prop · GL03151D2 · 1998-01-01 00:00:00 — Ändringen i andra stycket är en följd av att bestämmelserna om beräkning av pensionsgrundande inkomst i AFL har flyttats till LIP. 6 kap. 1 § Är någon som har rätt till livränta enligt 4 eller 5 kap. be- rättigad till folkpension eller tilläggspension i form av förtidspension eller efterlevandepension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring med anledning av den inkomstförlust som har föranlett livräntan, utgår livräntan endast i den mån den överstiger pensionen. Har delpension utgått till någon som tillerkänns livränta enligt 4 kap. och avser livräntan samma inkomstförlust som delpensionen, får livränta för förfluten tid utges endast i den mån den överstiger den delpension som utgått . Första stycket gäller även i fråga om pension som enligt utländskt sys- tem för social trygghet utgår med anledning av arbetsskadan. Om bestämmelserna om beräkning av pensionspoäng vid underlåten eller bristande avgiftsbetalning i 11 kap. 6 § första stycket lagen om allmän försäkring, i detta lagrums lydelse före , eller 4 kap. 8 § andra stycket lagen (1998:000) om inkomstgrundad ålderspension har tillämpats för år efter det då arbetsskadan har inträffat, skall vid tillämpning av denna paragraf hänsyn tas till den tilläggspension som skulle ha utgivits om full avgift hade erlagts. Ändringen i fjärde stycket är en konsekvens av ändringarna i 4 kap. 4 § denna lag och av att bestämmelserna om tillgodoräknande av pensions- poäng i 11 kap. AFL flyttats till LIP. 7 kap. 2 § Avgiften till arbetsskadeförsäkringen skall utgå efter en procentsats som skall vara så avvägd att avgifterna tillsammans med andra tillgängliga medel täcker 1. ersättningar enligt denna lag samt ersättningar på grund av obligatorisk försäkring enligt lagen (1916:235) om försäkring för olycksfall i arbete, lagen (1929:131) om försäkring för vissa yrkessjukdomar och lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring, 2. kostnader som föranleds av lagen (1955:469) angående omreglering av vissa ersättningar enligt lagen (nr 235) om försäkring för olycksfall i arbete m.m., lagen (1962:303) om förhöjning av vissa ersättningar i anledning av yrkesskada m.m., lagen (1967:919) om värdesäkring av yrkesskadelivräntor m.m. och lagen (1977:268) om uppräkning av yrkesskadelivräntor m.m., 3. förvaltningskostnader. Med förvaltningskostnader enligt första stycket 3 avses omkostnader för och de allmänna försäkringskassornas verksamhet beträffande arbetsskadeförsäkringen. Beslut om procentsats för ett visst år skall fattas senast . skall föreslå procentsats för de sju följande åren, i den mån beslut inte redan har fattas. I paragrafens första stycke har punkt 4 tagits bort då någon fondbildning inte längre skall ske. Ändringen har tillkommit efter Lagrådets granskning och är en följd av ändringen i 4 kap. 6 § lagen (1981:691) om socialavgifter. 37.7 Förslaget till lag om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter 1 kap. 1 § I denna lag ges bestämmelser om avgifter för finansiering av den all- männa försäkringen, ålderspensioneringen och vissa andra sociala ändamål. Att denna lag tillämpas även i fråga om särskild löneskatt på vissa för- värvsinkomster framgår av lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster och lagen (1994:1920) om allmän löneavgift. Om nedsättning av socialavgifter som regionalpolitiskt stöd finns sär- skilda bestämmelser. Föreskrifter om avdrag vid beräkning av arbets- givaravgifter finns i lagen (1995:287) om anställningsstöd och i lagen (1995:411) om tillfällig avvikelse från lagen (1981:691) om socialav- gifter. I första stycket har tillagts att det i lagen också ges bestämmelser om avgifter för finansiering av ålderspensioneringen. 2 § Avgifterna utgörs av arbetsgivaravgifter och egenavgifter. Arbets- givaravgifter skall betalas av den som är arbetsgivare. Egenavgifter skall betalas av den som är försäkrad enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring eller enligt lagen (1998:000) om inkomstgrundad ålderspension och som har inkomst av annat förvärvsarbete som avses i 3 kap. 2 eller 2 a § lagen om allmän försäkring eller 2 kap. lagen om inkomstgrundad ålderspension. Med inkomst av annat förvärvsarbete enligt 3 kap. 2 och 2 a §§ lagen om allmän försäkring skall även likställas inkomst för eget arbete i form av andra skattepliktiga förmåner än pengar. Vid tillämpning av denna lag skall, även om ett anställningsförhållande inte föreligger, den som har utgett sådan ersättning som enligt bestäm- melserna i 3 kap. 2 § andra stycket lagen om allmän försäkring eller en- ligt bestämmelserna i 2 kap. 10 § första stycket, 11 eller 12 § lagen om inkomstgrundad ålderspension är att hänföra till inkomst av anställning anses som arbetsgivare. Med inkomst av anställning enligt 3 kap. 2 § lagen om allmän försäkring skall i denna lag likställas inkomst i form av andra skattepliktiga förmåner än pengar samt kostnadsersättning som inte enligt 8 kap. 19 eller 20 § skattebetalningslagen (1997:483) undantas vid beräkning av skatteavdrag. I fråga om skattepliktig intäkt av tjänst enligt kommunalskattelagen (1928:370) i form av rabatt, bonus eller annan förmån som ges ut på grund av kundtrohet eller liknande, skall den som slutligt har stått för de kostnader som ligger till grund för förmånen, an- ses som arbetsgivare, om denne är någon annan än den som är skattskyl- dig för förmånen. I första stycket och andra stycket har hänvisningar till den nya lagen om inkomstgrundad ålderspension gjorts. I andra stycket innebär den nya hänvisningen att den som utgett bidrag som angavs i 11 kap. 2 § första stycket m AFL är arbetsgivare enligt lagen. För sådana bidrag kommer staten att betala en särskild ålderspensionsavgift. 2 kap. 1 § En arbetsgivare skall på det avgiftsunderlag som anges i 3 5 §§ betala 1. sjukförsäkringsavgift , 2. efterlevandepensionsavgift , 3. ålderspensionsavgift , 4. föräldraförsäkringsavgift , 5. arbetsskadeavgift , 6. arbetsmarknadsavgift . Arbetsgivare som avses i 1 kap. 2 § andra stycket skall dock beträffan- de ersättning som avses i 2 kap. 11 eller 12 § lagen (1998:000) om in- komstgrundad ålderspension betala endast ålderspensionsavgift. I första stycket har nya nivåer införts på sjukförsäkringsavgiften och ar- betsmarknadsavgiften. I stället för tilläggspensionsavgift har införts be- nämningen ålderspensionsavgift. Bestämmelserna om folkpensionsav- gift,delpensionsavgift, arbetarskyddsavgift och lönegarantiavgift har tagits bort. Nya avgifter har införts i form av en efterlevandepensionsav- gift och en föräldraförsäkringsavgift. I paragrafens andra stycke har en hänvisning till den nya lagen om in- komstgrundad ålderspension gjorts. Hänvisningen innebär att beräkning av avgift för bidrag som angavs i 11 kap. 2 § första stycket m AFL inte längre regleras i lagen. 2 § En arbetsgivare som sysselsätter sjömän skall på den ersättning som utgetts till sådana betala även sjömanspensionsavgift . I fråga om sjömän skall sjukförsäkringsavgift och arbetsmarknads- avgift beräknas efter de procentsatser som regeringen eller, efter rege- ringens bemyndigande, fastställer. Procentsatserna skall utgöra den andel av de i 1 § första stycket 1 och 6 angivna procentsatserna som svarar mot förhållandet mellan antalet svenska sjömän och sjömän på svenska handelsfartyg i medeltal för de som närmast föregått det år då procentsatserna fastställs. Hänsyn skall därvid inte tas till fartyg med en bruttodräktighet understigande 300. Procentsatserna beräknas med två decimaler. Med avses i denna lag arbetstagare som avses i punkt 1 av an- visningarna till 49 § kommunalskattelagen (1928:370). Enligt andra stycket skall arbetsgivare som sysselsätter sjömän betala vissa avgifter enligt en lägre procentsats som år- ligen fastställer. Med anledning av att folkpensionsavgiften har tagits bort har sådan arbetsgivare medgivits nedsättning av arbetsmarknadsavgiften i stället för som tidigare folkpensionsavgiften. 3 § Underlag för beräkning av avgifterna är summan av vad arbetsgivaren har utgett som lön i pengar eller annan ersättning för utfört arbete eller eljest med anledning av tjänsten, dock inte pension, eller andra skattepliktiga förmåner. I underlaget skall även ingå sådan annan ersättning för utfört arbete som avses i 3 kap. 2 § andra stycket lagen (1962:381) om allmän försäkring. Med lön likställs 1. garantibelopp enligt lönegarantilagen (1992:497), 2. kostnadsersättning som inte enligt 8 kap. 19 eller 20 § skattebetalningslagen (1997:483) undantas vid beräkning av skatteavdrag, 3. ersättning som en arbetsgivare utger till en allmän försäkringskassa som följd av bestämmelsen i 24 § första stycket lagen (1991:1047) om sjuklön. Ersättning som avses i andra stycket 3 skall anses som ersättning till arbetstagare vid tillämpning av 4 och 5 §§. I första stycket har en redaktionell ändring gjorts samt från avgiftsunderlaget borttagits sådant bidrag som angavs i 11 kap. 2 § första stycket m AFL. Vidare har andra stycket strukturerats om. I stycket har intagits några ersättningar som tidigare ingick i första stycket. Någon ändring i sak har inte gjorts. I tredje stycket har följdändringsvis gjorts en ändring. 4 § Vid bestämmande av avgiftsunderlaget skall bortses från 1. ersättning till en och samme arbetstagare om den inte uppgått till , 3. ersättning till arbetstagare vid sjukdom eller ledighet för vård av barn eller med anledning av barns födelse, till den del ersättningen mot- svarar sjukpenning, föräldrapenning eller rehabiliteringspenning som arbetsgivare får uppbära enligt 3 kap. 16 §, 4 kap. 18 § eller 22 kap. 12 § lagen (1962:381) om allmän försäkring, 4. ersättning för vilken skall betalas särskild inkomstskatt enligt lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl., 5. ersättning som en arbetsgivare utgett till barn för arbete som utförts i hans förvärvsverksamhet i de fall avdrag för ersättningen inte får göras vid inkomsttaxeringen, 6. ersättning till den del denna motsvarar kostnader i arbetet som ar- betstagare haft att täcka med ersättningen, 8. ersättning för arbete som har utförts utomlands, till den del denna inte räknas som lön enligt 2 kap. 3 § första stycket lagen (1998:000) om inkomstgrundad ålderspension eller enligt 2 kap. 16 § andra stycket samma lag inte är pensionsgrundande inkomst, 9. ersättning för skiljemannauppdrag i fall där parterna i skiljeförfarandet är av utländsk nationalitet, 10. ersättning som på grund av bestämmelserna i 5 § lagen (1984:947) om beskattning av utländska forskare vid tillfälligt arbete i inte utgör skattepliktig intäkt, 11. ersättning som avses i 3 kap. 2 a § lagen om allmän försäkring, 12. intäkt som avses i 32 § 1 mom. första stycket h och i kommunal- skattelagen (1928:370), 13. sådan ersättning som enligt 1 § första stycket 1 5 lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster utgör underlag för nämnda skatt, 14. ersättning till en och samme idrottsutövare från en sådan ideell förening som avses i 7 § 5 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomst- skatt och som har till huvudsakligt syfte att främja idrottslig verksamhet, om ersättningen från föreningen inte uppgått till ett halvt prisbasbelopp enligt lagen om allmän försäkring, 15. före utgången av utbetalade ersättningar från en vinst- andelsstiftelse, som avses i 3 kap. 2 § andra stycket lagen om allmän försäkring, till den del de inte utgör ersättning för arbete för stiftelsens räkning, 16. sådan ersättning från en vinstandelsstiftelse eller en annan juridisk person med motsvarande ändamål från vilken enligt de fyra sista me- ningarna i 3 kap. 2 § andra stycket lagen om allmän försäkring skall bort- ses vid beräkning av sjukpenninggrundande inkomst, 17. ersättning för arbetsskada som inträffat före utgången av om ersättningen avser tid därefter och utgår på grund av ansvarighetsförsäkring vilken åtnjuts enligt grunder som fastställts i kollektivavtal mellan arbetsmarknadens huvudorganisationer, 18. ersättning för arbetsskada som inträffat före utgången av om skadan anmälts till allmän försäkringskassa efter utgången av och ersättningen utgår på grund av sådan ansvarighetsförsäkring som anges i 17, 19. ersättning enligt 2 kap. 5 § lagen om inkomstgrundad ålderspension. Bestämmelsen i första stycket 6 är tillämplig endast om kostnaderna kan beräknas uppgå till av arbetstagarens ersättning från arbetsgivaren under utgiftsåret. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får fastställa schablon för beräkning av arbetstagares kostnader i viss verksamhet. Schablonen skall avse bestämda yrkesgrupper och grundas på de genomsnittliga kostnaderna inom respektive grupp. Bestämmelserna i första stycket 17 och 18 gäller endast ersättning som inte avser efter skadetillfället och som för en och samme arbetstagare beräknas på lönedelar som inte överstiger prisbasbeloppet enligt lagen om allmän försäkring. I fråga om inkomst från fåmansföretag och fåmansägt handelsbolag skall föreskrifterna i punkt 13 av anvisningarna till 32 § kommunal- skattelagen (1928:370) tillämpas vid bestämmande av avgiftsunderlaget. I paragrafens första stycke har punkten 2 tagits bort. Punkten angav att det från avgiftsunderlaget skulle bortses från ersättning till arbetstagare som vid årets ingång fyllt . Denna punkt skall dock alltjämt gälla för dem som är födda eller tidigare vilket framgår av övergångsbestämmelserna. I punkten 8 har en hänvisning till pensionsgrundande inkomst enligt ett lagrum i den nya lagen om inkomstgrundad ålderspensionsavgift gjorts. Någon förändring i sak har inte gjorts. I punkt 13 har en följdändring gjorts på grund av att punkterna ändrats i 1 § första stycket lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster. I punkt 14 har basbelopp ändrats till prisbasbelopp. I 19:e punkten hänvisas till sådana ersättningar som det skall betalas statliga ålderspensionsavgifter för. Dessa ersättningar undantas alltjämt från att ingå i i avgiftsunderlaget. 5 § Vid bestämmande av underlaget för beräkning av ålderspensionsav- gift skall även medräknas ersättningar som utgör inkomst av anställning enligt 2 kap. 10 § första stycket, 11 § första stycket eller 12 § första stycket lagen (1998:000) om inkomstgrundad ålderspension. Ersättningar för arbete utanför till arbetstagare som inte är svenska medborgare och som inte heller är bosatta här, skall inte medräknas. Vid bestämmande av underlaget för beräkning av annan avgift än ålderspensionsavgift skall bortses från ersättningar till arbetstagare som vid årets ingång fyllt . Detsamma gäller ersättningar till arbetstagare som inte varit försäkrade enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring. I första stycket har tilläggspensionsavgift ändrats till ålderspensionsav- gift. Vidare har lydelsen skrivits om på så sätt att det nu anges att ersätt- ningar som utgör inkomst av anställning enligt angivna lagrum i den nya lagen (1998:000) om inkomstgrundad ålderspension skall medräknas vid bestämmande av underlaget för ålderspensionsavgiften. Ändringen är endast redaktionell och någon ändring i sak har inte gjorts. Vidare har en omformulering gjorts när det gäller ersättningar för arbete utanför till arbetstagare som inte är svenska medborgare och som inte är bosatta i . Inte heller här har någon ändring i gjorts i sak. I andra stycket har lagts till att det vid bestämmandet av avgiftsunder- laget för beräkning av annan avgift än ålderspensionsavgift skall bortses från ersättningar till arbetstagare som vid årets ingång fyllt . Inne- börden härav är att ålderspensionsavgift även skall betalas för ersättning som utges till personer som är eller äldre. Detta tillägg är en följd av att punkten 2 i 2 kap. 4 § första stycket har tagits bort. Den bestäm- melsen skall dock inte tillämpas på personer födda eller tidigare vilket framgår av övergångsbestämmelserna. Vidare har sista meningen i stycket tagits bort. Meningen avsåg upp- dragstagare som var bosatta utomlands och som i utlandet utförde arbete för en svensk arbetsgivares räkning. Den borttagna meningen har inte någon egen funktion eftersom lagen om socialavgifter likställer arbets- tagare och uppdragstagare och uppdragstagare inbegrips i arbetstagar- begreppet i den nuvarande sista meningen. 3 kap. 1 § En försäkrad som avses i 1 kap. 2 § skall på det avgiftsunderlag som anges i 3 5 §§ betala 1. sjukförsäkringsavgift , 2. efterlevandepensionsavgift , 3. ålderspensionsavgift , 4. föräldraförsäkringsavgift , 5. arbetsskadeavgift , 6. arbetsmarknadsavgift . I paragrafen har ny nivå införts på sjukförsäkringsavgiften. Tilläggspen- sionsavgift har ändrats till ålderspensionsavgift. Bestämmelserna om folkpensionsavgift och delpensionsavgift har tagits bort. Nya avgifter har införts i form av en efterlevandepensionsavgift och en föräldraförsäkringsavgift. 3 § Egenavgifter i annan form än ålderspensionsavgift beräknas inte för år efter det då den försäkrade fyllt . Andra avgifter än ålderspensionsavgift betalas inte av den som vid ut- gången av inkomståret inte var inskriven hos allmän försäkringskassa, utom för det fall att detta berott på att den försäkrade inte uppnått den ålder som enligt 1 kap. 4 § lagen (1962:381) om allmän försäkring krävs för inskrivning hos allmän försäkringskassa. Sådana avgifter betalas inte heller av den som för någon del av uppburit hel förtidspension enligt lagen om allmän försäkring eller uppburit hel ålders- pension enligt nämnda lag. Ålderspensionsavgift betalas inte då den försäkrade avlidit. Avgift betalas inte då avgiftsunderlaget understiger . I första stycket har angetts att någon annan avgift än ålderspensionsavgift inte skall beräknas för år efter det då den försäkrade fyllt . Det innebär att avgift såväl skall beräknas som betalas även efter fyllda . I andra stycket har gjorts en namnändring . I tredje stycket har, förutom att en namnändring gjorts, borttagits att tilläggspensionsavgift inte skall betalas för år då den försäkrade uppburit hel ålderspension enligt lagen om allmän försäkring. Denna bestämmelse skall dock inte tillämpas på personer födda eller tidigare vilket framgår av övergångsbestämmelserna. 4 § Grunden för beräkning av avgift enligt 1 § 1 och 4 6 utgörs av in- komst av annat förvärvsarbete som avses i 3 kap. 2 eller 2 a § lagen (1962:381) om allmän försäkring. Med inkomst av annat förvärvsarbete enligt 3 kap. 2 § och 2a § lagen om allmän försäkring skall även likställas andra skattepliktiga förmåner än pengar. Grunden för beräkning av avgift enligt 1 § 2 och 3 utgörs av inkomst av annat förvärvsarbete som avses i 2 kap. 6 § lagen (1998:000) om in- komstgrundad ålderspension. I paragrafen har ändringar gjorts till följd av att vissa avgifter har tagits bort och nya avgifter har införts i 3 kap. 1 §. I andra stycket görs också en ändring till följd av att bestämmelserna om pensionsgrundande inkomst flyttats från AFL till LIP. 5 § Vid bestämmande av avgiftsunderlaget skall bortses från ersättning för arbete för någon annans räkning, om ersättningen från denne inte uppgått till . Vad nu sagts gäller dock inte om er- sättningen utgör inkomst av näringsverksamhet. Vid bestämmande av avgiftsunderlaget skall vidare bortses från in- komst som avses i 2 kap. 6 § första stycket 4 lagen (1998:000) om in- komstgrundad ålderspension. Vid beräkningen av inkomst av annat förvärvsarbete gäller i tillämpliga delar bestämmelserna i 2, 13 och 15 kap. lagen om inkomstgrundad ålderspension. I andra stycket hänvisas följdändringsvis till LIP. I tredje stycket anges att 2, 13 och 15 kap. i den nya lagen gäller i till- lämpliga delar. I dessa kapitel regleras bland annat beräkningen av pen- sionsgrundande inkomst, anknytningar till taxeringsförfarandet m.m. De angivna kapitlen ersätter de föreskrifter som fanns i 11 kap. 4 § lagen (1962:381) om allmän försäkring och i lagen (1959:551) om beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962:381) om allmän för- säkring. 5 a § Vid beräkning av egenavgifter får avdrag göras av avgiftsunderlaget beräknat enligt 4 § första stycket, dock högst med . Om den försäkrade även betalat ut lön eller annan förmån till arbetstagare och som arbetsgivare gjort avdrag från arbetsgivaravgifterna enligt 2 kap. 5 a §, får dock avdrag från egen- avgifterna medges högst med ett så stort belopp att det sammanlagda av- draget från egenavgifterna och arbetsgivaravgifterna inte överstiger . Om den försäkrade är delägare i ett handelsbolag får det sammanlagda avdraget från de egenavgifter som är hänförliga till handelsbolagets in- komster för samtliga delägare i handelsbolaget inte överstiga . Avdraget fördelas mellan delägarna i proportion till hur den skattepliktiga inkomsten från handelsbolaget fördelas mellan dem. Kan en eller flera av delägarna helt eller delvis inte utnyttja av- draget får resterande avdrag fördelas mellan övriga delägare på motsva- rande sätt. Om handelsbolaget även betalat ut lön eller annan förmån till arbetstagare och som arbetsgivare gjort avdrag från arbetsgi- varavgifterna enligt 2 kap. 5 a §, skall delägarna medges avdrag från egenavgifterna högst med så stort belopp att delägarnas sammanlagda avdrag från de egenavgifter som är hänförliga till inkomsten från handelsbolaget och handelsbolagets avdrag från arbetsgivaravgifterna inte överstiger . Avdrag enligt första stycket skall i angiven ordning avse arbetsmark- nadsavgiften, sjukförsäkringsavgiften, arbetsskadeavgiften, efterlevandepensionsavgiften och föräldraförsäkringsavgiften. I tredje stycket har gjorts ändringar till följd av att vissa avgifter har tagits bort och nya avgifter har införts i 3 kap. 1 §. 4 kap. 1 § Sjukförsäkringsavgifter förs till staten för finansiering av 1. kostnader för sjukpenning m.m. enligt 3 kap., folkpension i form av förtidspension enligt 7 kap. för personer som har rätt till tilläggspension i form av förtidspension enligt 13 kap., tilläggspension i form av förtidspension enligt 13 kap. och rehabiliteringsersättning m.m. enligt 22 kap., allt enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, 2. Centrala kostnader med anledning av att såda- na studielån som belöper på en studerandes sjukperiod enligt studie- stödslagen (1973:349) inte skall återbetalas, 3. vissa av de allmänna försäkringskassornas förvaltningskostnader, 4. kostnader enligt lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård 5. den allmänna försäkringens kostnader enligt lagen (1991:1047) om sjuklön och 6. statliga ålderspensionsavgifter enligt lagen (1998:000) om statlig ålderspensionsavgift som belöper på förmåner som finansieras med sjukförsäkringsavgiften. I paragrafen anges vad sjukförsäkringsavgifter skall finansiera. Änd- ringarna innebär bl.a. att sådana avgifter även skall finansiera tilläggs- pension i form av förtidspension och folkpension i form av förtidspen- sion. Avgifterna skall också finansiera statliga ålderspensionsavgifter som belöper på förmåner som finansieras med sjukförsäkringsavgifter. Däremot skall avgifterna inte finansiera kostnader för tandvård, läke- medelssubventioner eller föräldrapenningförmåner. 2 § Efterlevandepensionsavgifter förs till staten för finansiering av folkpension i form av efterlevandepension enligt 8 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring och tilläggspension i form av efterlevandepension enligt 14 kap. samma lag, änkepension enligt övergångsbestämmelserna till lagen (1988:881) om ändring i lagen om allmän försäkring samt kostnader för förvaltning av efterlevandepension och änkepension. I bestämmelsen, som ersätter tidigare bestämmelse om folkpensionsav- gifter, anges vad de nyinrättade efterlevandepensionsavgifterna skall finansiera. 3 § Fördelningen av influtna ålderspensionsavgifter skall göras enligt följande. Den andel som beräknas utgöra avgifter för inkomster som överstiger 8,06 förhöjda prisbasbelopp enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring förs till staten. Den andel som beräknas motsvara pensionsrätt för premiepension förs till för tillfällig förvaltning.