prop · GL0370 · 1998-01-01 00:00:00 — När Amsterdamfördraget träder i kraft kommer även immigrations- och asylfrågorna flyttas över till gemenskapskompetensen inom den s.k. första pelaren. Med utgångspunkt i den utvärdering av det säkerhetsfrämjande samarbetet med som presenterats för regeringen, samt de synpunkter som framförs i Ds 1997:75 och i flertalet yttranden från remissinstanserna, planerar regeringen att genomföra vissa förändringar i beredningen av det säkerhetsfrämjande stödet. Regeringen anser att det är rimligt att delegera beredning och beslut av en del av insatserna till Sida. De olika delarna i det säkerhetsfrämjande samarbetet kan samman- fattas på följande sätt. 4.2.1 Säkerhetspolitisk kompetens Uppbyggnaden av säkerhetspolitisk kompetens i de baltiska staterna var inledningsvis inriktad på att utveckla ländernas förmåga att agera på den internationella diplomatiska arenan. Stödet omfattade bl.a. finansiering av deltagande i internationella möten och diplomatutbildning. Efterhand har verksamheten alltmer inriktats på nationell säkerhetspolitisk kompetensuppbyggnad, t.ex. stöd till etablering av ett utrikespolitiskt institut i . bör även fortsättningsvis stödja den säkerhetspolitiska kompetensuppbyggnaden i , och . Det bör ske dels genom stöd till forskning och utbildning på akademisk nivå, dels genom att i en bred dialog och genom konkreta åtgärder verka för en djupare förståelse av det vidgade säkerhetsbegreppet. Till verksamheten hör även att stärka kunskapen om samt tolkningen och tillämpningen av olika nedrustningsavtal, Wiendokumentet och icke-spridningsavtalet samt rådgivning om genomförande av militära åtaganden inom (). Det är viktigt att den folkrättsliga kompetensen stärks och byggs upp på en bred bas. 4.2.2 Demokratiskt totalförsvar Militär personal i de baltiska länderna har sin bakgrund i ett auktoritärt, icke-demokratiskt tänkande. Det saknas traditioner av ett folkligt förankrat totalförsvar, inklusive ett modernt civilförsvar. Utvecklingen av ett nationellt totalförsvar under demokratisk styrning är därför en viktig angelägenhet, till vilken kan lämna ett betydande bidrag. bistår de baltiska staterna och i upprättandet av en långsiktig planering av respektive totalförsvar med utgångspunkt i principer om demokratisk kontroll och folklig förankring. Svensk officersutbildning återspeglar vår syn på försvarets roll i ett öppet samhälle och, när det gäller ledarskapsutbildning, individens rättigheter och ansvar i en demokrati. Som en naturlig del av denna utbildning ingår utbildning i det folkrättsliga regelverket. stödjer utbildning av baltiska officerare vid svenska militärhögskolor. leder även en styrgrupp för upprättande av en baltisk försvarshögskola i , . bidrar även med uppbyggande av värnpliktssystem, stöd till bildande av militära frivilligorganisationer samt kurser i psykologiskt försvar. Dessutom förekommer kompletterande officersutbildning i bl.a. ledarskapsfrågor, krishantering och informationstjänst. deltar slutligen också i en internationell rådgivargrupp med syfte att bistå de baltiska ländernas uppbyggnad av demokratiskt försvar. Med utgångspunkt i den svenska totalförsvarsmodellen kommer fortsatt att stödja insatser inom totalförsvarets område som bidrar till utvecklingen av demokratiskt kontrollerade försvarsorganisationer och en fördjupad säkerhetsgemenskap. Biståndsfinansierade insatser på detta område kan förutses successivt avvecklas efter den inledande uppbyggnaden. Insatser inom detta område skall även i övrigt ske inom ramen för svensk säkerhetspolitik och i enlighet med vedertagen biståndspraxis. 4.2.3 Fredsfrämjande insatser Som ett särskilt bidrag till att bygga upp demokratiskt styrda försvarsmakter med kapacitet att medverka i fredsfrämjande insatser under FN:s eller mandat har svenskt stöd utgått till uppbyggandet av en baltisk bataljon för fredsbevarande insatser, BALTBAT. Detta har skett inom ramen för ett multilateralt samarbete med stöd från , , , och . Sedermera har , , och tillkommit som finansiärer. Med BALTBAT som förebild har även en marin fredsbevarande baltisk styrka, BALTRON, upprättats. Utbildningscentra för BALTBAT har byggts upp i Paldiski i , i Adazi i och i Rukla i . Personal som utbildats inom ramen för detta program har ingått i den nordiska SFOR-kontingenten i Bosnien samt i en norsk FN-kontingent i . Samarbetet har huvudsakligen omfattat stöd till utbildning av officerare från de baltiska länderna men även leveranser av utrustning. har tillsammans med övriga givarländer beslutat att stödja en uppgradering av bataljonen i syfte att möjliggöra deltagande i alla typer av fredsfrämjande insatser. Förutom stödet till BALTBAT, som också har lämnats i utbildningssyfte för att främja framtida baltiskt deltagande i PFF- samarbete, har även direkt stött de baltiska ländernas medverkan i militära fredsfrämjande övningar med anknytning till detta samarbete. Det är angeläget att fortsatt stödja konkreta åtgärder för att öka kompetensen inom militärt fredsfrämjande. Det är också angeläget att genom internationell samverkan på det fredsfrämjande området bidra till ökat ömsesidigt förtroende mellan parter som ingår i samarbetet. Detta gäller inte minst förhållandet mellan de tre baltiska länderna och . Av bland annat detta skäl fäster stor vikt vid att alla , inte minst , deltar i verksamhet inom ramen för PFF. kan bidra härtill, bland annat genom att erbjuda kurser och utbildning vid det regionala . Ett fortsatt politiskt och finansiellt stöd från svensk sida till dessa verksamheter är väsentligt . Stödet bör också innefatta införskaffande av viss basmateriel för att möjliggöra deltagande i gemensamma övningar. Det säkerhetsfrämjande stödet i form av överföring av utrustning bör dock under kommande samarbetsprogram successivt kunna minskas. 4.2.4 Gränsbevakning och insatser för stärkt yttre gränskontroll En förutsättning för att gränserna skall kunna bevakas är att gränserna fastställs genom gränsavtal. De baltiska ländernas landgränser var obevakade mot och medan den litauiska gränsen mot och sjögränsen bevakades av sovjetiska förband vari personal från de baltiska länderna medverkade i mycket begränsad omfattning. På detta område saknade de baltiska, till skillnad från de övriga centraleuropeiska länderna, institutionella erfarenheter att tillämpa vid självständigheten. Att bygga upp en fungerande gränsbevakningskapacitet har därför blivit en angelägenhet för att säkerställa främst de baltiska ländernas suveränitet. Det är också av betydelse att denna kapacitet bidrar till öppenhet och jämbördigt samarbete över gränserna. I det ljuset bör man också se det faktum att gränsbevakningen nu är en civil angelägenhet för inrikesministerierna, och inte längre för försvaret. Inte minst det faktum att de baltiska länderna vid EU-medlemskap kommer att ansvara för gränskontrollen av en stor del av EU:s yttre gräns har medfört att externt stöd är väsentligt. Det svenska stödet till , och , som har förmedlats via , , Rikspolis- styrelsen och , har omfattat dels utbildningsinsatser och dels leveranser av fartyg, utrustning som radarstationer, datorer, fordon för gränspatrullering samt kommunikationsutrustning. Genom öppenhet och förtroendeskapande samarbete bilateralt och i olika multilaterala organisationer på detta område kan medverka till att utveckla den europeiska integrationsprocessen. Däri ligger inte minst främjandet av samarbete mot gränsöverskridande hot och faror av olika slag. En effektivare gränskontroll innebär i detta sammanhang också ökad säkerhet och stabilitet. Det är även ett starkt svenskt intresse att etablera ett väl fungerande samarbete med de ryska tull- och gränskontrollmyndigheterna i närområdet. Att lämna fortsatt stöd till stärkande av de baltiska ländernas förmåga att bevaka sina gränser och att etablera ett effektivt samarbete med berörda myndigheter i , , , och torde därför vara en väsentlig förutsättning för att uppnå en säkerhetsgemenskap inom det civila området. En väl fungerande yttre gräns för EU är ett starkt intresse hos samtliga medlemsstater och ett villkor för medlemskap. Svenskt stöd på detta område koordineras i ökande grad med Europeiska kommissionens och Phareprogrammets verksamhet. 4.2.5 Kampen mot internationell och organiserad brottslighet Att lyckas i kampen mot den organiserade brottsligheten framstår som en av de allvarligaste utmaningarna för att skapa en stark säkerhets- gemenskap i och, för del, i synnerhet i . För att uppnå detta mål bedrivs verksamheter inom en rad olika områden och fora. Aktionsgruppen mot organiserad brottslighet i spelar en betydande roll liksom de aktiviteter som bedrivs inom . De svenska insatser som har genomförts av , och , har bestått i rådgivnings- och utbildningsinsatser och leveranser av materiel som t.ex. kriminalteknisk laboratorieutrustning, röntgenutrustning för tullkontroll, och telekommunikationsutrustning. Narkotikabekämpningsåtgärder har genomförts tillsammans med FN:s drogbekämpningsprogram (UNDCP), bl.a. för att stoppa tillverkning och distribution av amfetamin. Andra insatser som kan nämnas är inrättandet av en baltisk-nordisk polisakademi och ett tvåårigt chefs- och personalutvecklingsprogram med . har huvudsakligen lämnat stöd på lagstiftningsområdet till upprättande av export- och importkontroll samt fysiskt skydd kring anläggningar för produktion och bearbetning av kärnämnen. Stöd har utgått till , , , och . Planer finns på insatser även i , och . Regeringen anser att det är angeläget att fortsatt stärka förmågan hos myndigheterna runt att bekämpa den ökande internationella brottsligheten. Att stärka det praktiska samarbetet mellan berörda myndigheter är väsentligt, främst inom ramen för Aktionsgruppen mot organiserad brottslighet, genom att utveckla nätverk mellan de inblandade myndigheterna och institutionerna men även att genom utvecklingssamarbetet bidra till att stärka den rättskultur och de institutioner som i våra grannländer i öst styr brottsbekämpning. Inom programmet för anpassning av EU-kandidatländerna för framtida medlemskap ges prioritet åt skapandet av ett fungerande rättssystem och starka rättsvårdande instanser vad gäller såväl lagstiftning som dömande och verkställande funktioner (se vidare under 4.3.2). Det svenska säkerhetsfrämjande samarbetet skall fortsätta bidra till kampen mot den organiserade brottsligheten i , i synnerhet kring . Detta stöd bör liksom kanaliseras via de svenska myndigheterna men med en större koordinering av de olika aktiviteterna, bilaterala och multilaterala, som äger rum inom detta område. Kunskapsöverföring inom olika verksamhetsområden bör vara väsentliga delar av ett fortsatt samarbete liksom tillhandahållande av specialutrustning som är avgörande för en framgångsrik brotts- bekämpning. En del av detta samarbete kan förväntas ske inom ramen för respektive myndighets reguljära verksamhet. Av stor vikt är även utveckling av personkontakter mellan svenska befattningshavare och deras motsvarigheter i för att skapa väl fungerande nätverk för gränsöverskridande brotts- bekämpning. 4.2.6 Asyl- och migrationspolitisk kompetens Den otillräckliga gränskontrollen ledde inledningsvis till att migrationsrörelser från framför allt och i riktning mot och skapade problem för de oförberedda myndigheterna i främst , och , men även i de västryska och nordpolska områdena. Det blev angeläget att stärka framför allt de tre baltiska ländernas kapacitet att hantera flykting- strömmar. Inom det migrationspolitiska området har det säkerhetsfrämjande samarbetet främst bedrivits med de baltiska staterna dels för att stärka den nationella lagstiftningen och förbättra den internationella rättsliga situationen, dels för att ta hand om inkommande flyktingar och ge dem en acceptabel situation i väntan på personutredningar. Genom samarbetet har ställt experthjälp till förfogande för utarbetande av flyktinglagstiftning, förbättrad asylhantering och förbättring av flykting- mottagning. Insatserna på detta område har genomförts genom nordisk samverkan och ansvarsfördelning. En del av verksamheten har bedrivits i samarbete med UNHCR och UNDP. har också tillsammans med bl.a. UNDP stött insatser för att förbättra handläggningen av uppehållstillstånd för den rysktalande befolkningen i . Stödåtgärder inom detta område kan lämpligen, förutom rådgivning i lagstiftningsfrågor, även fortsättningsvis omfatta åtgärder för en förbättrad praktisk asylhantering och flyktingmottagning. Illegal immigration har ofta anknytning till annan grov internationell brottslighet. Åtgärder måste därför koordineras med brottsbekämpning och gränskontrollverksamhet. Anknytning finns också till utvecklingen av ett starkt rättssamhälle på demokratisk grund i vilket utsatta människors rätt tas till vara oavsett nationell tillhörighet. Eftersom många bilaterala och multilaterala aktörer, bl.a. UNHCR, är aktiva inom denna sektor bör möjligheterna till samordning via UNDP utvecklas till fler länder. Fortsatt nordisk samverkan är också viktig. 4.2.7 Beredskap mot olyckor och katastrofer Katastrof- och olycksberedskapen på andra sidan var svag direkt efter , som riskerna ökade som en följd av minskande kontroll och bristande erfarenhet hos i många fall nya eller personellt förändrade ansvariga myndigheter. De tre baltiska ländernas självständighet och upplösningen av den sovjetiska militära kontrollen gjorde det möjligt att söka nya luft- och sjöfartsleder och att undanröja de hot som gamla ammunitions- och mindepåer utgjorde. Inom det säkerhetsfrämjande samarbetet har stöd lämnats till att upprätta fungerande räddningstjänster i , och . Fortsatta utbildningsinsatser inom specifika områden bl.a. brandsäkerhet vid kärnkraftverk, oljeskadeskydd och transporter av farligt gods planeras. För att stödja en säker civil lufttrafik har luftfartsverket samarbetat för civil/militär integrering av luftrumskontrollen i de baltiska länderna. För att sanera efter miljöskador som åstadkommits av den sovjetiska militära närvaron har insatser genomförts för att rensa upp icke exploderad övningsammunition och militärt skrot, kartlägga dumpad skarp ammunition samt röja minor. Inom ramen för dessa insatser har utbildning av civila och militärer i ammunitions- och minröjning skett liksom uppmätning av nya farleder till förmån för en säkrare och snabbare sjöfart. Sanerings- och röjningsverksamheten kan komma att fortsätta tillsammans med , , och . Från svensk sida har Marinen, , och medverkat. har för avsikt att ingå räddningsavtal med länderna på andra sidan . Samarbetet mellan staterna i inom detta verksamhetsområde är i sig själv en förtroendeskapande åtgärd av stor säkerhetspolitisk betydelse. Delar av detta stöd berör samarbetet inom europeiska organisationer av säkerhetsfrämjande art. 4.3 Att fördjupa demokratins kultur Sammanfattning: - Ett fortsatt samarbete för att fördjupa demokratins kultur genom uppbyggnad av det civila samhället är angeläget. Det decentraliserade samarbetet på kommun- läns- och landstingsnivå, insatser som genomförs av enskilda organisationer och folkrörelser och det kulturella och akademiska samarbetet är centrala i det sammanhanget. Det lokala och regionala samarbetet förutses öka som ett naturligt led i övergången till normalt grannlandssamarbete. - Ett fortsatt och fördjupat samarbete på rättsområdet prioriteras i det svenska samarbetet. Detta gäller särskilt för , och . Insatser skall omfatta hela rättskedjan med ett helhetsperspektiv på rättsproblematiken. - Språk- och integrationsstödet till de rysktalande befolkningarna i och skall utökas och breddas. 4.3.1 Demokrati och utveckling Demokratiska samhällssystem är en förutsättning för stabilitet och säkerhet i vårt närområde. Att bygga hållbara demokratiska strukturer är en långsiktig process som bärs upp av väl fungerande folkrörelser och partier, centralt, regionalt och lokalt. Det förutsätter existensen av fria och oberoende media. Det krävs också demokratiska institutioner som med öppenhet, ansvar och kompetens utövar lagstiftande, exekutiva och dömande funktioner. Den demokratiska processen i fortsätter med vissa undantag att utvecklas positivt. Den formella grunden för demokrati är i huvudsak lagd. I allmänhet finns en önskan att utveckla och stärka demokratin samt att leva upp till de åtaganden som anslutning till internationella konventioner om mänskliga rättigheter innebär. Alla länder i prioriterade närområde har antagit nya författningar, byggt upp kompetens för att genomföra fria val och lagt grunden för en fri press. Länderna är medlemmar av och har ratificerat den Europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Flertalet länder har dock långt att vandra på vägen mot ett civilt samhälle och en genuin demokrati med folkligt deltagande. Det civila samhället är på de flesta håll, med i detta sammanhang undantag särskilt av , fortfarande outvecklat liksom traditionen av ideellt arbete i enskilda organisationer och folkrörelser. En viktig del av utvecklingssamarbetet med är därför att fortsatt arbeta för fördjupning av demokratins kultur i samarbets- länderna. Regeringen överlämnar, med denna proposition, en skrivelse till om regeringens politik till stöd för demokratisering och respekt för mänskliga rättigheter genom utvecklingssamarbete (skr. 1997/98:76). Skrivelsen syftar till att utveckla regeringens syn på ett sammanhållet förhållningssätt till demokrati och mänskliga rättigheter i utvecklingssamarbetet och därigenom identifiera vad stödet skall bestå i och hur det skall genomföras. Skrivelsen omfattar såväl tematiska som geografiska analyser, vari även situationen i belyses. Regeringen överlämnar också en skrivelse om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik (skr. 1997/98:89). Demokrati beaktas allt mer i det internationella utvecklingssamarbetet. I det bilaterala utvecklingssamarbetet har de flesta givare angivit demokratisk samhällsutveckling som ett mål. Europeiska återuppbyggnads- och () har, som enda internationella finansiella institution, även ett politiskt mandat och skall enligt dess stadga verka i de central- och östeuropeiska länder som bekänner sig till och tillämpar principerna för demokrati med flerpartisystem. Organisationer som , och betonar vikten av bland annat oberoende rättsskipning, revision, offentlig insyn i myndigheters arbete och omutlighet i fråga om statsförvaltningen. Ett viktigt arbete sker också inom ramen för Östersjöstaternas råd, där dess kommissarie för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter bedriver ett omfattande arbete syftande till att stödja och konsolidera en demokratisk utveckling och skyddet av mänskliga rättigheter inklusive minoriteters rättigheter. har demokrati allt mer kommit att framstå som en viktig beståndsdel i en politik som syftar till att värna om freden inom och mellan stater. Krig mellan demokratier är sällsynt. Internationellt framstår därför förekomsten av fler demokratier som en fredsbevarande faktor. Inom det humanitära området är demokrati en av förutsättningarna för att flyktingar skall kunna återvända till sina hemländer. Människor som har fördrivits på grund av sin religion, ras, eller etniska tillhörighet skall kunna leva i sin ursprungsmiljö utan trakasserier eller förföljelse. De måste kunna påverka uppbyggnaden av det samhälle de rätteligen tillhör. De fördrivna och deras forna vedersakare måste finna sätt att leva sida vid sida. Både för att förhindra att människor jagas iväg från sina hem och för att underlätta deras återkomst måste demokratin stöttas och stärkas. En del av förväntningarna vid en övergång till demokrati är att arbetstillfällena skall bli fler, skolor och hälsovård bli bättre. När det framgår att detta tar , kan människor misströsta om demokratins betydelse. En stödjande funktion för demokrati utgör därför förbättringar på det ekonomiska och sociala området. De viktigaste samarbetsområdena inom demokratistödet till är rättsområdet, vänortssamarbetet, samarbete genom enskilda organisationer samt språk- och integrationsstödet till rysk- språkiga i och (dessa områden beskrivs under 4.3.2 4.3.5). Kulturellt och akademiskt samarbete med länderna i är av stor betydelse i demokratiseringsprocessen. Regeringen anser att det är viktigt med utökat samarbete inom dessa områden. Ett ökat engagemang bland människor såväl i samarbetsländerna som i främjar viktiga strukturer för en fungerande demokrati. Kultur och öppna debatter är avgörande och betydelsefulla redskap i strävan att nyansera bilderna av andra kulturer, öka utbyte av kunskaper och mänskliga erfarenheter. Det samarbete som sker genom och mellan enskilda organisationer och folkrörelser i och samarbetsländerna är av avgörande betydelse för fördjupningen av demokratins kultur. Projektet för kultur, i samarbete mellan Kultur- departementet och , syftar till att bereda väg för dialog och erfarenhetsutbyte om kulturen och kulturpolitikens möjlighet att främja yttrandefrihet och mångfald, demokrati och gemensam säkerhet. Projektet inleds 1998 och ambitionen är att bl.a. skapa en mötesplats för främst unga kulturutövare och intellektuella från länderna kring samt och . och den planerade juristhögskolan i är två exempel på insatser som har långtgående effekter på framväxten av akademisk kompetens och som främjar initiativkraften för vidare samarbete. Programmet för stöd till högskoleverksamhet som bedrivs genom är mycket verkningsfullt för samarbete mellan och på det akademiska området. Stödet till utbyte inom högre utbildning och forskning i form av individuella stipendier har, genom de s.k. kulturutbytesprogrammen, en god tradition. fick regeringens uppdrag att administrera två omfattande nya stipendieprogram, Visbyprogrammet och Östersjö- stipendierna. Båda programmen är avsedda för akademiskt samarbete med länder i närområde. Intresset för det svenska språket har ökat i hela . Språkkunskaper är ett viktigt led i framväxten av demokratisk samverkan mellan människor. har, genom , genomfört särskilda satsningar på svenskundervisning. 34 lektorat i svenska på 28 olika orter i bl.a. , , , , , och har inrättats för att möta den ökande efterfrågan på svenskundervisning. finansierar också en professur i svenska i Tartu i . stödjer framväxten av fria och oberoende media framför allt genom utbildning av journalister från länderna i vårt prioriterade närområde. Utbildningarna består allt mer av specialiserade och fördjupade kurser i t.ex. kritisk, politisk granskning. I processen att förankra de nya demokratierna i spelar det internationella samarbetet och det multilaterala stödet en viktig roll. De komparativa fördelar som EU, och besitter bör därför tas till vara. Med sitt breda säkerhetsbegrepp spelar även en avgörande roll för demokratisering i . Organisationens högkommissarie för nationella minoriteter utför ett värdefullt arbete i de baltiska staterna och på västra . Genom sina insatser i fält verkar också i , och . har inrättat en rådgivande och övervakande funktion i . Erfarenhetsutbyte och kapacitetsutveckling i bred bemärkelse mellan människor, myndigheter och organisationer kan vidare lämna viktiga bidrag till den fortsatta processen. Det breda engagemanget från alla delar av det svenska samhället för att stärka demokratin är en god utgångspunkt för att ytterligare kunna fördjupa demokratins kultur. Regeringen anser att stödet till utveckling och konsolidering av demokrati, rättsstaten och de viktigaste samhällsinstitutionerna i samarbetsländerna är av central betydelse. 4.3.2 Rättsområdet Arvet efter det sovjetiska rättssystemet har hämmat utvecklingen av en självständig rättstradition och har fört med sig att respekten för lagarna, domstolarna, åklagarna och polisen är bristfällig i . Institutionerna betraktas fortfarande som maktens instrument och inte som det skydd från statens övergrepp de borde vara. Rättssäkerheten i samarbetsländer är fortfarande otillräcklig.