prop · GL03151D1 · 1998-01-01 00:00:00 — För dessa beslut gäller de regler om omprövning och överklagande som finns i LBP. Den som gör sannolikt att han eller hon inte fått kännedom om ett be- slut avseende tid senast före respektive får begära omprövning eller överklaga be- slutet från det att han eller hon fick kännedom om be- slutet. Detta gäller bl.a. när någon underrättelse om besluten inte sänts till den berörde. Sådan underrättelse skall enligt förslaget i avsnitt 15.5 inte behöva sändas till personer som är inskrivna hos någon försäkringskassa. Även för andra personer som av olika skäl, t.ex. utlandsvistelse, inte fått kännedom om beslut gäller att överklagandetiden är från det att personen i fråga fick kännedom om beslutet. Omprövning efter de ovan angivna tiderna bör också kunna ske om den förälder som har tillgodoräknats det pensionsgrundade beloppet för barn efter omprövning är berättigad till beloppet. Den andre för- äldern bör då kunna begära omprövning av sin pensionsrätt för att själv få tillgodoräkna sig detta belopp. Som framgår av avsnitt 27.4 fanns en sådan bestämmelse i LIP i det förslag som granskades av lagrådet men har tagits bort för framtiden. För de retroaktiva besluten bör emellertid en sådan regel finnas eftersom tillgodoräknande av pensionsrätt för barnår till en fader förutsätter att han har ansökt om sådan rätt . En fader som avstår från att inom den föreskrivna tiden göra en sådan ansökan på grund av att föräldrarna vill att modern skall tillgodoräknas pensionsrätten för barnår bör ha möjlighet att begära omprövning av sin egen pensionsrätt om det efter en omprövning av moderns pensionsrätt skulle visa sig att modern inte är berättigad att tillgodoräknas beloppet. En sådan begäran bör få göras även efter den ordinarie omprövningstiden om faderns först får kännedom om att moderns pensionsrätt har omprövats. Begäran om omprövning bör också kunna ske även om inte någon ansökan om att tillgodoräknas barnårsrätten har gjorts. bör få överklaga de retroaktiva besluten respektive . Som Lagrådet påpekat kan i de fall överklagandet avser beslut som har omprövats och omprövningsbeslutet fattats sent, tiden för överklagande bli alltför kort eller till och med ha gått ut vid de angivna tidpunkterna. I enlighet med Lagrådets förslag skall därför få komma in med överklagandet från den dag beslutet meddelades om denna dag infaller efter respektive . Precis som för det årliga beslutet om pensionsrätt måste beslut om pensionsgrundande belopp och pensionsrätt omprövas innan de kan överklagas till domstol av en enskild. Även i övrigt bör i huvudsak samma regler gälla för de retroaktiva besluten som för det årliga beslutet. 27.7 Preskription Regeringens förslag: Preskriptionslagen (1981:130) skall inte vara tillämplig på en enskilds fordran på pension enligt lagen om inkomst- grundad ålderspension. Fordran på pensionsbelopp som inte har lyfts före utgången av andra året efter det då beloppet blev tillgängligt för lyftning skall vara preskriberad. Promemorians förslag: I Ds 1995:41 föreslogs en särskild regel om preskription av fordringar enligt den nya lagen. Utredningens förslag: I SOU 1997:131 anfördes däremot att rätten till pension inte borde kunna preskriberas. Förslaget om preskription av pensionsbelopp som blivit tillgängligt för lyftning motsvarar vad som föreslagits i samtliga betänkanden. Remissinstanserna: Länsrätten i ifrågasätter med anledning av förslaget i Ds 1995:41 om det är skäligt att låta en socialförsäkringsersättning preskriberas. Länsrätten anser också att bestämmelsen behöver förtydligas genom att det klargörs att preskriptionslagen är tillämplig. i och anser att bestämmelsen om preskription i Ds 1995:41 är ohemul med tanke på den försäkrades ålder och eventuella hälsotillstånd. I vart fall bör en ytterligare kommunikationsskyldighet tillkomma för innan preskription sker. Myndigheten anför vidare angående förslaget i SOU 1997:131 om förverkande av belopp som inte har lyfts från det att beloppet blev tillgängligt för lyftning att tiden bör utsträckas till fem eller för att inte en person som t.ex. vistas utomlands skall gå miste om premiepension till efterlevande som utbetalas utan personens vetskap. Skälen för regeringens förslag: I Ds 1995:41 konstaterades det att det framför allt för hanteringen av premiepensionsmedlen kunde finnas ett behov av en särskild preskriptionsregel. premiereservutredning har emellertid i sitt betänkande anfört att rätten till pensionsbelopp som inte har förfallit till betalning inte bör kunna preskriberas. Däremot kan det enligt utredningen av praktiska skäl behövas bestämmelser om när personer, som myndigheten inte har någon kunskap om och som kan antas vara döda, skall utgå ur systemet. En sådan strykning skulle innebära bl.a. att tillgodohavandet på deras premiepensionskonton kan gå in i arvsvinsthanteringen men däremot inte att de mister sin rätt till pension; om en sådan person mot förmodan dyker upp, får hans tillgodohavande rekonstrueras. Enligt utredningen måste frekvensen av sådana händelser antas bli så låg att man utan vidare torde kunna sätta åldersgränsen för strykning vid t.ex. . Någon särskild regel om preskription föreslogs därför inte av utredningen. En administrativ åtgärd av det slag som föreslagits ovan berör inte de enskildas rätt och behöver därför inte regleras i lag. Regeringen delar utredningens bedömning angående behovet av en särskild regel om preskription. Inte heller för pensionsfordringar från det s.k. fördelningssystemet finns något behov av en preskriptionsbestämmelse. I preskriptionslagen finns emellertid även regler om preskription av fordringar på bl.a. pension. I 2 § preskriptionslagen stadgas att en fordran preskriberas efter tillkomsten om inte preskriptionen avbryts och för fordran på pension räknas preskriptionstiden från den dag då fordringen tidigast kan göras gällande. Preskriptionslagens bestämmelser om preskription gäller såvitt inget annat är föreskrivet i någon annan författning. En särskild bestämmelse om att preskriptionslagen inte är tillämplig på den enskildes fordringar på pension enligt den föreslagna lagen om inkomstgrundad ålderspension bör därför införas. Enligt 20 kap. 5 § AFL skall ett belopp som inte lyfts före utgången av andra året efter det då beloppet förfallit till betalning vara förverkat. En motsvarande regel bör gälla även för utbetalningar enligt denna lag. Lag- rådet har emellertid i samband med behandlingen av en motsvarande be- stämmelse i förslaget till ny lag om underhållsstöd (prop. 1995/96:208) anfört att det inte går att utläsa av bestämmelsen när ett underhållsstöd skall anses ha förfallit till betalning och att lagtexten därför borde ändras. Den nu föreslagna bestämmelse har utformats med beaktande av detta. Lagrådet ifrågasätter dock i samband med granskningen av detta lagförslag uttrycket förverkat och påpekar att detta leder till frågan huruvida preskriptionslagen överhuvudtaget är tillämplig på de angivna fordringarna. För att klargöra att preskriptionslagen är tillämplig på utbetalningar av pension används därför i den nu föreslagna lagtexten i stället ordet preskriberad. Detta innebär bl.a. att preskriptionslagens regler om preskriptionsavbrott kommer att vara tillämpliga avseende fordran på pensionsutbetalningar. Även beträffande efterlevandepension så måste någon form av preskriptionsregel finnas för att inte sådana utbetalningar skall finnas kvar hos för evigt. Det är rimligt att gäller oberoende av vad som utbetalats. 27.8 Utmätning m.m. Regeringens förslag: Pensionsbelopp som ännu inte har betalats ut får inte utmätas, utom i fall då utmätningen sker i enlighet med reg- lerna i 7 kap. utsökningsbalken angående utmätning av lön m.m. Rätten till pension kan inte heller överlåtas eller pantsättas innan pen- sionen är tillgänglig för lyftning. Detsamma gäller för tillgodohavande på premiepensionskonto. Promemorians och utredningens förslag: Förslagen i Ds 1995:41 och SOU 1997:131 stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna: Inga remissinstanser har berört denna fråga. Skälen för regeringens förslag: Beträffande utmätning och över- låtelse av rätt till pension har det ända sedan lagen om allmän försäkring infördes funnits en bestämmelse i 20 kap. 6 § om att innestående fordran på ersättning enligt lagen inte får tas i mät och inte heller överlåtas innan ersättningen är tillgänglig för lyftning. Emellertid har i utsökningsbalken införts en möjlighet att utmäta även belopp som utges i form av pension enligt de regler som gäller för utmätning av lön. Enligt dessa regler får lön som innestår hos arbetsgivaren utmätas. Enligt en tidigare bestämmelse i utsökningslagen, som föregick utsökningsbalken, fick utmätning inte ske förrän gäldenären kunde lyfta lönen eller pensionen. Ändringen innebar att utmätning skulle kunna ske genom anvisning till arbetsgivaren eller pensionsutbetalaren att innehålla viss del av de utgående beloppen, dvs. utmätning skulle kunna ske innan lönen eller pensionen var tillgänglig för lyftning. När de nya reglerna om utmätning av lön infördes ansåg Lagberedningen i sitt betänkande (SOU 1964:57 s. 328 och 330) att det i förtydligande syfte borde göras ett tillägg till bestämmelsen i 20 kap. 6 § AFL så att det uttryckligen angavs att förbudet mot utmätning av innestående belopp inte hindrade utmätning enligt reglerna om utmätning av lön. Med anledning härav infördes ett nytt andra stycke i denna paragraf med den angivna innebörden. Regler, motsvarande dem som gäller enligt nuvarande pensionsregler, bör införas även i det reformerade pensionssystemet. Detta innebär att fram till dess att en pensionsutbetalning görs och beloppet därmed blir tillgängligt för lyftning gäller förbudet mot överlåtelse, pantsättning och utmätning. När pensionsbeloppet har blivit tillgängligt för lyftning kan den försäkrade överlåta eller pantsätta det. Beloppet kan emellertid utmätas bara enligt bestämmelserna om utmätning av lön m.m. i 7 kap. utsökningsbalken. När pensionsbeloppet har lyfts kan det utmätas också enligt de vanliga reglerna om utmätning. 27.9 Sekretessfrågor Regeringens förslag: 7 kap. 7 § sekretesslagen (1980:100) kom- pletteras så att den omfattar även ärenden enligt lagen om inkomst- grundad ålderspension samt ärenden hos Premiepensionsmyn- digheten. För vissa uppgifter om premiepensionsmedlen skall en mer omfattande sekretess gälla. En sådan bestämmelse förs in i 9 kap. sekretesslagen. Promemorians och utredningens förslag: Förslagen i Ds 1995:41 och SOU 1997:131 motsvarar i princip regeringens förslag. Remissinstanserna: Datainspektionen tillstyrker förslagen i Ds 1995:41 och SOU 1997:131. Ett flertal remissinstanser, bl.a. , , och anser att det ligger i de försäkrades intresse att kunna få information om sina tillgodohavanden och de fonder som valts från förvaltaren. Ett medgivande om att sekretessen får brytas borde kunna lämnas på blanketten för val av fond enligt instanserna. Skälen för regeringens förslag: I 7 kap. 7 § sekretesslagen regleras frågor om sekretess i ärenden som rör AFL hos , och domstol. Där regleras också möjligheten att i annan lagstiftning göra undantag från sekretessen i vissa fall. Eftersom de väsentligaste reglerna om ålderspensioner kommer att finnas i den här föreslagna lagen om inkomstgrundad ålderspension bör bestämmelsen kompletteras så, att den uttryckligen omfattar även ärenden enligt den föreslagna lagen och även ärenden hos . Av fjärde stycket i 7 kap. 7 § sekretesslagen framgår att det därigenom också blir möjligt att i den nu föreslagna lagen föreskriva undantag från sekretessen i vissa fall, t.ex. då det gäller uppgifter om pension som i vissa fall får lämnas ut till försäkringsbolag, utländska socialförsäkringsorgan m.m. Ett sådant undantag har föreslagits i 15 kap. 15 § LIP. Datainspektionen har ifrågasatt att sådana undantag görs och menar att de i vart fall bör motiveras närmare. I författningskommentaren till 15 kap. 15 § LIP finns en närmare förklaring till den bestämmelsen. En annan fråga i detta sammanhang som har övervägts av premiereservutredning är om 7 kap. 7 § sekretesslagen ger ett tillräckligt skydd för de uppgifter om pensionsspararens förhållanden som kommer att finnas hos . Vad som är av intresse här är dels uppgifterna om storleken av tillgodohavandet på premiepensionskontot och om pensionens storlek, dels uppgifterna om vilka fonder som har valts för de medel som förvaltas för den enskildes räkning. I bägge fall är det fråga om uppgifter om personliga förhållanden. För de uppgifter i dagens socialförsäkringssystem som närmast motsvarar uppgifterna om den enskildes tillgodohavande i premiereservsystemet och storleken av hans pension gäller sekretess bara om det kan antas att den som uppgiften rör (eller någon närstående) lider men om uppgiften röjs. Den ovan nämnda konstaterar att även om tillgodohavanden på premiepensionskonton kommer att kunna uppgå till relativt höga belopp och att uppgifterna därmed kan komma att bli av större intresse för t.ex. media på ett sätt som många enskilda skulle kunna uppfatta som obehagligt, kan detta inte anses utgöra tillräckliga skäl för att införa en mer omfattande sekretess för dessa uppgifter. Regeringen delar denna uppfattning. Vad däremot gäller uppgifter om en enskilds fondval och fondbyten kan sådana uppgifter vara mer känsliga. Man måste räkna med att många skulle uppleva det som ett allvarligt intrång i deras personliga integritet om sådana uppgifter skulle lämnas ut. Vissa personer skulle kanske t.o.m. påverkas i sitt val av fonder om de visste att uppgifterna kunde lämnas ut. För dessa uppgifter har därför utredningen föreslagit att det bör gälla sekretess med ett s.k. omvänt skaderekvisit; dvs. uppgifterna skall bara kunna lämnas ut om det står klart att den enskilde inte lider men av att uppgiften röjs. Även regeringen anser att för uppgifter om fondval och byte bör det gälla en mer omfattande sekretess. Detta innebär att det normalt inte blir möjligt för en fondförvaltare att få ut uppgifter om t.ex. vilka personer som har valt fonder hos en viss förvaltare. Däremot kan den enskilde enligt 14 kap. 4 § sekretesslagen efterge sekretessen om han eller hon t.ex. vill vända sig till förvaltaren för att få mer information. premiereservutredning har vidare föreslagit ett generellt för- bud mot att lämna ut uppgifter om vad pensionsspararen har bestämt an- gående efterlevandeskydd så länge denne själv lever. Regeringen delar utredningens uppfattning om att en sådan bestämmelse bör införas. Som Lagrådet förordat föreslår vi att dessa bestämmelser förs in i 9 kap. sekretesslagen. I 10 § LBP finns en bestämmelse som reglerar rätten för tjänstemän och ledamöter i skattenämnd och länsrätt att ta del av handlingar som rör beräkningen av pensionsgrundande inkomst, taxeringshandlingar m.m. Bestämmelsen har funnits sedan reglerna om beräkning av pensionsgrundande inkomst infördes . Frågor om vem som har rätt att ta del av handlingar regleras emellertid numera i sekretesslagen. Således följer det av 1 kap. 3 § sekretesslagen att uppgifter i handlingar som upprättats för beräkning av pensionsgrundande inkomst inte får röjas för någon annan myndighet eller för andra inom samma myndighet om det är fråga om två olika verksamhetsgrenar. Såväl taxeringsverksamhet som verksamhet som rör beräkning av pensionsgrundande inkomst utgör en verksamhetsgren för vilken föreskrivs sekretess enligt 9 kap. 1 § sekretesslagen. Därmed får också allt material som rör taxeringen användas vid beräkningen av pensionsgrundande inkomst och tvärtom. Detta gäller givetvis också för verksamheten i skattenämnd och länsrätt. Någon motsvarighet till bestämmelsen i 10 § LBP behöver därför inte införas i den nu föreslagna lagen. Vidare gäller enligt 14 kap. 2 § 3 att sekretess inte hindrar att en upp- gift lämnas till myndighet som behöver den i sin tillsynsverksamhet. Detta innebär att bör kunna få tillgång till allt nödvändigt material i samband med att verket vill granska ett visst ärende t.ex. om beräkning av pensionsgrundande inkomst. 27.10 Registerfrågor Regeringens förslag: Socialförsäkringsregisterlagen (1997:934) skall vara tillämplig även på register som förs av . Promemorians förslag: Förslaget i Ds 1995:41 innebar att den dåvarande lagen (1994:1517) om socialförsäkringsregister skulle tillämpas på det nya pensionssystemet. Utredningens förslag: I SOU 1997:131 föreslås att den antagna socialförsäkringsregisterlagen (1997:934), som fr.o.m. bl.a. ersätter lagen (1994:1517) om socialförsäkrings- register, skall göras tillämplig även på . Remissinstanserna: Datainspektionen tillstyrker förslaget i Ds 1995:41 att de personregister som behövs för administrationen för- fattningsregleras enligt lagen (1994:1517) om socialförsäkringsregister. Inspektionen vill dock inte utesluta att det nya pensionssystemet kan medföra behov av ändringar i den lagen. Inspektionen tillstyrker även det nu aktuella förslaget i SOU 1997:131 om ändring i socialförsäkringsregisterlagen. Inspektionen har också pekat på frågan om socialförsäkringsregisterlagens förhållande till den gamla datalagen respektive den nya personuppgiftslagen. påpekar att uppgifter om obetalda tilläggspensionsavgifter numera lämnas på ADB- medium vilket bör beaktas vid regleringen. Skälen för regeringens förslag: Ålderspensionsförsäkringen skall handhas av , och de allmänna försäkringskassorna. För detta måste inrättas nya register med uppgifter om pensionsgrundande inkomst och belopp, fastställd pensionsrätt m.m. För beräkning av pensionsrätt för studier måste det troligen finnas uppgifter om utbetalda studiebidrag inom studiemedelssystemet och för beräkning av pensionsrätt för plikttjänstgöring måste framför allt finnas uppgifter om fullgjorda tjänstgöringsdagar för vilka utbetalats dagersättning. För beräkning av pensionsrätt för barnår måste en relativt omfattande registrering av folkbokföringsuppgifter ske. Även i övrigt måste vissa folkbokföringsuppgifter finnas. Dessa register skall föras av och de allmänna försäkringskassorna gemensamt. kommer att för varje pensionssparare behöva föra ett premiepensionskonto. Dessa konton kommer att föras med automatisk databehandling och utgöra ett personregister enligt datalagen (1973:289). Hanteringen kommer också att utgöra sådan behandling av personuppgifter som omfattas av den i regeringens proposition 1997/98:44 föreslagna personuppgiftslagen, som skall ersätta datalagen fr.o.m. . Uppgifterna i registret kommer att falla in under tryckfrihetsförordningens handlingsbegrepp, och handlingen kommer att anses upprättad och förvarad hos myndigheten (se 2 kap. 3 och 7 §§ tryckfrihetsförordningen). Uppgifterna i registret kommer därför att vara allmänna handlingar hos myndigheten. I propositionen om ny personuppgiftslag anvisade regeringen dessutom en generell översyn och anpassning av befintliga registerförfattningar. Regeringen överlämnade till ett förslag till en ny socialförsäkringsregisterlag (prop. 1996/97:155, Enhetlig registerlagstiftning på socialförsäkringsområdet, m.m.). Förslaget innebar en generell reglering av personregistren inom socialförsäkringsadministrationen. Inom ramen för de ändamål som anges i lagen skall de allmänna försäkringskassorna och själva få avgöra vilka socialförsäkringsregister som behövs för verksamheten. Förslaget har antagits av (bet. 1997/98:SfU5, rskr. 1997/98:52). Lagen ger ett generellt författningsstöd för försäkringskassorna och att bygga upp de personregister som behövs för ärendehandläggningen. Socialförsäkringsregisterlagen bör göras tillämplig också på register över pensionsspararna och deras tillgodohavanden m.m. bör vara ensam registeransvarig för det eller de register som förs särskilt för myndigheten men även försäkringskassorna och bör kunna få direktåtkomst till registren om det behövs för ärendehanteringen. kommer också att behöva ett register över de fonder som har anmälts för deltagande i premiereservsystemet och de fondbolag som förvaltar dessa fonder. Registret kan sannolikt upprättas utan personuppgifter. Registret kommer då inte att falla in under socialförsäkringsregisterlagen, som bara gäller personregister, och inte heller under datalagen eller den föreslagna personuppgiftslagen. Om det skulle visa sig att personuppgifter behövs också i detta register, bör socialförsäkringsregisterlagen tillämpas även i det fallet. Ändamålet med det registret får anses täckt av 3 § 2 socialförsäkringsregisterlagen; eftersom det är fråga om förberedande åtgärder för handläggning av ärenden om val och byte av fond. Det är angeläget att register inrättas . Socialförsäkringsregisterlagen bör därför göras tillämplig på Pre- miepensionsmyndigheten och inled- ningsvis avse även utredningen som organiserar den nya myndigheten. Många av de uppgifter som skall antecknas i de nya pensionsregistren skall tillföras registret från andra myndigheter, såväl i samband med att registren skapas som löpande. Eftersom utlämnandet av uppgifterna i allt väsentligt kommer att ske på ADB-medium, måste bestämmelserna i datalagen beaktas. Även bestämmelserna i den föreslagna per- sonuppgiftslagen (prop. 1997/98:44) som föreslås träda i kraft , kan bli tillämpliga. För registerbehandlingar som pågår vid ikraftträdandet av den sistnämnda lagen föreslås dock att den gamla datalagen skall få tillämpas till . I vissa fall kan dessutom krävas särskilt författningsstöd för att uppgifterna skall få lämnas ut på ADB-medium. I samband med nyssnämnda översyn av registerförfattningarna som föranletts av den föreslagna personuppgiftslagen får de frågor som Datainspektionen fört fram om den framtida regleringen och kopplingen till personuppgiftslagen övervägas. Flertalet av de uppgifter som behöver inhämtas från andra myndigheter för att fastställa pensionsgrundande belopp och pensionsrätt torde vara offentliga och något generellt hinder mot att lämna ut uppgifterna finns då inte. Med hänsyn till att det ändå kan råda sekretess för vissa uppgifter och i syfte att klargöra och precisera skyldigheten att lämna uppgifter, bör skyldigheten att lämna uppgifter författningsregleras särskilt. Det bör ske i form av förordning såvitt gäller andra statliga myndigheter. En särskild skyldighet för andra än statliga myndigheter att lämna ut uppgifter om fullgjord plikttjänstgöring har dessutom föreslagits i avsnitt 10. Genom att skyldigheten författningsregleras bryts också den sekretess som eventuellt kan gälla för vissa uppgifter (14 kap. 1 § sekretesslagen). En huvudregel är att en myndighet som skall lämna ut uppgifter som finns registrerade hos myndigheten själv kan bestämma på vilket sätt de skall lämnas ut. Om uppgifterna finns på ADB-medium eller skall lämnas ut på sådant medium måste naturligtvis datalagens bestämmelser iakttas så att uppgifterna inte lämnas ut eller används annat än i överensstämmelse med registrets ändamål eller vad som gäller enligt lag eller annan författning. I vissa fall finns dessutom särskilda inskränk- ningar i rätten att lämna ut uppgifterna på ADB-medium. Sådana in- skränkningar finns i fråga om bl.a. uppgifter i folkbokförings- register och i skatteregister. I 11 § lagen (1990:1536) om folkbokföringsregister anges att utläm- nande på ADB-medium av uppgifter i lokalt folkbokföringsregister eller centralt referensregister får ske endast om detta följer av lag eller förordning eller om regeringen eller den myndighet som regeringen utser medger det. Detta kan bli nödvändigt för att pensionsgrundande belopp för barnår skall kunna fastställas för förfluten tid. gäller lagen (1995:743) om aviseringsregister. Denna innebär att ett centralt register för avisering och annat tillhanda- hållande av folkbokföringsuppgifter har inrättats. Registret innehåller de uppgifter från det centrala referensregistret och de lokala folkbokföringsregistren som behövs för aviseringsverksamheten.