prop · GL0399 · 1998-01-01 00:00:00 — och , som har tillstyrkt förslaget, har föreslagit att avregistreringen skall ske , om det i ett beslut som innebär att en revisor förlorar sin auktorisation eller sitt godkännande har förordnats att beslutet skall gälla . , som också har tillstyrkt förslaget, har å sin sida gjort det under förutsättning att det endast skall omfatta beslut som har vunnit laga kraft. Bakgrund: I aktiebolagsregistret skall, efter anmälan från bolaget, registreras bl.a. vilka som är styrelseledamöter, verkställande direktör och revisorer (se 8 kap. 15 § och 10 kap. 15 § aktiebolagslagen). Uppgifterna avregistreras när någon avgår eller entledigas från sitt uppdrag. Ett uppdrag kan emellertid i vissa fall upphöra utan att den aktuella personen har avgått eller entledigats, nämligen när det har inträffat något förhållande som gör honom obehörig att inneha uppdraget, t.ex. ett konkursbeslut. Med anledning därav har det i 18 kap. 4 a § aktiebolagslagen föreskrivits att registreringsmyndigheten självmant skall avföra styrelseledamöter och verkställande direktörer från registret, om dessa har förlorat sin behörighet att inneha uppdraget därför att de har försatts i konkurs, fått förvaltare enligt eller fått näringsförbud (se prop. 1993/94:196 s. 209 f.). Någon motsvarande bestämmelse om avregistrering av revisorer finns inte. Skälen för regeringens förslag: Mot bakgrund av den roll och insyn i aktiebolaget som lekmannarevisorerna enligt regeringens förslag bör ha är det naturligt att också uppgifter om förekommande lekmannarevisorer registreras i aktiebolagsregistret. När en lekmannarevisor har utsetts, bör det därför åvila bolaget att anmäla detta för registrering till . Det är enligt regeringens mening väsentligt att uppgifterna i registret om vem som är revisor eller lekmannarevisor i bolaget är korrekta. Den skyldighet som har att från registret avföra styrelseledamöter m.fl. när de har försatts i konkurs, fått förvaltare eller fått näringsförbud bör därför även omfatta revisorer och lekmannarevisorer. En revisor bör dessutom avföras ur registret, om hans ansökan om fortsatt godkännande eller auktorisation har avslagits eller om godkännandet eller auktorisationen har upphävts (jfr 13 och 22 §§ revisorslagen). Också ett sådant beslut innebär ju att revisorn kan vara revisor i bolaget. har möjlighet att förordna att ett beslut att vägra fortsatt auktorisation eller godkännande eller ett beslut om upphävande av auktorisation eller godkännande skall gälla (se 13 och 25 §§ revisorslagen). Även om beslutet överklagas, har den som beslutet rör i så fall inte rätt att verka som revisor i ett aktiebolag. Efter ett sådant beslut bör det därför också ske en omedelbar avregistrering i aktie- bolagsregistret. En sådan ordning överensstämmer med vad som gäller enligt 18 kap. 4 a § aktiebolagslagen vid avregistrering på grund av konkurs och tillfälligt näringsförbud. 12 Den kommunala revisionen Regeringens förslag: Kommunfullmäktige skall alltid utse en revisor och en lekmannarevisor i de aktiebolag som kommunen äger. Departementspromemorians förslag: I promemorian har föreslagits att kommunfullmäktige skall ha möjlighet att välja om man vill utse en revisor eller en lekmannarevisor i ett kommunägt bolag. Remissinstanserna: Förslaget har fått ett blandat mottagande. Flertalet av de remissinstanser som har yttrat sig, däribland , har ansett att det skall vara obligatoriskt för fullmäktige att utse lekmannarevisor i kommunägda bolag. Några remissinstanser, såsom , har tillstyrkt förslaget. Bakgrund: Behovet av en offentlig granskning av sådana kommun- eller landstingsägda företag som har tagit över skötseln av kommunala angelägenheter har säkerställts genom bestämmelser om att fullmäktige skall utse bl.a. minst en revisor i företaget (se 3 kap. 17 § kommunallagen [1991:900]). Också när det är fråga om bolag, i vilka kommuner eller landsting endast är delägare, har fullmäktige en skyldighet att se till att minst en revisor utses genom val av fullmäktige; detta gäller dock endast i den omfattning som är rimlig med hänsyn tagen till delägarförhållanden m.m. (se 3 kap. 18 § kommunallagen). De revisorer som kommuner och landsting utser är oftast inte auktoriserade eller godkända revisorer. Med vårt förslag kommer i fortsättningen endast auktoriserade eller godkända revisorer att kunna utses till revisorer i aktiebolag. Detta aktualiserar frågan om fullmäktiges skyldighet att utse revisorer i kommunala bolag i fortsättningen bör, helt eller delvis, ersättas med en skyldighet att utse lekmannarevisorer. Skälen för regeringens förslag: En granskning genom auktoriserade eller godkända revisorer torde inte alltid ge tillräckliga förutsättningar för en prövning av särskilda kommunala aspekter på verksamheten. Här kan en granskning genom icke examinerade personer med erfarenhet av verksamhet ofta vara av större värde. I departements- promemorian har mot den bakgrunden föreslagits att 3 kap. 17 § kommunallagen ändras så att kommuner och landsting får möjlighet att utse en lekmannarevisor i stället för en revisor i bolaget. Regeringen anser att man bör gå ett steg längre. Den kommunala insynen bör alltid garanteras med såväl en examinerad revisor som en lekmannarevisor. Fullmäktige bör därför alltid vara skyldigt, att vid sidan av examinerade revisorn, utse minst en lekmannarevisor i aktiebolag som kommunen innehar alla aktier i. Med anledning av de synpunkter och önskemål om samordning av den kommunala koncernrevisionen som flera remissinstanser har tagit upp bör det nämnas att regeringen har tillsatt en parlamentarisk kommitté, utredningen (In 1997:07) om den kommunala revisionen, med uppdrag att bl.a. utreda förutsättningarna för en reell samordning av den kommunala revisionen och revisionen av kommunala företag (dir. 1997:56). När den kommittén har avgett sitt slutbetänkande, finns det anledning att återkomma till frågan hur kommunallagen bör vara utformad för att ge bästa möjliga förutsättningar för en samordnad revision inom den kommunala koncernen . 13 Ikraftträdande Regeringens förslag: Lagändringarna skall träda i kraft . Kommitténs förslag: Kommittén föreslog att lagändringarna skulle träda i kraft . Remissinstanserna: Det stora flertalet remissinstanser har inte haft några invändningar mot kommitténs förslag. Några remissinstanser, däribland , och , har dock ansett att ändringarna bör anstå till dess att de förslag som föranleds av kommitténs kommande slut- betänkande har remissbehandlats. Skälen för regeringens förslag: Den lagstiftning som vi föreslår innebär tydligare regler om styrelsens ansvar och garanterar revisorernas oberoende på ett bättre sätt än gällande lagstiftning. Ändringar av dessa slag bör inte anstå längre än nödvändigt. Till detta kommer att vårt förslag innebär en modernisering av lagtextens utformning, vilken är av betydande värde för dem som använder sig av aktiebolagsformen i sin näringsverksamhet. Mot den bakgrunden framstår som en lämplig tidpunkt för lagens ikraftträdande. Under förutsättning att en proposition kan behandlas av kommer näringslivet då också att få tid på sig för att förbereda sig inför de nya reglerna. Det ger i så fall också möjlighet att samordna ändringarna med vissa av de ändringar som kan föranledas av avlämnade delbetänkande Aktiebolagets kapital. Några remissinstanser har ansett att man likväl bör avvakta med ändringarna så att dessa kan samordnas med de ändringar som kan följa på kommande betänkanden. Härvid bör dock framhållas att kommitténs slutbetänkande med förslag till en i alla delar omarbetad aktiebolagslag inte torde komma att avges förrän vid utgången av och inte torde kunna leda till lagstiftning förrän eller 2001. Så länge bör de nu aktuella ändringarna inte skjutas upp. För att undvika oklarheter och problem i samband med övergången till de nya reglerna bör dessa förenas med särskilda övergångsbestämmelser. Dessa behandlas i författningskommentaren. De föreslagna lagändringarna syftar bl.a. till att främja en aktiv ägar- funktion i företagen. En aktiv ägarfunktion bidrar till att resurserna i enskilda företag och i näringslivet som helhet utnyttjas så effektivt som möjligt. Förslaget torde därför ha en positiv påverkan på samhällsekonomin i stort. Några av förslagen kan innebära vissa merkostnader för bolagen. Dessa torde dock bli begränsade. Förslagen har inte några kostnads- konsekvenser för det allmänna. Förslaget om en fyraårig mandattid för revisorer ökar kraven på den upphandling som ofta föregår revisorsvalet. För att underlätta över- gången till en fast mandattid har en övergångsbestämmelse intagits med innebörd att en sådan mandatperiod skall vara införd i alla aktiebolag senast . Härmed torde förslaget inte få några kostnads- effekter för företagen. Den föreslagna anpassningen till EG:s åttonde bolagsrättsliga direktiv, revisorsdirektivet, torde inte få några mera betydande kostnadseffekter vare sig för det allmänna eller för samhällsekonomin. De nya bestämmelserna om lekmannarevisorer torde inte heller få några kostnadseffekter. Bolagen får själva besluta om lekmannarevisorer skall förordnas. I de fall detta sker torde motsvarande granskning, med därav föranledda kostnader, ske inom ramen för revisorsinstitutet. I övrigt torde förslagen inte leda till några kostnader för det allmänna. 15 Författningskommentar 15.1 Förslaget till lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385) Det pågående arbetet inom syftar till att skapa en ny aktiebolagslag med en annan kapitelindelning än den nuvarande lagen har. I förevarande proposition har emellertid de nya bestämmelserna lagts in i den befintliga kapitelstrukturen. Det innebär att det, när har lagt fram sitt slutbetänkande, torde bli nödvändigt med en lagteknisk samordning vid vilken de nu aktuella bestämmelserna inordnas i den nya lag som kommittén kommer att föreslå. Den lagtekniska samordningen kan i och för sig inte antas medföra några väsentliga förändringar vad gäller paragrafnumreringen inom de kapitel som i denna proposition har getts en helt ny utformning, dvs. 8 11 och 15 kap. Däremot kan det förutses att kapitlen vid den lagtekniska samordningen kommer att få helt andra kapitelnummer. har bestämmelserna om styrelse och verkställande direktör (8 kap.) varit placerade före bestämmelserna om stämma (9 kap.). Kommittén har för att markera ägarfunktionens betydelse föreslagit att man redan i detta sammanhang skall kasta om ordningen mellan de båda slagen av bestämmelser så att stämmobestämmelserna placeras i 8 kap. och bestämmelserna om styrelse och verkställande direktör tas in i 9 kap. Vid departementsbehandlingen har det ansetts att den av kommittén föreslagna ordningsföljden i och för sig är naturlig. Det har emellertid ansetts att ordningsföljden mellan kapitlen av praktiska skäl ändå inte bör ändras förrän i samband med den lagtekniska samordning som måste göras sedan har slutfört sitt arbete. 2 kap. 4 § Bolagsordningen skall ange 1. bolagets firma, 2. den ort i där bolagets styrelse skall ha sitt säte, 3. föremålet för bolagets verksamhet, angivet till sin art, 4. aktiekapitalet eller, om detta skall kunna utan ändring av bolagsordningen bestämmas till lägre eller högre belopp, minimikapitalet och maximikapitalet, varvid minimikapitalet ej får vara mindre än en fjärdedel av maximikapitalet, 5. aktiernas nominella belopp, 6. antalet eller lägsta och högsta antalet styrelseledamöter och revisorer samt styrelsesuppleanter, om sådana skall finnas, samt tiden för styrelseledamots uppdrag, 7. sättet för sammankallande av bolagsstämma, 8. vilka ärenden som skall förekomma på ordinarie stämma, 9. vilken tid bolagets räkenskapsår skall omfatta. I fråga om publika aktiebolag, vars firma inte innehåller ordet publikt, skall i bolagsordningen anges beteckningen (publ) efter firman. Bestämmelserna i första stycket 6 gäller inte arbetstagarrepresentanter som har utsetts enligt lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda. I och med att längden av revisorns uppdrag numera följer av lag (se 10 kap. 21 §) finns det inte längre något skäl för att bolagsordningen skall ange tiden för revisorns uppdrag. Bestämmelsen i första stycke 6 som tidigare reglerade detta har därför tagits bort. 8 kap. Bolagets ledning 8 kap. 1 § Ett aktiebolag skall ha en styrelse med minst tre ledamöter. I ett privat aktiebolag får styrelsen dock bestå av en eller två ledamöter, om det finns minst en suppleant. Bestämmelser om arbetstagarrepresentanter i styrelsen finns i lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda. (Jfr 9 kap. 4 § i kommitténs förslag) Paragrafen, som motsvarar 8 kap. 1 § första och femte styckena i dess gällande lydelse, innehåller bestämmelser om antalet styrelse- ledamöter (se avsnitt 5.2.3). Liksom tidigare skiljer lagens regler om antalet styrelseledamöter mellan två kategorier av bolag; en kategori där det måste finnas minst tre ledamöter och en kategori där antalet styrelseledamöter får vara mindre. har gränsen mellan de båda kategorierna dragits med hänsyn till aktie- eller maximikapitalet. Av första stycket framgår att gränsen nu i stället dragits med hänsyn till indelningen av bolagen i publika och privata aktiebolag. Styrelsen i ett publikt aktiebolag skall sålunda alltid (jfr dock 12 §) ha minst tre ledamöter, medan styrelsen i ett privat aktiebolag skall kunna bestå av en eller två ledamöter, om minst en suppleant utses. Det finns givetvis ingenting som hindrar ett privat aktiebolag från att ha en styrelse med tre eller flera ledamöter. I så fall behöver det inte finnas någon styrelsesuppleant i bolaget. Andra stycket överensstämmer med 8 kap. 1 § femte stycket i dess gällande lydelse. 8 kap. 2 § Vad som sägs i denna lag om styrelseledamot skall i tillämpliga delar även gälla suppleant. (Jfr 9 kap. 5 § i kommitténs förslag) Paragrafen överensstämmer med 8 kap. 1 § fjärde stycket i dess gällande lydelse. Styrelsesuppleanter kan utses endast om bolagsordningen ger stöd för det (jfr 2 kap. 4 §). En suppleant inträder normalt i styrelseledamots ställe vid dennes förfall. Av paragrafen följer bl.a. att suppleanter skall utses på samma sätt som styrelseledamöter (se 6 §), att de obehörighetsgrunder som gäller för en styrelseledamot även skall tillämpas på en suppleant (se 9 §) och att en suppleant ingår i den krets som bolaget inte får lämna penninglån till (se 12 kap. 7 §). 8 kap. 3 § Styrelsen svarar för bolagets organisation och förvaltningen av bolagets angelägenheter. Styrelsen skall se till att bolagets organisation är utformad så att bokföringen, medelsförvaltningen och bolagets ekonomiska förhållanden i övrigt kontrolleras på ett betryggande sätt. Styrelsen skall i skriftliga instruktioner ange arbetsfördelningen mellan å ena sidan styrelsen och å andra sidan den verkställande direktören och de andra organ som styrelsen inrättar. (Jfr 9 kap 1 § i kommitténs förslag) Paragrafen, som delvis motsvarar 8 kap. 6 § i dess gällande lydelse, innehåller tillsammans med de nya 4 och 5 §§ de allmänna bestämmelserna om styrelsens ansvarsområde (se avsnitt 5.2.1). De angivna bestämmelserna innefattar inte någon uttömmande uppräkning av styrelsens uppgifter. Såväl i aktiebolagslagen som i andra författningar finns bestämmelser som ålägger styrelsen ytterligare uppgifter. Av första stycket framgår att det liksom är styrelsen som har det primära ansvaret för bolagets organisation och förvaltningen av bolagets angelägenheter. Bolagsstämman är emellertid bolagets högsta beslutande organ. Det är därför möjligt för stämman att besluta om bolagets organisation och att dra upp riktlinjer för förvaltningen av bolagets angelägenheter. Sådana anvisningar, som exempelvis kan tas i bolags- ordningen, måste styrelsen rätta sig efter. Detta gäller dock inte om anvisningen står i strid med aktiebolagslagen eller den för bolaget gällande lagen om årsredovisning. Stämman kan inte heller meddela för styrelsen bindande anvisningar som står i strid med bolagsordningen (se 34 § andra stycket). Styrelsens ansvarsområde kan ibland påverkas av förekomsten av en verkställande direktör i bolaget. Denne ansvarar för den löpande förvaltningen. Detaljer i organisationen kan höra till den löpande förvaltningen och därmed falla inom den verkställande direktörens ansvarsområde (se 25 §). Till styrelsens ansvar för förvaltningen av bolagets angelägenheter hör alltid att utöva tillsyn över att den verkställande direktören fullgör sina åligganden. Om den verkställande direktören inte gör det, måste styrelsen ingripa. Styrelsens ställning som ett överordnat organ i förhållande till den verkställande direktören innebär vidare att styrelsen kan välja att själv avgöra ärenden som ingår i den löpande förvaltningen. Den verkställande direktörens rätt att sköta den löpande förvaltningen upphör, om styrelsen tar sin bestämmanderätt i anspråk. Det skulle dock strida mot lagstiftningens grunder att göra så väsentliga ingrepp i den verkställande direktörens rätt att sköta den löpande förvaltningen att denne i realiteten kan anses ha ställning som verkställande direktör (jfr prop. 1975:103 s. 374). Bestämmelsen om styrelsens ansvar för bolagets organisation och förvaltningen av bolagets angelägenheter har liksom tidigare en allmänt hållen avfattning. Det skulle föra för långt att i detta sammanhang ange ens i huvuddrag hur ett aktiebolag skall vara organiserat. Rent allmänt kan dock sägas att styrelsen skall se till att organisationen är ändamålsenlig. I detta innefattas att organisationen i sig skall inrymma rutiner och funktioner som verkar kvalitetssäkrande. Denna styrelsens planerande roll är en av styrelsens viktigast uppgifter. Det handlar bl.a. om att få till stånd kloka handläggningsrutiner, riktlinjer för förvaltningen och placeringen av bolagets medel, ett gott urval av medarbetare och en fortlöpande kommunikation mellan befattnings- havarna. Givetvis måste styrelsen också vara ett forum för planering och bedömning av bolagets utveckling. Hanteringen av bolagets bokföring och redovisning, dess medelsförvaltning och dess ekonomiska förhållanden i övrigt är av grundläggande betydelse för bolaget. Redan av första stycket följer att styrelsen har ett ansvar för att organisationen inrymmer funktioner för betryggande kontroll av den ekonomiska förvaltningen. Mot bakgrund av de ekonomiska frågornas betydelse för bolaget har det dock ansetts att styrelsens ansvar i detta hänseende bör betonas. I andra stycket har därför tagits in en särskild bestämmelse om att styrelsen skall tillse att bolagets organisation är utformad så att bokföringen, medels- förvaltningen och bolagets ekonomiska förhållanden i övrigt kontrolleras på ett betryggande sätt. Denna bestämmelse motsvarar delar av den gällande bestämmelsen i 8 kap. 6 §. Beroende på organisationens utformning kan behovet av kontroller variera mellan olika bolag. Det åligger givetvis styrelsen att se till att bolagets kontrollfunktioner har en utformning som svarar mot behovet i det enskilda fallet. Av tredje stycket framgår att styrelsen genom skriftliga instruktioner skall klargöra arbetsfördelningen mellan styrelsen, å den ena sidan, och den verkställande direktören och andra organ som styrelsen inrättar, å den andra sidan. En revisionskommitté utgör ett exempel på ett sådant organ som styrelsen enligt denna bestämmelse skall utfärda instruktioner för. Det ligger i sakens natur att styrelsen också har ansvaret för att instruktionerna kommer dem som berörs till del. Det bör framhållas att instruktioner av detta slag utgör ett led i styrelsens skyldighet att tillse att bolaget har en ändamålsenlig organisation samt en tydlig arbets- och ansvarsfördelning mellan de olika bolagsorganen. Instruktionerna kan användas för att tydliggöra vilka slag av åtgärder den verkställande direktören kan företa på egen hand, t.ex. vad gäller rättshandlingar med utomstående eller placeringen av bolagets medel. Instruktionerna kan däremot inte leda till att styrelsen avbördar sig ansvaret för någon av de uppgifter som enligt lagen vilar på den. 8 kap. 4 § Styrelsen skall fortlöpande bedöma bolagets och, om bolaget är moderbolag i en koncern, koncernens ekonomiska situation. Styrelsen skall meddela skriftliga instruktioner för när och hur sådana uppgifter som behövs för styrelsens bedömning enligt första stycket skall samlas in och rapporteras till styrelsen. Instruktioner behöver dock inte meddelas om dessa med hänsyn till bolagets begränsade storlek och verksamhet skulle sakna betydelse för rapporteringen till styrelsen. (Jfr 9 kap. 2 § i kommitténs förslag) Paragrafen saknar motsvarighet i aktiebolagslagens gällande lydelse. Frågorna har behandlats i avsnitt 5.2.1. I första stycket föreskrivs en skyldighet för styrelsen att fortlöpande bedöma bolagets ekonomiska situation. Bestämmelsen är ett utflöde av styrelsens övergripande ansvar för förvaltningen av bolagets angelägenheter (se 3 §). Det har dock ansetts att styrelsens ansvar i detta sammanhang bör understrykas genom införandet av en särskild bestämmelse. Skyldigheten att fortlöpande bedöma bolagets ekonomiska situation åvilar styrelsen som kollektiv. Styrelsen kan i arbetsordningen föreskriva en arbetsfördelning mellan ledamöterna (jfr 5 §), men för den slutliga bedömningen av bolagets utveckling i olika avseenden svarar styrelsen som helhet. För att styrelsen skall kunna fullgöra sin skyldighet enligt första stycket krävs att den håller sig underrättad om bolagets ekonomiska förhållanden. Rätten att få upplysningar från dotterföretag regleras i 8 kap. 38 §. I andra stycket finns bestämmelser om inhämtandet av upplysningar som rör det egna bolagets ekonomiska förhållanden. Av dessa bestämmelser framgår att det skall finnas ett rapporteringssystem i bolaget. Styrelsen har ansvaret för att ett sådant rapporteringssystem byggs upp. Med hänsyn till de skiftande förhållanden som råder i företag i olika branscher och av olika storlek m.m. har det inte varit möjligt att i lagen precisera hur detta rapporteringssystem skall vara uppbyggt eller vad som skall rapporteras. Det får ankomma på styrelsen att se till att systemet fortlöpande anpassas till styrelsens behov. I större bolag torde det i allmänhet ställa sig naturligt att rapporteringen utformas så att den ger styrelsen underlag för uppföljning av planer, budgetar m.m. Rapporteringen måste därvid kunna förmedla en bild av bolagets orderstock, finansieringsförhållanden, likviditet och andra ekonomiska förhållanden, exempelvis särskilda risker. Till rapporteringssystemet bör naturligen vara kopplat styrelserutiner som innebär att styrelsen sammanträder i anslutning till att rapporterna lämnas för att ta ställning till innehållet, diskutera bolagets utveckling och besluta om åtgärder som föranleds av rapporternas innehåll. Finns det en verkställande direktör i bolaget, är det naturligt att denne ansvarar för rapporteringen. Det är dock styrelsen som skall ange vad som skall rapporteras, när det skall ske och i vilken form som uppgifterna skall lämnas. Som har angetts ovan måste rapporteringssystemet anpassas till varje enskild styrelses särskilda behov. Det kan dock tänkas att det i vissa bolag helt saknas behov av ett rapporteringssystem. Som exempel kan nämnas bolag utan anställda och "vilande" bolag. Regeln om styrelsens skyldighet att meddela instruktioner för rapportering av nu angivet slag har därför såsom framgår av andra styckets andra mening försetts med ett undantag. För det fall sådana instruktioner med hänsyn till bolagets begränsade storlek och verksamhet skulle sakna betydelse, behöver styrelsen sålunda inte meddela instruktioner. 8 kap. 5 § Styrelsen skall fastställa en skriftlig arbetsordning för sitt arbete. I arbetsordningen skall det anges hur arbetet i förekommande fall skall fördelas mellan styrelsens ledamöter, hur ofta styrelsen skall sammanträda samt i vilken utsträckning suppleanterna skall delta i styrelsens arbete och kallas till dess sammanträden.