prop · GL0323 · 1998-01-01 00:00:00 — trädde en ändring i lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande (LMA) i kraft med innebörden att den tid under vilken har ansvar för bistånd till utlänningar som sökt asyl och som har eget boende har sträckts ut till att gälla även efter det att uppehållstillstånd har beviljats. övergick ansvaret till vistelsekommunen som uppehållstillstånd beviljades vilket medförde svårigheter för den mottagande kommunen. Landstingen har, i enlighet med beslut (prop. 1993/94:94, bet. 1993/94:SfU11, rskr. 1993/94:188 ), tagit över ansvaret för de asylsökandes sjukvård. Enligt en överenskommelse mellan staten och företrädare för sjukvårdshuvudmännen skall landstingen ge vuxna asylsökande akut sjuk- och tandvård samt annan vård som inte kan anstå. Asylsökande barn skall få samma hälso- och sjukvård samt tandvård som i bosatta barn. Asylsökande skall också erbjudas hälsoundersökning enligt riktlinjer i allmänna råd från . Staten skall enligt överenskommelsen kompensera landstingen för vård som ges till asylsökande m.fl. med en schablonersättning per asylsökande. Ersättningens storlek är åldersdifferentierad. För barn är ersättningen , för barn , för vuxna under och för personer per kvartal. För vård åt asylsökande där kostnaden för en vårdkontakt uppgår till mer än , beräknad enligt gällande riksavtal för hälso- och sjukvård, skall staten lämna särskild ersättning motsvarande den kostnad som överstiger . Tillämpningen av överenskommelsen skall följas upp av i samråd med . kommer, i enlighet med beslut (prop. 1996/97:147, bet. 1996/97:SfU11, rskr. 1996/97:247), att överta ansvaret från polismyndigheten för de utlänningar som tas i förvar enligt utlänningslagen och för de lokaler där de förvarstagna skall vistas. Den som är tagen i förvar skall enligt propositionen behandlas med respekt och humanitet och med beaktande av den svåra situation utlänningen i många fall befinner sig i. Förvarslokalerna skall utformas så att de så långt möjligt överensstämmer med de lokaler som finns på mottagningscentrum och så att barns vistelse där underlättas. Utlänningar som hålls i förvar skall ges tillfälle till såväl enskilda som organiserade aktiviteter och förströelser. De förvarstagna skall vidare ha rätt till samma hälso- och sjukvård som asylsökande. Mot den bakgrunden har en överenskommelse mellan företrädare för staten och landstingens åtaganden och statens ersättning i samband med den hälso- och sjukvård som lämnas till förvarstagna. Enligt överenskommelsen skall staten lämna ersättning efter ansökan för de faktiska kostnaderna motsvarande den vård som avses i överenskommelsen om hälso- och sjukvård till asylsökande m.fl. De förändringar som följer av beslut om ändring i utlänningslagens förvarsbestämmelser träder i kraft . Det kommunala flyktingmottagandet 7.2.1. Omfattning Enligt det system för flyktingmottagande som infördes är det kommunerna som tar emot flyktingar och staten som har det övergripande ekonomiska ansvaret. träffar överenskommelser med kommunerna om att ta emot flyktingar och vissa andra utlänningar och kommunerna har därefter ansvaret för att flyktingarna får en bra introduktion i det svenska samhället. I nedanstående tabell ges en statistisk överblick över det kommunala mottagandet . År Avtalade kommunplatser Faktiskt mottagna Antal kommuner 1989 18 297 21 173 276 1990 22 808 22 237 278 1991 22 077 18 961 277 1992 21 817 18 472 271 1993 21 400 25 300 271 1994 49 900 61 500 272 1995 22 380 15 900 265 1996 10 000 6 700 251 Kommunernas flyktingmottagande omfattar, förutom personer som beviljats asyl eller annat uppehållstillstånd för skyddsbehövande, också de som fått stanna av humanitära skäl och även vissa anhöriga till flyktingar. Flyktingmottagandet bygger på att ett flertal av kommuner medverkar. Kommunerna har lyckats upprätthålla ett flyktingmottagande som svarat mot det stora behov av kommunplatser som funnits . Storstadskommunerna har haft en stor inflyttning. Anledningen till det stora behovet av kommunplatser har dels varit regeringens principbeslut avseende asylsökande från , dels den förordning som regeringen fattade beslut om och som innebar att barnfamiljer som sökt asyl före skulle få stanna här om inte särskilda skäl talade mot det. Under /95 var en stor del av de kommunmottagna flyktingarna barnfamiljer som fått uppehållstillstånd med grund i regeringens tidspraxisbeslut för barnfamiljer. Det totala antalet mottagna personer i kommunerna under uppgick till ca 15 900 personer. Av dessa togs emot som kvotflyktingar och var anhöriga till dessa. Totalt fanns överens- kommelser med kommunerna om att ta emot ca 22 380 flyktingar. Behovet av kommunplatser har därefter successivt minskat beroende på det sjunkande antalet asylsökande och träffades avtal med kommunerna att ta emot ca 10 000 personer. I detta avtal ingår även kommunplatser för kvotfyktingar och anhöriga. Antalet faktiskt mottagna i kommunerna blev endast 6 687 personer. Kommunerna förutsätts att tillsammans med flyktingen och i samverkan med arbetsförmedlingen och andra myndigheter som deltar i flyktingmottagandet göra individuella introduktionsplaner och medverka till att dessa genomförs. I programmet för aktivt och samordnat flykting- mottagande betonas särskilt att det behövs en helhetssyn och en samordning mellan olika myndigheter i arbetet med flyktingar. Vidare understryks vikten av att de fackliga organisationerna, arbetsgivarna och frivillig- organisationerna får en mer aktiv roll än . Som exempel kan nämnas en försöksverksamhet i föreningsregi som i bedrivs i samverkan med invandrarnämnd. Särskilda projektmedel beviljades av dåvarande för bl.a. frivilligorganisationernas uppföljning. Genom ett särskilt avtal med kommunen överförs viss del av flyktingersättningen till föreningarna för deras insatser. De organisationer som har deltagit i försöksverksamheten är Röda korsets och KFUM/. Kommunernas insatser syftar bl.a. till att ge flyktingen en bostad, medel till försörjning samt så goda kunskaper i det svenska språket och om det svenska samhället som krävs för att flyktingen aktivt skall kunna delta i arbets- och samhällslivet. Kommunerna har enligt skollagen (1985:1100) skyldighet att , och senast efter det att rätt till svenskundervisning för invandrare (sfi) inträtt, tillhandahålla sfi till de personer som är bosatta i kommunen och som saknar grundläggande kunskaper i det svenska språket. Kommunens insatser syftar även till att flyktingen skall bli delaktig i samhällslivet samt att skapa förutsättningar att påverka sin egen situation. Av stor betydelse för flyktingens introduktion är också insatser inom utbildningsväsendet samt arbetsmarknadspolitiska insatser. i kommunen får flyktingar som regel sin försörjning tillgodosedd genom socialbidrag. Fr.o.m. har kommunerna, genom lagen (1992:1068) om introduktionsersättning för flyktingar och vissa andra utlänningar, getts möjlighet att bevilja introduktionsersättning i stället för socialbidrag till flyktingar och vissa andra utlänningar som omfattas av det kommunala flyktingmottagandet. Ett villkor för att introduktionsersättning skall kunna beviljas är att flyktingen följer den introduktionsplan som upprättats av kommunen efter samråd med den enskilde flyktingen. Ett 60-tal kommuner använder sig av den nya introduktionsersättningen. Flera kommuner som infört ett system med introduktionsersättning har vittnat om att den varit enklare för utlänningen att förstå genom att den enskilde fått ersättning för att han eller hon varit aktiv och deltagit i svenskundervisning, utbildning etc. Närvaron vid introduktionsprogrammen har ökat och några kommuner vittnar även om förändrade attityder från omgivningen gentemot de ny- invandrade sedan kommunen införde introduktionsersättning i stället för socialbidrag. Statlig ersättning och statliga kostnader Kommunerna får statlig ersättning för mottagande av flyktingar och vissa andra utlänningar enligt förordningen (1990:927) om statlig ersättning för flyktingmottagande m.m. Kommunerna får en schablonersättning för varje mottagen flykting och annan utlänning som omfattas av flyktingmottagandet. Dessutom lämnas också viss annan ersättning. Grundersättning skall utges till alla kommuner som träffat överens- kommelse med om mottagande av flyktingar. Den är oberoende av hur många flyktingar kommunen tar emot och utgår som överenskommelsen omfattar med ett belopp som motsvarar schablonersättningen för tre vuxna flyktingar. Schablonersättningen skall täcka kommunernas kostnader för ekonomiskt bistånd till flyktingar och huvuddelen av övriga bidrag som tidigare lämnades till kommunerna för flyktingmottagandet. Den skall även inkludera kommunernas kostnader för lagstadgad svenskundervisning för vuxna som omfattas av flyktingmottagandet. är schablonersättningen för flyktingar som fyllt och 92 900 för barn . Beloppen skall justeras med hänsyn till bl.a. kostnadsutvecklingen. gäller nya regler för utbetalning av schablonersättning till kommunerna. Den nya ordningen innebär bl.a. att utbetalningarna delas upp i flera delar och fördelas i tiden så att de bättre ansluter till när kostnaderna uppstår för kommunen. En omfördelning har på så sätt skett av schablonersättningen från utflyttningskommuner till kommuner med stor sekundärinflyttning. För flyktingar som som inte kan försörja sig på grund av funktionshinder eller hög ålder (och därutöver) får kommunen ersättning för vissa särskilda kostnader. Ersättningen avser ekonomiskt bistånd enligt social- tjänstlagen, stöd och hjälp i boendet samt färdtjänst. För ensamma flyktingbarn som kommit till utan egen vårdnadshavare beviljas ersättning för faktiska kostnader för bistånd som ges med stöd av socialtjänstlagen (1980:620) eller lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU). Ersättningen avser främst placering i familjehem eller grupphem. Ersättning för extraordinära kostnader kan efter prövning av och inom ramen för anvisade medel lämnas till kommuner eller landsting som har vissa typer av extraordinära kostnader för flyktingmottagandet. Ersättning av extraordinära kostnader under /96 uppgick till . Kostnaderna för ersättning till kommunerna uppgick under /96 till ca . Uppföljning/utvärdering av flyktingmottagandet och den statliga ersättningen I rapporten mångfald har , i nära samverkan med ett antal berörda myndigheter, redovisat en kartläggning och utvärdering av måluppfyllelsen för flyktingmottagandet . Rapporten innehåller en redovisning av resultaten, analyser och förslag till förändringar. Målen i rapporten avser kunskaper i svenska språket, boende, sysselsättning och delaktighet. Det är samhällets insatser efter beslut om uppehållstillstånd som analyserats. Det finns enligt rapporten inte något entydigt svar på frågan varför vissa invandrare får arbete medan andra misslyckas. Vissa faktorer är direkt kopplade till individen som t.ex. kön, ursprung och utbildning. Andra faktorer handlar om den omgivning i vilken individen verkar. Två av de viktigaste grundstenarna på det individuella planet är självkänsla samt fysiskt och psykiskt välbefinnande. En annan viktig variabel är nationalitet. En studie visar att bättre förutsägelser kan göras om sannolikheten att en person är i arbete utifrån nationaliteten än utifrån individens språkkunskaper, hälsa och kön. Nationaliteter/språkgrupper bör lyftas fram och framför allt individer i dessa grupper och deras förutsättningar - inte begreppet invandrare. Insatser för att effektivisera nuvarande verksamhet kan bl.a. vara att engagera kommunernas arbetsförmedlingsnämnder, där även näringslivet och fackföreningsrörelsen ingår, i lokala introduktionsprogram. Vidare bör arbetsförmedlingarna tydligt redovisa vilka åtgärder som planeras under och efter introduktionsprogramet. Betydelsen av kontaktnät har tidigare redovisats (se rapporten i integrationsresultat beroende på boendeform ). Under hela introduktionsprogrammet bör flyktingens sociala nätverk stärkas. Det kan ske genom kontakter med frivilligorganisationer, trossamfund, genom egna eller barnens idrottsaktiviteter o.s.v. Flyktingars fysiska och psykiska hälsa bör beaktas och eventuella åtgärder sättas in så snabbt som möjligt. Många föräldrar i exil behöver stärkas i sin föräldraroll och få kunskap om de normer och värderingar om barns uppfostran som gäller i det svenska samhället. Barns och ungdomars situation bör uppmärksammas, särskilt i invandrartäta och utsatta bostadsområden, så att de får tillgång till goda fritidsaktiviteter på samma sätt som deras jämnåriga svenskar. Det framförs att svenskundervisningen bör utgå från deltagarnas individuella behov och möjligheter och kombineras med praktik där man har goda möjligheter att använda språket. Interkommunal samverkan och samarbete med universitet och högskolor kan underlätta snabb språkinlärning. Många flyktingar brottas med existensiella frågor som rör flykten och återvändandet. De behöver bygga upp ett hopp om framtiden vare sig de skall återvända eller stanna i . har i samråd med gjort en sammanställning om flyktingars registrering på arbetsförmedlingen . Undersökningsgruppen består av kommunmottagna flyktingar i åldern . av flyktingarna i åldersgruppen som tagits emot är utan arbete och denna andel är nästan fyra gånger så stor som den för motsvarande grupp svenskar. Det är små grupper som trots registrering på arbetsförmedlingen har någon form av arbete. Av personer som är involverade i arbetsmarknadsåtgärder är en markant högre andel flyktingar () jämfört med övriga utomnordiska medborgare. Regeringen tillsatte en arbetsgrupp med uppgift att följa upp den statliga ersättningen för flyktingmottagande m.m. Ett motiv var bl.a. att få kunskap om i vilken utsträckning den statliga ersättningen täcker de kostnader den är avsedd att täcka. I arbetsgruppen ingick Arbetsmarknads- departementet (numera ), , Arbets- marknadsverket, , och Svenska kommun- förbundet. Rapporten täcker den statliga ersättningen kommnernas kostnader för flyktingar mottagna ? (Ds 1997:31) redovisar arbetsgruppen sitt resultat. Där konstateras att av de undersökta kommunerna har fått sina kostnader täckta genom den statliga ersättningen och att underskottet för dem som inte hade fått kostnadstäckning i flertalet fall var högst . Undersökningen visar också att kommuner som hade stor inflyttning av flyktingar från andra kommuner hade fått mindre kostnadstäckning än utflyttningskommunerna. En skattning för hela landet, baserad på uppgifter från urvalskommunerna, visar att kommunens kostnader totalt överstiger den statliga ersättningen . Andelen flyktingar () som hade socialbidrag som huvudsaklig försörjningskälla uppgick till . av flyktingarna som hade bott i hade egen försörjning genom löneinkomst. Flyktingarnas utbildningsbakgrund har stor betydelse för socialbidragsberoendet; lågutbildade är betydligt mer beroende av socialbidrag än högutbildade. Cirka hälften av flyktingarna hade efter påbörjat en eller flera åtgärder genom arbetsförmedlingen. De första åtgärderna började först efter mottagandet. I genomsnitt hade flyktingarna deltagit i två åtgärder på sammanlagt . Äldre, lågutbildade och kvinnor är kraftigt underrepresenterade i den grupp som påbörjat en åtgärd genom arbetsförmedlingen, men variationerna är stora mellan olika kommuner. En närmare analys talar för att skillnaderna mer avspeglar flyktingkontingentens sammansättning än arbetsförmedlingens policy och resurser i de enskilda kommunerna. De arbetsmarknadspolitiska åtgärderna har stor betydelse för att minska socialbidragsberoendet. För att kunna effektivisera åtgärderna behövs fortsatta undersökningar och analyser. Lån till hemutrustning för flyktingar erbjuds flyktingar ett lån till hemutrustning. erhöll flertalet flyktingar socialbidrag till hemutrustning vid bosättning i en kommun. Lånet administreras av . Lån kan beviljas till flyktingar m.fl. som fyllt och som tas emot i en kommun efter att ha varit registrerade vid en förläggning för asylsökande eller som i övrigt omfattas av flyktingmottagandet. Lånebeloppet fastställs för etr kalenderår i taget av regeringen. Beloppet för ett enpersonshushåll är högst och för en familj med två barn . Från beviljat belopp avräknas en uppläggningsavgift på i samband med utbetalningen.Under åren 1994-96 har tagits ut i uppläggningsavgifter. Lånen är amorteringsfria men löper med ränta efter utbetalningen. Ränta utgår med en räntesats som fastställs av regeringen. Amorteringstidens längd bestäms med utgångspunkt från lånens storlek. Låntagare med låga inkomster kan få anstånd med återbetalning eller nedsättning av det belopp som skall betalas. Vid långvarig oförmåga att betala tillbaka lånet skall detta kunna efterskänkas. Med de relativt förmånliga villkor som gäller för lån till hemutrustning bör det normalt sett inte finnas något behov av socialbidrag till möbler och annat bohag. Återbetalning av lånen började och har av kapitalskulden betalats tillbaka. 4 548 lån har slutbetalats. Ca 58 000 ansökningar om anstånd med återbetalningen har inkommit - . har beslut fattats om eftergift av lån för 2 329 lånehushåll med en summa av ca .