prop · GL03130 · 1998-01-01 00:00:00 — Genom ett tillägg i första stycket framgår att mål och ärende får handläggas gemensamt endast om det handläggs av samma domstol. Bestämmelsen i det tidigare andra stycket har i sak oförändrad förts in i första stycket. Där anges att reglerna för indispositiva tvistemål i skall tillämpas vid den gemensamma handläggningen. Till skillnad mot vad som tidigare gällde kan i , efter ändringen av instansordningen, den situationen uppkomma att domstolen har behov av en gemensam handläggning av ett mål enligt 23 § andra stycket, som handläggs enligt reglerna för indispositiva tvistemål för tingsrätt, och ett ärende på vilket ärendelagens regler för prövning i andra instans tillämpas. Av det nya andra stycket framgår av första meningen att tvistemålsreglerna för tingsrätt skall tillämpas i en sådan situation. I andra fall kan det vara så att ett mål handläggs enligt reglerna för indispositiva tvistemål för hovrätt medan ärendet handläggs enligt reglerna i ärendelagen för första instans. Enligt den andra meningen skall vid gemensam handläggning i en sådan situation, reglerna för indispositiva tvistemål för hovrätt tillämpas. 9.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m. 1 § handlägger mål och ärenden enligt 1. konkurrenslagen (1993:20), 2. marknadsföringslagen (1995:450), 3. lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden, 4. lagen (1984:292) om avtalsvillkor mellan näringsidkare, 5. produktsäkerhetslagen (1988:1604), 6. lagen (1994:615) om ingripande mot otillbörligt beteende avseende offentlig upphandling. Bestämmelserna i 14, 15 och 16-22 §§ tillämpas inte i mål eller ärenden enligt konkurrenslagen (1993:20) eller marknadsförings- lagen (1995:450). I mål enligt marknadsföringslagen tillämpas inte heller 13 a §. I stället gäller vad som föreskrivits i dessa lagar. I paragrafen i dess nuvarande lydelse anges bl.a. att handlägger mål enligt de lagar som upptas i paragrafen. Genom införandet av lagen (1996:242) om domstolsärenden handlägger nu även ärenden enligt KL. Paragrafen har därför justerats i enlighet därmed. 2 § Mot dom eller beslut i mål och ärenden enligt denna lag får talan inte föras. Detsamma gäller domstolens beslut i övrigt enligt denna lag. I paragrafen föreskrivs att talan inte får föras mot domar och beslut i mål enligt denna lag. Paragrafen har justerats i enlighet med vad som har anförts under 1 §. 9.3 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 8 kap. 17 § Sekretess gäller hos domstol i mål eller ärende i domstolens rättsskipande eller rättsvårdande verksamhet för uppgift om myndighets eller enskilds affärs- eller driftförhållanden, om det kan antas att den som uppgiften rör lider avsevärd skada om uppgiften röjs. I mål eller ärenden enligt 13 § tredje stycket, 23 § andra stycket, 60 och 63 §§ konkurrenslagen (1993:20) gäller dock sekretess för uppgift om sådana förhållanden redan om det kan antas att den som uppgiften rör lider skada om uppgiften röjs. Första stycket tillämpas inte, om annan sekretessbestämmelse till skydd för samma intresse är tillämplig på uppgiften och innebär att sekretess inte skall gälla. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Paragrafen har ändrats i enlighet med vad som anförts i avsnitt 6.8.5. Sammanfattning av betänkande Konkurrenslagen 1993-1996 SOU(1997:20) I betänkandet redovisas erfarenheter som har gjorts av konkurrenslag (KL). Våra slutsatser av redovisningen är bl.a. följan- de: * KL har medfört att konkurrensbegränsningar undanröjts. Men regelsystemet har betydande svagheter och bör förenklas och förtydligas, så långt det är möjligt * EG-modellen för regelsystemet bör i huvudsak behållas men följas mera flexibelt. Den internationella utvecklingen i fråga om liknande lagstiftning bör bevakas med sikte på möjliga förbättringar av KL. * KL bör ändras så att kan ägna mindre tid åt ärenden om anmälda avtal m.m. som inte har så stor vikt. Detta föreslås ske genom att 13 § KL ändras så att s.k. automatiska undantag blir vanligare medan reglerna om icke-ingripandebesked avskaffas. * Reglerna om företagsförvärv bör effektiviseras och, efter ytterligare utredning, omarbetas. Möjligen bör de anpassas närmare till , men även alternativ bör övervägas. * Process- och instansordningen bör ändras så att konkurrensfrågor prövas snabbare och effektivare. Därigenom utbildas också mera rättspraxis och klarare regler. * bör, genom att regelsystemet ändras enligt före- gående tre punkter, få större resurser för egna undersökningar och initiativ. Utredningsuppdraget Konkurrenslagen (1993:20) gäller . Vårt uppdrag är att granska lagens utformning och tillämpning mot bakgrund av erfarenheterna under inledningsskedet. Enligt direktiven skall utred- ningen inriktas på att kartlägga och sammanställa de allmänna erfaren- heterna av KL och det administrativa förfarandet. I uppdraget ingår inte att pröva KL:s grundläggande konstruktion eller dess långsiktiga effek- ter. En avgränsning som vi har gjort är att vi inte tar upp frågor som gäller rättstillämpningen i enskilda fall. På vilket sätt kan man få fram erfarenheter av KL? Såvitt vi har kunnat finna har inte i något land gjorts någon samlad ekonomisk och rättslig utvärdering av en nationell konkurrenslag. Det är osäkert om det finns några ekonomisk-vetenskapliga metoder för att mäta verkningarna av KL. I varje fall finns det inte skäl att aktualisera sådana mätningar förrän lagen har gällt . Vår kartläggning bygger på erfarenheter och synpunkter från myndigheter, företag m.fl. som på skilda sätt berörs av lagen. Principiella synpunkter En samhällsekonomisk utvärdering av KL kan bara göras på lång sikt. Lagen bör ses i ett internationellt perspektiv och mot bakgrund av en delvis osäker ekonomisk teori. Då generella utvärderingar av olika lagstiftningsmodeller saknas, är det svårt att avgöra hur en konkurrenslagstiftning bör vara utformad för att ge bästa resultat. Även erfarenheterna av KL visar att frågorna om konkurrens och konkurrenslagstiftning är mycket komplicerade och sannolikt avsevärt mera svårbedömda än som kom till uttryck när lagen infördes. KL:s verkningar från ekonomisk synpunkt Erfarenheterna är att många företag har ändrat sina avtal och sitt agerande för att uppfylla KL:s krav. Konkurrensbegränsningar har alltså undanröjts. Om KL har påverkat konkurrenstrycket i stort kan knappast mätas. Inte heller några konkreta effekter för konsumenterna kan direkt påvisas. Vissa av de erfarenheter som redovisats tyder på att det har funnits orealistiskt stora förväntningar på KL. Även uppfattningen att lagen haft negativa effekter har framförts. KL:s ekonomiska verkningar är i varje fall ännu begränsade men vi bedömer dem i huvudsak som positiva. Vi framhåller att också andra faktorer än KL har betydelse för konkurrensen, bl.a. offentliga åtgärder av olika slag. Särskilt gäller detta i fråga om mindre företags konkur- renssituation. Lagstiftningstekniken Att KL utformats efter modell av EG-reglerna innebär både för- och nackdelar. Ett huvudintryck av vår undersökning är att KL:s regelsystem är komplicerat och svårtillämpat. I näringslivet finns god kännedom om KL:s existens men kunskapen om dess närmare innebörd är sämre. Inställningen till lagen är delvis positiv men negativ hos vissa, särskilt mindre, företag. Regelsystemet ger i stort sett dålig förutsägbarhet, och för tolkningen krävs ofta specialiserade experter. Det måste antas att KL genom förbudsreglerna har en stark preventiv effekt. innebär de generella förbuden betydande tolknings- och tillämpningsproblem. Dessa synes till stor del ofrånkomliga men möjliga förenklingar i regelsystemet bör göras. Det kan ifrågasättas om det var den bästa lösningen att utforma KL i så nära överensstämmelse med som skedde. Det är dock knappast nu aktuellt att i väsentliga avseenden frångå EG-modellen. Förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete (6 § KL) Avtal och förfaranden som har prövats av redovisas i kap. 3. Det finns både positiva och negativa erfarenheter av tillämp- ningen. Tolkningsproblem har framhållits, bl.a. svårigheter att bedöma vad som är relevant marknad. Vi konstaterar att dessa rättstillämp- ningsproblem inte kan lösas genom åtgärder av generell karaktär. Men det finns behov av mera vägledande normer, framför allt genom domstolspraxis. Kritik har framförts mot tillämpningen av den s.k. bagatellregeln. I fråga om denna regel väntas emellertid läget bli ändrat på grund av att EG:s motsvarande regler är under omarbetning. Bagatellregeln torde ha varit övervägande positiv för små och medel- stora företag. Det är dock tveksamt i vad mån KL främjat sådana företags verksamhet. Denna fråga kan knappast bedömas klart förrän på efter mera djupgående undersökningar. Förbudet mot missbruk av dominerande ställning (19 § KL) Ärenden som har prövats redovisas i kap. 4. Ingripanden med stöd av bestämmelsen om missbruk av dominerande ställning har förekommit i några fall. Bestämmelsen har också haft en preventiv effekt. Det finns skilda uppfattningar om regelns betydelse och tillämpning. Den är formulerad i så allmänna ordalag att den kan tolkas och tillämpas på olika sätt. Vi har inte bedömt tillämpningen i enskilda fall, och vi finner inte skäl att föreslå någon ändring av regeln frånsett en omformulering av redaktionell art. Reglerna om prövning av företagsförvärv som har prövats enligt om företagsförvärv redovi- sas i kap. 5. Ett stort antal förvärv har prövats men få ingripanden har skett. Erfarenheterna visar att regelsystemet är onödigt omfattande och har vissa andra brister. Det kan vara naturligt att ändra förvärvsreglerna i huvudsak efter mönster av EG:s motsvarande regler. En skiss till en sådan ändring läggs fram i bilaga 6. Även andra lösningar bör dock övervägas och dessa frågor bör tas upp i en särskild utredning. Frågan om uppbrytning av företagskoncentrationer Enligt direktiven skall vi överväga om det kan vara motiverat att ha en särskild bestämmelse i KL som ger möjlighet att bryta upp starka företagskoncentrationer. Vi anser det inte motiverat att föreslå en sådan bestämmelse. Den administrativa handläggningen Antal ärenden och handläggningstider m.m. hos redo- visas i kap. 7. Av redovisade erfarenheter och synpunkter framgår att allvarlig kritik kan riktas mot långa handläggningstider och stor ärendebalans hos . Särskilt har kritiserats att 13 § KL tillämpats så, att verket gjort invändningar mot avtal endast på grund stor arbetsbelastning med påföljd att nästan inga "automatiska undantag" har förekommit. Vår slutsats är att tillämpningen av KL medfört betydligt större administrativa problem än som förutsågs när det nya regelsystemet kom till. Ärendebalansen hos bör nedbringas så att mera resurser kan användas för att motverka de allvarligaste konkur- rensbegränsningarna. Detta kan bara ske genom att regelsystemet ändras. Åtgärder som gör systemet enklare och effektivare är nödvändiga av hänsyn till respekten för lagstiftningen. Vi föreslår i detta syfte att *regeln om automatiska undantag ändras och tillämpas i större utsträckning *reglerna om icke-ingripandebesked upphävs. Tvångsmedel och sanktioner Enligt erfarenheter som redovisas i kap. 8 har tvångsmedel och sanktioner förekommit i ett fåtal fall. Några betydande tillämpningspro- blem har inte visat sig. om förfarandet vid undersökningar hos företag bör dock kompletteras. Kollisioner mellan KL och andra lagar m.m. Kollisioner mellan KL och andra lagar och regler är vanliga. Vissa konkurrensbegränsande förfaranden faller utanför KL på grund av ett medvetet ställningstagande från lagstiftarens sida. I övrigt är det ofta oklart efter vilka grunder kollisionsfall skall bedömas. Att i de enskilda fallen fastställa gränserna för KL:s tillämpningsom- råde innebär sålunda ofta besvärliga problem. Många fall rör offentlig verksamhet. Problemen måste lösas i rättstillämpningen men bör i fortsättningen uppmärksammas mera i lagstiftningsarbetet. KL:s förhållande till tryck- och yttrandefriheten bör klarläggas genom en särskild utredning. Process- och instansordningen Process- och instansreglerna i KL och i andra marknadsrättsliga lagar behöver ses över mera samlat. Men oavsett detta förordar vi att vissa ändringar i görs . Erfarenheterna av om prövning av konkurrensärenden i tre instanser , och Mark- nadsdomstolen är negativa. Vårt förslag är att tingsrätten utgår som mellaninstans. beslut kommer då att överklagas direkt till . Vi föreslår också att frågor om förbud mot företagsförvärv avgörs av som första instans, med som överinstans. Däremot bör alltjämt vara första instans i frågor om konkurrensskadeavgift, kvarstad och undersökningar hos företag. Reglerna i KL om ekonomiska experter som ledamöter i tingsrätten bör ändras och anpassas till vad som gäller för brottmål enligt rätte- gångsbalken Beträffande processordningen förordar vi inga principiella ändringar. Men en ny regel om s.k. kvittning av rättegångskostnader föreslås. Sekretessregler Vid domstol gäller nu inte samma sekretess för affärshemligheter som hos . Företag har på grund härav i flera fall avstått från att överklaga beslut från verket. Vi föreslår att sekretesslagen ändras så att förutsättningarna för sekretess i överklagade ärenden blir desamma som hos verket. Författningsändringar De framlagda förslagen till ändrad författningstext motiveras närmare i de olika kapitlen och i en särskild författningskommentar. 1 Förslag till lag om ändring i konkurrenslagen (1993:20) Härigenom föreskrivs i fråga om konkurrenslagen (1993:20) dels att 20, 21, 40 , 64 b 64 d, 65 a och 66 §§ skall upphöra att gälla dels att 6, 13, 15, 19, 22, 23, 25, 29, 34, 39, 41 44, 49, 51, 53, 54, 57, 60, 63, 64, 64 a och 67 69 §§ samt rubriken närmast före 15 § skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 6 § Om något annat inte följer av beslut enligt 8 eller 15 § eller av 13, 17 eller 18 c §, är avtal mellan företag förbjudna om de har till syfte att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen på den svenska marknaden på ett märkbart sätt eller om de ger ett sådant resultat. Om något annat inte följer av beslut enligt 8 eller 15 § eller av 13, 17 eller 18 c §, är avtal mellan företag förbjudna om de har till syfte att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen på marknaden på ett märkbart sätt eller om de ger ett sådant resultat. Detta gäller särskilt sådana avtal som innebär att 1. inköps- eller försäljningspriser eller andra affärsvillkor direkt eller indirekt fastställs, 2. produktion, marknader, teknisk utveckling eller investeringar begränsas eller kontrolleras, 3. marknader eller inköpskällor delas upp, 4. olika villkor tillämpas för likvärdiga transaktioner, varigenom vissa handelspartner får en konkurrensnackdel, eller 5. det ställs som villkor för att ingå ett avtal att den andra parten åtar sig ytterligare förpliktelser som varken till sin natur eller enligt handelsbruk har något samband med föremålet för avtalet. 13 § Om inte har fattat beslut med anledning av en anmälan enligt 9 § från det att anmälan kom in till verket, skall undantag från förbudet i 6 § anses beviljat i enlighet med anmälan för av räknat från tidpunkten då avtalet ingicks. Detta gäller inte om Konkur- rensverket inom tremånaders- fristen gör invändning mot av- talet. Om inte har fattat beslut med anledning av en anmälan enligt 9 § från det att anmälan kom in till verket, skall undantag från förbudet i 6 § anses beviljat i enlighet med anmälan för av räknat från tidpunkten då avtalet ingicks. Detta gäller inte om Kon- kurrensverket inom fyramåna- dersfristen gör invändning mot avtalet. Om verket återkallar en sådan invändning skall undantag anses beviljat i enlighet med vad som anges i första stycket. Detsamma gäller om verket inte har fattat beslut med anledning av en anmälan enligt 9 § från det att anmälan kom in till verket. 15 § får, vid prövning av ålägganden enligt 23 §, på yrkande av en part besluta om undantag enligt 8 § för ett avtal som är förbjudet enligt 6 § men som uppfyller förutsättningarna för undantag enligt 8 §. Därvid tillämpas 10 §. får, vid prövning av ålägganden enligt 23 §, på yrkande av en part besluta om undantag enligt 8 § för ett avtal som är förbjudet enligt 6 § men som uppfyller förutsättningarna för undantag enligt 8 §. Därvid tillämpas 10 §. 19 § Missbruk från ett eller flera företags sida av en dominerande ställning på den svenska mark- naden är förbjudet Missbruk från ett eller flera företags sida av en dominerande ställning på marknaden är för- bjudet. Sådant missbruk kan särskilt bestå i att 1. direkt eller indirekt påtvinga någon oskäliga inköps- eller försälj- ningspriser eller andra oskäliga affärsvillkor, 2. begränsa produktion, marknader eller teknisk utveckling till nackdel för konsumenterna, 3. tillämpa olika villkor för likvärdiga transaktioner, varigenom vissa handelspartner får en konkurrensnackdel, eller 4. ställa som villkor för att ingå ett avtal att den andra parten åtar sig ytterligare förpliktelser som varken till sin natur eller enligt handelsbruk har något samband med föremålet för avtalet. 22 § Så snart en anmälan enligt 9 § eller en ansökan enligt 20 § som rör ett avtal har kommit in till skall verket ge de parter i avtalet som inte är sökande tillfälle att yttra sig över anmälan eller ansökan Så snart en anmälan enligt 9 § har kommit in till Konkurrens- verket skall verket ge de parter i avtalet som inte är sökande tillfälle att yttra sig över anmälan 23 § får ålägga ett företag att upphöra med över- trädelser av förbuden i 6 eller 19 §. Om i ett visst fall beslutar att inte meddela ett sådant åläggande, får göra det på talan av ett företag som berörs av överträdelsen. Om ett företag vidtar en åtgärd som innebär en överträdelse av förbuden i 6 eller 19 §, får Kon- kurrensverket ålägga företaget att inte fortsätta med detta och att inte vidta någon annan liknande åtgärd som innebär väsentligen samma överträdelse. Om i fråga om en viss åtgärd beslutar att inte meddela ett sådant åläggande får göra det på talan av ett företag som berörs av åtgärden. 25 § Om det finns synnerliga skäl för det, får ett åläggande enligt 23 § meddelas för tiden till dess att frågan slutligt har avgjorts. Tingsrätten får meddela ett sådant åläggande bara sedan rättegång inletts. Om det finns särskilda skäl för det, får ett åläggande enligt 23 § meddelas för tiden till dess att frågan slutligt har avgjorts. Mark- nadsdomstolen får meddela ett sådant åläggande bara sedan rättegång inletts. 29 § Konkurrensskadeavgift enligt 26 § första stycket 1 får inte påföras för åtgärder som har vidtagits 1. efter det att anmälan enligt 9 § eller ansökan enligt 20 § kom in till och innan beslutet med anledning av anmälan eller ansökan vann laga kraft, om åtgärderna ligger inom ramen för den verksamhet som har beskrivits i anmälan eller an- sökan, eller 2. då icke- ingripandebesked har gällt, om inte beskedet har återkallats med stöd av 21 § 2. Första stycket 1 gäller dock inte om inom en månad från det att anmälan eller ansökan kom in förklarar att verket anser att 6 § är tilllämplig och att det inte finns skäl att tillämpa 8 § eller att 19 § är tillämplig. Ett sådant beslut får meddelas bara om det är uppenbart att undantag inte kan beviljas eller icke-ingripandebesked inte kan meddelas. Konkurrensskadeavgift enligt 26 § första stycket 1 för överträdelse av 6 § får inte påföras för åtgärder som har vidtagits efter det att anmälan enligt 9 § kom in till och innan beslutet med anledning av anmälan vann laga kraft, om åtgärderna ligger inom ramen för den verksamhet som har beskrivits i anmälan. Första stycket gäller dock inte om inom en månad från det att anmälan kom in förklarar att verket anser att 6 § är tillämplig och att det inte finns skäl att tillämpa 8 §. Ett sådant beslut får meddelas bara om det är uppenbart att undantag inte kan beviljas. 34 § får på ta- lan av förbjuda ett företagsförvärv som omfattas av anmälningsskyldighet enligt 37 §. Förvärvet skall förbjudas, om 1. det skapar eller förstärker en dominerande ställning som vä- sentligt hämmar eller är ägnad att hämma förekomsten eller utvecklingen av en effektiv kon- kurrens på den svenska markna- den i dess helhet eller på en avsevärd del av den, och får förbjuda ett företagsförvärv som omfattas av anmälningsskyldighet enligt 37 §. Förvärvet skall förbjudas, om 1. det skapar eller förstärker en dominerande ställning som vä- sentligt hämmar eller är ägnad att hämma förekomsten eller utvecklingen av en effektiv konkurrens på marknaden, och 2. detta sker på ett sätt som är skadligt från allmän synpunkt. Förbud får dock inte meddelas i fråga om förvärv som har skett på en svensk eller utländsk börs, en auktoriserad marknadsplats eller någon an- nan reglerad marknad eller genom inrop på exekutiv auktion. I stället får förvärvaren åläggas att avyttra det som har förvärvats. 39 § En talan hos enligt 34 eller 36 § får väckas bara efter beslut om särskild undersökning enligt 38 §. Talan skall väckas från beslutet. Tingsrätten får på begäran av Kon- kurrensverket förlänga fristen med högst en månad i sänder, om parterna i förvärvsavtalet eller, om förvärvet har skett på det sätt som anges i 34 § tredje stycket, förvärvaren samtycker till det eller om det finns synnerliga skäl. Ett förbud eller ett åläggande enligt 34 eller 36 § får meddelas bara efter beslut om särskild undersökning enligt 38 §. Beslut om förbud eller åläggande enligt första stycket skall meddelas från beslutet om särskild undersökning. Marknadsdomsto- len får på begäran av förlänga fristen med högst en månad i sänder, om parterna i förvärvsavtalet eller, om förvärvet har skett på det sätt som anges i 34 § tredje stycket, förvärvaren samtycker till det eller om det finns synnerliga skäl. 41 § Om det är motiverat av ett all- mänt intresse som väger tyngre än den olägenhet som åtgärden medför, får på yrkande av för tiden till dess att en fråga enligt 34 eller 36 § slutligt har avgjorts förbjuda parterna i ett avtal om företagsförvärv att fullfölja förvärvet. Om rättegång inte pågår, skall yrkandet framställas skriftligen. Yrkandet får inte bifallas utan att parterna i förvärvsavtalet eller, om förvärvet har skett på det sätt som anges i 34 § tredje stycket, förvärvaren fått tillfälle att yttra sig. I brådskande fall får dock åtgärden beviljas att gälla till dess att något annat beslutas. Om det är motiverat av ett all- mänt intresse som väger tyngre än den olägenhet som åtgärden medför, får för tiden till dess att en fråga enligt 34 eller 36 § slutligt har avgjorts förbjuda parterna i ett avtal om företagsförvärv att fullfölja förvärvet. Förbud enligt första stycket får inte meddelas utan att parterna i förvärvsavtalet eller, om förvärvet har skett på det sätt som anges i 34 § tredje stycket, förvärvaren fått tillfälle att yttra sig. Om det finns synnerliga skäl får dock förbud meddelas att gälla till dess att något annat beslutas. 42 § Ett förbud eller ett åläggande enligt 34 eller 36 § får inte meddelas senare än efter det att talan väckts hos tings- rätten. Denna frist får förlängas, om parterna i förvärvsavtalet eller, om förvärvet har skett på det sätt som anges i 34 § tredje stycket, förvärvaren samtycker till det eller om det finns synnerliga skäl. Förbud eller åläggande får dock inte meddelas senare än efter det att förvärvsavtalet ingicks Om tingsrättens dom överkla- gas, skall avgöra målet från det att tiden för överkla- gande gick ut. Vad som sägs i första stycket om förlängning av fristen gäller också Marknads- domstolens prövning Om beslut enligt 34 eller 36 § överklagas, skall avgöra saken från det att överklagandet kom in till domstolen. Denna frist får förlängas, om parterna i förvärvs- avtalet eller, om förvärvet har skett på det sätt som anges i 34 § tredje stycket, förvärvaren samtycker till det eller om det finns synnerliga skäl. Förbud eller åläggande får dock inte meddelas senare än efter det att förvärvsavtalet ingicks.