prop · GL03147 · 1998-01-01 00:00:00 — Regeringens skrivelse 1997/98:147 Redogörelse för den svenska Skr. krigsmaterielexporten 1997/98:147 Regeringen överlämnar denna skrivelse till . Skrivelsens huvudsakliga innehåll I skrivelsen lämnar regeringen en redogörelse för den svenska krigsmaterielexporten . 1 Inledning............................................................... ............................ 4 2 Krigsmaterielexporten ........................................................ 5 3 Lagen om krigsmateriel 6 4 Regeringens riktlinjer för krigsmaterielexport 6 5 Utredning om reglerna för följdleveranser...................................... 7 6 Nya regler med syfte att förhindra utförsel av reservdelar till krigs- materiel som olovligt förts ut ur landet............................................ 8 9 Det teknisk-vetenskapliga rådet....................................................... 10 10 Information om krigsmaterielexportpolitiken................................. 10 11 och annan rapportering om vapenöverföringar .......... 11 12 Wassenaar-arrangemanget och andra exportkontroll- arrangemang ...................... .. ........................................................... 12 13 Samarbetet inom EU på exportkontrollområdet............................. 13 14 Försvarsindustrin och internationellt samarbete på krigs- materielområdet. 15 Utvecklingen av internationell handel med krigsmateriel............... 16 2 Beviljade utförseltillstånd 17 3 Faktiska leveranser................................................... ........................ 19 4 Geografisk fördelning..................................................................... 22 5 Upplåtelse av tillverkningsrätt, samarbete m.m............................. 26 6 Militärt inriktad utbildning............................................................. 26 7 Redovisning av ägande i utländska rättssubjekt............................. 27 8 De exporterande företagen............................................................... 27 9 Utvecklingen av de krigsmaterielproducerande företagens sysselsättning m.m. 28 1 Export av och utförseltillstånd för krigsmateriel, 1985-1997 29 2 EU:s kriterier för export av krigsmateriel 30 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 31 Det slut har resulterat i en ny omvärld med kraftigt minskade väpnade styrkor och därmed en reducerad internationell vapenhandel. fram minskade vapenhandeln med omkring hälften. har man dock kunnat konstatera en mindre uppgång. Den minskade vapenhandeln liksom minskad inhemsk upphandling har lett till behov av nedskärningar och omstruktureringar av försvarsindustrin. I har omvandlingstakten varit hög, medan omstruktureringen i gått ganska långsamt. För svensk del har sysselsättningen inom försvarsindustrin reducerats kraftigt från knappt 23 000 anställda till 14 1997. export av tyngre konventionella vapen uppgick enligt statistik från till av världshandeln motsvarande en trettonde plats i världens samlade legala export av dessa produkter (se kap. 15). togs ett antal initiativ i syfte att påskynda omstrukturerings- processen i . lade fram ett meddelande om en unionens strategi för försvarsindustrin (KOM (97) 583). uppmanade förbundskansler jämte premiärministrarna i och i den euro- peiska flygindustrin att lägga fram en plan för omstrukturering som regeringarna åtog sig att vidta åtgärder med syfte att underlätta omstrukturering. De utmaningar som försvarsindustrin i och andra länder står inför bör , efter genomförd omstruktureringsprocess, kunna resultera i en industri anpassad efter det aktuella efterfrågeläget. Genom ökad samverkan i olika former, som håller på att ta form, bör den svenska försvarsindustrin ha goda möjligheter att anpassa sig till de nya förutsättningar som föreligger, som den bevarar sin för en alliansfri politik nödvändiga höga kompetens. Ökad internationell samverkan ökar behovet av mer likartade regler för export. Från brittisk sida har initiativ tagits att harmonisera exportreglerna inom EU och lades ett brittisk-franskt förslag fram med främsta syfte att sätta en hög gemensam standard för medlemmarnas exportkontrollpolitik. Det brittisk-franska förslaget till uppförandekod har välkomnats varmt från svensk sida. Det ses som en grund för en mer likartad och mer restriktiv exportkontrollpolitik i även om EU:s medlems- länder även framgent förbehåller sig rätten att ha strängare regler än de gemensamt överenskomna. understryks från svensk sida vikten av ökad öppenhet. Det är med tillfredsställelse som regeringen noterar att allt fler länder börjar att avge liknande redogörelser för krigsmaterielexporten som den svenska. Senast var det som producerade en rapport som bygger på vad man kallar den svenska modellen. Regeringen har lämnat en skrivelse med redogörelse för den svenska krigsmaterielexporten. Härigenom förses med en samlad information om krigsmaterielexporten, som underlag ges för en bredare allmän debatt. På grundval av redovisning från de krigsmaterielproducerande företagen har , , lämnat underlag i form av statistik till en redogörelse för (se bilaga). Utförseln av krigsmateriel ökade eller från till . Den totala varuexporten ökade . Krigsmateriel uppdelas i två kategorier: förstörelsebringande materiel som betecknas som krigsma- teriel för strid och icke-förstörelsebringande som kallas övrig krigsmateriel (se vidare kap. 2). Exporten av krigsmateriel för strid minskade eller från till . För övrig krigsmateriel noterades en uppgång i exporten motsvarande en ökning från till . Den svenska utförseln av krigsmateriel motsvarade av den totala svenska varuexporten jämfört . har utförseltillstånd beviljats för försäljning av krigsma- teriel till ett värde av , varav avser krigsmateriel för strid och övrig krigsmateriel. Flera av tillstånden avser leveranser . Värdet av beviljade tillstånd ökade jämfört med . För krigsmateriel för strid uppgick ökningen till och för övrig krigsmateriel till jämfört med . Som framgår av diagram i underbilaga 1 har värdet av beviljade tillstånd varierat kraftigt medan värdet av exporten uppvisat mycket små variationer. 3 Lagen om krigsmateriel Tillverkning och utförsel av krigsmateriel regleras genom lagen (1992:1300) om krigsmateriel och förordningen (1992:1303) om krigsmateriel. Båda författningarna trädde i kraft och ersatte lagen (1983:1034) om kontroll över tillverkningen av krigsmateriel, m.m. och lagen (1988:558) om förbud mot utförsel av krigsmateriel, m.m. med tillhörande förordningar. Den nuvarande lagen bygger i allt väsentligt på den tidigare lagstiftningen liksom på tidigare praxis. Den innehåller dock förenklingar, förtydliganden och moderniseringar av de bestämmelser som gäller för den samlade kontrollen över tillverkning och tillhandahållande av krigsmateriel samt en vidgning av krigsmaterielbegreppet. Krigsmateriellagen föreskriver att krigsmateriel inte får tillverkas utan tillstånd. Även all försvarsindustriell utlandssamverkan förutsätter tillstånd. Med utlandssamverkan förstås export eller annat tillhandahållande av krigsmateriel, upplåtelse eller överlåtelse av tillverkningsrätter, avtal med någon om att gemensamt med denne eller för hans räkning utveckla krigsmateriel eller metod för framställning av sådan materiel eller om att gemensamt tillverka krigsmateriel med någon i utlandet. Slutligen krävs tillstånd, med vissa undantag, för att bedriva militärt inriktad utbildning. Krigsmateriel indelas enligt lagen i två kategorier. Vapen och strids- ammunition återfinns inom kategorin krigsmateriel för strid, medan icke förstörelsebringande materiel återfinns inom kategorin övrig krigsmateriel. Bestämmelser om vilken materiel som innefattas i de två kategorierna finns i krigsmaterielförordningen. 4 Regeringens riktlinjer för krigsmaterielexport Regeringens riktlinjer uttrycker principer som regeringen lagt fast i sin praxis och som är vägledande vid prövningen i ärenden om tillstånd till krigsmaterielexport enligt lagen och förordningen om krigsmateriel (jfr. 1995/96:31 s. 22). Riktlinjerna tillämpas på alla former av utlandssamverkan som regleras i lagen om krigsmateriel och framgår av prop. 1991/92:174 Lag om krigsmateriel (s. 41) och bet. 1992/93:UU1 Krigsmaterielexport. Ett övergripande syfte med riktlinjerna är att ge en stabil och generell grund för tillståndsprövningen. En prövning sker dock av varje utförselärende för sig. Enligt riktlinjerna bör tillstånd till utförsel av krigsmateriel, eller till annan samverkan med någon i utlandet avseende krigsmateriel, medges endast om sådan utförsel eller samverkan - bedöms erforderlig för att tillgodose det svenska försvarets behov av materiel eller kunnande eller i övrigt är säkerhetspolitiskt önskvärd, samt - inte står i strid med principerna och målen för utrikespolitik. Riktlinjerna understryker den vikt som vid den utrikespolitiska bedömningen av varje utförselärende skall fästas vid respekten för mänskliga rättigheter i mottagarlandet. Situationen i mottagarlandet vad gäller mänsk- liga rättigheter skall alltid vägas in även i de fall då det är fråga om utförsel av materiel som i sig inte kan användas för att kränka mänskliga rättigheter. Breddningen av krigsmaterielbegreppet åtföljdes, som har nämnts, av en indelning av krigsmateriel i två kategorier för vilka, med hänsyn till materielens karaktär av förstörelsebringande respektive icke förstörelsebringande, uppställts delvis olika riktlinjer för utförsel. För kategorin krigsmateriel för strid gäller i stort sett samma riktlinjer som tidigare, dvs. att tillstånd till export inte bör ges till en stat som befinner sig i väpnad konflikt med annan stat, en stat som är invecklad i internationell konflikt som kan befaras leda till väpnad konflikt, en stat som har inre väpnade oroligheter eller en stat där det förekommer omfattande och grova kränkningar av mänskliga rättigheter. För utförsel av övrig krigsmateriel, som i stor utsträckning omfattar produk- ter som inte betraktades som krigsmateriel, gäller att utförsel- tillstånd bör beviljas till länder som inte befinner sig i väpnad konflikt med någon annan stat, som inte har inre väpnade oroligheter eller där det inte förekommer omfattande och grova kränkningar av mänskliga rättigheter. De skilda riktlinjerna för krigsmateriel för strid respektive övrig krigsmate- riel innebär att en större länderkrets kan komma i fråga som mottagare av övrig krigsmateriel, dvs. icke förstörelsebringande materiel än för krigsmate- riel för strid. Genom utvidgningen av krigsmaterielbegreppet synliggörs och redovisas export som var oreglerad. Denna export blir nu också föremål för en politisk prövning. När det gäller följdleveranser sägs bl.a. i riktlinjerna att "tillstånd bör ges till utförsel av reservdelar till tidigare, med vederbörligt tillstånd exporterad krigsmateriel, om inte ovillkorligt hinder möter. Detsamma bör gälla andra leveranser, t.ex. av ammunition, som har samband med tidigare utförsel eller där det annars vore oskäligt att inte ge tillstånd". 5 Utredning om reglerna för följdleveranser Vid granskning 1995/96 av ett regeringsärende om tillstånd till viss krigsmaterielexport fann utskottet att utvecklingen av praxis vad gäller följdleveranser behövde undersökas närmare (bet. 1995/95: KU30 s. 90). En sådan granskning genomfördes /. Konsti- tutionsutskottet fann att "vad utskottet anfört om problem som särskilt har samband med följdleveransbegreppet ger enligt utskottets mening regeringen anledning att överväga och precisera det avsnitt i riktlinjerna som behandlar följdleveranser" (bet. 1996/97: KU25 s. 39 ff). Regeringen beslutade om direktiv för en sådan utredning (dir. 1997:130) och har utsett en utredare. Denne skall redovisa sitt uppdrag . 6 Nya regler med syfte att förhindra utförsel av re- servdelar till krigsmateriel som olovligt förts ut ur landet Det har förekommit att innehavare av sådan krigsmateriel som olovligen har förts ut ur eller som har vidareexporterats i strid mot ett lämnat tillstånd hos svenska leverantörer har efterfrågat reservdelar till sådan krigsmateriel. Någon laglig möjlighet att förhindra en sådan export finns inte. Regeringen har därför i prop. 1997/98:68 lagt fram förslag som gör detta möjligt. I propositionen föreslås att det i lagstiftningen om strategiska produkter införs ett krav på exporttillstånd för produkter som i det enskilda fallet är eller kan vara avsedda att användas som delar eller som komponenter till krigsmateriel som olovligen förts ut ur landet eller som har vidareexporterats i strid mot lämnat tillstånd. Tillståndskravet skall gälla, om har informerat exportören om att produkterna är eller kan vara avsedda för ett sådant ändamål. Vidare föreslås att det införs en skyldighet för exportörer att underrätta om en tilltänkt export av produkter som i det enskilda fallet är avsedda att användas som delar eller komponenter till sådan krigsmateriel. Inspektionen skall då avgöra om tillstånd skall krävas inrättades en ny myndighet för kontroll över krigsmateriel och andra strategiskt känsliga produkter som kan användas för civila och militära ändamål (varor med dubbla användningsområden), (). Inspektionen övertog ansvaret för huvuddelen av de uppgifter som Krigsmaterielinspektionen, KMI, och den enhet inom som svarade för strategisk exportkontroll hade. ISP har i uppgift att ansvara för tillstånds- och utförselfrågor avseende såväl krigsmateriel som andra strategiska produkter. Myndigheten har skyldighet att lämna över ärenden som har principiell betydelse eller annars är av särskild vikt till regeringens prövning. ISP har i sitt arbete nära samråd med och Försvarsdepartementet. Företagen skall till ISP kvartalsvis redovisa den marknadsföring de bedrivit utomlands. Förutom att fatta beslut i tillståndsärenden granskar ISP de underrättelser som tillverkare av krigsmateriel är skyldiga att lämna senast ett anbud lämnas eller ett avtal ingås om export av eller annan utlandssamverkan om krigsmateriel. Slutligen skall de krigs- materielexporterande företagen rapportera om de leveranser som görs. ISP har löpande kontakter med företagen i dessa frågor. ISP är självfinansierande. Avgifter, som täcker myndighetens kostnader, tas ut av de tillverkande företagen beräknade på det fakturerade värdet av krigsmateriel och andra strategiska produkter som överstiger . Antalet ärenden avseende utförsel uppgick till 2 235, varav 403 avsåg varor med dubbla användningsområden. Motsvarande tal (11 månader) var 1923 resp. 549. Målsättningen för ISP har varit att inkomna utförselärenden skall slutbehandlas inom en månad, . Enligt 10 kap. 6 § regeringsformen skall regeringen i utrikesärenden av större vikt om möjligt överlägga med före avgörandet. Vissa utförselärenden som rör krigsmateriel är av sådan art att överläggning med nämnden är påkallad. Det har ansetts önskvärt att prövningen av även andra enskilda utförselärenden av principiell vikt ges en bredare förankring. beslutade därför på grundval av prop. 1984/85:82 om ökad insyn och samråd i frågor som rör krigsmaterielexport, att en rådgivande nämnd i krigsmaterielfrågor skulle inrättas. Nämnden ombildades till i samband med tillkomsten av ISP. I är samtliga riksdagspartier representerade. Rådet har 10 ledamöter. sammanträder på kallelse av chefen för , krigsmaterielinspektören, som leder överläggningarna. Vid rådets sammanträden medverkar med bedömningar av mottagarländer samt Försvarsdepartementet med bedömningar avseende ärendenas försvarspolitiska betydelse. ges tillfälle att ta ställning till alla principiellt viktiga ärenden vid sina månatliga sammanträden. Vidare ges ledamöterna fullständig insyn i handläggningen av krigsmaterielexportärendena genom att samtliga utförselbeslut för export fortlöpande redovisas. Genom denna procedur säkerställs en parlamentarisk insyn i ISP:s arbete. ersätter inte i sådana ärenden som regeringen enligt regeringsformen skall överlägga med om. 9 Det teknisk-vetenskapliga rådet För att bistå krigsmaterielinspektören med beredningen av ärenden som rör klassificering av krigsmateriel inrättades ett särskilt teknisk- vetenskapligt råd med företrädare för institutioner med överblick över teknologins tillämpning på civila respektive militära områden. höll rådet tre sammanträden. Genom tillskapandet av ISP har det teknisk- vetenskapliga rådets arbetsområde breddats till att även omfatta varor med dubbla användningsområden. 10 Information om krigsmaterielexportpolitiken ISP har gjort en revidering av vilken främst är avsedd för dem som inom försvarsindustrin och vid statliga myndigheter har befattning med ärenden som rör tillverkning och utförsel av krigsmateriel. redovisar gällande lagstiftning, regelverk och handläggnings- ordning för tillståndsärenden. ISP har vidare för avsikt att fortsätta hålla seminarier och informationsmöten om ISP:s verksamhet och arbetsområden. I en informationsskrift (vapenexportpolitik, UD informerar 1993:4) behandlas vapenexportens roll i den svenska säkerhetspolitiken, den svenska försvarsindustrin, riktlinjerna för utförsel av krigsmateriel samt det internationella samarbetet för att reglera vapenexporten. Skriften har också getts ut på engelska, franska och tyska i syfte att främja kunskapen i andra länder om den svenska politiken på detta område. Revidering av denna skrift pågår. Texten till förra årets skrivelse jämte översättning till engelska finns tillgänglig på Internet under adressen "info_ /departement/utrikes/vapenexport". Samma adress kommer att kunna användas för att få tillgång till denna skrivelse. 11 och annan rapportering om vapen- överföringar generalförsamling antog en resolution som anmodar medlemsländerna att till ett register över konventionella vapen redovisa såväl sin import som sin export av tyngre konventionella vapen. Handeln med följande sju vapenkategorier rapporteras: stridsvagnar, pansrade stridsfordon, grovt artilleri, stridsflygplan, attackhelikoptrar, stridsfartyg och robotar/robotlavetter. I samråd med försvarets myndigheter och ISP sammanställer Utrikesdeparte- mentet aktuella uppgifter som i enlighet med den ovannämnda resolutionen överlämnas till FN. För femte år, 1996, hade 93 av FN:s 185 medlemsländer (jämte observatörslandet ) lämnat uppgifter om sin export och import av de sju kategorierna tyngre vapen. Genom att alla större exportörer utom rapporterar och alla större importörer utom några länder i , beräknas av världshandeln med angivna vapen omfattas av registret. deltar endast i obetydlig omfattning i världshandeln med aktuella tyngre vapensystem. rapporterade import från av 26 Leopard 2 (stridsvagn 122) och 57 splitterskyddade trupptransportfordon (MT-LB m.fl.) samt 2 bepansrade stridslednings- och radarfordon Piranha från . På exportsidan rapporterade utförsel av 4 stridsfordon CV 9030 till , 3 bandvagnar Bv 206 S till och 1 minfartyg ("") till . verkar på olika sätt för ökad rapportering till och för större öppenhet om transfereringar av krigsmateriel. Dessa ansträngningar ingår som ett led i strävan att öka den allmänna öpppenheten på detta område och därmed förtroendet länderna emellan. I Organisationens för säkerhet och samarbete i () säkerhetsforum har de deltagande 55 länderna enats om att iaktta vissa principer vid transfereringar av krigsmateriel, bl.a. att lämna uppgifter till registret. Samråd om rapporteringen till sker med övriga medlemmar av EU. I en skrivelse till FN:s generalsekreterare har EU uppmanat övriga FN-medlemmar att lämna uppgifter även om innehav och egen produktion av den krigsmateriel som omfattas av registret i syfte att göra detta mera användbart. lämnade denna typ av uppgifter till registret första gången . En översyn av registret skedde , dock utan att några konkreta framsteg kunde noteras beträffande utvidgning av registret. En ny översyn kan väntas . Som ett led i strävan efter ökad öppenhet på detta område har regeringens redogörelse till över krigsmaterielexporten överlämnats till FN i engelsk översättning. finns uppgifter lämnade till tillgängliga på Internet under adressen "http://www. /depts/dpa/cda/register/register.htm". 12 Wassenaar-arrangemanget och andra export- kontrollarrangemang Wassenaar-arrangemanget (WA) har till huvuduppgift att hindra spridning av både krigsmateriel och varor med dubbla användningsområden, som kan ha militärt destabiliserande verkan och hota internationell och regional fred och säkerhet. F.n. har WA 33 medlemmar. I likhet med andra internationella exportkontrollarrangemang, där deltar, fattar inte WA några formellt bindande beslut. Det utgör ett politiskt åtagande, där de deltagande länderna behåller inflytandet över export- kontrollen. Arrangemanget är inte riktat mot någon enskild stat eller grupp av stater. Det skall tillämpas globalt och icke-diskriminerande och är inte avsett att hindra legitim handel. Avsikten är att genom informationsutbyte (exportstatistik och anmälan att exporttillstånd ej lämnats) och diskussion om känsliga regioner utveckla en samsyn i fråga om utvecklingstendenser och risker i handeln med dessa produkter. Bland de områden som diskuterats kan nämnas (initierat av ) och (initierat av ). Till stöd för arrangemanget har upprättats produktlistor över såväl varor med dubbla användningsområden som krigsmateriel. Dessa skall ses över fortlöpande. Listan över strategiska produkter samordnas därefter med EU:s motsvarande lista över exportkontrollerade produkter. deltar även i övriga existerande exportkontrollarrangemang som reglerar utförsel av varor med dubbla användningsområden. Dessa är (), den s.k. Australiengruppen (AG) och Missilteknologikontrollarrangemanget (MTCR). Syftet med arrangemangen är att förhindra, eller åtminstone försvåra, spridning av massförstö- relsevapen och dess bärare, dvs. kärnvapen (NSG), biologiska och kemiska vapen (AG) samt missiler (MTCR). Varje arrangemang har cirka trettio medlemsländer. Ordförandeskapet roterar, i flertalet fall . innehar f.n. ordförandeskapet i Wassenaar-arrangemanget. deltar aktivt i samtliga arrangemang. Exportkontroll är den kanske effektivaste operativa metoden som står till buds för att förhindra spridning av massförstörelsevapen. deltagande i arrangemangen är viktigt för landets trovärdighet i det internationella icke-spridningsarbetet. har tagit ett initiativ med syfte att effektivisera/förbättra exportkontrollen genom samarbete mellan arrangemangen. Arbete pågår bl.a. i syfte att förbättra informationsutbytet genom användande av datoriserade kommunikationssystem. En interdepartemental referensgrupp har lagt fram en del- rapport angående svensk politik på kryptoområdet. Denna kommer att följas av ett förslag till svensk kryptopolitik. Arbetet med att ta fram ett sådant förslag sker parallellt med liknande arbete inom , EU och Wassenaar- arrangemanget och i direkt samverkan med andra länder. Syftet är att skapa en säker infrastruktur för internationell trafik. Wassenaar-arrangemanget för exportkontroll skall revideras . Strävan från svensk sida är att det nya regelverket skall skapa förutsättningar för att viss kryptering skall undantas från kontroll, medan kontrollen av avancerad krypto bibehålles. 13 Samarbetet inom EU på exportkontrollområdet Samarbetet inom EU på exportkontrollområdet bedrivs på krigsmaterielområdet inom ramen för en ad hoc arbetsgrupp om omstrukturering av försvarsindustrin (Polarm) och en arbetsgrupp inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP) som kallas COARM. har verkat för att åtgärder skall vidtas inom EU med syfte att underlätta en omstrukturering av den europeiska försvarsindustrin. lade kommissionen fram ett meddelande därom (KOM(97)583) under rubriken strategi för försvarsindustrin. I meddelandet finns även ett avsnitt som rör export- kontrollfrågor. I strategin sammanfattas en rad åtgärder med syfte att underlätta omstrukturering. Flertalet åtgärder tar direkt syfte på försvarsindustrin medan andra generellt avses underlätta omstrukturering av europeisk industri.