda och priserna stabila. En politik för sysselsättning Den svenska ekonomins styrka kommer inifrån. Den strama budgetpolitiken som syftar till att sanera de offentliga finanserna har burit frukt. Räntorna har fallit kraftigt. Förtroendet för svensk ekonomi och svensk ekonomisk politik har stärkts både bland hushåll och företag. Vi befinner oss i den första konjunkturuppgången som inte har föregåtts av en expansiv ekonomisk politik eller en devalvering. Konjunkturförstärkningen sker med bibehållen låg inflationstakt och förtroende för prisstabiliteten. Genom den snabba förbättringen av de offentliga finanserna har handlingsfrihet återskapats. Regeringen konkretiserar nu den satsning på arbete och utbildning som presenterades i den ekonomiska vårpropositionen (prop. 1996/97:150). Trots dessa nya åtgärder sjunker utgiftskvoten kraftigt för . Skolan, vården och omsorgen stärks. till- förs den kommunala sektorn för att främja sysselsättningen och säkra kvaliteten på välfärden. I denna proposition föreslås dessutom att den kommunala sektorn 1999 och tillförs ytterligare vardera året i en nivåhöjande satsning. Därmed kommer skolan, vården och omsorgen att ha tillförts sammanlagt 2000 i jämförelse med 1996. Utbildningen byggs ut för att långsiktigt stärka konkurrenskraft. Dessutom föreslås i denna proposition en tidigareläggning av utbildningssatsningen med 1 000 platser i kvalificerad yrkesutbildning och 10 000 hög- skoleplatser till . Politiken inriktas på hållbar tillväxt. Ett lokalt och ett nationellt investeringsprogram genomförs. Företagsklimatet förbättras ytterligare. har tidigare beslutat om att ändra ansvaret för sjuklöneperioden så att arbetsgivarna ansvarar från dag 2 till dag 28. Detta har mötts av kritik från båda parter på arbetsmarknaden, trots att förslaget från början kom från arbetsgivarna. Därför föreslår regeringen nu att arbetsgivarna enbart skall vara ansvariga för dag 2 14. Den för löntagarna viktiga frågan om den kompletterande ersättningen till sjuklönen löses på ett konstruktivt sätt genom den nu föreslagna ändringen. Arbetsmarknadspolitiken stärks för att minska risken för utslagning och utanförskap. I denna proposition föreslås en kraftig ungdomssatsning. Regeringen föreslår dessutom i samarbete med näringslivet en ny IT-utbildning. En politik för rättvisa Det har inte funnits något alternativ till saneringen av de offentliga finanserna. Den var nödvändig för att återskapa förtroendet för svensk ekonomi och svensk ekonomisk politik. Saneringspolitiken har utformats så att bördorna skall bäras rättvist. De som har det bäst ställt skall bära den tyngsta bördan. Vid en närmare granskning av den fördelningspolitiska profilen framträder barnfamiljerna som en grupp som har drabbats hårdare än andra. Regeringen föreslår därför en höjning av barnbidragen och studiebidragen i studiehjälpen från till per barn och månad. Dessutom återinförs flerbarnstillägget även för barn födda , då detta har en god fördelningspolitisk träffsäkerhet. För de pensionärer som har minst marginaler föreslås en höjning av bostadstillägg för pensionärer, . Samtliga dessa åtgärder ryms inom utgiftstaket och det budgetpolitiska målet om balans 1998. Välfärden betalas med egna pengar, inte med lånade pengar. I denna proposition görs den slutliga fördelningspolitiska avstämningen av saneringsprogram- met. Med de åtgärder som föreslås är slutsatsen att saneringen av de offentliga finanserna har genomförts i huvudsak rättvist. Den femtedel av hushållen som har högst ekonomisk standard bidrar av saneringen, medan den femtedel som har lägst ekonomisk standard bidrar . En politik för stabilitet Socialdemokraterna och har samarbetat om den ekonomiska politiken. Detta samarbete har haft en avgörande betydelse för den politiska stabiliteten och bidragit till sänkta räntor och stärkt krona. Budgetpropositionen har föregåtts av överläggningar med som står bakom riktlinjerna för den ekonomiska politiken och utgiftstaket, fördelningen av utgifter på utgiftsområden, åtgärderna för budgetsanering, tilläggsbudgeten , de nu föreslagna skatteförändringarna och konvergensprogrammet. Genom detta samarbete bekräftas att det finns politisk stabilitet för en ekonomisk politik som beträffande de offentliga finanserna är inriktad på balans 1998 och överskott 1999 och framåt, och en halvering av den öppna arbetslösheten . 1.2 Den ekonomiska utvecklingen Den internationella konjunkturen har förstärkts . är inne i en uppgångsfas. Efter en svag uppgång förväntas bli bättre. Arbetslösheten har börjat minska och den privata sysselsättningen stiger. Konjunkturen förstärks ytterligare . 1.2.1 Den internationella utvecklingen Den europeiska konjunkturen är inne i en uppgångsfas, även om det i , och finns en kvardröjande osäkerhet. Ländernas förbättrade offentliga finanser har på ett avgörande sätt bidragit till lägre räntor. Företagens och hushållens förtroende för den ekonomiska utvecklingen ökar stadigt. Då budgetsaneringen väntas fortsätta och inflationen förbli låg finns det goda förutsättningar för fortsatt låga räntor inom EU, vilket skapar gynnsamma förhållanden för den ekonomiska tillväxten framöver. Det stora problemet i är arbetslösheten. I EU är 18 miljoner människor utan arbete, eller av arbetskraften. Av dessa har hälften varit arbetslösa längre än . upplever en av de längsta tillväxtperioderna . har inflationen inte satt fart, utan snarare fallit. Den starka ekonomiska tillväxten har bidragit till att statsfinanserna förbättrats. Arbetslösheten var , den lägsta . Huvudorsaken till den låga arbetslöshetsnivån är den väl avvägda finans- och penningpolitiken. TABELL: 1.1 NYCKELTAL 1996 1998 FÖR EU OCH ÅRLIG PROCENTUELL FÖRÄNDRING 1996 1997 1998 BNP EU 1,7 2,3 2,6 2,4 3,6 2,0 Konsumentpriser EU 2,5 2,1 2,1 2,9 2,6 2,9 Arbetslöshet (nivå) EU 11,4 11,2 10,9 5,4 5,0 5,1 Källor: , och . För länderna kring har utsikterna förbättrats . Både och väntas ha en tillväxt på trots en stram budgetpolitik. Tillväxten i stärks . BNP-tillväxten i och bedöms uppgå till under detta. Den negativa utvecklingen i väntas vända . I förväntas återhämtningen fortskrida om än långsamt. Den finansiella krisen i medför dock problem för hela regionen. 1.2.2 Den svenska utvecklingen minskade samlade pro- duktion i rad. upplevde den första depressionen . Resultatet var förödande för den svenska ekonomin. nästan fördubblades statsskulden, arbetslösheten tredubblades och budgetunderskottet mer än fyrdubblades. Den ekonomiska politik som förts för att vända denna utveckling har i de flesta avseenden varit mycket framgångsrik. föll räntenivån och inflationsförväntningarna i takt med att förtroendet ökade för den förda ekonomiska politiken. Tillväxten blev 1995. En svag europeisk utveckling smittade dock av sig på . Avmattningen av exporten och lageranpassning fick till följd att optimismen föll och arbetslösheten steg. drabbades av en konjunkturavmattning och tillväxten dämpades till . observerades de första tecknen på att konjunkturen höll på att vända uppåt. blev signalerna allt tydligare och senare statistik bekräftar denna bild. Återigen är det exporten som leder uppgången, men också en allt starkare privat konsumtion. Trots en mycket stark utveckling efter kronfallet 1992 tyder den ökade orderingången på att exporten kommer att fortsätta att expandera i snabb takt framöver. En positiv utveckling är att de svenska företagen inte tycks öka priserna i den omfattning som hade kunnat befaras, istället satsar företagen på att öka marknadsandelarna. Av värdet på den samlade ökningen av industriproduktionen 1996 1998 beräknas bestå av volymökning och resterande av prisökningar. Som kontrast kan ställas att under den förra stora högkonjunkturen 1986 1989 stod volymökningen endast för , medan resterande bestod av prisökningar. Styrkan i den svenska konjunkturuppgången kommer inifrån. Den högkonjunktur vi står inför är den första som inte har föregåtts av en devalvering eller en expansiv ekonomisk politik. Tvärtom har perioden kännetecknats av en mycket stram budgetpolitik. Hushållens framtidsförväntningar blir allt ljusare och tillgångspriserna stiger. Effekten av de lägre räntorna visar sig bl.a. i en ökad omsättning i detaljhandeln och en ökad bilförsäljning. Investeringarna är emellertid inne i en svacka och bostadsbyggandet har varit mycket lågt . Dessutom faller den offentliga konsumtionen. Det normala mönstret är att utvecklingen på arbetsmarknaden släpar efter utvecklingen i ekonomin i övrigt. Detta förhållande gäller också i denna konjunkturfas. Den kraftiga försämringen av arbetsmarknadsläget som startade i mitten av 1996 har dock upphört och sysselsättningen har åter börjat öka. Inflationen ligger i nedre delen av toleransintervall. Det underliggande inflationstrycket är fortfarande lågt. Efter av fallande konsu- mentpriser har priserna ökat måttligt då de tillfälliga effekterna av kronförstärkningen ebbar ut, som vissa indirekta skatter höjts. 1.2.3 Prognos Tillväxten beräknas bli 1998. Innevarande år beräknas utrikeshandelns bidrag till tillväxten bli fortsatt högt, men 1998 blir bidraget mindre i takt med att importen tar fart. Som ett resultat av den ökande framtidstron beräknas den privata konsumtionen stiga mer än inkomsterna. För investeringarna förutses en återhämtning . Nedgången i den offentliga konsumtionen väntas upphöra , då resurstillskottet till kommunerna får avsedd verkan. Eftersom det fortfarande finns lediga resurser i ekonomin blir tillväxten förhållandevis hög utan att det uppstår ett tryck uppåt på priser och löner. TABELL 1.2 FÖRSÖRJNINGSBALANS, 1996 2000 1996 1997 1998 1999 2000 Privat konsumtion 885, 3 2,3 2,5 2,0 1,9 Offentlig konsumtion 434, 2 -1,1 0,5 0,4 0,8 Stat 132, 2 0,5 0,5 0,5 0,5 Kommuner 302, 1 -1,7 0,6 0,4 1,0 Bruttoinvesteringar 249, 6 0,4 5,8 8,0 6,7 Näringsliv ex. bostäder 183, 6 5,0 5,4 8,1 5,8 Bostäder 30,3 - 21, 2 12, 8 15, 0 15, 0 Myndigheter 35,6 -3,5 3,2 2,7 5,3 Lagerbidrag -3,2 0,2 0,1 0,0 0,0 Export 670, 4 9,6 7,2 5,2 5,1 Import 558, 2 8,5 7,0 5,1 5,0 BNP 1678 ,1 2,3 3,1 2,9 2,8 Den relativt gynnsamma utvecklingen av ekonomin och gör att sysselsättningen stiger som arbetslösheten faller. Eftersom blev svagt kommer den genomsnittliga öppna arbetslösheten ändå att bli hög, . väntas arbetslösheten gå ned med en procentenhet. har underskotten i bytesbalansen vänts till växande överskott. Överskottet i bytesbalansen stiger ytterligare framöver och beräknas uppgå till 1998, vilket motsvarar av BNP. Därigenom kan också den totala nettoskulden till utlandet amorteras ned vilket stärker . Kalkylen och bygger på två avgörande antaganden. Dels antas lönebildningen fungera bättre så att de sammanlagda löneökningarna inklusive löneglidning och kostnaden för eventuella arbetstidsförkortningar, begränsas till trots att arbetsmarknadsläget förbättras. Dels antas de olika arbetsmarknadspolitiska åtgärderna och utbildningssatsningen få genomslag. Under dessa förutsättningar beräknas den öppna arbetslösheten till . Målet att halvera den öppna arbetslösheten till ligger fast.