prop · GL031D2 · 1998-01-01 00:00:00 — Under budgetåret minskade upplåningen från hushåll med , främst på grund av ett fortsatt utflöde ur allemanssparandet. Dessutom förföll de två största premielånen på tillsammans till inlösen, som nyupplåningen i premieobligationer stannade vid . I föregående års budgetproposition (prop.1996/97:1, bet. 1996/97: FU2 ) angavs hushållsupplåningen som ett prioriterat område . För att återvinna marknadsandelar på hushållsmarknaden har därför inlett en satsning på utökad kundvård, vidareutveckling av säljkanaler och produktutveckling. I syfte att ge möjlighet att se över sitt produktutbud för att kunna erbjuda konkurrenskraftiga produkter på denna marknad beslöt i samband med den ekonomiska vårpropositionen (1996/97:150) att ge möjlighet att ta emot inlåning på konto från allmänheten i egen regi. Resultatet för hushållsupplåningen är enligt regeringen tillfredsställande, men regeringen noterar att resultatet försämrats. Målet för hela upplåning är att långsiktigt minimera kostnaderna. I detta syfte skall via hushållsupplåningen söka uppnå största möjliga kostnadsbesparing i förhållande till kontorets alternativa upplåningsformer på penning- och obligationsmarknaden. Enligt regeringens mening skall endast bedriva upplåning från hushållen i den mån denna upplåning inklusive kontorets administrationskostnader är billigare än dessa alternativa låneformer. Detta gäller såväl för marknaden i dess helhet som för de enskilda låneinstrumenten på denna marknad. Som konstaterats ovan har hushållsupplåningen totalt sett bidragit till lägre kostnader för staten. Regeringen noterar emellertid att Riksgäldskonto under /96 ej täckt sina kostnader. Utvärderingen bör dock ej baseras på ett enskilt år, utan bör enligt regeringens mening ske . uppvisar Riksgäldskonto ett positivt resultat. hushållsupplåning har tappat andelar av den totala hushållsmarknaden. Detta har inneburit att statens kostnadsbesparing av att låna på denna marknad reducerats väsentligt . Denna utveckling har fortsatt under /96. Regeringen finner det angeläget att satsning på detta område fullföljs i syfte att uppnå fortsatt låga upplåningskostnader för staten. Upplåning på den reala värdepappers- marknaden Under budgetåret bidrog upplåning via realräntelån i en ökad omfattning till finansieringen av statsskulden. säljer kontoret realobligationer löpande, och ej som tidigare via auktioner. Detta har bidragit till en ökad efterfrågan. Volymen realobligationer ökade från vid budgetårets början till vid dess slut. Regeringen anser att ökningen av upplåningsvolymerna i realobligationer är tillfredsställande, men noterar att denna positiva utveckling mattats av . Den minskade försäljningen är huvudsakligen en följd av förändrade marknadsförutsättningar. Reala lån innebär att låntagaren kompenseras för den verkliga inflationen . Detta innebär att man ej ställer krav på någon riskpremie till följd av osäkerhet om framtida inflation, vilket i sin tur reducerar statens räntekostnader. I syfte att utvärdera upplåningen på den reala värdepappersmarknaden har beräknat hur stor genomsnittlig inflationspremie som staten undvikit att betala genom att emittera realräntelån istället för nominella obligationer. Utvärderingen avser tiden /97. emitterade realräntelån för sammanlagt . Med utgångspunkt från marknadsaktörernas uppmätta inflationsförväntningar uppgår denna besparing till . Jämförelsen för de längsta lånen är dock behäftade med metodtekniska problem, då det inte finns relevant nominell alternativupplåning på dessa löptider. Ingår endast de tre kortaste lånen blir premien istället . Det skall noteras att en slutlig jämförelse mellan real och nominell upplåning kan göras först när lånen förfallit och utfallet av den faktiska inflationen är känd. påpekar att resultatet skall tolkas med försiktighet. Regeringen ser med tillfredsställelse på det försök till utvärdering av realobligationsupplåningen som utfört, men konstaterar att ytterligare utveckling av utvärderingsmetoderna krävs för en tillförlitlig utvärdering av upplåningen på denna marknad. Riskkontroll RRV påvisade i sin revisionsrapport /95 brister i interna riskhanterings- och kontrollsystem. I föregående års budgetproposition angavs riskkontrollen som ett prioriterat område . En rad åtgärder har vidtagits i syfte att åtgärda dessa brister. En omorganisering av upplåningsverksamheten har skett, vilket inneburit att riskkontroll och back-office bildat fristående funktioner. Internrevisionen har organisatoriskt flyttats från att ligga under riksgäldsdirektören till att ligga under styrelsen. I syfte att bidra till höjd kvalitet och säkerhet inom riskkontroll, analysverksamhet samt betalningsförmedling påbörjades under budgetåret implementeringen av ett nytt finansadministrativt datasystem. Problem har dock uppstått vid införande av detta system, vilket medfört att arbetet med att förstärka riskkontollen i denna del försenats. Regeringen ser trots dessa problem med tillfredsställelse på det arbete som påbörjats för att förstärka riskkontroll. Regeringen finner det angeläget att satsning inom området riskkontroll fullföljs . Kassahållning har koncentrerat insatserna inom detta område till att i samarbete med genomföra en uppföljning, dels av räntekontomodellen, dels av den tidigare genomförda översynen av betalningstidpunkter i staten. Därutöver har under budgetåret haft en fortlöpande uppföljning av större in- och utbetalningar på statsverkets checkräkning. Detta har medfört en större uppmärksamhet hos myndigheter och bidragit till att dessa effektiviserat sina betalningsrutiner i kostnadsbegränsande syfte. har även uppmärksammat effekterna av den s.k. täckningskontrollen som bankerna infört. Denna kontroll medför att överföring av medel till statsverket ej kan genomföras , vilket på årsbasis beräknas ge upphov till ränteförluster för staten om ca . F.n. pågår diskussioner om lösningar på detta problem. Vidare har under budgetåret en genomgång av tidpunkten för och betalningar och vissa betalningar till kommuner gjorts. När detta projekt avslutats beräknas besparingsmöjligheterna för staten uppgå till vid nuvarande ränteläge. Regeringen bedömer att kassahållningsverksamhet varit tillfredsställande under /96 och att den bidragit till väsentliga besparingar för staten. In - och utlåning till statliga institutioner har till uppgift att tillhandahålla lån- och placeringsmöjligheter till statliga institutioner till så goda villkor som möjligt utan att deras verksamhet subventioneras. Inlåningen ökade under budgetåret med till . Utlåningen minskade med , och uppgick till i slutet av budgetåret. Avgifter som tas ut för in - och utlåningsverksamheten skall täcka de administrativa kostnader som verksamheten medför. har dock avgifterna varit på sådan nivå att ett betydande överskott genererats. Överskottet har minskat . Kontoret sänkte avgifterna vilket förväntas leda till en bättre balans mellan verksamhetens avgifter och kostnader. BUDGET FÖR IN- OCH UTLÅNINGSVERKSAMHETEN UPPDRAGSVERKSAM HET TUSENTAL KRONOR INTÄKTER KOSTNADER RESULTAT KOSTNADS- TÄCKNING % UPPDRAGSGIVARE STATEN % UPPDRAGSGIVARE ÖVRIGA % Utfall 1995/96 47 167 -13 527 33 640 Varav 1996 25 140 -9 675 15 465 Prognos 1997 19 900 -12 641 7 259 Budget 1998 15 000 -12 835 2 165 Beräknat 1999 15 000 -12 835 2 165 Beräknat 2000 15 000 -12 835 2 165 RESULTAT AV IN- OCH UTLÅNINGSVERKSAMHET BUDGETÅREN 1991/92-1995/96 MILJONER KRONOR 1991/92 1992/93 1993/94 1994/95 1995/961 Avgifter 27,1 40,6 68,1 34,0 47,11 Administrativa kostnader 2,3 5,6 7,8 9,0 13,5 Netto 24,8 35,0 60,3 25,0 33,6 1 I beloppet ingår ränteintäkter från räntekonto med . Utlåningsverksamheten utvärderas även genom enkätundersökningar bland berörda statliga institutioner. Den senaste undersökningen gav till resultat att kvaliteten totalt sett förbättrats och ligger på en hög nivå. När det gäller kontorets rådgivning och service uppfattades den mindre positivt än tidigare, även om den alltjämt bedömdes vara tillfredsställande. Kontoret överväger åtgärder för att förbättra rådgivningen. Enligt regeringens bedömning har i huvudsak bedrivit in- och utlåningsverksamheten i enlighet med uppsatta mål. Regeringen har tidigare noterat att avgifter tycks vara högt satta. Det redovisade resultatet indikerar fortfarande alltför höga avgifter i verksamheten. Regeringen förutsätter att åtgärder vidtas om fortsatt överskott uppstår även efter den vidtagna avgiftsjusteringen. Regeringens bedömning med anledning av revisionens iakttagelser. har i sin revisionsberättelse gjort bedömningen att årsredovisningen i allt väsentligt är rättvisande. Det har, enligt , vid granskningen inte framkommit något väsentligt som tyder på att ledningens förvaltning inte står i överensstämmelse med tillämpliga föreskrifter och särskilda regeringsbeslut. A 8 : Förvaltningskostnader 1 Anslags - sparand e 10 174 Därav 1996 Utgift 79 238 83 880 1998 Förslag 82 644 1999 Beräkna t 85 093 2000 Beräkna t 78 892 1 Beloppen anges i tusental kronor 2 I tilläggsbudget föreslås att ytterligare flyttas från A 9 Anslaget disponeras för löne-, systemutvecklings-, lokal- samt övriga förvaltningskostnader vid . Anslagssparandet är planerat att täcka kapitalkostnaderna för ett nytt finansadministrativt system. Regeringens överväganden I syfte att möjliggöra en förstärkning av riskkontrollverksamheten samt en satsning på ökad hushållsupplåning föreslog regeringen i budgetpropositionen att skulle anvisas som en varaktig ökning av förvaltningskostnadsanslaget samt som en engångsvis förstärkning . Regeringens förslag antogs av . har i sitt budgetunderlag för yrkat på att den engångsvisa förstärkningen skall bli varaktig. framhåller att varken förstärkning av riskkontroll eller satsningen på ökad hushållsupplåning kan åstadkommas genom tillfälliga insatser under enstaka år. verksamhet omorganiserades i syfte att uppnå större effektivitet och möjliggöra fortsatta rationaliseringar. Åtgärderna som vidtagits är delvis en följd av det övergripande besparingskravet på statliga myndigheter som omfattat men även av interna krav på att skapa utrymme för anställning av kvalificerad arbetskraft. Regeringen bedömer att det inte finns möjligheter till fortsatta rationaliseringar i verksamheten på kort sikt. är det av stor vikt att satsningar på riskkontroll och hushållsupplåning fullföljs för att målet om långsiktig kostnadsminimering skall uppnås. Mot bakgrund av ovanstående föreslår regeringen att tilldelas en varaktig höjning av anslaget med . Enligt beslut av skall ett nytt garantissystem införas för staten. Beslutet innebär bl.a. att skall överta ansvaret för statlig garantihantering vid sidan av den som ligger inom och anvarsområden. Riksdagbeslutet innebär även att garantiverksamhet huvudsakligen skall finansieras utanför statsbudgeten via marknadsmässiga garantiavgifter. har administrationskostnader för garantiverksamheten belastat anslaget A 8 Förvaltningskostnader med . Regeringen föreslår att dessa kostnader förs bort från anslaget. Till den del kostnaderna avser garantier utfärdade skall dessa belasta anslaget A 10. För nyare garantier skall kostnaderna belasta det räntekonto utanför statsbudgeten mot vilket såväl infrianden som avgifter förs . Hushållsupplåningen innebär en kostnadseffektiv upplåning för staten jämfört med alternativa upplåningsformer. Statens besparingar genom denna upplåning har dock som konstaterats ovan minskat . har i detta syfte sett över produktutbud och säljkanaler. Översynen visade bl.a. att genom inlåning i egen regi skulle kunna erbjuda en konkurrenskraftig sparform som det skulle innebära en kostnadseffektiv upplåning för staten. I samband med den ekonomiska vårpropositionen (1996/97:150) beslöt att genom en ändring av bankrörelselagen ge möjlighet att ta emot inlåning på konto från allmänheten i egen regi. ursprungliga planer innebar att en del av administrationen för denna nya sparform, , skulle upphandlas externt, s.k. out- sourcing. Kostnaderna för inköp av dessa externa tjänster skulle då ha belastat anslaget A 9 Kostnader för upplåning och låneförvaltning. Närmare utredning har dock visat att detta ej är en framkomlig väg vilket innebär att detta arbete istället måste utföras inom . föreslår därför att och överförs från anslaget A 9 Kostnader för upplåning och låneförvaltning till anslaget A8 Förvaltningskostnader. bedömer att finansieringen av kostnaderna för denna nya produkt kan ske genom interna rationaliseringar. Som ovan konstaterats finner regeringen det angeläget att den påbörjade satsningen på hushållsupplåningen fullföljs i syfte att uppnå låga upplåningskostnader för staten. Regeringen har utifrån det underlag som lämnats av funnit att den nya sparformen synes ha goda förutsättningar att ge staten lägre upplåningskostnader. Regeringen föreslår därför att ges möjlighet att genomföra satsningen på Riksgäldsspar genom att den av kontoret föreslagna omfördelningen mellan anslagen A 9 och A 8 genomförs. måste till skillnad från övriga statliga aktörer övergå till euro redan från starttidpunkten i det fall beslutar att skall delta i . I enlighet med Europeiska rådets resolution från skall ny omsättningsbar offentlig skuld i de deltagande länderna utfärdas i euro . har därutöver i en rapport till regeringen (Dnr. Fi 96/4562) bedömt det som lämpligt att en konvertering till euro av den utestående stocken görs direkt vid inträdet i valutaunionen. har i budgetunderlaget därför begärt medel för att täcka kostnader för anpassning och omprogrammering av datasystem vid en eventuell svensk övergång till euro. Dessa kostnader har uppskattats till ca vardera 1998 och 1999. Det är emellertid inte sannolikt att kommer att delta i valutaunionen från . Regeringen föreslår därför att kontoret inte anvisas extra medel för dessa kostnader. A 9 : Kostnader för upplåning och låneförvaltning Därav 1996 Utgift 787 576 1 082 664 1998 Förslag 769 000 1999 Beräkna t 669 000 2000 Beräkna t 800 000 1 Beloppen anges i tusental kronor 2 I tilläggsbudget föreslås att flyttas till anslaget A 8 Anslaget avser andra kostnader för upplåning och låneförvaltning än finansiella kostnader och egna förvaltningskostnader. Anslaget belastas huvudsakligen av inköp av externa tjänster för upplåning och skuldförvaltning. Avvikelsen mellan det anslagna beloppet 1997 och utgiftsprognosen är främst en följd av lägre provisionskostnader för upplåningen på de internationella kapitalmarknaderna. Möjlighet till anslagssparande förekommer ej på detta anslag då outnyttjade medel på anslaget ej får överföras till följande budgetår. Regeringens överväganden uppgift är att förvalta statsskulden så kostnadseffektivt som möjligt. Det är därför av största vikt att anslagsstrukturen skapar incitament för en optimal förvaltning. Inom har av denna anledning initierats en översyn av anslagsstruktur. Syftet har varit att identifiera och reducera negativa incitamentseffekter som riskerat att uppkomma p.g.a. den befintliga strukturen på anslagen. Med den nuvarande anslagsstrukturen är utfallet på anslaget A 9 Kostnader för upplåning och låneförvaltning till stor del beroende av på vilken marknad upplåningen genomförs. Upplåningen på de internationella kapitalmarknaderna är exempelvis traditionellt förenade med relativt höga provisionkostnader. Storleken på provisionerna skiljer sig dock mellan olika utländska marknader. genomför upplåning på en marknad som är förenad med höga provisionskostnader endast om detta medför en totalt sett lägre upplåningskostnad efter att även räntekostnaderna vägts in i kalkylen. Med nuvarande anslagsstruktur ligger provisionskostnaderna för upplåning på de internationella kapitalmarknaderna inom det fastställda utgiftstaket medan räntekostnaderna ligger utanför. I en situation där upplåningen på de internationella marknaderna i större omfattning än budgeterat bör genomföras på provisionstunga marknader för att vara kostnadseffektiv kan tvingas avstå från upplåning på dessa marknader för att inte överskrida anslaget A 9. Istället måste upplåningen genomföras på en alternativ marknad som är förenad med lägre provisionskostnader. Detta således trots att den provisionstunga upplåningen totalt sett kan innebära en förmånligare finansiering för staten. har möjlighet att begära ytterligare medel i tilläggsbudget, men upplåningsbeslut är ofta inte av sådan karaktär att det är möjligt att invänta tilläggsbudgetens jämförelsevis långsamma beslutsprocess. Istället föreslår regeringen att kostnader för utlandsupplåningen som är att betrakta som räntenära bör flyttas utanför utgiftstaket. Således föreslås att i kostnader för försäljnings-, inlösen- och förvaltningsprovisioner samt kreditavgifter i samband med upplåning på de internationella kapitalmarknaderna flyttas från anslaget A 9 Kostnader för upplåning och låneförvaltning till utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m, anslaget C 1 provisionskostnader i samband med upplåning och skuldförvaltning. Som beskrivits ovan föreslår regeringen även att överförs 1998 och 1999 från anslaget A 9 Kostnader för upplåning och låneförvaltning till anslaget A 8 Förvaltningskostnader. Därav 1996 Utgift -162 638 -243 220 1998 Förslag 1 1999 Beräkna t 1 2000 Beräkna t 1 1 Beloppen anges i tusental kronor Under anslaget redovisas delar av den statliga garantiverksamheten. Anslaget får användas för att täcka eventuella förluster till följd av vissa garantier. Till och med utgörs dessa dels av statliga garantier till svensk varvsindustri och beställare av fartyg, dels av statliga garantier som inte belastar annat anslag på statsbudgeten. Anslaget får även användas för att täcka eventuella förluster som uppkommer i samband med utlåning till statliga bolag. Regeringen föreslår nedan att anslaget endast skall omfatta av utfärdade garantier som inte faller under annat anslag. Även garantier utfärdade men som utfärdats inom garantisystem som införts skall belasta detta anslag. Slutligen skall förvaltningskostnader förknippade med dessa garantier belasta anslaget. Lönekostnader och andra förvaltningskostnader i verksamheten belastar t.o.m. anslaget A 8 Förvaltningskostnader. Övriga utgifter skall finansieras av verksamhetens intäkter, huvudsakligen influtna avgifter och återvunna medel. Överskottet i verksamheten förs mot inkomsttitel i statsbudgeten. Regeringens överväganden Resultatbedömning totala garantiåtagande uppgick vid utgången av /96 till . Detta innebär en ökning under budgetåret med . Av ökningen hänförs till ändrade redovisningsprinciper beträffande kapitaltäckningsgarantier. har dessa åtaganden erhållit ett symboliskt värde på en krona. beräknas dessa åtaganden utifrån respektive företags totala utlåning. Exkluderas effekten av denna förändring i redovisningsprinciper ökade garantiåtagande under budgetåret med . Den finansiella sektorn är dominerande i garantiportfölj. Fördelat på tolv företag finns garantier som motsvarar ca tre fjärdedelar av portföljens värde. Betydande garantitåtaganden finns gentemot Stadshypotekskassan, () och . Kapitaltäckningsgarantierna är obegränsade såväl som i belopp. Därutöver har verksamhetens garanti- och riskhantering i hög grad varit knuten till olika infrastruktursatsningar och projekt inom fastighetssektorn. Verksamhetens resultat framgår av nedanstående tabell. påpekar i sin årsredovisning att kontorets garantiportfölj består av ett mindre antal stora engagemang, varför resultatet varje givet år inte kan förväntas ligga nära noll. Regeringen delar uppfattning att det årliga resultatet därför ger ringa vägledning i bedömningen om effektivitet och måluppfyllelse. Utvärderingen av verksamhetens måluppfyllelse skall istället koncentreras på att bedöma formerna och metoderna för riskvärdering och prissättning och inte till det årsvisa resultatet. I denna mening syftar det pågående utvecklingsarbetet rörande principer och rutiner för riskbedömning och avgiftssättning till att öka mål- uppfyllelsen. Slutsatser har godkänt att en ny modell för garantihanteringen inom staten skall införas. Modellen innebär att risken i varje garantiengagemang beräknas och att denna ligger till grund för bestämningen av den årliga garantiavgiften. Till den del avgifter inte erhålls avseende garantiföremål är det fråga om en statlig subvention som skall belasta ett anslag. Huvudansvaret för de statliga garantierna skall bäras av , och inom sina resp. områden och av för alla övriga områden. Den slutliga ansvarsfördelningen mellan och de övriga garantimyndigheterna skall utredas vidare. beslöt i enlighet med regeringens förslag att den nya modellen skall börja tillämpas redan under för nya garantier. I och med införandet av den nya modellen blir denna garantiverksamhet helt avgiftsfinansierad. Kostnaderna för verksamheten kommer då inte att belasta statsbudgeten utan föras mot ett räntekonto dit också garantiavgifterna och kostnader för infriade garantier förs. beslöt att garantier utfärdade tidigare än 1997 skulle omfattas av det nya systemet . Som konstaterats ovan (volym 1) kommer detta inte att kunna ske som planerat. Regeringen föreslår därför att dessa garantier även fortsättningsvis skall ligga inom ramen för anslag A 10. Exempel på garantier som kommer att ligga under A 10 är garantierna för Öresundsförbindelsen, Stockholmsleder och i . BUDGET FÖR DEN AVGIFTSBELAGDA GARANTIVERKSAMHETEN, NYA GARANTIER UPPDRAGSVERKSAM HET TUSENTAL KRONOR INTÄKTER KOSTNADER RESULTAT KOSTNADS- TÄCKNING % UPPDRAGSGIVARE STATEN % UPPDRAGSGIVARE ÖVRIGA % Budget 1998 193 500 -193 500 0 0 Beräknat 1999 134 000 -134 000 0 0 Beräknat 2000 110 000 -110 000 0 0 RESULTAT AV GARANTIVERKSAMHET BUDGETÅREN 1991/92-1995/96 MILJONER KRONOR 1991/92 1992/93 1993/94 1994/95 1995/96 Intäkter Garantiavgifter 250 Uppskrivning av infriade garantier 96 4 66 1014 2 Övrigt 1 8 165 86 114 Summa intäkter 241 178 466 1344 366 Kostnader Lämnat kapitaltillskott - Nedskrivning regressfordringar - 10 75 10 - Förvaltning 5 6 6 7 12 Övrigt 92 - 3 39 Summa kostnader 97 16 81 1020 51 Överskott 144 162 385 324 315 A 11 : Avvecklingskostnader Nytt anslag 1998 Förslag 8 500 1 1 Beloppen anges i tusental kronor anslagssparande för /96 är och har uppstått till följd av att verksamheten under föregående år bedrivits med en lägre volym än vad regeringen tidigare beräknat. Regeringen har /96 dragit in av anslagssparandet. Myndighetens verksamhet har berörts av Stabsmyndighetsöversynen i delbetänkandet Reformerad stabsorganisation (SOU 1997:80). Regeringen redovisar sina överväganden med anledning av betänkandet i avsnitt 4.2. Verksamheten berörs också av Utredningen om utvärdering av ombildning i slutbetänkandet Lokalförsörjning och fastighetsägande (SOU 1997:96) Regeringen har i sina överväganden tagit hänsyn till vissa slutsatser i detta senare betänkande. Till följd av regeringens förslag skall myndigheten fr.o.m. övergå till att enbart utgöra en avvecklingsorganisation för kvarvarande personal. Regeringen kommer att utse en särskild avvecklare som leder verksamheten. För avvecklingen av verket föreslår regeringen att ett nytt anslag som uteslutande skall användas för detta ändamål anvisas. Myndighetens anslagssparande skall utnyttjas för att vid utgången av innevarande år lösa det ackumulerade underskottet i myndighetens avgiftsfinansierade verksamhet. Resterande medel dras in till statsbudgeten. Verksamheten kommer att avvecklas helt . För föreslår regeringen att anvisas. A 12 Täckning av merkostnader för lokaler Därav 1996 Utgift 23 487 16 100 1998 Förslag 20 000 1999 Beräkna t 20 100 2000 Beräkna t 16 000 1 Beloppen anges i tusental kronor De utgifter som belastar anslaget är hyror för vissa tomställda lokaler som staten har betalningsansvaret för till dess avtalen går att avveckla. De huvudsakliga faktorer som styr utgifterna på området är avtals- konstruktionerna samt möjligheterna att upplåta lokalerna i andra hand.