prop · GL03134 · 1998-01-01 00:00:00 — De kommer bl.a. att ha kostnader föranledda av kontrolluppgiftsskyldigheten som de utländska värdepappersinstituten inte har. Flera remissinstanser har när det gäller optioner och terminer anfört att reavinstberäkningen bör göras av skattemyndighet och inte av värdepappersinstituten. Innan en mer omfattande utvidgning av kontrolluppgiftsskyldigheten övervägs bör effekterna av utvidgningen av kontrolluppgiftsskyldigheten vid taxering utvärderas och analyseras. Någon sådan utvärdering har ännu inte gjorts. Resultatet av beredningen av förslag på andra områden och annat pågående utredningsarbete kan vara av betydelse för utredningens förslag. Det gäller bl.a. departements- promemorian Förslag till lag om kontoföring av finansiella instrument (Ds 1997:76) och den s.k. arbete (dir. 1996:55). Regeringen anser därför att slutlig ställning till Skattekontroll- utredningens förslag inte bör tas . Regeringen lägger nu endast fram förslag som syftar till en komplettering av skyldigheten att lämna kontrolluppgifter. 4.6 Kontrolluppgiftsskyldighet Regeringens förslag: Kontrolluppgifter om utfärdande av optioner och slutförande av options- och terminsaffärer skall lämnas av värdepappersinstitut även om avräkningsnota inte skall upprättas enligt 3 kap. 9 § lagen (1991:981) om värdepappersrörelse. förslag: Kontrolluppgift om reavinst och reaförlust vid options- och terminsaffärer skall lämnas av värdepappersinstitut. Remissinstanserna: tillstyrker förslaget. Förslaget lämnas utan erinran av Riksbank, och i (LO). Datainspektionen har inget att erinra mot att registrering sker när skattepliktiga transaktioner ägt rum. anser att om skattemyndighet skall sköta annan reavinstberäkning, den även bör sköta reavinstberäkning vad gäller optioner och terminer. Kammarrätten i menar att det inte framförts skäl för att inte skatteförvaltningen skall utföra vinstberäkningar vad gäller options- och terminsaffärer. Länsrätten i anser att nuvarande skyldighet att lämna kontrolluppgift vid avyttring av finansiella instrument borde vara tillräcklig för att tillgodose skattemyndighetens kontrollbehov men föreslår att denna skyldighet utvidgas på så sätt att det skall föreligga kontrolluppgiftsskyldighet i samband med att options- och terminsaffärer slutförs, oavsett på vilket sätt. Motsvarande synpunkter förs fram av . Hovrätten över och och är tveksamma till utredningens förslag i sin helhet bl.a. för att de ekonomiska konsekvenserna är svåra att bedöma. De går dock inte in särskilt på förslaget om options- och terminsaffärer. , Företagens uppgiftslämnardelegation (FUD), , (), , , och avstyrker förslagen. Skälen för regeringens förslag: Som tidigare konstaterats har regeringen inte för avsikt att nu ta ställning till Skattekontroll- utredningens förslag om att skattemyndighet skall beräkna reavinst och reaförlust vid avyttring av finansiella instrument för fysiska personer och dödsbon med hjälp av registrerade kontrolluppgifter om innehav, förvärv, avyttring etc. pekar dock på att den kontrolluppgiftsskyldighet som föreligger inte är heltäckande när det gäller options- och terminsaffärer. Endast vissa avyttringar omfattas av skyldigheten att lämna kontrolluppgift. Bristen i detta avseende beror på att skyldigheten är avhängig av om avräkningsnota skall upprättas. Avräkningsnota behöver inte upprättas vid utfärdandet av optioner eller när options- och terminsaffärer slutförs genom kontantavräkning och vid förfall. Vid lösen upprättas avräkningsnota på överlåtelsen av den underliggande egendomen. För att inte options- och terminsaffärer skall behandlas olika beroende av hur de slutförs bör en skyldighet att lämna kontrolluppgift vid alla typer av slutförande av sådana affärer införas där beskattning skall ske i samband med slutförandet. När t.ex. en köpoption avslutas med lösen eller en terminsaffär med leverans skall säljaren beskattas som vid försäljning av egendomen och förvärvaren av egendomen beskattas först i samband med att han i sin tur säljer egendomen. En kontrolluppgift om lösen eller leverans i samband med slutförandet av options- eller terminsaffären skulle sakna betydelse. En kontrolluppgiftsskyldighet för övriga typer av slutförande skulle innebära att kontrolluppgift kommer att lämnas i så gott som alla fall där beskattning skall ske i samband med slutförandet. Kontrolluppgiftsskyldigheten blir på så sätt mer enhetlig. anses det inte föreligga någon skyldighet att upprätta en avräkningsnota och det lämnas inga kontrolluppgifter vid utfärdandet av en option. Det är dock ofta som skattskyldighet uppkommer redan vid det tillfället. För optioner med löptid inträder skattskyldigheten alltid det år optionen utfärdades. För optioner med en löptid om högst inträder skattskyldigheten det år utfärdaren frigörs från sina åtaganden, dvs. antingen som optionen utfärdas eller året därefter. En skyldighet att lämna kontrolluppgift skulle vara av betydelse för beskattningen i merparten av fallen. Regeringen anser därför att en sådan skyldighet skall införas. Kontrolluppgift skall lämnas om den premie som utfärdaren erhåller efter avdrag för omkostnader. Den nuvarande kontrolluppgiftsskyldigheten gäller finansiella instrument. Avsikten är inte att utvidga skyldigheten till att avse annat än sådana instrument. Av lagtexten bör det därför framgå att kontrolluppgiftsskyldigheten omfattar utfärdande av optioner och slutförande av optioner och terminer som utgör finansiella instrument. Om uppgiftsskyldigheten inte är knuten till upprättandet av avräkningsnota måste det på annat sätt anges vilket värdepappersinstitut som skall lämna kontrolluppgiften. All börshandel med optioner och terminer registreras av ett värdepappersinstitut. Uppgiftsskyldigheten kan i de fallen knytas till institutet. I andra fall, dvs. när handeln inte sker vid en börs, medverkar dock i regel ett värdepappersinstitut. Det är då naturligt att det är det institutet som skall lämna kontrolluppgift. Regeringen föreslår därför att det i 3 kap. 32 c § lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter förs in en ny bestämmelse om att det värdepappersinstitut som registrerar optionen eller terminen eller som på annat sätt medverkar när optionen eller terminen utfärdas eller slutförs skall lämna kontrolluppgift även om skyldighet att upprätta avräkningsnota inte finns. Sammanfattningsvis kan sägas att förslagen innebär att kontrolluppgift alltid kommer att lämnas för utfärdaren av en option när optionen utfärdas och premien betalas. Sådan kontrolluppgift kommer att lämnas även om beskattning skall ske först påföljande år, som vid utfärdandet av en option med en löptid om högst och som slutförs först påföljande år. För innehavaren av en option innebär förslagen att kontrolluppgift kommer att lämnas om optionsaffären slutförs genom kvittning, kontantavräkning eller förfall. Vid lösen kommer kontrolluppgift att lämnas enligt de bestämmelser som gäller för den underliggande egendomen. Vid terminsaffärer kommer kontrolluppgift att lämnas vid kontantavräkning för såväl säljare som köpare. Vid leverans lämnas kontrolluppgift enligt de bestämmelser som gäller för den underliggande egendomen. Upplysningsvis kan också nämnas att kontrolluppgifterna visserligen inte kommer att förtryckas i den förenklade självdeklarationen men de kommer att finnas med på den specifikation som bifogas deklarationsblanketten. 5 Ändringar i skatteregisterlagen 5.1 Uppgifter om befrielse från mervärdesskatt vid import Regeringens förslag: Uppgifter från tullmyndigheterna som behövs för tillämpningen av bestämmelserna om befrielse från mervärdesskatt vid import skall få registreras i det centrala skatteregistret. förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: Enligt 3 kap. 30 § andra stycket mervärdesskattelagen (1994:200) undantas från skatteplikt import av vara som efter importen skall säljas till ett annat . Vid tillämpningen av bestämmelserna om befrielse är tullmyndighet enligt 12 § mervärdesskatteförordningen (1994:223) skyldig att lämna uppgift om importen till . Om omsättningen av varan inte sker till ett annat skall underrätta tullmyndigheten. Syftet med återrapporteringen är att tullmyndigheterna skall påföra mervärdesskatt om det visar sig att det inte finns något skäl till befrielse. lämnar tullmyndigheterna samtliga uppgifter i aktuella ärenden till på papper. Antalet uppgifter som kommer in till uppgår till mellan 5 000 och 6 000 . Antalet kommer sannolikt att öka . För att underlätta och rationalisera ärendehanteringen avser att registrera uppgifterna i det centrala skatteregistret. Uppgifterna från tullmyndigheterna avses stämmas av mot uppgifter från de kvartalsrapporter som skall lämnas till skattemyndigheterna. Vid avvikelse skall rapportering ske till tullmyndighet och eventuellt berört skattekontor. De uppgifter som är relevanta för skatteförvaltningens hantering är uppgifter om tullidentifikationsnummer, värdet av varuleveransen, utlämningsdag/tulltaxeringsdag, importörens registreringsnummer för mervärdesskatt, namn och adress, eventuellt ombuds registrerings- nummer för mervärdesskatt eller organisationsnummer, namn och adress samt den slutliga köparens registreringsnummer för mervärdesskatt, namn och adress. Det är fråga om uppgifter som regleras i mervärdesskattelagen och som till viss del används för beskattning. Om det t.ex. skulle visa sig att ett uppgivet registreringsnummer på köpare i annat inte finns registrerat skall skatteförvaltningen utreda orsaken till detta. Som tidigare nämnts är också syftet med att registrera uppgifterna och eventuell rapportering till tullmyndigheterna att mervärdesskatt skall tas ut om det inte finns skäl för befrielse. Det är därför enligt regeringens mening naturligt att registrering sker i skatteregistret. Uppgifterna är inte av känslig art och rör till övervägande del företag eller näringsidkare. Något hinder från integritetssynpunkt kan därför inte anses föreligga att registrera uppgifterna i skatteregistret. Bestämmelser om registreringen av uppgifterna tas lämpligen in i 7 § 28 skatteregisterlagen (1980:343) som reglerar inhämtandet av uppgifter från . Uppgifterna bör gallras som gäller för flertalet uppgifter i registret, dvs. efter beskattningsperiodens utgång. Skatteregister får enligt 1 § skatteregisterlagen användas vid beskattning för bl.a. redovisning, bestämmande och betalning av skatt enligt mervärdesskattelagen. har i sin framställning föreslagit att ett förtydligande av ändamålet införs med innebörd att skatteregistret får användas vid tillämpningen av bestämmelserna i mervärdesskattelagen om befrielse från mervärdesskatt vid import. Verket anser att det inte är självklart att återrapporteringen till tullmyndigheterna innefattas i begreppet beskattning. Enligt regeringens mening får dock ändamålet med skatteregistren anses omfatta också ifrågavarande förfarande. Även om mervärdesskatten inte bestäms av skattemyndigheten utan av en annan myndighet är det fråga om bestämmande av skatt enligt mervärdesskattelagen. Någon ändring av ändamålsbestämmelsen behövs därför inte. 5.2 Intyg om utsändning Regeringens förslag: Uppgifter från om arbetstagare som för arbetsgivarens räkning sänts ut för arbete i annat land skall, när det gäller uppgifter från intyg om tillämplig lagstiftning och utsändningsintyg, få registreras i det centrala skatteregistret. förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker förslaget. påpekar dock att verket fram inte har möjlighet att lämna ut uppgifterna på ADB-medium eftersom behövligt register ännu inte finns. Skälen för regeringens förslag: I EG:s förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpning av systemen för social trygghet och i 2 kap. 5 § lagen (1981:691) om socialavgifter finns regler som rör utsända arbetstagare. har dessutom ingått ett tjugotal konventioner om social trygghet med andra länder. Samtliga konventioner innehåller särskilda regler för utsända arbetstagare. Vid utsändning av arbetstagare till ett annat EU/EES-land eller konventionsland skall den anställdes tillhörighet till visst lands socialförsäkring styrkas med ett intyg om tillämplig lagstiftning inom EU/EES respektive utsändningsintyg mellan konventionsländer. Med utsänd arbetstagare menas en person som är anställd och, i normalfallet, avlönad av sin arbetsgivare i ett land och som sänds till ett annat land för att där arbeta för arbetsgivarens räkning. En person som sänds ut från för arbete i EU/EES- eller konventionsland tillhör svensk socialförsäkring . En person som är utsänd från ett annat konventionsland till omfattas på motsvarande sätt av lagstiftningen i det land varifrån han sänts ut. I föreskrifter (RFFS 1985:16) om inskrivning och avregistrering enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring finns regler om hur ifrågavarande intyg skall sändas till olika berörda myndigheter. Av föreskrifterna framgår att vid utsändning av en person från skall skicka en kopia av intyget till skattemyndigheten i det område där arbetstagaren är bosatt. Om arbetsgivaren har sitt säte på annan ort skall kopia på intyget sändas även till skattemyndigheten på den orten. När en arbetstagare sänds ut av en arbetsgivare utomlands för arbete i skall en kopia av intyget skickas, via , till skattemyndigheten på den utsändes vistelseort. Intygen skickas på papper. och planerar nu att uppgifter från intygen skall lämnas till skatteförvaltning på medium för ADB. Detta skulle underlätta administrationen för båda myndigheterna. Registrering av uppgifterna i skatteregistret skulle också innebära väsentliga fördelar för skatteförvaltningens kontrollverksamhet. Skattemyndigheterna använder vid utsändning från intygen för avstämning av redovisade arbetsgivaravgifter och uppgift om utsänd personal. En svensk arbetsgivare som har personal utsänd till ett annat land behöver i vissa fall inte betala full arbetsgivaravgift. När det gäller utländska arbetsgivare med personal utsänd till gäller det kontroll av att inte pensionsgrundande inkomst felaktigt beräknas för personen i . I andra fall kan det bli fråga om att utreda om socialavgifter skall betalas i . Det kan även behöva utredas om inte den utsände skall vara skattskyldig i . De uppgifter som skatteförvaltningen behöver är den anställdes namn och personnummer, om den anställde tillhör eller inte tillhör svensk socialförsäkring samt vistelseadressen i hemlandet och i sysselsättningslandet. Vidare behövs uppgift om utsändningstidens början och slut, arbetsgivare i och i sysselsättningslandet samt om den utsände är egen företagare. För att förbättra kvaliteten på beräkningen av den sjukpenning- grundande inkomsten och uppbörden av socialförsäkringsavgifter är det nödvändigt att de uppgifter som här är i fråga får registreras i det centrala skatteregistret. En förbättrad kvalitet kan medföra vinster för socialförsäkringssystemet. Med den föreslagna registreringen kan också missbruk och fusk motverkas såväl vad avser förmåner som avgifter. Enligt regeringens mening bör därför ifrågavarande uppgifter få registreras i det centrala skatteregistret. Uppgifterna är inte känsliga och något hinder från integritetssynpunkt för registrering kan inte anses finnas. har i sitt remissyttrande framhållit att det finns behov av att bygga upp ett register som innehåller uppgifter från socialförsäkringsadministrationen. Andra mycket angelägna arbets- uppgifter på ADB-området gör det dock inte möjligt att fram genomföra nödvändiga rutiner. avser dock att så snart det går tidsmässigt och finansiellt göra det nödvändiga arbetet för att inom socialförsäkringsadministrationen få till stånd registrering av uppgifterna i fråga. Uppgifterna kommer således att till dess lämnas på papper. Mot bakgrund av det värde uppgifterna har för kontrollverksamheten inom skatteförvaltningen anser regeringen att, trots att ännu kommer att få uppgifterna på papper, en möjlighet att registrera uppgifterna i det centrala skatteregistret bör införas . Bestämmelser om registreringen av uppgifterna tas lämpligen in i 7 § 29 skatteregisterlagen som reglerar inhämtandet av uppgifter från . 6 Justering av räntereglerna i skattekontosystemet 6.1 Behovet av en justering Om ett mindre företag, dvs. ett företag som är skyldigt att redovisa mervärdesskatt på ett beskattningsunderlag som exklusive gemenskapsinterna förvärv och import för beskattningsåret beräknas sammanlagt uppgå till högst , redovisar överskjutande ingående mervärdesskatt i en skattedeklaration redan i början av månaden efter redovisningsperioden (exempelvis ) trots att företaget har rätt att vänta med redovisningen till den 12, den 17, i andra månaden efter redovisningsperioden ränteberäknas skatten inte på skattekontot förrän dagen efter den dag då deklarationen senast skulle ha kommit in (i exemplet ). Detta beror på att det i 16 kap. 7 § skattebetalningslagen (1997:483) sägs att avräkning mot överskjutande ingående mervärdesskatt på annat sätt än genom avräkning i en skattedeklaration skall anses ha gjorts när mervärdesskatten senast skall ha redovisats. Detta innebär att ett mindre företag visserligen kan få ut överskjutande ingående mervärdesskatt (i exemplet under första halvan av februari) efter avräkning för de skatteavdrag och arbetsgivaravgifter som skall redovisas samma månad samt, om återbetalningen sker efter den första förfallodagen , debiterad preliminär skatt (F-skatt eller särskild A-skatt) för den månad under vilken deklarationen lämnas. I dessa fall drabbas företaget ändå av kostnadsränta under en månad på skatteavdraget, arbetsgivaravgifterna och den preliminära skatten (i exemplet mars). Motsvarande ränteberäkningsproblem finns i fråga om debiterad preliminär skatt för de större företagen, dvs. företag som är skyldiga att redovisa mervärdesskatt på ett beskattningsunderlag som exklusive gemenskapsinterna förvärv och import för beskattningsåret beräknas sammanlagt överstiga . Trots att den preliminära skatten räknas av innan utbetalning sker av överskjutande ingående mer- värdesskatt, i de fall återbetalningen sker efter den första förfallodagen , påförs företaget kostnadsränta. När det gäller de större företagen beräknas dock kostnadsräntan endast för tiden den 13, den 18, till och med den 26 i samma månad. Ett företag som är skyldigt att redovisa mervärdesskatt på ett beskattningsunderlag som exklusive gemenskapsinterna förvärv och import för beskattningsåret beräknas sammanlagt överstiga (större företag) skall lämna skattedeklaration senast den 26 efter redovisningsperioden utom då deklarationen skall lämnas senast den 27. Deklarationen skall i detta fall avse skatteavdrag, arbetsgivaravgifter och mervärdesskatt för redovisningsperioden närmast före den månad deklarationen skall lämnas. Skatteavdrag, arbetsgivaravgifter och mervärdesskatt för redovisningsperioden januari skall alltså redovisas i en skattedeklaration som skall lämnas . Skatteavdraget och arbetsgivaravgifterna skall betalas senast den 12, den 17, i den månad deklarationen senast skall lämnas och mervärdesskatten senast den 26 samma månad utom då mervärdesskatten skall betalas senast den 27. För att göra det möjligt att avräkna skatteavdrag och arbetsgivaravgifter mot överskjutande ingående mervärdesskatt som redovisas i en och samma deklaration trots att beloppen inte skall betalas vid samma tillfälle har det i skattebetalningslagen förts in en bestämmelse som säger att inbetalning av skatt som görs genom avräkning i en skattedeklaration mot överskjutande ingående mervärdesskatt som redovisats senast den 26, senast den 27, i den månad inbetalningen skulle vara gjord, anses ha gjorts på förfallodagen. Avräkning mot överskjutande ingående mervärdesskatt i övriga fall anses ha gjorts när mervärdesskatten senast skall ha redovisats. Om företaget vill ha tillbaka mervärdesskatten kan företaget, i stället för att vänta till den 26 , lämna in sin deklaration så snart redovisningsperioden gått till ända. För att avräkning skall kunna ske även i detta fall innan resterande del av mervärdesskatten betalas tillbaka till företaget sägs i 10 kap. 20 § skattebetalningslagen att den som redovisar överskjutande ingående mervärdesskatt skall redovisa också de skatteavdrag och arbetsgivaravgifter som skall redovisas den månad då den överskjutande ingående mervärdesskatten redovisas, eller som skulle ha redovisats tidigare, om skatteavdragen och arbetsgivaravgifterna inte redan redovisats eller bestämts genom ett omprövningsbeslut. Detsamma gäller i fråga om mervärdesskatt. Om företaget har lämnat en fullständig skattedeklaration redan i början av månaden efter redovisningsperioden kan överskjutande ingående mervärdesskatt efter avräkning av skatteavdrag, arbetsgivaravgifter och, om återbetalningen sker efter den första förfallodagen , debiterad preliminär skatt återbetalas redan under första halvan av månaden. Att återbetalning skall ske framgår av 18 kap. 2 § skattebetalningslagen där det sägs att återbetalning skall ske även om den skattskyldige inte begärt det när det överskjutande beloppet grundas på ett beslut om överskjutande ingående mervärdesskatt. Den som vill att beloppet skall stå kvar på skattekontot för att användas för betalning av framtida skatteskulder har dock denna möjlighet. Den skattskyldige skall då meddela skattemyndigheten detta (18 kap. 7 § skattebetalningslagen). Om mervärdesskatten skall stå kvar på kontot finns det dock ingen anledning för företaget att lämna skattedeklarationen . Visserligen skall intäktsränta beräknas på överskott som uppstår på ett skattekonto men räntan beräknas i detta fall först från och med dagen efter den då deklarationen senast skall ha kommit in (19 kap. 13 § skattebetalnings- lagen). Ett företag som är skyldigt att redovisa mervärdesskatt på ett beskattningsunderlag som exklusive gemenskapsinterna förvärv och import för beskattningsåret beräknas sammanlagt uppgå till högst (mindre företag) skall lämna skattedeklaration senast den 12 , utom då deklarationen skall lämnas senast den 17. Deklarationen skall i detta fall avse skatteavdrag och arbets- givaravgifter för redovisningsperioden närmast före den månad deklarationen skall lämnas och mervärdesskatt för redovisningsperioden andra månaden före den månad deklarationen skall lämnas. Skatteavdrag och arbetsgivaravgifter för redovisningsperioden januari skall alltså redovisas i en skattedeklaration som skall lämnas . I den deklarationen skall också mervärdesskatten för redovis- ningsperioden december redovisas. Denna ordning har tillkommit för att underlätta för de mindre företagen som därigenom ges för att ta fram de uppgifter som behövs för redovisning av mervärdesskatten. Det nu aktuella problemet har således till största delen sin grund i en regel som har kommit till för att tillgodose de mindre företagens önskemål. Skatteavdraget, arbetsgivaravgifterna och mervärdesskatten skall betalas senast när deklarationen senast skall lämnas. Om ett mindre företag vill redovisa överskjutande ingående mervärdesskatt redan månaden efter redovisningsperiodens utgång måste företaget lämna två deklarationer , den ena avseende skatteavdrag och arbetsgivaravgifter för närmast föregående redo- visningsperiod och i förekommande fall utgående mervärdesskatt för redovisningsperioden närmast och den andra avseende överskjutande ingående mervärdesskatt för redovisningsperioden före den månad deklarationen lämnas. Om ett mindre företag som exempelvis vill ha tillbaka överskjutande ingående mervärdesskatt för redovisningsperioden januari redovisar den skatten måste företaget lämna en skattedeklaration vari redovisas skatteavdrag och arbetsgivaravgifter för januari och mervärdesskatt för december.