prop · GL03158 · 1998-01-01 00:00:00 — Bestämmelserna innebar bl.a. att det blev för- bjudet att ändra trädslag på de aktuella arealerna. Bokskogsbruk betrakta- des enligt lagen som pågående markanvändning och ett förbud mot träd- slagbyte kunde inte läggas till grund för krav på ersättning från staten för intrång. Ett förbud mot avverkning måste emellertid beslutas med stöd av naturvårdslagens reservatsbestämmelser och kunde därmed ligga till grund för ersättning. För att kompensera för de höga kostnader som bok- skogsskötsel medför infördes ett statsbidrag till bl.a. anläggning av bokskog och ungskogsskötsel. Bestämmelser om detta fanns i lagen. utvidgades bokskogslagstiftningen till att gälla alla ädellövskogar. Genom skogspolitiska beslut överfördes den då- varande ädellövskogslagens bestämmelser i huvudsak oförändrade till skogsvårdslagen. Enligt 28 § skogsvårdslagen kan sålunda bidrag lämnas av allmänna medel till kostnader för åtgärder som behövs för att trygga återväxten av ädellövskog. Bidragen skall ses som en ersättning för merkostnader som skogsägaren åsamkas. Bidrag kan inte ges till åtgär- der för att utöka arealen ädellövskog. har bidrag kunnat lämnas med . För står till förfogande. kan det även lämnas bidrag inom ramen för EU:s jordbrukspolitik i syfte att minska traditionell jordbruksproduktion och öka variationen i odlingslandskapet. Enligt det svenska programmet läm- nas bidrag till anläggning av lövskog med inhemska trädslag på i slättområden . Bidraget som finansieras till hälften av EU och till hälften inom ramen för jordbrukspolitiken har mött ett begränsat intresse. hade bidrag ansökts för en areal på ca . Båda bidragsformerna har karaktär av ersättningar för extra natur- vårdsinsatser och ryms inom ramen för den grundläggande principen i skogspolitiken som här har redovisats. Bidragen till naturvårds- och kulturvårdsåtgärder kan lämnas för åtgär- der som går utöver skogsvårdslagens krav. Bidragsformen är sålunda i linje med gällande princip för statligt stöd. De sammanlagda bidragen har uppgått till . För står till förfogande för bidrag. har föreslagit en förstärkning till . En sådan utökning ryms inte inom ramen för tillgängliga medel utan en om- fördelning från andra angelägna områden. Insatserna mot effekterna av luftföroreningar är enligt bestämmelserna en statlig försöksverksamhet till vilken skogsägaren måste bidra . Det årliga anslaget har uppgått till som mest 1997. För står till förfogande. Verksamheten har för- skjutits från kalkning till vitaliseringsgödsling. kan det också lämnas bidrag inom ramen för EU:s jordbrukspolitik till vitali- seringsgödsling. De begränsningar till jordbruksföretag som gäller för bidraget har lett till att verksamheten har haft en begränsad omfattning. Verksamheten ligger inom ramen för den gällande principen för statligt stöd till skogsbruket i vårt land. har föreslagit att försöksverksamheten nu upphör och att den övergår i en regelrätt verksamhet med kalkning och vitaliserings- gödsling. Ett program har tagits fram i samarbete med . Den sammanlagda kostnaden för staten skulle uppgå till för perioden 2001. Enligt regeringens bedömning ryms ett sådant program inte inom de anslagsramar som står till förfogande utan att angelägna ändamål får stå tillbaka. Den viktigaste insatsen är givetvis att få till stånd begränsningar av utsläppen vid föroreningskällorna. Det är också viktigt att bevaka utvecklingen av föroreningar och eventuella skador. En sådan övervak- ning finansieras på annat sätt, bl.a. av EU. har i upp- drag att ta fram en detaljerad nationell plan för verksamheten med sjö- kalkning . Regeringen bedömer att det behövs ett samlat grepp om problemet med försurningen. I arbetet med den nationella planen bör det därför ingå att och läns- styrelserna tillsammans med beskriver hur ett kalknings- och vitaliseringsprogram för mark och vatten i sydvästra bör utformas. Arbetet med detta kan beräknas pågå . fanns det vissa möjligheter att lämna bidrag till skogsägare för bekämpning av omfattande insekthärjningar i skog. Några remiss- instanser har föreslagit att detta bidrag åter införs. Bidragsmöjligheten avskaffades på förslag av skogspolitiska kommitté i likhet med övriga skogsbruksbidrag som finansierades med skogsvårdsavgiften. Något utrymme för ett sådant bidrag finns inom budget- ramarna. Andra skador såsom brand- och stormskador liksom insekts- skador på plantskog är det möjligt att försäkra sig mot. Det är skogs- brukets eget ansvar att pröva möjligheterna till försäkringsskydd även mot övriga insektsskador. I anslutning till den översyn som görs inom EU av stödet till jord- bruket och strukturfondsstödet har frågan om bidrag till kommersiellt skogsbruk aktualiserats under rubriken landsbygdsstöd. Ett sådant stöd strider mot den svenska skogspolitiken. Stöd av detta slag är typiskt ett skogspolitiskt medel. EU har ingen kompetens på skogspolitikens om- råde. Bidrag skulle dessutom snedvrida konkurrensen på den globala marknaden för skogsindustriprodukter och på EU:s inre marknad. Det riskerar också att motverka konkurrensneutraliteten inom medlems- staterna. Mot denna bakgrund har motsatt sig att sådant stöd be- slutas. Däremot kan vi givetvis acceptera sådana stöd som ges till natur- och kulturvårdsåtgärder. Sammanfattningsvis bör sålunda statligt stöd till skogsbruket begrän- sas till sådana åtgärder som har karaktären av natur- och kulturvård och som går utöver vad som krävs enligt gällande lag. 8.4 Kunskapsförsörjning Regeringens bedömning: Goda kunskaper är även i fortsättningen nödvändiga för att skogspolitikens mål skall kunna nås. Rådgivning och information till skogsägarna är i det sammanhanget särskilt viktiga och behöver förstärkas. Både grundläggande och tillämpad forskning behövs för en fortsatt utveckling av en hållbar skogsnäring. Ansvaret för detta är både statens och näringens. förslag: föreslår en kraftig ekonomisk förstärkning till rådgivning och information och nya anslag till invente- ringar, tillämpad forskning och utveckling. Remissinstanserna: Samtliga som har yttrat sig över förslaget till förstärkt rådgivning och information tillstyrker utom Statskontoret som föreslår ytterligare utredning av frågan. Många instämmer i förslaget om medel till för forskning m.m. Skälen för regeringens bedömning: skogspolitik innebar en omfattande avreglering. betonades att skogsägarna härigenom gavs ett ökat ansvar. Politikens mål innebar nämligen snarare en skärp- ning än en försvagning. Mot den bakgrunden måste det ställas ökade krav på skogsägarnas kunskaper och förmåga att leva upp till politikens mål genom åtgärder som i många fall måste grunda sig på nya kunskaper. Sådana kunskaper kan hämtas ur information av olika slag som samlas in genom inventeringar, såsom riksskogstaxeringen och Skogsvårds- organisationens olika inventeringar. De kan också grundas på den information och rådgivning som lämnas av den statliga skogsmyndig- heten eller intresseorganisationer och på forskning som sker på initiativ dels av staten, dels skogsbruket självt. beslut ställdes inga nya resurser till förfogande för kun- skapsförsörjningen annat än för att säkra ett slutförande av de pågående inventeringarna av sumpskogar och skyddsvärda biotoper. Dessa inven- teringar skall slutredovisas . De utgör en nödvändig grund för att genomföra vissa delar av skogspolitiken. Inte minst är det nöd- vändigt att skogsägarna själva får vetskap om de skyddsvärda områden som finns på deras fastigheter. har föreslagit att anvisas för inventeringar av skilda slag. Det finns emellertid inte möjligheter att ställa ytterligare resurser till förfogande för detta ändamål. Förutom de data som samlas in genom den officiella statistiken och genom riksskogstaxeringen får informationsbehov tillgodoses inom ramen för tillgängliga medel och genom de möjligheter till information som t.ex. skogsvårdslagstiftningen lägger grunden för. Något återinförande av den tidigare bedrivna översiktliga skogsinven- teringen är inte aktuell. Däremot bör detta omfattande material givetvis utnyttjas så långt det är möjligt. Det ökande intresset för skogsbruks- planer kan förstärka den för skogsägarna nödvändiga informationen. Finansieringen av sådana planer är en fråga för skogsägarna själva. Vad särskilt gäller riksskogstaxeringen är det viktigt att grundmotivet för denna bibehålls, nämligen att beskriva tillståndet och utvecklingen av skogstillståndet. Den ytterligare datainsamling som sker genom taxe- ringen är givetvis också angelägen men får utföras i mån av tillgång på medel. Rådgivning och information har varit viktiga delar av skogspolitiken . Rådgivning är ett nödvändigt komplement till lagstiftningens föreskrifter. Den är i många fall en del av tillsynen enligt skogsvårdslagen. skogspolitik bygger i högre grad än tidigare på att skogs- ägarna är kunniga om vad som gäller för skogsskötseln och hur den går till. Kunskapskraven är höga inte minst vad gäller natur- och kulturmiljö- vård. redovisar i utvärderingen att antalet skogsägare i landet uppgår till ca 340 000. registreras ca 15 000 nya skogs- ägare, varav 2 000 3 000 till stor del saknar tidigare praktisk skoglig förankring. Andelen yngre skogsägare ökar. Inom utvärderingen har låtit göra en enkät till bl.a. privata enskilda skogsägare. Av resultaten kan det utläsas att skogsägarna uppfattar mycket starkt att skogspolitik ställer större krav än tidigare på kunskaper. Uppföljningen av skogsvården och natur- och kulturhänsynen visar att ytterligare insatser behövs från sida. En striktare och enhetligare tillsyn måste kompletteras med information och rådgivning. Detta kan ske både i kampanjform och enskilt. Kampanj- formen har visat sig mycket effektiv och populär . Så t.ex. nådde över 85 000 skogsägare. Andra stora kampanjer har varit Kulturmiljövård i skogen med 45 000 deltagare och Säker i skogen med 62 000 deltagare. Den senaste stora rådgivningsinsatsen avser miljöåtgärder i skogsbruket inom ramen för EU:s miljöprogram för jordbruket. Programmet omfattar åren 1995 1998. Målet för den skogliga delen av programmet är kompetens- utveckling så att skogsbruket kan bedrivas med bevarad eller berikad biologisk mångfald och med skydd för värdefulla kulturlämningar. Det innehåller såväl individuell rådgivning som grupprådgivning, utbildning och information. har antalet deltagare varit ca 120 000. Den totala kostnadsramen för var , varav hälften har finansierats av EU. Denna kampanj kommer att övergå i den nya kam- panjen Grönare skog som har redovisats närmare i budgetpropositionen för (prop. 1997/98:1 utg.omr. 23 s. 68). Även Grönare skog be- räknas bli medfinansierad av EU. Som angavs i nämnda proposition måste finansieringen av vissa delar av kampanjen ske i särskild ordning. Kampanjen är ett viktigt led i strävan att nå skogspolitikens mål. Utvärderingen har visat att det behövs en förstärkt insats för tillsyn och för rådgivning och information till skogsägarna. pekar i det sammanhanget på både skogsvårds- och miljöområdena och föreslår en anslagsförstärkning med . Regeringen har ekonomiska vårproposition vid beräkningen av utgiftsramen för ut- giftsområde 23 avsatt sammanlagt extra för perioden 2001 i syfte att förstärka rådgivningen. Regeringen återkommer till de närmare anslagsfrågorna i budgetpropositionen för . I syfte att skapa grunden för en bättre samordning av den samlade skogs- och skogsindustriella forskningen och utbildningen har en särskild arbetsgrupp kartlagt denna och redovisat behovet av vissa åtgärder (Ds 1998:20). Arbetsgruppen har bestått av företrädare för berörda bransch- organisationer, departement och forskningsfinansierande organ. En bättre samordning ger möjligheter till ökad effektivitet och en inriktning av insatserna på områden som stärker den svenska skogsnäringens kon- kurrenskraft för framtiden. Enligt arbetsgruppen gjordes en sammanlagd insats från staten och skogsnäringen på skogsforskning och skogsindustriell forskning på ca . I denna summa ingår inte den forskning och utveckling som sker för egen räkning inom de skilda skogsindustriföretagen. Summan fördelades på skogsbruks- forskning, pappers- och massaforskning och träforskning med summorna 440, 282 resp. . Ca disponerades av hel- eller delägda branschforskningsinstitut, ca av och ca av övriga uni- versitet och forskningsinstitut. Mellan och av den samman- lagda summan kommer från statliga finansiärer. På regeringens initiativ görs nu ytterligare insatser för framtidsinriktad, främst industriell forskning och utveckling. Insatserna görs med den uttryckliga förutsättningen att branschen gör motsvarande insatser på av totalkostnaden. Detta är i linje med de regler som gäller inom EU. Dessa senare insatser kommer i så fall att uppgå till sammanlagt ytterligare . De är in- riktade främst på trä- och träfiberområdet. har föreslagit att staten genom skall disponera ett särskilt anslag på för veten- skapliga undersökningar och utredningar m.m. hänvisar till det anslag som fanns års skogspolitiska beslut men som slopades i anslutning till detta. Flera remissinstanser har tillstyrkt för- slaget. Regeringen vill betona, nu liksom tidigare, att skogsnäringen har ett stort ansvar för att utveckla sin näring och skapa konkurrenskraft genom insatser för forskning och utveckling. Detta gäller inte enbart för det en- skilda företaget utan också för branschen som sådan. De uppgifter om de ekonomiska insatserna för forskning som här har redovisats visar tydligt att staten tar ett väsentligt ansvar för en fortsatt utveckling av ett hållbart skogsbruk och en framtidsinriktad, konkurrenskraftig skogsindustriell verksamhet. I den mån behöver göra insatser på dessa områden får det ske inom ramen för det myndighetsanslag som styrelsen disponerar. Arbetsgruppen har särskilt pekat på möjligheterna att inom EU verka för att skogsforskningen lyfts fram och för möjligheterna att erhålla medfinansiering från EU. har aktivt tillsammans med och verkat för att skogsforskningen skulle få en framskjuten plats i EU:s femte ramprogram för forskning. Eftersom övriga medlems- stater inte stödde detta initiativ kommer skogsforskningen, även om den nämns i ramprogrammet, att få en mindre framträdande plats. I det läget är det mer än tidigare angeläget att svenska forskare, som varit mycket framgångsrika i konkurrensen om EU:s forskningsmedel, och inte minst den svenska skogsindustrin arbetar aktivt för att initiera ge- mensamma forsknings- och utvecklingsprogram med andra medlems- staters forskare och industriföretag. Vad särskilt gäller förslag till forskningsanslag bör följande framhållas. Det tidigare anslaget som disponerades av Skogssty- relsen finansierades på branschens uttryckliga önskemål med skogsvårds- avgiften som av skogsbranschens företrädare betraktades som branschens egna, kollektiva medel. Besluten om disponeringen av forskningsanslaget fattades under starkt inflytande från skogsbrukets företrädare. När avgif- ten avskaffades upphörde den tekniska finansieringsmöjligheten och därmed anslaget till . Skogsbranschen har inte ersatt sin finansiering på annat sätt trots att den i olika sammanhang påpekat dess angelägenhet. Staten har ingen möjlighet att träda in i branschens ställe. Det bör därför i linje med skogspolitiska beslut vara en angelägenhet för den samlade skogsnäringen att åter öka sitt engagemang i den tillämpade skogsforskningen och utvecklingsarbetet. 9 Skogens kulturmiljövärden Regeringens bedömning: En långsiktigt hållbar utveckling för sko- gens kulturmiljövärden förutsätter ett tydligare och mer målinriktat arbete med bl.a. kunskapsuppbyggnad, rådgivning och information. En helhetssyn på skogens natur- och kulturmiljövärden är en förutsätt- ning för att nå framgång i det fortsatta arbetet med att bevara och främja skogens miljövärden. Därför bör samarbetet vid den administ- rativa hanteringen av skogens natur- och kulturmiljövärden utvecklas. förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser är positiva till Riksan- tikvarieämbetets utredning samt till att kunskap och hänsyn till skogens kulturmiljövärden utvecklas. noterar som mycket positivt det integrerade synsätt på natur och kultur som präglar förslaget. skogs- och lantbruksakademien delar många av rapportens förslag men anser att programmet är för omfattande och saknar prioriterade mål. Flera remissinstanser pekar särskilt på behovet av att Riksantik- varieämbetets fornminnesregister görs tillgängligt i digital form. Läns- styrelsen i anser att utvecklingen av skonsamma metoder inom skogsbruket är en av de viktigaste insatserna för ett långsiktigt tillvaratagande av skogens kulturvärden. Vidare påtalas problem att bevara kulturmiljövärden i samband med att huvudsakligen skogsmark i länet arronderas om. Ett stort antal remissinstanser, bl.a. i , och anser att det är angeläget att utveckla skonsamma markberedningsmetoder. Skogsin- dustrierna m.fl. remissinstanser riktar kritik mot förslaget om uppdrag till . Skogs- och jordbrukets forskningsråd anser att rapporten berör ett angeläget område men att forskningsavsnittet är vagt och behöver arbetas över innan slutlig ställning tas. Naturvårds- verket, och Skogsindustrierna m.fl. remissinstanser till- styrker att markhistoriska underlag tas fram och används i samband med bl.a. nyckelbiotopsinventeringen. Skälen för regeringens bedömning: Den svenska skogen rymmer ett rikt kulturarv. Människan har utnyttjat skogen för sin utkomst. Detta har avsatt rikliga historiska spår i landskapet i form av t.ex. fasta fornlämningar och andra kulturlämningar. har även det s.k. biologiska kulturarvet uppmärksammats i allt högre grad. Detta be- grepp avser djur- och växtsamhällen vilka tillkommit huvudsakligen som ett resultat av lång tids markanvändning och hävd. Exempel på sådana miljöer som ofta är av stor betydelse både för den biologiska mångfalden och kulturmiljön är skogsbeten, slåttermarker och områden med full- skiktad skog. En viktig del av skogens kulturmiljövärden är även det rika immateriella kulturarv som skogen hyser i form av ortnamn, sägner och traditioner knutna till olika områden och objekt. har skogsbrukets snabba rationalisering gjort att miljöaspekterna inte alltid beaktats i önskvärd utsträckning. Inom kulturmiljöområdet har man i allmänhet inte nått lika långt som natur- vården när det gäller att definiera, precisera och tillvarata miljövärden i skogen. har dock insikten och kunskapen om skogens kulturmiljövärden utvecklats och fördjupats. Detta har skett som intresset och engagemanget för skogens natur- och kulturmiljö- värden ökat, inte minst inom skogsnäringen. För att skogens kulturmiljövärden på både kort och lång sikt skall kunna bevaras och berikas krävs kunskaper och hänsyn och aktiva insat- ser inte minst från skogsnäringen. Det är en uppgift för i första hand , och de regionala museerna i enlighet med kulturmiljöområdets ansvarsfördelning att tillhandahålla relevanta kunskapsunderlag samt svara för att skogens kulturmiljövärden tas till vara genom information och rådgivning till näringen. Regeringen anser att det är angeläget att bl.a. skogsnäringen får tillgång till ett digitalt fornminnesregister. Regeringen har gett Riks- antikvarieämbetet i uppdrag att öka den IT- baserade tillgängligheten till fornminnesregistret genom att utveckla en användarapplikation för att tillhandahålla relevant digitalt kunskaps- underlag till berörda parter. Regeringen förutsätter att arbetet ges hög prioritet samt att det bedrivs på ett sådant sätt att tillgängligheten till det digitala fornminnesregistret kommer att öka avsevärt inom en snar fram- tid. Även utvecklar ett digitalt kunskapsunder- lag avseende bl.a. skogens kulturmiljövärden. Det är självfallet angeläget med ett nära samarbete mellan och Skogsvårds- organisationen när det gäller digital uppbyggnad och tillgängliggörande av kunskap om skogens kulturmiljövärden. För att öka kunskapen om skogens kulturmiljövärden bör vidare fornminnesinventeringen ha kommit att omfatta de inte inventerade skogs- områdena. Det är värdefullt om inventeringen av fornminnen i skogs- mark i första hand kan styras till avverkningsmogen skog. är även andra insatser för att öka kunskapen om skogens kulturmiljövärden angelägna. har tillsammans med andra på ett förtjänstfullt sätt gjort flera insatser för att öka och sprida kunskap om skogens miljövärden bl.a. genom olika informationsprojekt och kampanjer. Allmänt anser regeringen att fortsatta insatser för att sprida kunskap om skogens kulturmiljövärden är angelägna. bör i egenskap av central förvaltningsmyndighet för kulturmiljön löpande samverka med berörda myndigheter och andra när det gäller t.ex. insatser i skolan, för yrkesverksamma i skogsnäringen samt vid de skogliga utbildningarna. som skogsnäringen på olika sätt bidrar till att uppfylla skogspolitikens mål orsakar skogsbruket betydande och oåter- kalleliga skador på kulturmiljövärden. Särskilt uppmärksammat i detta sammanhang är skogsbrukets markberedningar. är markbered- ning i många fall nödvändig för att uppnå skogspolitikens produktions- mål. Markberedning representerar således en konflikt mellan skogs- politikens produktionsmål och dess miljömål. Enligt regeringens bedöm- ning är det angeläget att en utökad samverkan kommer till stånd mellan berörda myndigheter och skogsnäringen när det gäller insatser för att minska markberedningens negativa inverkan på skogens kulturmiljö- värden. Detta kan ske t.ex. genom forskning för att minska behovet av markberedning och genom utveckling av skonsammare metoder för markberedning, men även genom information, utbildning, noggrann planläggning samt frivilliga avtal. Regeringen erinrar om att det enligt 2 kap. 2 § första stycket lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. till varje fast fornlämning hör ett så stort område som behövs för att bevara fornlämningen och ge den tillräckligt utrymme med hänsyn till dess art och betydelse. Utredningen har vidare föreslagit att får i uppdrag att aktivt gynna äldre tiders lövdominans på mark som varit jordbruksmark och att bevara fullskiktade skogar i kulturmiljöer. Detta förslag har kritiserats av flera remissinstanser. Därför är regeringen inte beredd att vidta åtgärder med anledning av förslaget. Det bör vara de berörda myndigheternas uppgift att i samråd med skogsnäringen bereda dessa frågor vidare innan regeringen tar ställning. Utredningen har visat på behov av förnyade forskningsinsatser inom området. har uppgett att myndigheten bl.a. avser att sammanställa ett förslag till forskningsprogram riktat till Skogs- och jordbrukets forskningsråd. Enligt regeringens bedömning är det värde- fullt med ett ökat samarbete mellan skogshistorisk forskning och forsk- ning kring skogsekosystemet som kulturmiljö. Regeringen vill därvid uppmärksamma den satsning på skogshistorisk forskning som påbörjats av Skogs- och jordbrukets forskningsråd. En helhetssyn på skogens natur- och kulturmiljövärden är en förutsätt- ning för att nå framgång i det fortsatta arbetet för att bevara och främja skogens miljövärden. Detta förutsätter en nära samverkan mellan natur- vården, kulturmiljöorganisationen samt . En sådan samverkan bör komma till uttryck bl.a. i en ökad samordning av olika underlag för bevarandearbetet. Inom ramen för befintliga resurser bör således bl.a. ökad vikt ges framtagandet av olika typer av mark- historiska underlag, så att den historiska hävden vägs in på ett adekvat sätt vid bevarande- och vårdåtgärder. Regeringen avser att följa den fortsatta utvecklingen inom detta område och vidta de åtgärder som kan komma att föranledas härav. 10 : Det behövs även i fortsättningen en statlig, slagkraftig och lokalt förankrad myndighet som för ut och verkställer skogspolitiken. Myndighetens sektorsansvar för miljön ligger fast. förslag överensstämmer i allt väsentligt med rege- ringens bedömning. anser dock att sektorsansvaret för miljön bör analyseras ytterligare.