prop · GL0310 · 1998-01-01 00:00:00 — Vad som anges i första stycket gäller inte i ärenden där den misstänkte inte har fyllt tjugoett år. 4 § En skattemyndighet får bedriva spaning och utredning samt verka för att förebygga sådan brottslighet som avses i 1 § första stycket. 5 § har ett övergripande ansvar för skattemyndigheternas verksamhet enligt denna lag. Denna lag träder i kraft . 2 Förslag till lag om ändring i skattebrottslagen (1971:69) Härigenom föreskrivs att 17 § skattebrottslagen (1971:69) skall ha följande lydelse. Förvaltningsmyndigheter som handlägger frågor om skatter eller avgifter skall göra anmälan till åklagaren så snart det finns anled- ning att anta att brott enligt denna lag har begåtts. Detta gäller dock inte om det kan antas att brottet inte kommer att medföra påföljd enligt denna lag eller om anmälan av an- nat skäl inte behövs. Förvaltningsmyndigheter som handlägger frågor om skatter eller avgifter skall göra anmälan till åkla- garen så snart det finns anledning att anta att brott enligt denna lag har begåtts. Detta gäller dock inte om det kan antas att brottet inte kommer att medföra påföljd enligt denna lag eller om anmälan av an- nat skäl inte behövs. Skattemyndig- heter får fullgöra anmälnings- skyldigheten till den enhet inom skatteförvaltningen som skall med- verka vid brottsutredning, om det inte finns skäl att anta att brottet föranleder annan påföljd än böter och den misstänkte kan antas er- känna gärningen. Detta gäller dock endast om den misstänkte fyllt . Har i lag eller förordning meddelats bestämmelse som avviker från föreskrifterna i första stycket gäller den bestämmelsen. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1985:105. 3 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 5 kap. 1 § och 9 kap. 17 § sekretesslagen (1980:100)1 skall ha följande lydelse. 5 kap. 1 §2 Sekretess gäller för uppgift som hänför sig till 1. förundersökning i brottmål, 2. angelägenhet, som avser användning av tvångsmedel i sådant mål eller i annan verksamhet för att förebygga brott, 3. verksamhet som rör utredning i frågor om näringsförbud, 4. åklagarmyndighets, polis- myndighets, tullmyndighets eller verksamhet i övrigt för att förebygga, uppdaga, utreda eller beivra brott, eller 4. åklagarmyndighets, polis- myndighets, skattemyndighets, tull- myndighets eller verksamhet i övrigt för att förebygga, uppdaga, utreda eller beivra brott, eller verksamhet som rör övervakning enligt insiderlagen (1990:1342) eller efterlevnaden av 7 kap. 1 § lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument, om det kan antas att syftet med beslutade eller förutsedda åtgärder motverkas eller den framtida verksamheten skadas om uppgiften röjs. Motsvarande sekretess gäller i annan verksamhet hos myndighet för att biträda åklagarmyndighet, polismyndighet, tullmyndighet eller med att uppdaga, utreda eller beivra brott samt hos tillsynsmyndighet i konkurs och inom exekutionsväsendet för uppgift som angår misstanke om att en gäldenär har begått brott som avses i 11 kap. eller annat brott som har samband med gäldenärens näringsverksamhet. Motsvarande sekretess gäller i annan verksamhet hos myndighet för att biträda åklagarmyndighet, polismyndighet, skattemyndighet, tullmyndighet eller kustbevak- ningen med att uppdaga, utreda eller beivra brott samt hos tillsynsmyndighet i konkurs och inom exekutionsväsendet för uppgift som angår misstanke om att en gäldenär har begått brott som avses i 11 kap. eller annat brott som har samband med gäldenärens näringsverksamhet. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . 9 kap. 17 § Sekretess gäller, om inte annat följer av 18 §, i 1. utredning enligt bestämmelserna om förundersökning i brottmål, 2. angelägenhet, som avser användning av tvångsmedel i sådant mål eller i annan verksamhet för att förebygga brott eller som avser register- kontroll och särskild personutredning enligt säkerhetsskyddslagen (1996:627), 3. åklagarmyndighets, polis- myndighets, tullmyndighets eller verksamhet i övrigt för att förebygga, uppdaga, utreda eller beivra brott 3. åklagarmyndighets, polis- myndighets, skattemyndighets, tullmyndighets eller kustbevak- ningens verksamhet i övrigt för att förebygga, uppdaga, utreda eller beivra brott för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider skada eller men om uppgiften röjs. Sekretess gäller i verksamhet, som avses i första stycket, för anmälan eller utsaga från enskild, om det kan antas att fara uppkommer för att någon utsätts för våld eller annat allvarligt men om uppgiften röjs. Utan hinder av sekretessen får uppgift lämnas till enskild enligt vad som föreskrivs i den särskilda lagstiftningen om unga lagöverträdare. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft . 1Lagen omtryckt 1992:1474. 2Senaste lydelse 1996:155. 4 Förslag till lag om ändring i förvaltningslagen (1986:223) Härigenom föreskrivs att 32 § förvaltningslagen (1986:223) skall ha följande lydelse. Bestämmelserna i 8 30 §§ gäller inte kronofogdemyndigheternas exekutiva verksamhet och inte hel- ler polis-, åklagar- och tullmyndig- heternas eller brottsbekämpande verksamhet. Bestämmelserna i 8 30 §§ gäller inte kronofogdemyndigheternas exekutiva verksamhet och inte hel- ler polis-, åklagar-, skatte- och tull- myndigheternas eller kustbevak- ningens brottsbekämpande verk- samhet. Denna lag träder i kraft . 1Senaste lydelse 1988:449. 5 Förslag till lag om ändring i taxeringslagen (1990:324) Härigenom föreskrivs att 3 kap. 5 och 12 §§ samt 5 kap. 1 § taxerings- lagen (1990:324) skall ha följande lydelse. 3 kap. 5 §1 får förelägga den som är eller kan antas vara skatt- skyldig att lämna uppgift, visa upp handling elle lämna över kopia av handling som behövs för kontroll av att uppgifterna i hans självdeklaration är riktiga eller annars för hans taxering. Ett föreläggande får förenas med vite om det finns anledning att anta att det annars inte följs. Ett föreläggande får förenas med vite om det finns anledning att anta att det annars inte följs. Har det i ärendet kommit fram omständig- heter som medför att den skatt- skyldige eller, om den skattskyldige är juridisk person, ställföreträdare för den skattskyldige kan misstänkas för brott, får den skattskyldige inte föreläggas vid vite att medverka i utredningen av en fråga som har samband med den gärning som om- fattas av brottsmisstanken. 12 §2 Vid taxeringsrevision skall den reviderade tillhandahålla revisorn de handlingar och lämna de upplysningar som behövs för revisionen. Han skall också lämna tillträde till utrymmen som huvudsakligen används i verksamheten för sådan åtgärd som avses i 11 § andra stycket och om möjligt ställa en ändamålsenlig arbetsplats till förfogande. Den reviderade skall i övrigt ge den hjälp som behövs vid revisionen. Revisorn skall på begäran ges tillfälle att själv använda terminal eller annat tekniskt hjälpmedel för att ta del av upptagning som kan uppfattas endast med sådant hjälpmedel, om inte den reviderade i stället tillhanda- håller en kopia av upptagningen och denna utan svårighet kan granskas med annat tillgängligt tekniskt hjälpmedel. Revisorn får kontrollera att kopian stämmer överens med den upptagning som finns hos den revidera- de. Vid granskning av upptagning som avses i andra stycket får endast de tekniska hjälpmedel och sökbegrepp användas, som behövs för att tillgodose ändamålet med revisionen. Granskningen får inte verkställas via telenät. Om den reviderade inte fullgör sina skyldigheter enligt första eller andra stycket, får skattemyndig- heten förelägga honom vid vite att fullgöra dem. Om den reviderade inte fullgör sina skyldigheter enligt första eller andra stycket, får skattemyndig- heten förelägga honom vid vite att fullgöra dem. Har det i ärendet kommit fram omständigheter som medför att den reviderade eller, om den reviderade är juridisk person, ställföreträdare för den reviderade kan misstänkas för brott, får den reviderade inte föreläggas vid vite att medverka i utredningen av en fråga som har samband med den gärning som omfattas av brotts- misstanken. 5 kap. 1 §3 Om en skattskyldig på något annat sätt än muntligen under förfarandet har lämnat en uppgift till ledning för taxeringen och uppgiften befinns oriktig, skall en särskild avgift (skattetillägg) tas ut. Detsamma gäller, om en sådan uppgift har lämnats i ett mål om taxering och uppgiften inte har godtagits efter prövning i sak. Skattetillägg enligt första stycket tas ut med tjugo procent av den mer- värdesskatt och av sådan skatt som avses i 1 kap. 1 § första stycket 1-6 och 8 som, om den oriktiga uppgiften hade godtagits, inte skulle ha påförts den skattskyldige eller hans make eller, i fråga om förmögenhetsskatt, person som sambeskattas med honom, eller vad gäller mervärdesskatt, felaktigt skulle ha tillgodoräknats honom. Skulle den oriktiga uppgiften, om den hade godtagits, ha medfört sådant underskott i förvärvskälla i inkomstslaget näringsverksamhet eller tjänst som inte ut- nyttjas taxeringsåret, skall skattetillägg i stället beräknas på ett underlag som utgör en fjärdedel av den minskning av underskottet som rättelsen av den oriktiga uppgiften medfört. Avgiftsberäkning enligt andra stycket sker efter tjugo procent el- ler, vad gäller mervärdesskatt, av underlaget när 1. den oriktiga uppgiften har rättats eller hade kunnat rättas med ledning av kontrollmaterial som normalt är tillgängligt för skatte- myndigheten och som varit till- gängligt för myndigheten före ut- gången av november taxeringsåret, 2. den oriktiga uppgiften avser periodisering eller därmed jämställd fråga. Avgiftsberäkning enligt andra stycket sker efter tjugo procent el- ler, vad gäller mervärdesskatt, av underlaget när den orik- tiga uppgiften har rättats eller hade kunnat rättas med ledning av kontrollmaterial som normalt är tillgängligt för skattemyndigheten och som varit tillgängligt för myn- digheten före utgången av novem- ber taxeringsåret. Om den oriktiga uppgiften avser Föreslagen lydelse periodisering eller därmed jämställd fråga sker avgiftsberäkningen efter eller, vad gäller mervärdesskatt, av underlaget. Denna lag träder i kraft . 1Senaste lydelse 1994:467. 2Senaste lydelse 1994:467. 3Senaste lydelse 1997:494. 6 Förslag till lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483) Härigenom föreskrivs att 15 kap. 1 § och 23 kap. 2 § skattebetalnings- lagen (1997:483) skall ha följande lydelse. 15 kap. 1 § Om en skattskyldig på något annat sätt än muntligen under förfarandet har lämnat en uppgift till ledning för beskattningen och uppgiften befinns oriktig, skall en särskild avgift (skattetillägg) tas ut. Detsamma gäller, om en sådan uppgift lämnats i ett mål om beskattning och uppgiften inte har godtagits efter prövning i sak. Skattetillägget är av den skatt som, om den oriktiga uppgiften hade godtagits, inte skulle ha påförts eller felaktigt skulle ha tillgodoräknats Skattetillägget är i stället när 1. skattemyndigheten har rättat eller hade kunnat rätta den oriktiga uppgiften med ledning av kontroll- material som normalt är tillgängligt för myndigheten före utgången av året efter beskattningsåret, eller 2. den oriktiga uppgiften avser periodisering eller en därmed jäm- ställd fråga. Skattetillägget är i stället när skattemyndigheten har rättat eller hade kunnat rätta den oriktiga uppgiften med ledning av kontroll- material som normalt är tillgängligt för myndigheten före utgången av året efter beskattningsåret. Om den oriktiga uppgiften avser periodise- ring eller en därmed jämställd fråga är skattetillägget . 23 kap. 2 § Ett föreläggande enligt denna lag får förenas med vite, om det finns anledning anta att det annars inte följs. Vite får dock inte föreläggas staten, ett landsting, en kommun eller en tjänsteman i tjänsten. Ett föreläggande enligt denna lag får förenas med vite, om det finns anledning anta att det annars inte följs. Vite får dock inte föreläggas staten, ett landsting, en kommun eller en tjänsteman i tjänsten. Har det i ärendet kommit fram omstän- digheter som medför att den dekla- rationsskyldige eller, om den dekla- rationsskyldige är juridisk person, ställföreträdare för den deklarationsskyldige kan miss- tänkas för brott, får den deklara- tionsskyldige inte föreläggas enligt 14 kap. 3 § vid vite att medverka i utredningen av en fråga som har samband med den gärning som om- fattas av brottsmisstanken. Om vite har förelagts också med stöd av en bestämmelse i taxerings- lagen (1990:324) eller lagen (1990:325) om självdeklaration och kontroll- uppgifter, prövas frågan om att döma ut vitet av den länsrätt som är behörig enligt dessa lagar. Vid prövning av en fråga om utdömande av vite får även vitets lämplig- het bedömas. Denna lag träder i kraft . 7 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter Härigenom föreskrivs att 3 kap. 3 och 13 §§ samt 7 kap. 1 § lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter skall ha följande lydelse. 3 kap. 3 §1 får förelägga den som är eller kan antas vara deklarationsskyldig att lämna uppgift, visa upp handling eller lämna över en kopia av handling som behövs för kontroll av att uppgifterna i deklarationen är riktiga eller annars för beskattningen samt prov och beskrivning på varor som används, säljs eller tillhandahålls på annat sätt i verksamheten. Föreläggande får förenas med vite, om det finns anledning att anta att det annars inte följs. Föreläggande får förenas med vite, om det finns anledning att anta att det annars inte följs. Har det i ärendet kommit fram omständigheter som medför att den deklarationsskyldige eller, om den deklarationsskyldige är juridisk person, ställföreträdare för den deklarationsskyldige kan misstänkas för brott, får den deklarationsskyldige inte föreläggas vid vite att medverka i utredningen av en fråga som har samband med den gärning som omfattas av brottsmisstanken. Om den reviderade inte fullgör sina skyldigheter enligt 12 § får beskattningsmyndigheten förelägga honom vid vite att fullgöra dem. Om den reviderade inte fullgör sina skyldigheter enligt 12 § får beskattningsmyndigheten förelägga honom vid vite att fullgöra dem. Har det i ärendet kommit fram omständigheter som medför att den reviderade eller, om den reviderade är juridisk person, ställföreträdare för den reviderade kan misstänkas för brott, får den reviderade inte föreläggas vid vite att medverka i Föreslagen lydelse utredningen av en fråga som har samband med den gärning som om- fattas av brottsmisstanken. 7 kap. 1 §3 Om den skattskyldige på något annat sätt än muntligen under förfaran- det har lämnat en uppgift till ledning för beslut rörande beskattningen och uppgiften befinns oriktig, skall en särskild avgift (skattetillägg) tas ut. Skattetillägget är tjugo procent av det skattebelopp som inte skulle ha påförts om den oriktiga uppgiften hade godtagits. Detsamma gäller, om sådan uppgift har lämnats i mål om skatt och uppgiften inte har godtagits efter prövning i sak. Avgiftsberäkning enligt första stycket sker efter när den oriktiga uppgiften avser perio- disering eller därmed jämställd frå- ga. Avgiftsberäkning enligt första stycket sker efter när den oriktiga uppgiften avser perio- disering eller därmed jämställd frå- ga. Har avvikelse från deklaration skett med stöd av 4 kap. 13 §, påförs den skattskyldige skattetillägg. Skattetillägget är tjugo procent av den skatt som till följd av uppskattningen påförs den skattskyldige utöver vad som annars skulle ha påförts honom. Till den del uppskattningen innefattar rättelse av en oriktig uppgift från den skattskyldige påförs dock skatte- tillägg enligt första eller andra stycket. Har den skattskyldige inte lämnat deklaration och har skatt beslutats genom uppskattning enligt 4 kap. 13 §, påförs den skattskyldige skatte- tillägg. Skattetillägget är tjugo procent av den skatt som till följd av upp- skattningen påförs den skattskyldige utöver den skatt som skulle ha påförts enligt uppgifter han på något annat sätt än muntligen kan ha lämnat till ledning för beskattningen. Till den del uppskattningen innefattar rättelse av en oriktig uppgift från den skattskyldige påförs dock skattetillägg enligt första eller andra stycket. Underlag för skattetillägg skall bestämmas utan hänsyn till invändningar rörande annan fråga än den som föranlett tillägget. Denna lag träder i kraft . 1Senaste lydelse 1994:474. 2Senaste lydesle 1994 474. 3Senaste lydelse 1997:492. 8 Förslag till lag om ändring i tullagen (1994:1550) Härigenom föreskrivs att 74 och 99 §§ tullagen (1994:1550) skall ha följande följande lydelse. 74 § Vid revision skall den reviderade tillhandahålla revisorn de handlingar och lämna de upplysningar som behövs för revisionen. Han skall också lämna tillträde till utrymmen som huvudsakligen används i verksamheten för sådan åtgärd som avses i 73 § och om möjligt ställa en ändamålsenlig arbetsplats till förfogande samt i övrigt ge den hjälp som behövs vid revi- sionen. Revisorn skall på begäran ges tillfälle att själv använda tekniskt hjälp- medel för att ta del av ipptagning som kan uppfattas endast med sådant hjälpmedel, om inte den reviderade i stället tillhandahåller en kopia av upptagningen och denna utan svårighet kan granskas med annat tillgängligt tekniskt hjälpmedel. Revisorn får kontrollera att kopian stämmer överens med den upptagning som finns hos den reviderade. Vid granskning av upptagning som avses i andra stycket får endast de tekniska hjälpmedel och sökbegrepp användas, som behövs för att till- godose ändamålet med revisionen. Granskningen får inte verkställas via telenät. Om den reviderade inte fullgör sina skyldigheter enligt första eller andra stycket får tullmyndigheten förelägga honom vid vite att full- göra dem. Om den reviderade inte fullgör sina skyldigheter enligt första eller andra stycket får tullmyndigheten förelägga honom vid vite att full- göra dem. Har det i ärendet kommit fram omständigheter som medför att den reviderade eller, om den reviderade är juridisk person, ställ- företrädare för den reviderade kan misstänkas för brott, får den revide- rade inte föreläggas vid vite att medverka i utredningen av en fråga som har samband med den gärning som omfattas av brottsmisstanken. 99 § När en tullmyndighet med stöd av tulllagstiftningen förelägger tull- skyldig eller annan att vidta åtgärd som behövs för förtullning eller annan tullklarering eller för Tull- verkets kontrollverksamhet, kan vite föreläggas. När en tullmyndighet med stöd av tulllagstiftningen förelägger tull- skyldig eller annan att vidta åtgärd som behövs för förtullning eller annan tullklarering eller för Tull- verkets kontrollverksamhet, kan vite föreläggas. ärendet kommit fram omständig- heter som medför att den tull- skyldige eller, om den tullskyldige är juridisk person, ställföreträdare för den tullskyldige kan misstänkas för brott, får den tullskyldige inte föreläggas enligt 68 § vid vite att medverka i utredningen av en fråga som har samband med den gärning som omfattas av brottsmisstanken. Vite kan även föreläggas, om någon underlåtit att lämna uppgift eller inge handling enligt föreskrift i tullagstiftningen eller att fullgöra skyldig- het som föreskrivs i 62 § eller med stöd av 65 §. Vite får inte fastställas till lägre belopp än femhundra kronor eller högre belopp än . Frågor om utdömande av vite prövas av . Bestämmelserna i 36 § tillämpas även i fråga om viten. I övrigt gäller bestämmelserna i lagen (1985:206) om viten. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: regeringsrådet , regeringsrådet , justitierådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om skattemyndigheters medverkan i brottsutredningar, 2. lag om ändring i skattebrottslagen (1971:69), 3. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), 4. lag om ändring i förvaltningslagen (1986:223), 5. lag om ändring i taxeringslagen (1990:324), 6. lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483), 7. lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och pris- regleringsavgifter, 8. lag om ändring i tullagen (1994:1550). Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorerna och . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: I lagrådsremissen föreslås ändringar på tre olika områden, nämligen i fråga om skattemyndigheternas medverkan i brottsutredningar, användandet av vitesföreläggande i skatteutredningar när det finns brottsmisstanke och skattetillägg vid oriktig uppgift som har sin grund i periodiseringsfel. Lagrådet kommer i det följande att föreslå några mindre ändringar av förslagen på de två sistnämnda områdena. Här redovisas vissa allmänna synpunkter i fråga om förslaget angående vitesföreläggande i skatteutred- ningar. Förslaget angående vitesföreläggande grundar sig på resultatet av översyn av hur skyldigheten att medverka i skatteutredningar förhåller sig till angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Utredningens förslag innebar i princip att beskattningsmyndigheten efter den tidpunkt då myndigheten funnit att en skattskyldig skäligen kan misstänkas för skattebrott inte skall få begära den skattskyldiges medverkan utan att först underrätta honom om misstanken och hans rätt att inte medverka i skatteutredningen. Enligt utredningens förslag skulle vidare den tidpunkt då skattemyndigheterna skall göra anmälan till åklagare ändras till att avse den tidpunkt då någon skäligen kan misstänkas för brott i stället som f.n. den tidpunkt då det finns anledning anta att brott har begåtts. I lagrådsremissen begränsas förslagen på området till att gälla skatte- myndigheternas rätt att använda vitesförelägganden. Enligt remissen får en skattskyldig som kan misstänkas för brott inte föreläggas vid vite att med- verka i utredningen av en fråga som har samband med den gärning som omfattas av brottsmisstanken. Någon skyldighet att underrätta en brotts- misstänkt om hans rätt att inte medverka i skatteutredningen föreslås inte. Inte heller ändras tidpunkten för skattemyndigheternas brottsanmälan. har genom lag (SFS 1994:1219) inkorporerats i svensk rätt fr.o.m. . I artikel 6 i konventionen garanteras enskilda visst skydd och vissa rättigheter i brottmål och vid tvister om civila rättigheter eller skyldigheter. Som har framgått föreslås med anledning härav i lagrådsremissen att reglerna på skatteområdet ändras så att det inte blir tillåtet att använda vitesföreläggande i en utredning sedan brottsmisstanke har uppkommit mot den skattskyldige. Förslagen är således begränsade till skatteområdet. Den konflikt som finns mellan regel- systemen för skatteutredning och skattebrottsutredning torde emellertid ha motsvarigheter på andra rättsområden. Det hade därför varit önskvärt om det i remissen hade redovisats vilka överväganden som legat bakom ställ- ningstagandet att nu föreslå ändringar bara på skatteområdet. Detta gäller inte minst om man som föreslås i remissen begränsar förslagen till an- vändandet av vitesförelägganden. Det kan nämligen vid sådant förhållande ifrågasättas om det inte hade varit lämpligt att införa en generell regel i lagen (1985:206) om viten med avseende på vitesförelägganden i fall där brottsmisstanke föreligger. Lagrådet har inte möjlighet att på grundval av den utredning som föreligger avgöra om en generell reglering hade varit att föredra. Lagrådet har ingen anledning att motsätta sig att en reglering nu sker på skatteområdet men vill framhålla att frågan om en generell reglering bör övervägas i ett större sammanhang. När det sedan gäller frågan om ändringarna av nuvarande regler på skatteområdet kan begränsas till användandet av vitesförelägganden är detta en fråga som ytterst är beroende av den rättspraxis angående som utbildas inom i . Regeringen har grundat sitt ställningstagande på en analys av rättsläget mot bakgrund av de rättsfall som finns på området.