prop · GL03151D2 · 1998-01-01 00:00:00 — Medan man vid tids- begränsad utbetalning förenklat uttryckt bara delar antalet fondande- lar med antalet utbetalningsmånader, måste man vid livsvarig utbetalning lägga på ett kompletterande riskförsäkringsmoment som täcker si- tuationen att den försäkrade lever än genomsnittet. Det blir alltså fråga om utjämning mellan olika försäkrade i kollektivet i större ut- sträckning än vid tidsbegränsad utbetalning. Bestämmelser om ansökan om pension och om utbetalning av pension finns i 12 kap. 2 § Pensionsspararen har rätt att på begäran få ut sin premiepension i form av en livränta med garanterade belopp. Den finansiella risken för de tillgångar som motsvarar tillgodohavandet på pensionsspararens premiepensionskonto övergår då på . Pensionen skall bestämmas med utgångspunkt i tillgångarnas värde efter det att begäran kom in till myndigheten. En övergång enligt första stycket får göras tidigast när pensionsspara- ren börjar ta ut premiepension. När en begäran om övergång har kommit in till myndigheten, kan begäran inte återkallas. Övergången måste avse hela tillgodohavandet på premiepensionskontot och gäller även för medel som senare tillförs kontot. Paragrafen beskriver övergången till livränta med garanterade belopp. Skälen för att denna möjlighet bör finnas och för de begränsningar som föreslås i paragrafens andra stycket har redovisats i avsnitt 21. Enligt första styckets sista mening skall pensionen bestämmas med utgångspunkt i tillgångarnas värde efter det att begäran om övergång kom in till . Det är alltså den riskövergång som beskrivs i styckets andra mening som äger rum då. Det betyder emellertid inte att myndigheten måste behålla fondandelarna under dessa . Om myndigheten av något skäl vill sälja fondandelarna , så går det bra. Även i den situationen är det dock värdet på fondandelarna efter det att begäran kom in som bestämmer pensionens storlek. På samma sätt som i liknande sammanhang bör det vara värdet vid handelns slut den dagen som är avgörande. En övergång till livränta med garanterade belopp skall inte kunna ång- ras. Det skall alltså inte vara möjligt att få sitt tillgodohavande på nytt förvandlat till individuella fondandelar. I konsekvens med att livräntan skall bestämmas av fondvärdena efter det att begäran kom in till myndigheten, vilket innebär att pensionsspararen bär den finansiella risken , innebär andra stycket att en begäran om över- gång blir oåterkallelig som den kommer in till myn- digheten. En ordning där en begäran blev oåterkallelig först när tre- dagarsfristen hade gått till ända skulle, tillsammans med möjligheten att avbryta påbörjat pensionsuttag, ge möjlighet till spekulation på myndig- hetens bekostnad i känsliga marknadslägen. Det kan i detta sammanhang påpekas att här liksom i övriga anmälnings- och ansökningsfall som rör premiepension gäller den allmänna principen att den som ger in en hand- ling, gentemot den mottagande myndigheten, svarar för att handlingen kommer mottagaren till handa. I andra stycket anges också att övergången måste avse hela tillgodoha- vandet på pensionsspararens premiepensionskonto (jfr avsnitt 21). Eftersom en övergång inte kan ångras, bör myndigheten behandla en framställning om partiell övergång som ogiltig och ge pensionsspararen tillfälle att ta ny ställning. 3 § Uttaget av premiepension får begränsas till att avse tre fjärdedelar, hälften eller en fjärdedel av pensionen. Pensionsspararen får återkalla uttaget av premiepension och ändra den andel av pensionen som tas ut enligt vad som föreskrivs i 12 kap. Bestämmelserna i paragrafens första stycke har behandlats i avsnitt 21. När pensionsspararens tillgodohavande är placerat i värdepappers- fonder även , kommer månadsbeloppet av pensionen att variera med växlingarna i fondandelarnas värde. Växlingar slår igenom också när en pensionssparare tar ut reducerad pension, så att t.ex. halv pension utgör hälften av vad hel pension skulle ha varit för den månaden. Detsamma gäller om tillgodohavandet på kontot ökar på grund av att pensionsspararen tjänar in ytterligare pensionsrätt för premiepension eller av något annat skäl. Samma princip bör tillämpas när någon tar ut reducerad andel av en pension med garanterade belopp. När pensionsspararens premiepensionskonto t.ex. tillförs återbäring, bör den utbetalda pensionen höjas med en proportionell andel av återbäringen. I andra stycket har tagits in en erinran om bestämmelserna om ändring och återkallelse av uttag i 12 kap. 10 kap. Efterlevandeskydd Efterlevandeskydd före pensionstiden 1 § Efter ansökan av en pensionssparare skall Premiepensionsmyndig- heten meddela efterlevandeskydd för pensionsspararen, om 1. pensionsspararen ännu inte har tagit ut någon del av sin premiepen- sion, 2. myndigheten bedömer att skyddet under skall kunna be- på det sätt som anges i fjärde stycket, och 3. pensionsspararen har barn eller är gift eller är ogift och stadigvarande sammanbor med någon som är ogift och som spararen tidigare varit gift med eller har eller har haft barn tillsammans med. Om en ansökan kommer in till myndigheten när pensionsspararen har fyllt får efterlevandeskydd meddelas endast efter en sådan familje- händelse som avses i 2 § andra stycket. Skyddet innebär att det vid pensionsspararens död betalas ut premie- pension till efterlevande från dödsfallet. Pensionsspararen får välja om premiepensionen till efterlevande, räknat , skall mot- svara ett eller två inkomstbasbelopp. Det inkomstbasbelopp som gällde det år då pensionsspararen avled skall tillämpas . Efterlevandeskyddet bekostas av pensionsspararen genom att kostna- den för skyddet löpande dras av från tillgodohavandet på spararens pre- miepensionskonto. I paragrafens första stycke anges förutsättningarna för att en pensions- sparare skall få ansluta sig till efterlevandeskyddet . Den första förutsättningen är att pensionsspararen ännu inte har tagit ut någon del av sin premiepension. Den bestämmelsen skall läsas tillsammans med regeln i 3 § andra stycket första meningen, enligt vilken skyddet upphör om pensionsspararen begär att få ut sin pension. Pensionsspararens premiepensionskonto måste vara tillräckligt stort för att under bekosta det skydd som pensionsspararen begär. Utgångspunkten för bedömningen bör vara det aktuella tillgodohavandet på kontot. Detta måste med åtminstone viss marginal täcka kostnaden för skyddet . Försiktigheten kräver att en nedgång i värdet av pensionsspararens fondinnehav tas med i beräkningen. I övrigt bör det inte krävas att myndigheten gör en bedömning av utvecklingen av pen- sionsspararens fondinnehav. Slutligen får skyddet bara tecknas av den som har någon inom den an- givna kretsen anhöriga. Som angetts i avsnitt 22.2 ligger avgränsningen nära den som tillämpas i annan socialförsäkring. Den olikheten föreligger dock att barn generellt godtas som mottagare av premiepension till efterlevande. Denna olikhet har ansetts motiverad med hänsyn till att skyddet i premiepensionssystemet finansieras direkt av de pensionssparare som har begärt skyddet. Av andra stycket framgår att ett efterlevandeskydd kräver en familje- händelse om ansökningen görs när pensionsspararen väl fyllt . För en sparare som uppnått denna ålder och som kan åberopa en familje- händelse gäller den ettåriga karenstid som regleras i 2 § första stycket. I den bestämmelsen görs ett undantag från kravet på karenstid för den del av efterlevandeskyddet som avser risken för olycksfall. Förevarande stycke har lagts till efter Lagrådets granskning. Efterlevandeskyddet före pensionstiden innebär en månatlig pension fr.o.m. månaden efter dödsfallet. Skyddet är avsett att vara en enkel försäkringsprodukt, som skall tillämpas precis som den beskrivs i paragrafen. Därför har inte bestämmelserna om återkallelse av uttag, partiellt uttag osv. gjorts tillämpliga för den som är berättigad till pensionen. Premiepension till efterlevande utges med en eller två tolftedelar av ett inkomstbasbelopp . Basbeloppet regleras i 1 kap. 6 §. En enkel modell som används i andra socialförsäkringssammanhang skulle vara att försäkringsbeloppen följde med i basbeloppets förändringar under de fem utbetalningsåren. Från försäkringsteknisk synpunkt skulle en sådan ordning dock vara betänklig, eftersom den skulle innebära att mot en fast premie åtog sig att utge ett belopp vars storlek var okänd och som myndigheten inte kunde påverka. Vid snabba ökningar av basbeloppet utan motsvarande värdeökningar i myndighetens kapitalförvaltning skulle försäkringen alltså komma att belasta kollektivet. Som framgår av paragrafen skall därför basbeloppet för dödsåret tillämpas . - I gengäld föreslås att bestämmelserna om återbäring skall gälla. Därigenom kan en viss följsamhet med utvecklingen uppnås. Enligt fjärde stycket skall kostnaden för skyddet fortlöpande dras av från pensionsspararens premiepensionskonto. 2 § Efterlevandeskyddet börjar gälla vid det första efter det att ansökan kom in till eller vid det senare månadsskifte som har angetts i ansökan. Till den del efterlevandeskyddet avser risken att pensionsspararen avlider som en direkt följd av olycksfall börjar skyddet dock gälla vid utgången av den månad då ansökan kom in till myndigheten eller vid det senare månadsskifte som har angetts i ansökan. Detsamma gäller om ansökan kommer in till myndigheten innan pensionsspararen har fyllt och om pensionsspararen högst ansökan kom in har ingått äktenskap eller fått ett barn. Om ett faderskap har blivit fastställt genom dom eller genom bekräftelse efter barnets födelse, räknas fristen från det att domen vann laga kraft eller bekräftelsen god- kändes enligt 1 kap. 4 § . Vid adoption räknas fristen från det att rättens beslut om tillstånd till adoptionen vann laga kraft. Som angetts i avsnitt 22.1 och 22.2 är det nödvändigt att på något sätt begränsa riskerna för moturval. Bestämmelserna i förevarande paragraf är tillkomna i det syftet. Som huvudregel skall det gälla en karenstid av innan efterlevan- deskyddet börjar gälla. Den del av skyddet som avser risken för att pensionsspararen dör som en direkt följd av ett olycksfall börjar gälla utan karenstid. Även under en karenstid skall kontot belastas med avgift för skyddet. Denna karenstid gäller, med undantag för skyddet för olycksfallsrisken, alltid om pensionsspararen är när han ansöker om att få ansluta sig till efterlevandeskyddet. (Om spararen fyllt vid ansökningstillfället medges endast efterlevandeskydd i vissa fall [1 § andra stycket].) Är han däremot under vid ansökningstillfället gäller inte karenstiden om ansökan görs från en familjehändelse, dvs. från det att pensionsspararen ingick äktenskap eller partnerskap (3 kap. 1 § lagen om registrerat partnerskap) eller fick ett barn. Det har härvid inte någon betydelse om pensionsspararen , t.ex. ett annat barns födelse, blivit berättigad till anslutning utan karenstid men då inte utnyttjat möjligheten. Om det skulle komma in en ansökan med begäran om att skyddet skall börja gälla vid någon annan tidpunkt än ett månadsskifte, bör myndig- heten i första hand ta kontakt med pensionsspararen och reda ut vilken tidpunkt som skall gälla. Om detta av någon anledning inte lyckas, får det anses vara mest förenligt med den genomsnittlige pensionsspararens in- tressen att välja det månadsskifte som ligger närmast före den dag som har angetts i ansökan. Dock kan skyddet inte heller i sådana fall träda i kraft tidigare än vid utgången av den månad då ansökan kom in eller, när det skall löpa karenstid, tidigare än från det att ansökan kom in. I 12 § markeras att närmare verkställighetsföreskrifter kan lämnas i fråga om villkoren för efterlevandeskyddet. Paragrafen har inte redovisats för Lagrådet i sitt slutliga skick. 3 § För att efterlevandeskyddet skall gälla när pensionsspararen avlider måste någon av förutsättningarna i 1 § första stycket 3 vara uppfylld. Om pensionsspararen begär att få ut premiepension, upphör efterlevandeskyddet vid ingången av den första månad för vilken premiepension skall betalas ut. Skyddet upphör också att gälla om tillgodohavandet på premiepensionskontot är tillräckligt stort för att bekosta skyddet, dock tidigast från det att har sänt ett meddelande till pensionsspararen om att skyddet kommer att upphöra. För att efterlevandeskyddet skall gälla när pensionsspararen avlider måste han vid sin död ha någon anhörig inom den krets som anges i 1 § första stycket 3. Annars skall inte någon ersättning betalas ut. Det bör emellertid uppmärksammas att regeln inte kräver att förutsättningarna skall ha varit oavbrutet uppfyllda från tecknandet till dödsfallet. Växlingar i kretsen av behöriga mottagare kan ske utan att skyddet går förlorat. Men även om förutsättningarna för skydd över huvud taget inte har varit uppfyllda men förutsättningarna åter är på plats när pensionsspararen avlider, bör han anses vara omfattad av skyddet. En sådan ordning ger inte upphov till några försäkringsmässiga invändningar. I 105 § andra stycket andra meningen lagen (1927:77) om försäkringsavtal, FAL anges att ett förmånstagarförordnande till förmån för försäkringstagarens make skall anses förfallet om mål om äktenskapsskillnad pågick mellan makarna vid försäkringstagarens död. En sådan bestämmelse i det nu aktuella sammanhanget skulle dock få den ologiska konsekvensen att efterlevandeskyddet inte omfattar makar som lever tillsammans men däremot f.d. makar som fortsätter att leva tillsammans sedan äktenskapet har upplösts. Någon sådan bestämmelse har därför inte föreslagits. På grund av bestämmelsen i 5 kap. 6 § om att ett äktenskap är upplöst när dom på äktenskapsskillnad vinner laga kraft, medför regeringens förslag vidare att efterlevandeskyddet gäller om pensionsspararen avlider efter det att dom på äktenskapsskillnad har meddelats men innan domen har vunnit laga kraft. När det gäller efterlevandeskyddet för barn framgår av 5 § att pension betalas ut till dem under hela utbetalningsperioden även om de fyller före periodens slut. Paragrafen reglerar också två situationer då efterlevandeskyddet upp- hör. En tredje sådan situation regleras i 4 §, nämligen den då pensions- spararen själv anmäler att han inte längre vill ha skyddet. Skyddet upphör om pensionsspararen tar ut sin premiepension. Skyddet upphör då med att efterlevandeskyddet under pen- sionstiden kan sättas i kraft. På det sättet behöver det inte uppstå någon lucka i skyddet för make eller motsvarande. Vidare upphör skyddet om tillgodohavandet på pensionsspararens premiepensionskonto blir för litet för att finansiera skyddet. Som framgår i avsnitt 22.1 anser regeringen att det inte bör finnas någon möjlighet att finansiera efterlevandeskyddet genom direkt premiebetalning från pensionsspararens sida. För att pensionsspararen skall få kännedom om att skyddet är på väg att upphöra och få möjlighet att skaffa sig motsvarande skydd på annat håll, skall myndigheten underrätta honom om att hans tillgodohavande är på väg att ta slut. Något exakt besked om när skyddet kommer att upphöra kommer inte att kunna lämnas i underrättelsen, eftersom tillgodohavandets storlek varierar med värdet av den eller de valda fon- derna. Meddelandet kan mycket väl skickas ut t.ex. före det beräknade upphörandet men får inte skickas så långt i förväg att det finns risk att pensionsspararen hinner glömma bort att skyddet upphör. Om underrättelsen skulle komma att skickas så sent att tillgodohavandet tar slut innan har gått från avsändandet, gäller efterlevandeskyddet utan kostnad till slutet av trettiodagarsperioden. Om efterlevandeskyddet upphör enligt de nu diskuterade bestämmel- serna, så är det fråga om ett definitivt upphörande. Efterlevandeskyddet väcks alltså inte till liv igen om pensionsspararen återkallar sitt pensionsuttag eller på nytt får ett tillgodohavande på sitt premiepensionskonto som skulle kunna finansiera skyddet. I den sistnämnda situationen har pensionsspararen dock möjlighet att på nytt ansöka om efterlevandeskydd. 4 § Pensionsspararen får när som helst avstå från efterlevandeskyddet genom anmälan till . I så fall upphör skyddet att gälla vid utgången av den månad då anmälan kom in till myndigheten eller vid det senare månadsskifte som har angetts i anmälan. Enligt 3 § gäller att skyddet upphör automatiskt när pensionsspararen börjar ta ut sin premiepension. Enligt förevarande paragraf kan pensionsspararen också när som helst anmäla att han inte längre vill ha skyddet. En sådan anmälan kan bero på att pensionsspararen har upptäckt att de förutsättningar för efterlevandeskyddet som anges i 1 § är uppfyllda. Om det i en anmälan begärs att skyddet skall upphöra vid någon annan tidpunkt än ett månadsskifte, bör myndigheten på samma sätt som angavs vid 2 § i första hand ta kontakt med pensionsspararen och reda ut vilken tidpunkt som skall gälla. Om detta av någon anledning inte lyckas, får det i detta fall anses vara mest förenligt med den genomsnittlige pensions- spararens intressen att välja det månadsskifte som ligger närmast efter den dag som har angetts i anmälan. I båda fallen bör man alltså vid tvek- samhet välja den lösning som ger det mest omfattande skyddet. 5 § Premiepension till efterlevande enligt 1 § får endast betalas ut till personer inom den krets som avses i 1 § första stycket 3. Pensionsspararens barn har rätt att få pensionsbelopp under hela utbetalningsperioden, om de är vid pensionsspararens död. Om ett pensionsbelopp skall betalas ut till flera barn, skall det delas lika mellan dem. Pensionsspararen kan genom ett skriftligt meddelande till Premiepen- sionsmyndigheten bestämma vilken eller vilka av de personer som avses i 1 § första stycket 3 som skall ha pensionen. Om det inte har gjorts eller om det pensionsspararen har bestämt inte kan verkställas, skall pensionen betalas ut till spararens make eller sammanboende. Finns inte make eller sammanboende, skall pensionen betalas ut till pensionsspararens barn. Genom ett nytt skriftligt meddelande till myndigheten får pensions- spararen ändra det som har bestämts enligt andra stycket. Om den som är berättigad till pensionen avlider , övergår rätten till pensionen till den som då har den bästa rätten enligt andra stycket. Avgränsningen av den krets av anhöriga som kan bli berättigade till pre- miepension till efterlevande ligger som tidigare nämnts nära den efter- levandekrets som brukas inom socialförsäkringen. Inom kretsen av tänkbara mottagare skall pensionsspararens ha rätt att själv bestämma till vem premiepensionen till efterlevande skall utges. Av andra stycket framgår att detta måste ske genom ett skriftligt meddelande till . Någon anknytning till FAL:s reglering i fråga om meddelanden om förmånstagarförordnande och förmånstagare har inte gjorts. Sådana företeelser som oåterkalleliga förmånstagarförordnanden och enskild egendom genom förmånstagarförordnande skulle te sig främmande i ett socialförsäkringssystem. En annan sak är att man vid tillämpningen av bestämmelserna om efterlevandeskydd i premiepensionssystemet i vissa fall kan hämta vägledning från vad som allmänt gäller om förmånstagar- förordnande och förmånstagare inom privat livförsäkring. Det bör dock betonas att överföringen av rättigheter till efterlevande enligt den före- slagna lagen inte är en åtgärd av civilrättslig karaktär (jfr avsnitt 19.1). Andra styckets andra mening förutser den situationen att pensions- spararen har meddelat vem han vill skall ha premiepensionen till efter- levande men att hans önskan av någon anledning inte går att uppfylla. Skälet till detta kan vara att den utsedda personen är avliden eller har upphört att tillhöra kretsen av tillåtna mottagare. Exempelvis kan pen- sionsspararen och hans make ha skilt sig. Skälet kan också vara att den berättigade helt eller delvis avstår från pensionen. Även i den situationen skall rätten till pensionen gå vidare till den person som därnäst är berät- tigad till den. Om den som uppbär premiepensionen till efterlevande avlider , kan rätten till pensionen övergå till någon annan, förutsatt att det finns någon sådan anhörig som avses i 1 § första stycket 3. Vem som i detta skede skall ha pensionen bestäms då som om pen- sionsspararen hade avlidit när den nya bestämningen skall göras. På grund av regeln i första stycket andra meningen får dock pensionsspararens barn uppbära pensionen även om de har fyllt under förutsättning att de inte var vid spararens dödsfall. Om det finns flera berättigade barn skall pensionen delas lika mellan dem. 6 § För den som har fått rätt till premiepension till efterlevande enligt 1 § gäller de bestämmelser som avser pensionsspararen i 7 kap. 4 § om premiepensionskonto, 4 § lagen (1998:000) med vissa bestämmelser om Premiepensions- myndigheten om återbäring, och 7 § lagen med vissa bestämmelser om om information till pensionsspararna. I denna paragraf anges vilka bestämmelser i denna avdelning som skall gälla för den som har fått rätt till premiepension till efterlevande enligt 1 §. Skälet till detta är att bestämmelserna annars bara gäller för pen- sionsspararen. Nästa avdelning innehåller också bestämmelser för efterlevande. Vissa bestämmelser anger, på samma sätt som förevarande paragraf, att vissa andra bestämmelser också skall gälla för den som har fått rätt till premiepension till efterlevande. Som exemepel på sådana bestämmelser kan nämnas 14 kap. 5 §. Ett liknande exempel finns i 12 kap. 4 §. Andra bestämmelser är direkt tillämpliga även på efterlevande. Reglerna om utbetalning av pension i 12 kap. 5-8 §§ gäller i huvudsak både för den som är berättigad till ålderspension och för den som är berättigad till premiepension till efterlevande. Detsamma gäller i princip reglerna om överklagande m.m. i 13 kap. och bestämmelserna om utmätning, pre- skription m.m. i 15 kap. Registreringen på premiepensionskonton är en förutsättning för myn- dighetens årsbesked till den berättigade. Som redan framhållits i kom- mentaren till 7 kap. 4 § kommer det dock inte att vara lika många upp- gifter som skall antecknas på ett konto för en person som har rätt till premiepension till efterlevande som för en pensionssparare. De mest intressanta uppgifterna är naturligtvis de om belopp och tider för återstående utbetalningar. Som framgår av 10 kap. 1 § skall pensionens storlek bestämmas av det inkomstbasbelopp som gällde när pensionsspararen avled. I stället har bestämmelsen i 4 § lagen (1998:000) med vissa bestämmelser om Pre- miepensionsmyndigheten om återbäring gjorts tillämplig. Med hänsyn till att återbäringen skall fördelas enligt den s.k. kontributionsmetoden kan man emellertid inte vänta sig att det skall bli fråga om några stora återbäringsbelopp. Efterlevandeskydd 7 § Efter ansökan av pensionsspararen skall meddela efterlevandeskydd för en pensionssparare som är gift eller som är ogift och stadigvarande sammanbor med någon som är ogift och som spararen tidigare varit gift med eller har eller har haft barn tillsammans med. Skyddet innebär att det vid pensionsspararens död till spararens efterlevande make eller sammanboende betalas ut livsvarig pension till efterlevande. Omfattningen av efterlevandeskyddet skall beräknas med utgångspunkt i tillgodohavandet på pensionsspararens premiepensionskonto, varvid pensionsspararens egen premiepension skall räknas om. Beräkningarna skall göras så att pensionsspararens egen premiepension och premiepensionen till efterlevande blir lika stora när samma andel av pensionen tas ut. Efterlevandeskyddet gäller bara om pensionsspararen vid sin död var gift med eller stadigvarande sammanbodde med den person med vilken han var gift eller sammanboende vid ansökan om skyddet. I fråga om sammanboende som inte är gifta med varandra krävs också att inte någon av dem var gift med någon annan vid dödsfallet. I paragrafen behandlas det föreslagna efterlevandeskyddet under pen- sionstiden.