prop · GL0355 · 1998-01-01 00:00:00 — Det är naturligt att fortbildningen i stort läggs upp på samma sätt som den tidigare satsningen med beaktande av erfarenheterna från denna. Det innebär att insatserna bör spridas regionalt och lokalt. Inom ramen för fortbildningen skall även frågor om kompetens- och metodutveckling diskuteras. skall, liksom tidigare, leda verksamheten i samråd med , och . Även de övriga myndigheter som berörs av de myndighetsgemensamma uppdragen bör kunna lämna viktiga bidrag i fortbildningen t.ex. . Kvinno- och brottsofferjourernas erfarenheter, liksom de erfarenheter som vunnits vid mansjourer och olika s.k. manscentrum bör tas tillvara. För ändamålet tillförs . har betonat vikten av att domares kunskaper och insikter när det gäller våld mot kvinnor ökar och att information i dessa frågor ges till nämndemän. Av dessa medel skall därför särskilt avsättas för fortbildning av domare och information till nämndemän. Det internationella samarbetet i frågor som rör våld mot kvinnor skall följas och främjas inom respektive central myndighets ansvarsområde. De centrala myndigheterna skall hålla sig underrättade med utvecklingen på området i andra länder, främst inom EU men också i länder utanför EU där ett aktivt arbete för att motverka våld mot kvinnor förekommer, t.ex. i . Myndigheterna skall också, när det är påkallat, vidareutveckla myndighetssamarbetet i dessa frågor inom ramen för det arbete som bedrivs inom andra internationella organisationer, t.ex. och FN, inklusive FN:s kommission för brottsförebyggande frågor och straffrätt. En sammanfattning av vissa aktuella frågor i det internationella samarbetet återfinns i den inledningsvis nämnda lagrådsremissen. 3 Uppdrag till enskilda myndigheter Riksåklagaren skall sammanställa uppgifter om antalet utfärdade besöksförbud och i samarbete med överväga hur dessa kan samordnas med övrig statistik över besöksförbuden samt redovisa resultaten till regeringen. Statistiken i fråga om besöksförbud enligt lagen (1988:688) om besöksförbud är ofullständig. Statistik över antal överträdda förbud förs av . Däremot finns ingen tillförlitlig statistik över antalet utfärdade förbud. Riksåklagaren får därför i uppdrag att redovisa dessa uppgifter. I uppdraget ligger även att föreslå hur statstiken på detta område kan samordnas och redovisas fortlöpande samt hur antalet överträdelser av förbudet kan sättas i relation till antalet utfärdade förbud. Uppdraget skall redovisas senast i samband med årsredovisningen för . Våld mot kvinnor är ett prioriterat område för polisen. skall inventera och till regeringen rapportera vilka särskilda insatser som görs vid landets samtliga polismyndigheter i frågor om våld mot kvinnor. får också i uppdrag att vara s.k. nationell rapportör i frågor som rör internationell handel med kvinnor för sexuellt utnyttjande. har ett antal försöksprojekt i frågor som rör våld mot kvinnor bedrivits vid olika polismyndigheter. Några av dessa pågår . I bedrivs t.ex. ett projekt som syftar till ökat samarbete mellan berörda myndigheter. I pågår projektet kvinnoskydd, genom vilket bl.a. prövas videodokumentation som ett medel för att stödja brottsoffren och stärka deras förutsättningar för att orka medverka i brottsutredningen. I har projektet prövats efter förebild från . Syftet är att förbättra dokumentationen vid polisingripanden som rör våld mot kvinnor. Mot bakgrund av den aktiva verksamhet som pågår inom polisen finns inte skäl att ge polisen i uppdrag att bedriva ytterligare försöksverksamhet, något som hade föreslagit. En intressant fråga är emellertid vilket genomslag som de redan vidtagna åtgärderna har fått. Regeringen lämnar därför i uppdrag till att inventera och till regeringen rapportera vilka särskilda insatser som görs vid landets samtliga polismyndigheter beträffande frågor om våld mot kvinnor. Denna redovisning tillsammans med den redovisning som följer av återrapporteringskravet i regleringsbrevet för polisväsendet bör kunna ge en god bild av insatsernas resultat. bör i samband med sin inventering av polismyndigheternas insatser kontrollera i vilken utsträckning eller annat informationsmaterial med motsvarande innehåll delas ut till brottsoffren. Inom EU bedrivs ett aktivt arbete i frågor som rör handel med kvinnor. antog ministerrådet (justitie- och inrikesministrarna) en s.k. gemensam åtgärd om åtgärder för att bekämpa människohandel och sexuellt utnyttjande av barn. För att konkretisera detta beslut antog justitie- och jämställdhetsministrarna en deklaration med riktlinjer för att förebygga och bekämpa handel med kvinnor i syfte att sexuellt utnyttja dem (s.k. trafficking in women). Enligt deklarationen skall medlemsländerna bl.a. utse eller utreda förutsättningarna för utseendet av en s.k. nationell rapportör i frågor som rör handel med kvinnor. Enligt regeringens uppfattning är detta en uppgift som lämpar sig väl för . får därför i uppdrag att vara nationell rapportör i fråga om internationell handel med kvinnor. Basen för arbetet bör vara de två ovannämnda dokumenten. I uppdraget ligger bl.a. att samla uppgifter om omfattningen av sådan handel i och mellan och andra länder, hur den kan förebyggas och bekämpas samt att redovisa resultaten till regeringen. bör samarbeta med den europeiska polisorganisationen och i dessa frågor. skall inom ramen för sitt ordinarie arbete öka insatserna i frågor som rör våld mot kvinnor. Bl.a. bör utveckla myndighetens kompetens och kunskaper på området. Ett jämställdhetsperspektiv och frågor om våld mot kvinnor skall införlivas i den forskning och andra aktiviteter som bedrivs inom myndigheten eller som myndigheten uppdrar åt annan att bedriva, liksom i myndighetens informationsverksamhet. Pågående arbete som rör förbättringar av den officiella rättsstatistiken (brottskodning, könsuppdelad statistik m.m.) skall bedrivas skyndsamt. Rådet skall även göra en förstudie om de tekniska och praktiska förutsättningarna för en försöksverksamhet med elektronisk övervakning av män som brutit mot besöksförbud. Verksamheten vid är föremål för förändring. övertog ansvaret för den officiella rättsstatistiken från . överförs forskningsenhet till . Rådet skall även i fortsättningen vara expertorgan åt regeringen och rättsväsendets myndigheter. Genom organisationsförändringarna kommer myndigheten mer än tidigare att fungera som ett centrum för forsknings- och utvecklingsverksamheten inom hela rättsväsendet. skall prioritera samma områden som prioriteras inom kriminalpolitiken i stort och skall även prioritera lokalt brottsförebyggande arbete. Sammantaget innebär detta även att Brottsförebyggande rådets förutsättningar för att kunna öka insatserna i fråga om våldsbrottsligheten mot kvinnor väsentligt förbättrats. Regeringen anser det vara angeläget att så sker och att erforderliga resurser avsätts för kompetensuppbyggnad, metodutveckling m.m. inom myndigheten. Särskilt angeläget är att finner vägar för att ett jämställdhetsperspektiv skall kunna införlivas i myndighetens ordinarie forsknings-, utvecklings- och informationsverksamhet samt i den forskning och det utvecklingsarbete som uppdrar åt andra att bedriva. I detta ligger bl.a. att kontinuerligt följa modern kvinnoforskning på området samt annan forskning när det gäller mäns våld mot kvinnor och att studera de särdrag som utmärker denna brottslighet i förhållande till annan våldsbrottslighet. I den inledningsvis nämnda lagrådsremissen redovisas det arbete som bedrivs inom för att förbättra rättsstatistiken. Detta arbete har stor betydelse för att förbättra statstiken när det gäller våldsbrott mot kvinnor. Arbetet bör bedrivas skyndsamt. har föreslagit (kap. 8) elektronisk övervakning av män som inte respekterar besöksförbud som förelagts dem. Regeringen anser att denna form för övervakning är intressant för fortsatta överväganden. För att ett vidare lagstiftningsarbete om grunderna för ett förordnande om elektronisk övervakning och den närmare utformningen av en sådan övervakning skall vara meningsfull krävs emellertid att den teknik som finns är tillförlitlig och att övervakningen överhuvudtaget är praktiskt genomförbar. bör därför göra en förstudie i dessa frågor. Uppdraget skall redovisas senast i samband med årsredovisningen för . tillförs för att en brottsofferundersökning om våld mot kvinnor skall kunna komma till stånd. I betänkande beskrivs en särskild brottsofferundersökning om våld mot kvinnor som genomförts i . har uppdragit åt Rikskvinnocentrum att utarbeta en förstudie till en brottsofferutredning om våld mot kvinnor. Arbetet sker mot bakgrund av erfarenheterna från . Regeringen avsätter till för att en särskild brottsofferundersökning skall kunna komma till stånd. Den skall genomföras i samråd med och andra intressenter. , skall betala från utgiftsområde 1 anslag C 1 , Anslagspost 2 delpost 2 Utredning m.m. till för att en särskild brottsofferundersökning skall kunna genomföras i eller annans regi. skall, i samråd med , kartlägga vilka metoder som används för behandling av män som dömts för våldsbrott mot kvinnor samt redovisa vilket behov som kan finnas för en utbyggnad av behandlingen för dessa män. Uppdraget skall redovisas till regeringen. presenterade rapporten av sexualbrottsdömda i kriminalvård. Rapporten innehåller ett handlingsprogram för behandling av män som dömts för sexualbrott. har föreslagit att en kartläggning även bör ske av befintliga behandlingsmetoder för dem som dömts för andra våldsbrott mot kvinnor än sexualbrott. Regeringen delar bedömning och anser att en sådan kartläggning skall komma till stånd. Denna bör kunna ge en bild av om det finns behov av en utbyggnad av sådan behandling. skall redovisa dessa uppgifter till regeringen senast i samband med årsredovisningen för . Vid remissbehandlingen av kommssionens betänkande har det framkommit att det vore önskvärt att de befintliga behandlingsmetoderna för män som dömts för sexual- och andra våldsbrott utvärderas. Det har även framkommit att det råder skilda synsätt mellan företrädare för olika yrkesgrupper och mellan olika vetenskapstraditioner i fråga om vilken behandling som är lämplig och verksam när det gäller dessa brottslingar. Slutsatsen är att dessa metoder bör utvärderas och att det vore önskvärt om en större samsyn kunde nås i frågorna. I den inledningsvis nämnda lagrådsremissen har regeringen angett att kommer att avsättas för att ett sådant arbete skall kunna komma till stånd. Frågan om hur ett sådant arbete bäst bör bedrivas behöver dock beredas vidare inom . skall leda ett utvecklingsarbete i frågor om våld mot kvinnor. Arbetet skall bl.a sikta till att stödja kompetensuppbyggnad och metodutveckling inom och hälso- och sjukvården för att dessa frågor på ett bättre sätt än skall kunna införlivas i den ordinarie verksamheten. skall vidare utarbeta allmänna råd för arbete med anledning av den nya bestämmelsen i socialtjänstlagen. Därutöver skall , i samråd med kvinnojourernas två riksorganisationer och Rikskvinnocentrum, utreda hur en central kristelefon för våldsutsatta kvinnor skall kunna komma tillstånd. Detta uppdrag skall redovisas . skall vidare följa och samla kunskap om prostitutionens omfattning och utveckling och de sociala insatser som bedrivs på lokal nivå. skall även följa den internationella utvecklingen i fråga om prostitution. kommer att tillföras ett engångsbelopp om för dessa tre frågor för perioden - 2000. Därefter skall arbetet med dessa frågor införlivas i ordinarie verksamhet. Det är angeläget att och sjukvårdshuvudmännen utvecklar bättre former för att ge våldsutsatta kvinnor adekvat hjälp. Medvetenheten om frågor som gäller våld mot kvinnor har ökat . Kunskaperna om våldets konsekvenser, om bemötande och om omhändertagande av kvinnorna är emellertid mycket skiftande, vilket pekat på. För att underlätta och stimulera ett mer aktivt arbete i dessa frågor får i uppdrag att stödja kompetens- och metodutveckling inom hälso- och sjukvården och . De kunskaper och den kompetens som de kommuner fått som kommit längst i arbetet på området bör utnyttjas. skall också särskilt samarbeta med och ta tillvara erfarenheter från Rikskvinnocentrum, kvinnojourerna och . och bör även engageras i arbetet. Erfarenheter från andra länder visar att en central kristelefon kan vara till stor hjälp för många som befinner sig i en akut krissituation, eller på annat sätt behöver råd, stöd och hjälp i frågor som rör våld mot kvinnor. I uppdraget till ingår att tillsammans med Rikskvinnocentrum och kvinnojourernas riksorganisationer utreda hur en sådan kristelefon kan komma till stånd, hur den kan organiseras, finansieras och vilken kompetens som bör finnas. Detta uppdrag skall redovisas så att verksamheten kan komma igång under det budgetåret. I regleringsbrevet för anges att i sitt arbete skall analysera förslag och verksamhet utifrån såväl kvinnors som mäns utgångspunkter, dvs anlägga ett genderperspektiv. Detta synsätt bör under verksamhetsåret ingå som en del av myndighetens utvecklingsarbete. Det får till följd att även i fråga om de nu behandlade uppdragen om våld mot kvinnor bör utveckla kunskap och metoder för att införliva ett jämställdhetsperspektiv i verksamheten. I lagrådsremissen föreslår regeringen att socialtjänstlagen (1980:620) kompletteras med en ny bestämmelse som förtydligar ansvar för att verka för att kvinnor som är eller har varit utsatta för våld och andra övergrepp i hemmet får stöd och hjälp att förändra sin situation. Med anledning av den nya bestämmelsen skall utarbeta allmänna råd som närmare utvecklar hur bör arbeta med dessa frågor. I lagrådsremissen förslås också att köp av sexuella tjänster skall kriminaliseras. Det är bl.a. mot denna bakgrund angeläget att följa utvecklingen, ha aktuell kunskap om prostititutionens omfattning, former och kontaktvägar. Det sociala insatserna för att söka upp prostituerade och motivera dem att söka hjälp är ett viktigt led i att minska prostitutionen, varför dessa insatser särskilt bör uppmärksammas. skall därför fortlöpande följa och samla kunskap om prostitutionens omfattning och utveckling och om de sociala insatser som bedrivs på lokal nivå samt vid behov ge stöd till utveckling och förbättring av det lokala arbetet. I uppdraget ingår som nämnts tidigare att följa den internationella utvecklingen i fråga om våld mot kvinnor. Det gäller även för frågor om prostitution. Länsstyrelserna skall inom ramen för sitt tillsynsansvar när det gäller följa och uppmärksamma frågor om våld mot kvinnor samt verka för regional samverkan i de frågorna. Regeringsuppdraget Myndighetssamverkan vid kvinnomisshandel, som beskrivs närmare under avsnitt 2, genomfördes i samverkan mellan och länsstyrelserna i fem län: , , , och . Projektet har haft positiva effekter, bl.a. genom att bestående samverkansformer har utvecklats i flera län. I har denna myndighetssamverkan bl.a. resulterat i en brett upplagd informationskampanj i länet, kallad Operation Kvinnofrid, där spelar en central roll. Regeringen ser positivt på att länsstyrelserna verkar för en regional samverkan när det gäller frågor om våld mot kvinnor. Som tidigare nämnts skall sprida resultat och erfarenheter från projektet . Eftersom länsstyrelserna aktivt deltagit i projektet ligger det i sakens natur att inom ramen för detta uppdrag samverkar med länsstyrelserna Målet för länstyrelsernas verksamhet inom socialtjänstområdet är att verka för en hög grad av rättssäkerhet, laglighet och kvalitet samt att bidra till en ökad kunskap om utvecklingen i länet vad gäller insatser inom ansvarsområde. Länsstyrelsernas tillsyn och uppföljning består av såväl hantering av enskilda ärenden som uppföljning av verksamheter. Möjligheten för enskilda att vända sig till med klagomål på handläggning gäller givetvis även våldutsatta kvinnor som vänt sig till för att få hjälp. Handläggningen av enskilda ärenden är ett betydande inslag i arbetet även om det finns en strävan att förskjuta tyngdpunkten mot en mer övergripande tillsyn. Inom ramen för denna tillsyn bör länsstyrelserna uppmärksamma insatser när det gäller frågor om våld mot kvinnor. 4 Uppföljning och återrapportering Arbetet med att genomföra de myndighetsgemensamma och myndighetsspecifika uppdragen skall, om inte annat anges, redovisas till regeringen regelbundet. Redovisningen skall lämnas av de centrala myndigheterna. En första sådan skall lämnas . Därefter skall en redovisning lämnas i samband med årsredovisningarna, men separat. Uppdragen skall slutredovisas senast i samband med årsredovisningen för . Redovisningarna, som kan vara gemensamma, skall lämnas till det departement under vilket respektive myndighet lyder. Polis- och åklagarmyndigheter skall dock redovisa sitt arbete till respektive till Riksåklagaren. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , Blom- berg, , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1997/98:55 Kvinnofrid. Senaste lydelse 1993:207. Senaste lydelse 1984:399. Senaste lydelse 1987:610. Senaste lydelse 1992:147. Senaste lydelse 1994:1499. Senaste lydelse 1994:1499. Senaste lydelse 1984:399 Senaste lydelse 1984:399. Senaste lydelse 1994:1499. Lagen omtryckt 1988:871. KOM(96) 567 Slutlig. L63/2, 4.3.97. C157, 27.6.90. L49, 24.2.92. OJ nr C157, 27.6.1990, p.3. OJ nr L 49, 24.2 92, s. 1. Senaste lydelse SFS 1994:86. Senaste lydelse SFS 1992:340. Senaste lydelse SFS 1994:1433. Senaste lydelse 1993:207. Senaste lydelse 1984:399. Senaste lydelse 1993:207. Senaste lydelse 1993:207. Senaste lydelse 1987:610. Senaste lydelse 1992:147. Senaste lydelse 1992:147. Senaste lydelse 1994:1499. Senaste lydelse 1994:1499. Senaste lydelse 1994:1499. Senaste lydelse 1984:399. Senaste lydelse 1994:1499. Senaste lydelse 1994:1499. Senaste lydelse 1994:306. Senaste lydelse 1994:1499. Senaste lydelse 1993:207. Senaste lydelse 1984:399. Senaste lydelse 1987:610. Senaste lydelse 1992:147. Senaste lydelse 1994:1499. Senaste lydelse 1994:1499. Senaste lydelse 1984:399. Senaste lydelse 1994:1499. Lagen omtryckt 1988:871. 1997/98:55 Bilaga 1 1997/98:55 Bilaga 2 1997/98:55 Bilaga 3 1997/98:55 Bilaga 4 1997/98:55 Bilaga 5 1997/98:55 Bilaga 6 1997/98:55 Bilaga 7 1997/98:55 Bilaga 8 1997/98:55 Bilaga 9 1997/98:55 Bilaga 10 Postadress Telefon växel E-post: 103 33 X.400: S=Registrator; O=Labour; P=Ministry; A=SIL; C=SE Besöksadress Telefax MINLAB S