prop · GL0311 · 1998-01-01 00:00:00 — Artikel 5 Enligt artikeln får uppgifter om varor, transportmedel, företag och personer endast föras in i systemet för observation och rapport, diskret övervakning eller särskild kontroll. Personuppgifter får vidare endast lämnas om det finns konkreta bevis som tyder på att den berörda personen har begått, håller på att begå eller kommer att begå grova överträdelser av sådan nationell lagstiftning som tullen har befogenhet att ingripa mot. illegal verksamhet tillmäts särskild betydelse i sammanhanget. Kommentar: Utöver begränsningen i artikel 4, att personuppgifter får införas endast i samband med åtgärdsförslag, ställs ytterligare begränsningar upp för vilka personer som det får förekomma uppgifter om. Det är således endast uppgifter om personer mot vilka de finns konkreta bevis om pågående, kommande eller begången grov brottslighet som får registreras. Begränsningarna innebär vidare att det inte finns stöd för att registrera några uppgifter om andra personer såsom vittnen, anhöriga arbetskamrater, brottsoffer m.m. i systemet. Även om ordalydelsen inte är helt densamma är begränsningarna likartade med de begränsningar som föreslås för registrering av personuppgifter i tullens underrättelseregister och spaningsregister. Artikel 6 Om en i systemet föreslagen åtgärd genomförs får viss i artikeln uppräknad information om åtgärden och vad som framkommit vid denna, helt eller delvis samlas in och överlämnas till den stat som lämnade förslaget. Sådan information kan t.ex. innefatta uppgifter om vad som framkommit vid t.ex. en kontroll och orsaken till denna samt även uppgifter om medföljande personer eller passagerare. Om information inhämtas i samband med diskret övervakning måste åtgärder vidtas för att inte riskera att diskretionen äventyras. Kontroller och åtgärder som genomförs i enlighet med förslag i tullinformationssystemet skall genomföras enligt gällande rätt på den plats där åtgärden genomförs. Om en särskild kontroll som föreslås inte är tillåten i den staten skall den föreslagna åtgärden automatiskt omvandlas till observation och rapportering. Kommentar: Artikeln ställer upp riktlinjer för vilka regler som gäller vid kontrollåtgärder och hur en återrapportering bör se ut i anledning av en vidtagen åtgärd. De nationella bestämmelserna skall därvid avgöra vilka kontrollåtgärder som får vidtas vid undersökning av transportmedel, personer och föremål och hur dessa skall genomföras. För svensk del följer tullens befogenheter att ingripa vid misstanke om smuggling av lagen (1960:418) om straff för varusmuggling. Varusmugglingslagen gäller även om en vara har smugglats in i annat EU-land och sedan förs vidare till . Vid brott mot andra länders lagstiftning avseende tullar, avgifter eller förbud, restriktioner och kontrollåtgärder avseende varuhandeln gäller lagen (1973:431) om utredning angående brott mot utländsk tullag. Bestämmelser om kontrollåtgärder finns även i tullagen (1994:1550) 9a, 57-80 §§, lagen (1996:701) om befogenheter vid gränser mot ett annat stat inom Europeiska unionen, tullförordningen 56-69 §§, mfl. Artikel 7 Artikeln anger bl.a. att endast särskilt utsedda myndigheter i med- lemsstaterna får ha direkt tillgång till tullinformationssystemet. Till dessa hör tullmyndigheter men andra myndigheter med kompetens att handla enligt målet för konventionen kan få tillgång till systemet. Varje stat skall förteckna och anmäla de myndigheter som utsetts vara behöriga att få direkt tillgång till informationssystemet. För varje myndighet skall särskilt anges vilka uppgifter och för vilka ändamål myndigheten skall ha tillträde till systemet Genom ett enhälligt beslut kan även internationella och regionala organisationer ges direkt tillgång till tullinformationssystemet. Kommentar: Utöver de svenska tullmyndigheterna bör det bli aktuellt att även anmäla polismyndigheter och åklagarmyndigheter, med tanke på dessa myndigheters allmänna behörighet att ingripa mot och utreda brott enligt svensk lagstiftning samt Finanspolisen som har en särskild roll på området för penningtvätt. Likaså har behörighet att enligt 14 § varusmugglingslagen att övervaka efterlevnaden av lagen och gripa en misstänkt och ta med person till förhör. Frågan om vilka tillsynsmyndigheter på olika områden som eventuellt bör ges tillgång till de icke objektsankutna uppgifterna om brottstrender och expertis kommer närmare att undersökas i samband med anmälan från . Artikel 8 Av artikeln framgår att information som hämtas ur tullinformationssystemet som huvudregel bara får användas för att uppnå konventionens syfte enligt artikel 2.2 och av myndigheter som anmälts behöriga att vidta brottsbekämpande åtgärder. Efter föregående tillstånd från den stat som infört en uppgift kan en uppgift dock användas för annat ändamål och av annan myndighet om det är förenligt med nationella regler i den medlemsstaten som önskar använda uppgiften. Det får dock bara ske med beaktande av eventuella villkor som den stat som infört uppgifterna i systemet kan ställa och med beaktande av principen 5.5 i rekommendation nummer R(87) 15 om uppgifter inom polissektorn. Medlemsstaterna skall anmäla vilka myndigheter som har befogenheter att använda uppgifter i systemet. Vidare kan uppgifter överföras till tredje stat och till internationella och regionala myndigheter under villkor att den medlemsstat som fört in uppgiften givit tillstånd till detta och på de villkor denna medlemsstat ställt upp. Varje medlemsstat skall vidta särskilda åtgärder för att säkerställa skyddet för dessa uppgifter som de överför eller överlämnar utanför sitt territorium. Kommentar: Enligt svensk rätt är myndigheternas möjligheter att använda uppgifter i allmänhet inte begränsad på detta sätt. Frågan kommer närmare att beröras vid artikel 14 och i avsnitt 10.7. Artikel 9 Enligt artikeln är det nationell rätt i den stat som skall tillhandahålla uppgifterna respektive använda uppgifterna som reglerar vilka uppgifter som får föras in, och hur uppgifter i systemet får användas av de egna myndigheterna, om inte konventionen innehåller strängare krav. Kommentar: Det är således, inom konventionens ramar, nationella regler för uppgiftslämnande och kontrollbefogenheter som kommer att styra tullmyndigheternas registrering och användning. Denna fråga berörs närmare i avsnitt 10.7 Artikel 10 Varje medlemsstat skall utse och anmäla en tullmyndighet som har det nationella ansvaret för att tullinformationssystemet fungerar och används korrekt i det egna landet. Kommentar: bör vara den tullmyndighet som utses till registeransvarig tullmyndighet på nationell nivå. 10.4.5 Avdelning IV Ändring av uppgifter Artikel 11 Enligt artikeln är det bara den medlemsstat som har fört in en uppgift i systemet som har rätt att ändra uppgiften, göra tillägg, korrigera eller radera den. Om en medlemsstat uppmärksammar att en uppgift som man själv infört i tullinformationssystemet är felaktig eller är införd i strid med konventionen skall staten vidta nödvändig åtgärd för att rätta eller ta bort uppgiften. En medlemsstat skall meddela och uppmärksamma annan medlemsstat om man upptäcker en sådan felaktighet i en uppgift som ett annan stat infört. Om en medlemsstat registrerar uppgifter som står i konflikt med uppgifter som redan finns i tullinformationssystemet och som införts av annan stat skall de två söka komma överens om vilken uppgift som skall finnas i systemet. Om staterna inte kan komma överens skall den först införda uppgiften stå kvar och endast sådana delar av den nya uppgiften som inte står i strid med den gamla uppgiften får införas. Om en domstol eller annan kompetent myndighet i en stat fattar ett lagakraftvunnet beslut om ändring i en införd uppgift skall staterna själva påta sig att åtgärda detta. Vid konflikt mellan olika stater skall den stat som införde upp- giften stryka uppgiften ur systemet. 10.4.6 Avdelning V Bevarande av uppgifter Artikel 12 Uppgifter i tullinformationssystemet skall enligt artikel 12 endast bevaras så länge som det behövs för att uppnå syftet med införandet av uppgiften. Den uppgiftslämnande medlemsstaten skall minst överväga om en uppgift behöver bevaras ytterligare tid. Om inte den uppgiftslämnande staten senast efter den senaste översynen meddelar ett beslut om fortsatt bevarande av uppgiften övergår uppgiften automatiskt till en särskild fil med begränsad tillgänglighet. Den uppgiftslämnande staten får upplysning om en sådan överföring. I den särskilda filen bevaras uppgiften och därefter skall uppgiften raderas. Tillgång till denna fil har endast kommittén enligt artikel 15-16 och övervakningsmyndigheterna enligt artikel 17 och 18. får uppgifterna endast tas fram för att kontrollera om de är riktiga och lagliga. Kommentar: Artikeln är en gallringsregel som avser att hålla systemet aktuellt och relevant. I förhållande till Europols register och de svenska registren i den föreslagna nya lagen är tullinformationssystemets gallringstid snävare. 10.4.7 Avdelning VI Skydd för uppgifter Artikel 13 Varje stat som skall använda tullinformationssystemet avseende personuppgifter måste enligt artikeln ha en nivå för skydd av personuppgifter som minst motsvarar dataskyddskonvention. Staterna måste vidare ha utsett en eller flera tillsynsmyndigheter. För att säkerställa en riktig tillämpning av bestämmelser om skydd för personuppgifter skall tullinformationssystemet i varje medlemsstat vara anse som ett nationellt register underkastat nationella bestämmelser. Personuppgifter i tullinformationssystemet skall i vare medlemsstat åtnjuta det skydd som följer av nationell lagstiftning och sådana hårdare krav som konventionen kan innehålla. Kommentar: Den nuvarande svenska datalagen anses uppfylla kravet på skyddsnivå för personuppgifter. Det finns all anledning att förutsätta att även en kommande datalagstiftning kommer att uppfylla detta krav. Datainspektionen bör utses till svensk tillsynsmyndighet. Datalagens bestämmelser för skydd av personuppgifter skall således vara tillämpliga på personuppgifter i registret för att det skall kunna få användas av svenska myndigheter. I den mån konventionen ställer upp hårdare krav skall dessa gälla framför datalagens bestämmelser. Dessa frågor behandlas även i avsnitt 10.7. Artikel 14 Enligt artikeln skall varje medlemsstat tillse att det är olagligt att använda uppgifter hämtade ur tullinformationssystemet i strid med de ändamål som anges i konventionen. Uppgifter ur tullinformationssystemet får kopieras endast om det är nödvändigt för att tekniskt kunna genomföra sökning i basen av behörig myndighet. Med det undantag som anges i artikel 8.1 får personuppgifter som införts av en annan stat inte kopieras från tullinformationssystemet till en nationell databas. Kommentar: Frågan om begränsningar för användning av uppgifter berörs av lagen (1991:435) med vissa bestämmelser om internationellt samarbete på brottmålsområdet samt lagen (1973:431) om utredning angående brott mot utländsk tullag. Om den i prop. 1996/97:164 om Europol föreslagna ändringen i 1 § antas av skall svenska myndigheter följa ett sådant villkor som begränsar möjligheten att använda material som kommer från annan stat även i underrättelseverksamhet. De svenska reglerna framstår då som tillräckliga. I övrigt innehåller artikeln förbud för s.k. samkörning eller sambearbetning med nationella register. Frågan berörs även i kap. 10.7 Artikel 15 I artikeln anges att personers rätt avseende personuppgifter, särskilt rätten till tillgång till uppgifter, skall verkställas i enlighet med nationell rätt i den stat där rättigheten åberopas. Om det följer av nationell rätt skall tillsynsmyndigheten besluta om uppgifterna skall lämnas ut och formerna för utlämnandet. Gäller ansökan uppgifter som införts av annan stat skall denna stat höras och ges tillfälle att lämna en ståndpunkt i frågan om utlämnande av uppgifterna. får uppgifterna inte lämnas ut. En medlemsstat får avslå en ansökan om tillgång till uppgifter om detta skulle skada genomförandet av en föreslagen åtgärd eller i syfte att skydda andra individers rättigheter och frihet. Tillgång skall alltid vägras under tid som diskret övervakning eller observation och rapportering pågår. Var och en har rätt att i enlighet med nationella bestämmelser få felaktiga personuppgifter rättade eller raderade. Det samma gäller för uppgifter som införts i strid med syftet enligt artikel 2.2 i konventionen eller i strid med artikel 5 i dataskyddskonventionen. Det skall vidare vara möjligt för var och en att i enlighet med nationella regler i varje stat föra talan avseende personuppgifter som införts i tullinformationssystemet om sig själv, för att rätta felaktiga uppgifter eller ett felaktigt införande samt för att få tillgång till uppgifter eller skadestånd enligt artikel 21.2 Staterna åtar sig att sinsemellan genomföra lagakraftvunna beslut enligt denna punkt Kommentar: Enligt artikeln är det huvudsakligen nationell rätt som styr den enskildes rätt till information. Personers rätt att ta del av uppgifter i register som förs i myndigheters verksamhet styrs i av sekretesslagens bestämmelser. För brottsbekämpande verksamhet inom tullmyndigheterna gäller sekretess enligt 5 kap. 1 § och 9 kap. 17 § sekretesslagen. Dessa bestämmelser stämmer väl överens med huvudregeln om sekretess enligt artikeln. Den absoluta sekretess som är föreskriven diskret övervakning, spaning eller rapportering pågår, har dock inte stöd i svensk sekretesslagstiftning även om det i praktiken aldrig torde bli aktuellt att i en sådan situation lämna ut sådana uppgifter med hänvisning till bestämmelsen i 5 kap. 1 § sekretesslagen. Rättigheten att få felaktiga uppgifter rättade och skyldigheten för den registeransvarige att rätta uppgifter följer av 8 § datalagen. I artikeln utgår man i från att det är tillsynsmyndigheten som prövar frågan om utlämnande av uppgift. I är det inte Datainspektionen utan den myndighet hos vilken uppgiften förvaras som prövar en begäran om utlämnande av uppgift enligt 15 kap 15 § sekretesslagen. En myndighets vägran att lämna ut uppgifter överklagas med stöd av 15 kap. 7 § sekretesslagen till kammarrätt. Någon anledning att ändra på denna ordning i anledning av konventionen framstår inte som nödvändigt för tillämpning av bestämmelsen. Inte heller synes det nödvändigt att ändra ordningen att det är den registeransvarige som ansvarar för rättelse av felaktiga uppgifter. Tillvägagångssättet för att få prövat en myndighets beslut om rättelse följer av allmänna regler om överklagande av myndighetens beslut. I det fallet där det kan röra sig om uppgifter som en annan stat fört in föreskrivs att denna stat skall få anta en ståndpunkt. Denna stats uppfattning är dock enligt artikeln inte bindande för de svenska myndigheterna. Den andra statens ståndpunkt kommer dock att spela roll vid skadeprövningen som får ske med beaktande av utrikessekretessen enligt 2 kap. 1 § sekretesslagen. 10.4.8 Avdelning VII Institutionella bestämmelser Artikel 16 Av artikeln framgår att en kommitté skall tillsättas för att tillse att bestämmelserna tillämpas och verkställs korrekt, samt ansvara för att driften av informationssystemet fungerar väl. Kommittén som skall bestå av företrädare för medlemsstaternas tullmyndigheter skall avge yttrande till rådet angående informationssystemets funktion och effektivitet. 10.4.9 Avdelning VIII Kontrollen av skyddet för personuppgifter Artikel 17 Varje medlemsstat skall enligt artikeln utse en eller flera tillsynsmyndigheter ansvariga för dataskyddet för personuppgifter och för att oberoende övervaka och kontrollera att uppgifter i tullinformationssystemet inte lagras eller används på ett sätt som kränker registrerade personers rättigheter. Tillsynsmyndigheterna skall ha tillgång till tullinformationssystemet och får utföra självständiga kontroller enligt nationell rätt för att tillförsäkra att ingen individs rätt kränks. Varje person har rätt att vända sig till vilken tillsynsmyndighet som helst med begäran om kontroll avseende personuppgifter om sig själv. Kontrollen skall utföras i enlighet med nationell regler i den stat där framställan görs. Om uppgiften införts av en annan stat skall kontrollen utföras i nära samarbete med den . Kommentar: Datainspektionen bör utses som den svenska tillsynsmyndigheten. I svensk datalagstiftning finns ingen generell skyldighet för Datainspektionen att på begäran av enskilda kontrollera uppgifter om denna person. Däremot har Datainspektionen allmän rätt att utöva tillsyn så att inte registrering eller användning medför otillbörligt integritetsintrång och föranstalta om åtgärder, vilket även kan ske på grundval av en anmälan från en enskild. har i förslaget till ny persondatalag (SOU 1997:39) förslagit längre gående befogenheter för Datainspektionen i detta avseende än vad myndigheten har och som väl skulle omfatta de krav som konventionen ställer upp i detta avseende. Artikel 18 En gemensam tillsynsmyndighet skall sättas samman, bestående av två representanter från varje medlemsstat hämtade från de nationella tillsynsmyndigheterna. Denna skall ha tillgång till tullinformationssystemet och vara kompetent att övervaka användningen, att undersöka svårigheter med tillämpningen eller tolkningen som kan uppstå under användandet, att undersöka problem som kan uppkomma i samband med den nationella övervakningen eller vid tillämpning av rätten för individers tillgång till uppgifter och även att utarbeta förslag till gemensamma lösningar på problem. Kommentar: Datainspektionen bör utses för detta uppdrag jfr. kommentaren avseende ovanstående artikel. 10.4.10 Avdelning IX Säkerhet i förbindelse med tullinformationssystemet Artikel 19 Medlemsstaterna åläggs i artikeln ett ansvar för administrativa åtgärder för att upprätthålla säkerheten avseende tillgång till uppgifter i registret och till utrustning och lokaler m.m. Kraven på datasäkerhet specificeras i artikeln och åtgärder skall enligt 19.2 vidtas för att förhindra att obehöriga får tillgång till utrustning, registerinnehåll m.m. Vidare skall man kunna kontrollera och fastställa att det endast är behöriga personer och myndigheter som kan ta del av sådana data för vilka de har behörighet och att det i efterhand kan kontrolleras vilka data som införts, när och av vem. Kommittén skall kontrollera av alla förfrågningar i registret för att verifiera att användningen och undersökningarna skett på ett korrekt sätt och av godkända myndigheter. Artikel 20 Enligt artikel 20 har den nationellt registeransvariga tullmyndigheten ett övergripande ansvar för att säkerhetsåtgärderna i artikel 19 vidtas avseende de terminaler som finns placerade inom landets territorium och för den årliga prövningen av om de uppgifter som införts i systemet skall bevaras ytterligare tid. Kommentar: Ansvaret för dessa uppgifter bör för svensk del vila på . 10.4.11 Avdelning X Ansvar och skyldigheter Artikel 21 Varje medlemsstat ansvarar för riktigheten och lagenligheten i de uppgifter som den låter föra in i tullinformationssystemet samt för att artikel 5 dataskyddskonvention efterlevs. Medlemsstaterna skall i enlighet med sin lagstiftning vara skyldiga att ersätta skada som en person lidit till följd av användandet av tullinformationssystemet i den staten eller till följd av felaktiga eller felaktigt införda uppgifter som staten låtit föra in i systemet. Kommentar: Artikel 5 dataskyddskonvention ställer upp allmänna krav på uppgifternas beskaffenhet. Likartade krav ställs i 7 § datalagen. Artikel 5 i dataskyddskonventionen innehåller krav på att databehandlade personuppgifter skall samlas, behandlas, bevaras och på ett korrekt och lagligt sätt, att uppgifterna är riktiga och aktuella och lagras för särskilt angivna och lagliga ändamål och att de inte används i strid med ändamålet. Motsvarande krav återfinns även iartikel6 i EU:s dataskyddsdirektiv /46/EG. Ansvaret för felaktiga uppgifter förutsätts gälla både när uppgifter är felaktiga i sak och när de visserligen är sakligt riktiga men felaktigt införts i systemet dvs. en oriktig registrering. Skadeståndsreglerna i 23 § den nuvarande datalagen föreskriver strikt skadeståndsansvar för oriktiga eller missvisande uppgifter. Däremot innehåller datalagen inte något skadeståndsansvar för fallet då en oriktig registrering har skett av i sig riktiga uppgifter, vilket förutsätts berättiga till skadestånd enligt konventionen. förslag till ny persondatalag innebär en utvidgning av skadeståndsansvaret i förhållande till den nuvarande datalagen och skulle mer än väl tillgodose konventionens krav. En ny datalag förutses träda i kraft och tills dess får datalagens skadeståndsregler och de allmänna skadeståndsreglerna som enligt 3 kap. 2 § skadeståndslagen gäller i myndighets verksamhet anses vara tillräckliga. Artikel 22 Varje stat skall bära sina egna kostnader för användning av tullinformationssystemet samt en andel av övriga kostnader för verkställigheten av konventionen. Kommentar: Frågan om kostnader behandlas i kap 12.2 10.4.12 Avdelning XI Tillämpning och slutbestämmelser Artikel 23 Information som tillhandahålls enligt denna konvention skall lämnas direkt mellan de medlemsstaternas myndigheter. Artikel 24-26 Artiklarna innehåller bestämmelser om anslutning, ratificering och ikraftträdande mm. Artikel 27 Bestämmelse om tvistlösning. som anger att tvister om tillämpning mellan parterna eller kommissionen skall hänskjutas till rådet. Vidare skall villkoren för behörighet att lämna förhandsbesked om tolkning av konventionen eller avgöra tvister som inte kunnat lösas av rådet , bestämmas i ett särskilt protokoll. Kommentar: roll i förhållande till konventionen blev inte avgjord i samband med utarbetandet av konventionen utan har lösts senare i ett protokoll till konventionen, vilket berörs närmare i avsnitt 10.4 och 10.6. 10.5 innehåll med konventionen undertecknades ett avtal om provisorisk tillämpning av konventionen. Avtalet innehåller bestämmelser för att möjliggöra att konventionen kan börja tillämpas redan innan alla medlemsstater anslutit sig till denna. Enligt artikel 2 skall konventionen provisoriskt börja tillämpas när åtta medlemsstater godkänt avtalet och tillkännagivit detta till depositarien. De länder som tillämpar konventionen provisoriskt skall gemensamt komma överens om de övergångsbestämmelser som kan krävas och dessa medlemsstater skall i samråd provisoriskt sköta de åtaganden som den kommitté som vid konventionens ikraftträdande skall tillsättas för tillsyn. Avtalet börjar att gälla när gått sedan den åttonde staten tillträtt avtalet och upphör att gälla när konventionen träder i kraft. 10.6 Innehållet i protokollet om behörighet I huvudsak innehåller protokollet följande. Enligt artikel 1 ges EG- domstolen behörighet att på de villkor som föreskrivs i protokollet meddela förhandsavgöranden om tolkning av konventionen. Medlemsstaterna har enligt artikel 2 möjlighet att genom en förklaring godkänna behörighet att meddela förhandsavgöranden till nationell domstol om domstolen anser att det är nödvändigt för att döma i saken. En sådan förklaring enligt artikel 2 kan antingen avse alla nationella domstolar (art 2.2b) eller bara de domstolar vars avgöranden inte kan överklagas (art 2.2a). Enligt artikel 3 skall stadga och rättegångsregler gälla och medlemsstaterna ges en allmän rätt att inkomma med inlagor och skriftliga yttranden i ärenden som anhängiggjorts avseende tolkning av konventionen. I övrigt innehåller protokollet regler om antagande, deponering, ikraftträdande m.m. I en till protokollet följande förklaring av rådet anges att man önskar en så effektiv och enhetlig tolkning som möjligt av konventionen från och med dess ikraftträdande och att medlemsstaterna förklarar sig beredda att vidta åtgärder för att kunna ratificera konventionen och protokollet om behörighet.