prop · GL0387 · 1998-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1997/98:87 Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen lägger regeringen fram förslag som skall förbättra konst- närernas villkor. Inriktningen på statens insatser för konstnärerna som de presenterades av regeringen i propositionen om kulturpolitik (prop. 1996/97:3) står fast. Avsikten är att skapa sådana villkor för de profes- sionella konstnärerna att de kan basera sin försörjning på ersättning för utfört konstnärligt arbete. Förslagen syftar dels till att förstärka ersätt- ningarna för utfört arbete, dels till att stimulera konstnärernas arbets- marknad så att en ökad efterfrågan uppstår. En ökad efterfrågan leder till ökade arbetsmöjligheter och därmed till ökade inkomster. En rad förstärkningar av statens stödinsatser förordas inom bild- och formområdet för att öka utställningsmöjligheterna. Dessutom föreslås införandet av en ny stödordning för vissa utställare av bild- och form- konst. Vidare förordar regeringen förstärkningar av befintliga ersätt- ningar och bidrag till konstnärer inom bild- och formområdet. Inom ton- och musikområdet föreslås en ny stödordning för ersättning för bibliotekens utlåning av musikfonogram (fonogramersättning). Vidare förordas ökningar av stöden till fria musikgrupper och fonogram- utgivning. Regeringen förordar också ökningar av bidragen till lokala och regionala teater-, dans- och musikinstitutioner samt till Svenska rikskon- serter, bl.a. för att öka beställningarna av tonsättares och kompositörers verk. Dessutom förordas en förstärkning av bidragen till konstnärer inom tonområdet. Inom scen- och filmområdet föreslås att bidrag till en tredje anställ- ningsform inom teatern införs . Regeringen föror- dar också förstärkt stöd till fria teater- och dansgrupper. Ytterligare insat- ser för dansen förordas, liksom ökat stöd till produktion av kortfilm. Inom ordområdet föreslås två nya stödformer, nämligen stöd för att främja nyskriven svensk dramatik och stöd till en digital pjäsbank. Slutligen föreslås att ett stöd för arbetsförmedling vid centrumbild- ningarna införs . Regeringen förordar också ökat verksamhetsbidrag till centrumbildningarna och till det internationella kulturutbytet. Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 5 2 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:318) om överlämnande av förvaltningsuppgifter inom verksamhetsområde 6 3 Ärendet och dess beredning 7 3.1 Konstnärliga arbetsmarknadsutredningen 7 3.2 7 3.3 8 3.4 Relation till budgetpropositionen för och finansiering 8 4 Inriktningen på statens insatser för konstnärerna 9 5 Konstnärernas villkor 12 5.1 Konstnärernas antal och verksamhetsinriktning 12 5.2 Konstnärernas arbetsmarknad 12 5.3 Konstnärernas ekonomiska förhållanden 13 6 Nuvarande statliga stöd till konstnärer 15 6.1 Kulturpolitiska stödformer 15 6.1.1 Individuellt riktade ersättningar och bidrag 15 6.1.2 Bidrag till institutioner och organisationer 17 6.2 Arbetsmarknadspolitiska stödformer 18 6.2.1 Passiva arbetsmarknadspolitiska stöd 18 6.2.2 Aktiva arbetsmarknadspolitiska stöd 19 7 Konstnärer inom bild- och formområdet 21 7.1 Verksamhetsbidrag till vissa utställare m.m. 21 7.2 Ersättningar och bidrag till konstnärer 25 8 Konstnärer inom ton- och musikområdet 28 8.1 Fonogramersättning 28 8.2 Stöd till vissa musikändamål 33 9 Konstnärer inom scen- och filmområdet 38 9.1 En tredje anställningsform inom teatern 38 9.2 Stöd till vissa teater-, dans- och filmändamål 39 10 Konstnärer inom ordområdet 42 10.1 Stöd för att främja nyskriven svensk dramatik m.m. 42 11 Förmedling av konstnärers arbete och internationellt kulturutbyte 45 11.1 Centrumbildningar 45 11.2 Stöd till internationellt kulturutbyte 46 Bilaga 1 Sammanfattning av betänkandet Arbete åt konstnärer (1997:183) 50 Bilaga 2 Sammanfattning av betänkandet Generella konstnärsstöd (SOU 1997:184) 56 Bilaga 3 Sammanfattning av betänkandet Fonogramersättning (SOU 1997:140) 59 Bilaga 4 Förteckning över remissinstanser som yttrat sig över betänkandet Arbete åt konstnärer (1997:183) 61 Bilaga 5 Förteckning över remissinstanser som yttrat sig över betänkandet Generella konstnärsstöd (SOU 1997:184) 62 Bilaga 6 Förteckning över remissinstanser som yttrat sig över betänkandet Fonogramersättning (SOU 1997:140) 63 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 64 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att dels antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (1992:318) om överlämnande av förvalt- ningsuppgifter inom verksamhetsområde, dels godkänner vad regeringen föreslår om 2. ett statligt stöd för verksamhetsbidrag till vissa utställare inom bild- och formområdet (avsnitt 7.1), 3. att det statliga stödet till organisationer inom bild- och formområdet utvidgas till att också omfatta stöd till kollektivverkstäder (avsnitt 7.1), 4. fonogramersättning för folk- och skolbibliotekens utlåning av ljud- upptagningar av musikaliska verk samt musikalier (avsnitt 8.1), 5. ett statligt bidrag till en tredje anställningsform inom teatern (avsnitt 9.1) 6. ett statligt stöd för att främja nyskriven svensk dramatik (avsnitt 10.1), 7. ett statligt stöd till en digital pjäsbank (avsnitt 10.1) samt 8. ett statligt stöd för arbetsförmedling vid centrumbildningarna (avsnitt 11.1). 2 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:318) om överlämnande av förvaltningsuppgifter inom verksamhets- område Härigenom föreskrivs att det i lagen (1992:318) om överlämnande av förvaltningsuppgifter inom verksamhetsområde skall införas två nya paragrafer, 4 och 4 a §§, av följande lydelse. 4 § Föreningen () prövar frågor om fördelning av statliga medel till upphovsmän på musik- området för utlåning av deras verk genom det allmänna biblioteksväsen- det. 4 a § Föreningen och Musikers () prövar frågor om fördelning av statliga medel till utövande konstnärer på musikområdet för utlåning genom det allmänna biblio- teksväsendet av verk som de har medverkat i. Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning 3.1 Konstnärliga arbetsmarknadsutredningen bemyndigade regeringen chefen för att tillkalla en särskild utredare med uppgift att kartlägga omfattningen av konstnärernas arbetslöshet. Vidare skulle utredaren analysera hur de nuvarande aktiva arbetsmarknadspolitiska insatserna för yrkesverk- samma konstnärer fungerar. Utredaren skulle därvid lämna förslag till hur de arbetsmarknadspolitiska medel som riktas till konstnärer kan användas mer effektivt inom ramen för redan befintliga stöd- och åtgärdssystem. I uppdraget ingick även att närmare granska de s.k. cent- rumbildningarnas arbetsförmedlande roll samt lämna förslag till åtgärder som tydligare kan avgränsa den mottagargrupp till vilken de arbetsmark- nadspolitiska insatserna inom kulturområdet riktas. Förslagen skulle ha sin utgångspunkt i de övergripande nationella målen för arbetsmarknads- politiken och kulturpolitiken. Utredningen antog namnet Konstnärliga arbetsmarknadsutredningen. överlämnades betänkandet Arbete åt konstnärer (1997:183). Utredningens sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanser som yttrat sig finns i bilaga 4. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i , , (dnr Ku97/4977/Ko). Det finns förslag i betänkandet som inte tas upp till behandling i denna proposition. Dessa förslag rör förordnings- och regle- ringsbrevsfrågor inom ansvarsområde. Regeringen har ännu inte tagit ställning till hur dessa förslag skall behandlas. 3.2 bemyndigade regeringen chefen för att tillkalla en särskild utredare med uppgift att lämna förslag till utform- ningen av ett kulturpolitiskt grundat generellt stöd till främst konstnärliga och litterära egenföretagare. I uppdraget ingick även att redovisa konst- närers ekonomiska förhållanden. Utredningen antog namnet Konstnärs- stödsutredningen. Betänkandet Generella konstnärsstöd (SOU 1997:184) överlämnades . Utredningens sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanser som yttrat sig finns i bilaga 5. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i , , (dnr Ku97/4978/Ko). Utredaren har även överlämnat betänkandet Konst- närernas verksamhetsinriktning och ekonomiska förhållanden (SOU 1997:190) som bygger på en omfattande SCB- och enkätundersökning bland konstnärer. Betänkandet har inte remissbehandlats, men det har översänts för kännedom till remissinstanserna. 3.3 bemyndigade regeringen chefen för att tillkalla en särskild utredare med uppgift att utarbeta ett förslag till regelsystem avseende en offentligrättslig avgift på vidareförsäljning av icke upphovsrättsligt skyddad konst. Utredaren hade också till uppgift att utreda formerna för ersättning till upphovsmän för utlåning av fonogram. Utredningen antog namnet . Utredningen överlämnade ett delbetänkande, En fond för unga konstnärer (1997:106). Regeringen bedömer att utredarens förslag saknar förutsättningar att genomföras. Betänkandet har därför inte blivit föremål för remissbehandling. överlämnades slutbetänkandet Fonogramersättning (SOU 1997:140). Utredningens sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 3. Slutbetänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanser som yttrat sig finns i bilaga 6. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i , , (dnr Ku97/4507/Ko). Lagrådet I propositionen lämnas ett förslag till ändring i lagen (1992:318) om överlämnande av förvaltningsuppgifter inom verk- samhetsområde. Ändringen är av en sådan karaktär att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. 3.4 Relation till budgetpropositionen för och finansiering I denna proposition lämnar regeringen förslag och bedömningar inom en total ram för på , varav avser tidsbegränsade insatser för bl.a. försöksverksamheter inom Arbetsmarknadsdepertementets ansvarsområde. Av den totala ramen har regeringen för avsikt att i budgetpropositionen för bl.a. föreslå att ca fördelas till konstnärer på bild- och formområdet, ca till konstnärer på ton- och musikområdet och ca till konstnärer på scen- och filmområdet. Åtgärderna skall finansieras inom såväl utgiftsområde 17 () som utgiftsområde 14 (Arbetsmarknads- departementet). Där inget annat anges avses utgiftsområde 17. Regeringens samlade förslag till statsbudget för presenteras i budgetpropositionen . 4 Inriktningen på statens insatser för konst- närerna Regeringens bedömning: Statens insatser för konstnärerna bör för- stärkas. Inriktningen bör vara den som regeringen förordade i propo- sitionen om kulturpolitik (prop. 1996/97:3). Målet bör vara att skapa sådana villkor för de professionella konstnärerna att de kan basera sin försörjning på ersättning för utfört konstnärligt arbete. Åtgärderna bör inriktas på att höja ersättningen för utfört konstnärligt arbete och att stimulera konstnärernas arbetsmarknad så att en ökad efterfrågan upp- står. Det är angeläget att de insatser som föreslås i denna proposition nyttjas för att undanröja rådande skillnader i villkor mellan män och kvinnor inom konstnärsyrket. Vissa åtgärder bör vidtas för att be- gränsa mottagargruppen av arbetsmarknadspolitiska åtgärder på kul- turområdet. I kulturpropositionen lade regeringen fram förslag till en långsiktig kulturpolitik. När det gäller insatserna för konstnärerna angavs följande inriktning. Statens insatser bör syfta till att skapa förutsättningar för ett aktivt kulturliv som ger arbete och försörjning åt konstnärerna och rika kultur- upplevelser för medborgarna. Vidare bör staten verka för att skapa sådana villkor för de professionella konstnärerna att de kan basera sin försörjning på ersättning för utfört arbete. Regelverken på alla politikom- råden bör anpassas så att rimlig hänsyn tas till konstnärernas speciella förhållanden. Möjlighet bör ges till konstnärlig förnyelse och konstnärligt utvecklingsarbete genom olika former av direkt konstnärsstöd. Möjlig- heterna till internationellt konstnärligt utbyte bör förbättras. beslut med anledning av kulturpropositionen innebar nya och förstärkta insatser för att förbättra konstnärernas villkor (bet. 1996/97:KrU1, rskr. 1996/97:129). Flera stöd- och ersättningsformer till konstnärer förstärktes fr.o.m. . Bl.a. infördes en indivi- duell visningsersättning för bild- och formkonstnärer. Möjligheterna att erhålla utställningsersättning ökade. Antalet långtidsstipendier mer än fördubblades. fick ett utökat uppdrag inom det inter- nationella konstnärsutbytet och tilldelades medel för att utveckla ett internationellt ateljécentrum i (International Artists Studio Pro- gram in , IASPIS). Ett statligt stöd inrättades för verksamhet med länskonstnärer i syfte att höja intresset för konst och kultur i hela landet. pekade regeringen i kulturpropositionen på behovet av flera samverkande åtgärder för konstnärerna. En utvecklad upphovsrättslig lagstiftning ökar t.ex. konstnärernas möjlighet till försörjning. Ytterligare ansträngningar borde göras för att hitta system som vid sidan av de selektiva stöden generellt förbättrar konstnärernas villkor och som ger dem möjlighet till kontinuitet i det konstnärliga skapandet. Vidare borde de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna för konstnärer så långt det är möj- ligt anpassas till de kulturpolitiska målen. Mot denna bakgrund tillsatte regeringen och tre olika utredningar med det gemensamma uppdraget att lämna förslag som förbättrar konstnärernas villkor (se avsnitt 3). Samtliga utredningar har lämnat sina slutbetänkanden . Med dessa utredningar som grund lägger regeringen i denna proposition fram förslag som fullföljer den inriktning som lades fast i propositionen om kulturpolitik. Målet är att skapa sådana villkor för de professionella konstnärerna att de kan basera sin försörjning på ersättning för utfört konstnärligt arbete. Förslagen syftar till att höja ersättningarna för utfört arbete och till att stimulera konstnärernas arbetsmarknad så att en ökad efterfrågan uppstår. En av utredningarna, , har kommit fram till att det inte finns förutsättningar för att införa ett generellt konstnärsstöd, utan föreslår i stället åtgärder inom de olika konstområ- dena i syfte att förstärka konstnärernas ekonomiska förhållanden. Rege- ringen delar tillsammans med flertalet remissinstanser uppfattningen att det är effekten, inte formen, som bör vara utslagsgivande vid valet av insatser. Insatserna bör syfta till att kompensera låga intäkter av konst- närlig verksamhet samt till att minska yrkesverksamma konstnärers bero- ende av icke-konstnärliga försörjningsarbeten och därigenom medverka till att stimulera konstnärligt skapande. I kulturpropositionen pekade regeringen på att arbetsmarknadspoliti- ken efterhand kommit att bli allt viktigare från kulturpolitisk synpunkt. Konstnärliga arbetsmarknadsutredningen har haft regeringens uppdrag att analysera hur de nuvarande arbetsmarknadspolitiska insatserna för yrkesverksamma konstnärer fungerar samt att göra en översyn av arbetsmarknadspolitiken i förhållande till konstnärsyrket. Utredningen pekar på ett övertygande sätt på den strukturella obalans som råder på den konstnärliga arbetsmarknaden. Det främsta problemet är den närmast konstanta överetableringen av icke kvalificerade konstnärer och de sam- hälleliga kostnader som följer av detta. Ett skäl till denna obalans är omfattningen och inriktningen på de arbetsmarknadspolitiska åtgärder som har riktats mot kulturområdet. I jämförelse med de resurser som satsas på kulturpolitiken avsätter staten mycket stora belopp till arbetsmarknadspolitiken. Omfattande arbetsmarknadspolitiska åtgärder som saknar koppling till de kulturpo- litiska målen upprätthåller ett kulturutbud som annars inte skulle finnas och kan därmed innebära att oetablerade konstnärer stannar kvar i yrket trots avsaknaden av konstnärliga uppdrag mellan åtgärderna. Detta leder för en stor andel av de arbetssökande till en permanent rundgång mellan arbetsmarknadspolitiska åtgärder och arbetslöshet. Konstnärliga arbetsmarknadsutredningen bedömer att ungefär en tred- jedel av de som är inskrivna vid arbetsförmedlingarna som arbetslösa konstnärer i första hand borde söka sin försörjning på den ordinarie arbetsmarknaden. Därmed skulle möjligheterna för dessa personer att etablera sig på arbetsmarknaden öka avsevärt. skulle utrymmet för etablerade konstnärer öka på kulturarbetsmarknaden. Som utredningen visat och som bekräftats av ett stort antal remissin- stanser, krävs det åtgärder inom ramen för såväl arbetsmarknadspolitiken som kulturpolitiken för att komma till rätta med den strukturella obalans som råder på kulturarbetsmarknaden. Regeringen vill här framhålla att en minskning av utbildningsplatserna för konstnärliga utbildningar inte är någon acceptabel lösning på problemet med en överetablering av konstnärer. Däremot står regeringen bakom bedömningen att de arbetsmarknadspolitiska insatserna i större utsträckning bör vara inriktade mot redan etablerade konstnärliga yrkesutövare. I denna proposition lägger regeringen fram förslag till åtgärder inom såväl som ansvars- områden. Det handlar om nya och utvidgade stödformer, liksom om för- stärkningar av befintliga stöd. Därtill bör åtgärder vidtas i syfte att begränsa de oetablerade konstnärernas tillgång till såväl aktiva som pas- siva arbetsmarknadsåtgärder riktade mot kulturarbetsmarknaden. Rege- ringen vill här informera om sin avsikt att ge Arbetsmarknads- styrelsen (AMS) i uppdrag att vidta sådana åtgärder. När det gäller konstnärsgruppen som helhet har utredningsarbetet visat att det finns skillnader mellan manliga och kvinnliga konstnärers förut- sättningar på den konstnärliga arbetsmarknaden. Exempelvis är kvinnor- nas inkomster i regel lägre än de manliga konstnärernas. Regeringen ser det som angeläget att de insatser som föreslås i denna proposition nyttjas för att undanröja rådande skillnader i villkor mellan män och kvinnor inom konstnärsyrket. Utöver de förslag som lämnas i denna proposition har regeringen även beslutat om en lagrådsremiss med förslag till upphovsrättslig ersätt- ning vid spridning av tomband för att i viss mån kompensera upphovs- män för tillåten kopiering av deras verk (s.k. kassettersättning). 5 Konstnärernas villkor 5.1 Konstnärernas antal och verksamhetsinriktning Det är närmast omöjligt att med någon större precision ange hur många personer som kan sägas vara konstnärer till yrket. Härvid är till- gänglig statistik alltför bristfällig. En annan försvårande omständighet vid beräkningar av antalet yrkesverksamma konstnärer är att det saknas något som kan betecknas som ett enhetligt konstnärsyrke. Av bland annat dessa skäl varierar antalet konstnärer i olika undersökningar från om- kring 36 000 enligt folk- och bostadsräkningen, till omkring 21 000 enligt medlemsstatistiken i Konstnärliga och (). Konstnärliga arbetsmarknadsutredningen bedömer att antalet yrkesverksamma konstnärer är ca 25 000. Antalet yrkesverksamma konstnärer har dock under alla omständighe- ter ökat . Ökningen framgår såväl i folk- och bostadsräkningen som i konstnärsorganisationernas medlemsstatistik. Enligt folk- och bostadsräkningen var ökningen , exkl. yrkes- gruppen journalister, . När det gäller konstnärernas verksamhetsinriktning kan konstateras, utifrån KLYS medlemsstatistik för , att Svenska Musikerförbun- det , och har flest medlemmar (4 042, 3 850 resp. 3 200). För- fattarna utgör i sammanhanget också en stor grupp med 2 400 medlem- mar i . Den till antalet medlemmar minsta gruppen är , som hade 143 medlemmar . Fördelat på de olika konstnärskategorierna inom KLYS är tongruppen störst med omkring 7 000 medlemmar. Därefter följer bild- och formområdet med närmare 6 000 anslutna, scen- och filmområdet med drygt 4 800 anslutna och ordområdet (författare, översättare och dramatiker) med närmare 3 000 anslutna. 5.2 Konstnärernas arbetsmarknad Även om förutsättningarna på arbetsmarknaden för de fyra konstnärska- tegorierna ord, bild och form, ton samt scen och film i många avse- enden är olika uppvisar de också gemensamma drag som skiljer dem från vad som är normalt på den ordinarie arbetsmarknaden. Bland annat är antalet tillsvidareanställningar mycket få. I stället har många tidsbegrän- sade anställningar eller kortare uppdrag. Det gör att många utövande konstnärer har återkommande perioder av arbetslöshet. Omkring 50 pro- cent av de yrkesverksamma konstnärerna är egenföretagare. Denna grupp konstnärer är sällan arbetslösa i traditionell mening. Däremot är de inkomstlösa av skapande eller därför att de har svårt att få avsättning för sina alster. Bild- och formkonstnärer är i större utsträckning än andra konstnärer beroende av att hämta sin försörjning från andra icke konstnärliga arbe- ten. Därmed har de drabbats hårt av lågkonjunkturen då även sådana arbetsmöjligheter minskat. Bild- och formkonstnärerna är också mycket beroende av utvecklingen inom byggsektorn eftersom den konstnärliga utsmyckningen av nya miljöer länge varit den största enskilda inkomst- källan för en stor grupp konstnärer. Bildkonstnärerna utgör också den enskilt största konstnärsgruppen av anmälda hos arbetsförmedlingen. Konstnärer inom tonområdet har sett sin arbetsmarknad krympa . Såväl de offentliga arrangörerna i kommun och landsting som arrangerande musikföreningar har fått allt svårare att finansiera gäst- framträdanden av enskilda musiker och musikgrupper. I alltför stor utsträckning har turnéer av etablerade musiker ersatts av bl.a. framträ- danden av mindre etablerade lokala musiker vilket bidragit till att ersätt- ningsnivåerna för de etablerade musikerna har sjunkit. Scenkonstnärerna har liknande problem som konstnärerna inom tonområdet. Även här har arrangörer inom kommun och landsting svårt att finansiera gästspel av etablerade scenkonstnärer eller fria teater- och dansgrupper. En vikande ekonomi har också lett till att allt färre grupper har ekonomiskt utrymme att anlita konstnärer inom andra konstnärskate- gorier i sina uppsättningar (dramatiker, musiker, scenografer m.fl.), vil- ket bidragit till att dessa konstnärsgrupper indirekt drabbats av de pro- blem som teatern har. Konstnärer inom ordområdet (författare, översättare och dramatiker) är i högre grad än andra konstnärsgrupper beroende av ett antal mellanhän- der för att nå sin publik. Det kan vara förläggare, bokhandlare eller bib- liotekens inköpare. När denna tröskel väl passerats öppnar sig dock möj- ligheter för andra typer av inkomster, t.ex. genom föreläsningar på bib- liotek och hos studieförbund. Den statliga biblioteksersättningen utgör en viktig inkomstkälla. Även dramatikerna har fått se sin arbetsmarknad krympa . Endast ca 30 av omkring 500 medlemmar kan försörja sig på att skriva dramatik. Allt fler teatrar, inte minst fria grup- per, har minskat sina beställningar av nyskrivna verk. Det ökande antalet svenskskrivna TV-serier av underhållningskaraktär innebär dock en viss ökning av antalet arbetstillfällen. 5.3 Konstnärernas ekonomiska förhållanden Uppgifterna om de yrkesutövande konstnärernas inkomstförhållanden är mycket bristfälliga. fick därför tillstånd att beställa en särskild SCB-undersökning av konstnärernas ekonomiska förhållanden. Undersökningen bygger bland annat på inkomstuppgifter för samt en enkätundersökning som genomfördes . Av undersökningen framgår bl.a. följande. Generellt sett har konstnärer inom samtliga genrer låga inkomster av sitt konstnärliga arbete. I genomsnitt kommer endast omkring en femte- del av konstnärernas inkomster från det konstnärliga arbetet. Resterande inkomst kommer från arbeten vid sidan av det konstnärliga. Konstnä- rernas sammanlagda bruttoinkomster är också låga, i genomsnitt , vilket motsvarar av genomsnittet för befolkningen totalt sett. Genomsnittsinkomsten är lägst bland bild- och formkonst- närerna, , vilket motsvarar av genomsnittet för befolkningen i stort.