prop · GL031D23 · 1998-01-01 00:00:00 — Genom omprioriteringar har SLU lyckats öka antalet nyinskrivna programstudenter med . Antalet disputationer har ökat. SLU har i årsredovisningen för /96 redovisat en ökning av examinationen både vad gäller studenter i grundutbildningen och i forskarutbildningen. Vad gäller minskning av kostnaderna för de kortare utbildningarna till en nivå som motsvarar jämförbara utbildningar vid andra universitet har SLU haft svårt att hitta sådana jämförbara utbildningar. Flera av de kortare utbildningarna är dessutom i ett etableringsskede varför kostnaderna för dessa är större än för redan etablerade utbildningar. Antalet kvinnliga lärare har ökat från till från föregående år. SLU:s årsredovisning har förbättrats. Resultaten har redovisats utifrån de mål som regeringen uppställt för verksamheten i regleringsbrev för /96 och man har i stort sett uppnått dessa mål. SLU ligger långt framme i sin användning av IT, som exempel kan nämnas satsningen på att som sannolikt det första forskningsbiblioteket i kunna erbjuda sin bibliotekskatalog i s.k. world wide web- format. Budget för avgiftsbelagd verksamhet UPPDRAGS- VERKSAMHET (TUSENTAL KRONOR) INTÄKTER () KOSTNADE R RESULT AT (INTÄKT - KOSTNA D) KOSTNAD S - TÄCKNIN G % Utfall 1995/96 266 839 297 228 -30 389 89 varav 1996 186 471 206 731 -20 260 90 Prognos 1997 164 000 179 879 -15 879 91 Budget 1998 118 200 118 200 0 100 Beräknat 1999 118 200 Beräknat 2000 118 200 Regeringens bedömning med anledning av revisionens iakttagelser har lämnat en revisionsberättelse utan invändningar vilket betyder att SLU:s årsredovisning för /96 i allt väsentligt varit rättvisande. Slutsatser Regeringen bedömer anslagsbehovet för till 1 . beräknas anslagsbehoven till 1 respektive 1 . Skogs- och jordbrukets forskningsråd: Förvaltningskostnader Anslag s- sparan de 1 244 Därav 1996 Utgift 9 481 Utgifts - progno s 10 200 1998 Förslag 10 806 1999 Beräkna t 11 107 2000 Beräkna t 11 417 Beloppen anges i tusental kronor. Skogs- och jordbrukets forskningsråds () uppgift är att främja och stödja i första hand grundläggande och långsiktig forskning som gagnar ett hållbart nyttjande av biologiska naturresurser med särskild inriktning på de areella näringarna. Rådet skall verka för ett vidgat internationellt samarbete och arbeta för att informationen om forskning och forskningsresultaten sprids till samhället och berörda näringar. Regeringen har i den forskningspolitiska propositionen Forskning och Samhälle (prop. 1996/97:5) dragit upp riktlinjerna för inriktningen av forskning. har det nationella ansvaret för vissa EU- program samt delprogrammet Jordbruk och Fiske (FAIR) i EU:s fjärde ramprogram. har bilaterala samarbetsavtal med de la Recherche Agronomique (INRA) i och med della Recherche (CNR) i . Det nordiska samarbetet inom jordbruksområdet är etablerat och bedrivs inom Nordiska Kontaktorganet för Jordbruksforskning (NKJ). Nordiskt samarbete inom skogsforskningen sker inom Samnordisk skogsforskning (SNS), som har ställning av en institution under . Regeringens överväganden Resultatbedömning hanterar ca 1 000 ansökningar om forskningsbidrag, stipendier, resebidrag etc. ger också råd och vägledning till forskare som vill finansiera sin forskning med medel från rådet eller andra finansiärer, t.ex. nordiska samarbetsorgan eller EG- kommissionen. Forskningssamarbetet inom EU har intensifierats. Det svenska deltagandet i EU:s fjärde ramprogram, delprogrammet Jordbruk och Fiske (FAIR), har ökat. Särskilda utredningsuppdrag har påbörjats eller fullföljts under /96, såsom utvärdering av träkvalitetsforskning, utarbetande av ett forskningsprogram för trädgårdsnäringen samt utarbetande av ett förslag till forskning inom området ekologisk jordbruks- och trädgårdsproduktion. Regeringens bedömning med anledning av revisionens iakttagelser () har lämnat en revisionsberättelse utan invändningar, vilket innebär att årsredovisningen för /96 i allt väsentligt varit rättvisande. RRV har dock i en revisionsrapport visat på vissa väsentliga brister i resultatredovisningen. RRV har rekommenderat att utveckla sina mätmetoder för att kunna redovisa i enlighet med de målformuleringar och återrapporteringskrav som återfinns i regleringsbrev. Med anledning av RRV:s iakttagelser och regeringsuppdraget till forskningsråden har dessa gemensamt lämnat förslag till riktlinjer för en ekonomisk återrapportering av forskningsprojekt. Regeringen har i regleringsbrev för strävat efter att tydliggöra verksamhetsmål och återrapporteringskrav, vilket torde underlätta för i sin återrapportering. Regeringen har i resultatdialog med diskuterat bristerna i årsredovisningen. Slutsatser Regeringen bedömer anslagsbehovet till för . Anslagsbehoven är beräknade med utgångspunkt anslagsnivå. Skogs- och jordbrukets forskningsråd: Forskning och kollektiv forskning Anslag s- sparan de 78 717 Därav 1996 Utgift 203 218 Utgifts - progno s 226 700 1998 Förslag 195 234 1999 Beräkna t 199 056 2000 Beräkna t 203 039 Beloppen anges i tusental kronor. Under anslaget finansieras forskningsstöd samt stöd till kollektiv forskning. Den kollektiva forskningen omfattar jordbruksteknisk forskning, viss skogsforskning, trädgårdsforskning samt växtförädling. Regeringens överväganden har för den kollektiva forskningen träffat avtal med Stiftelsen och Miljöteknisk forskning om gemensam finansiering av forsknings- och utvecklingsverksamhet på det jordbrukstekniska området. Ansvaret för programmets genomförande ligger hos . har vidare träffat avtal med om gemensam finansiering av viss skogsforskning. Avtalen omfattar perioden 2000 för verksamhetens inriktning men den ekonomiska delen omfattar, med hänsyn till omstrukturering av det statliga stödet till den kollektiva forskningen, i taget. På grund härav kommer man att göra en översyn av associationsformerna för och . 1997 1998 Jordbruksteknik 3 700 3 700 Skogsforskning 24 300 24 300 Trädgårdsforskni ng 11 000 11 000 Växtförädling 7 000 7 000 Summa program 46 000 46 000 Beloppen anges i tusental kronor. Reserverade medel uppgick vid ingången av innevarande budgetår till . har i budgetunderlaget för redovisat en plan för hur dessa skall disponeras. Med hänsyn bl.a. till de ökade möjligheter till forskarutbyte med utlandet som tillkommit genom nya finansiärer föreslås en minskning av anslag med . Slutsatser Regeringen bedömer anslagsbehovet för till för för forskning och kollektiv forskning. beräknas anslagsbehoven med utgångspunkt anslagsnivå. Bidrag till Skogs- och lantbruksakademien Därav 1996 Utgift 858 Utgifts - progno s 882 1998 Förslag 901 1999 Beräkna t 929 2000 Beräkna t 958 Beloppen anges i tusental kronor. Skogs- och lantbruksakademiens uppgift är att med stöd av vetenskap och praktisk erfarenhet till samhällets gagn främja jord och skogsbruk samt därtill knuten verksamhet. Från anslaget betalas kostnader för ordinarie tjänstemän, ersättning åt skoglig expertis, bidrag till bibliotek m.m. samt vissa kostnader för utländskt forskarutbyte och utländska forskarkontakter. Regeringens överväganden Resultatinformation Under det gångna budgetåret har belyst aktuella skogs- och jordbruksfrågor vid ordinarie månadssammankomster och seminarier, genom arbete inom utskott, kommittéer och arbetsgrupper samt utgivande av rapporter. hemställer om ett anslag på . Slutsatser Regeringen bedömer anslagsbehovet till för . Anslagsbehoven är beräknade med utgångspunkt anslagsnivå. Omfattning/ändamål Skogsnäringen är fortsatt en av landets viktigaste näringar. Den kännetecknas av påtagliga konjunkturvariationer men sedd i ett längre perspektiv är utvecklingen stadigt positiv. De svenska skogsföre- tagens stora beroende av den internationella marknaden gör att konkurrensen ökar från länder med bättre förutsättningar att producera traditionella skogsprodukter. I ökad utsträckning riktar företagen därför sitt intresse mot investeringar i dessa länder. Den sverigebaserade industrin måste mot den bakgrunden verka för ett bättre utnyttjande och ett högre ekonomiskt utbyte av den dyra svenska vedfibern. Regeringen aviserade sin avsikt att göra en samlad, större insats för forskning och utveckling i huvudsak inriktad mot den träbearbetande delen av branschen. som branschen själv förutsätts göra nya insatser på framtidsinriktade åtgärder är det angeläget att de samlade resurserna utnyttjas för samordnade insatser med gemensamma mål. Genom det senaste mer omfattande skogspolitiska beslutet har statens ekonomiska insatser på skogsbrukets område begränsats starkt. De innefattar numera i huvudsak enbart anslag till den skogspolitiska myndigheten. Svenskt skogsbruk är en näring som skall bära sina egna kostnader. skall genom bl.a. rådgivning, information och tillsyn verka för att de skogspolitiska målen nås. MILJONER KRONOR (LÖPANDE PRISER) 1995/96 1996 1997 1998 1999 2000 602,6 406,2 370,0 331,3 333,0 340,8 Sammanfattande kommentar till verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall Verksamheten avser i huvudsak . Dess omfattning har minskat inom praktiskt taget samtliga verksamhetsområden, mest i fråga om uppdrag från . Minskningen inom den anslagsfinansierade delen kan i huvudsak hänföras till minskade eller oförändrade anslag i absoluta belopp. Den pågående omorganisationen kan bedömas ha tillfälligt påverkat effektivitet negativt. Större förändringar Antalet skogsvårdsstyrelser har minskats från 24 till 11 i syfte bl.a. att möjliggöra effektiv verksamhet på distriktsnivå i organisationen. Prioriteringar skall slutföra sin omorganisation samt bedriva en effektiv tillsyn och skogsvårdsrådgivning. Resultatbedömning och slutsatser har regeringens uppdrag att utvärdera skogspolitiska beslut. Redovisningen skall göras . Utvärderingen kommer att innehålla en rad uppgifter om utvecklingen i olika avseenden inom skogsbruket. Vidare skall redovisa hur skogspolitikens nya inriktning har förts ut och hur behovet av rådgivning på olika områden har uppmärksammats. har i sin årsredovisning redovisat organisationens insatser på olika områden under /96. Av redovisningen kan det emellertid inte direkt utläsas vilka effekter verksamheten har haft på utvecklingen i skogsbruket. En förutsättning för en sådan redovisning är analyser av det slag som ingår i den pågående större utvärderingen. verksamhet präglades under /96 i hög grad av den omorganisation som beslutades och i princip trädde i kraft . Omorganisationen är en fortsättning av de förändringar som påbörjades genom skogspolitiska beslut. De nu genomförda förändringarna innebär bl.a. följande. Antalet skogsvårdsstyrelser minskar från 24 till 11, antalet regionkanslier minskar från 22 till 11 och antalet distrikt minskar från 126 till 97. Antalet årsarbeten har sedan budgetåren 1992/93 minskat från 1 550 till planerat 1998. Därtill sker förändringar inom . Kostnaderna för den senaste omorganisationen har beräknats till . Den årliga besparingen som gjorts härigenom uppgår till ca . Skogspolitikens produktionsmål så som det beslutades av innebär bl.a. att skogen och skogsmarken skall utnyttjas effektivt och ansvarsfullt så att den ger en uthålligt god avkastning. Målet kommer till uttryck i skogsvårdslagstiftningen genom bestämmelser om avverkning av skog och om anläggning av skog. Ransoneringsreglerna Bestämmelserna om avverkning innebär i huvudsak dels ett skydd för den yngre skogen, dels ransonering av den äldre skogen. Enligt 10 § skogsvårdslagen (1979:429) får sålunda regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer till skydd för den yngre skogen föreskriva att trädbestånd under en viss ålder inte får avverkas. Regeringen har i 11 § skogsvårdsförordningen (1993:1096) bemyndigat att meddela sådana föreskrifter. Jämfört med tidigare föreskrifter har skyddsgränsen sänkts kraftigt. Enligt 11 § skogsvårdslagen får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreskriva att högst en viss andel av en brukningsenhets skogsmarksareal får avverkas . Bestämmelsen som gäller större skogsinnehav (mer än 1 000 ha) avser att främja en jämn åldersfördelning av skogen. För övriga skogsinnehav får föreskrifterna innebära att avverkning inte får ske i sådan utsträckning att mer än hälften av brukningsenhetens skogsareal kommer att bestå av kalmark och yngre skog. Enligt 12 § skogsvårdsförordningen gäller de senare bestämmelserna endast brukningsenheter större än 100 ha. Mindre brukningsenheter omfattas sålunda inte av ransoneringsreglerna med undantag för sådana som uppkommit genom klyvning av större fastigheter. Jämfört med tidigare föreskrifter till skogsvårdslagen innebär de här redovisade en minskad reglering och därmed ökade möjligheter att avverka skog. De samlade effekterna har särskilt vad gäller brukningsenheter mindre än 100 ha i vissa fall medfört så omfattande avverkningar att avverkningsbar skog kommer att saknas . I kombination med de generösare jordförvärvsbestämmelserna som tillkom ungefär har detta i ett antal fall lett till ett skogsbruk som inte är i skogspolitikens anda. Regeringen har mot den bakgrunden för avsikt att ändra sina föreskrifter på så sätt att undantaget från ransoneringsbestämmelserna skall gälla endast brukningsenheter som är mindre än 50 ha. bör överväga en översyn av skyddsgränserna för den yngre skogen. Någon lagändring är inte nödvändig för att nå dessa syften. Anläggning av ny skog Den som har avverkat måste anlägga ny skog enligt 5 § skogsvårdslagen. Enligt 6 § skall de föryngringsåtgärder vidtas som behövs för att trygga återväxten av skog av tillfredsställande täthet och beskaffenhet i övrigt. Åtgärderna skall ha vidtagits senast under tredje året efter det att skyldigheten att anlägga ny skog inträdde. Sådd eller plantering skall användas när naturlig föryngring inte kan bedömas ge tillfredsställande återväxt inom godtagbar tid. får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att bl.a. bestämmelserna om anläggning av ny skog skall efterlevas. Om en avverkning föranleder förhållandevis dyra återväxtåtgärder i större omfattning får i samband med avverkningen besluta att säkerhet skall ställas för fullgörandet av åtgärderna. Om säkerhet inte ställs får förbjuda avverkning på brukningsenheten. Det har i olika sammanhang hävdats att återväxterna har försämrats skogspolitiska beslut och att detta skulle bero på förändringar i lagstiftningen. Mot den bakgrunden har haft regeringens uppdrag att tidigarelägga utvärderingen i dessa frågor. har redovisat uppdraget i rapporten av återväxternas kvalitet. Rapporten har remissbehandlats. Handlingarna i ärendet finns tillgängliga i Närings- och (dnr N96/80). Av rapporten framgår bl.a. att det inte varit möjligt att göra en fullständig utvärdering av effekterna av skogspolitiska beslut. Utvärderingen grundar sig på en återväxttaxering , en inventering av områden som avverkades och en enkät till skogsägare. Återväxttaxeringen som avser arealer som avverkades visar att av arealen hade godkänd föryngring enligt skogsvårdslagens minimikrav. Det innebär en mindre förbättring i förhållande till motsvarande taxering . Resultaten skiljer sig något mellan landsdelar men främst mellan olika metoder. Sålunda är den naturliga föryngringen godkänd på av arealen (i och norra resp. ). Åtgärdsinventeringen som alltså utfördes på arealer avverkade visar att på den areal som avsågs föryngras naturligt var metoden olämplig på . Där avsikten var att plantera hade åtgärder inte vidtagits på av privatägd areal och av övrig. Enkäten slutligen visade på bristfälliga kunskaper om vad som krävs för att naturlig föryngring skall kunna användas och lyckas och om de krav som skogsvårdslagen ställer. Resultaten av återväxtåtgärderna tillgodoser inte skogsvårdslagens krav. Att skapa ny skog efter avverkning, en skog som tar tillvara markens produktionsförmåga, är ett av de viktigaste inslagen i vår skogspolitik och nödvändigt för framtiden. Den ökade frihet som skogsägarna har fått att välja trädslag och föryngringsmetod är bra både för skogsproduktionen och miljövården. Friheten får emellertid inte innebära att återväxtarbetet negligeras eller att metoder och skogsodlingsmaterial väljs som inte har möjligheter att lyckas och ge resultat inom rimlig tid. Kraven på återväxtåtgärdernas resultat är lika höga nu som års skogspolitik. Detta måste klargöras för alla skogsägare. i alla dess delar måste utnyttja de medel som skogsvårdslagstiftningen ger. har beslutat en policy för tillsyn enligt skogsvårdslagen som kan medverka till en högre och över landet effektiv insats. Utvärderingen visar dessutom att det behövs ökade kunskaper hos skogsägarna om hur återväxtåtgärderna skall utföras. Sådana ökade kunskaper förutsattes för övrigt i det skogspolitiska beslutet. Några lagändringar är däremot inte nödvändiga. Röjning av skog Röjning av plant- och ungskog är viktiga åtgärder som medverkar till en kvalitetsmässigt ändamålsenlig skogsproduktion. Enligt nu gällande skogsvårdslagstiftning skall ny skog vårdas bl.a. genom plantröjning och andra åtgärder som behövs för att den skall utvecklas tillfredsställande. gällde även krav på ungskogsröjning i samma syfte. Från skilda håll har det anförts att ett sådant krav borde återinföras. Enligt årsredovisning har röjningarna minskat från ca 400 000 ha till under 200 000 ha. Orsakerna till minskningen är bl.a. slopade statsbidrag och bristande kunskaper hos skogsägarna. Röjningsbehovet bedöms vara 275 000 ha . Inom vissa delar av landet har gjort särskilda informations- och rådgivningsinsatser. Även skogsbranschen har försökt stimulera till ökad ungskogsröjning. Dessa insatser har rönt stort intresse hos skogsägarna. Den samlade utvärderingen av skogspolitiken får visa om ytterligare åtgärder behöver vidtas. Några statsbidrag till röjning av skog är dock inte aktuella. En biologisk mångfald i skogen har i likhet med ett antal andra myndigheter haft regeringens uppdrag att redovisa en aktionsplan för biologisk mångfald och uthålligt skogsbruk. Aktionsplanen har remissbehandlats och dessutom diskuterats vid ett antal regionala seminarier. Handlingarna i ärendet finns tillgängliga i Närings- och (dnr N95/1511). I budgetpropositionen anmäldes att regeringen skulle återkomma till i frågan . Aktionsplanen är en naturlig uppföljning på myndighetsnivå av skogspolitiska beslut, där bevarandet av en biologisk mångfald i skogen och skogsbrukets sektorsansvar för miljön lades fast. Aktionsplanen innehåller en detaljerad redovisning av sektorsmål på ekosystem- och biotopnivå. Vidare redovisas ett stort antal förslag till åtgärder, angelägenhetsgradering för dessa, vem som skall utföra dem, när de bör utföras och hur de skall finansieras. De flesta åtgärderna är sådana som enligt skogspolitik är naturliga uppgift ensam eller i samarbete med skogsnäringen. De allra flesta förslagen är vidare av sådan karaktär att varken eller regeringen skall ta ställning till dem. De ligger väl i linje med de övergripande politiska beslut som har fattats på skogsbruksområdet. Högt prioriterat av är frågan om utveckling av strategier och mål för biologisk mångfald på regional nivå som vägledning och grund för arbetet på lokal nivå samt riksnivå. Denna uppgift är en angelägen fråga för i samarbete med företrädare för skogsbruket och för de regionala miljömyndigheterna och miljöorganisationer. Bland lagstiftningsfrågorna har tagit upp naturvårdsavtalens bristande giltighet gentemot efterföljande markägare och föreslagit att frågan utreds. Så har sedermera gjorts av som föreslagit att naturvårdsavtalens status regleras i jordabalken. föreslår också att anslaget till biotopskydd och naturvårdsavtal förstärks. Denna fråga har nära samband med utvärderingen av hur en biologiska mångfald vidmakthålls i skogen och om det behövs ytterligare insatser än dem som står till buds. och har på regeringens uppdrag med förtur redovisat omfattningen m.m. av naturskydd och naturhänsyn i skogen. Detta underlag har därefter bearbetats ytterligare av Miljövårdsberedningen som redovisade sitt arbete i betänkandet (SOU 1997:97) Skydd av skogsmark, behov och kostnader. Sammanfattningsvis utgör aktionsplan en värdefull, detaljerad grund för m.fl. fortsatta arbete för en biologisk mångfald i skogen. Grönare skog medverkar i genomförandet av det svenska miljöprogrammet för jordbruket enligt rådets förordning (EEG) nr 2078/92. Medverkan avser utbildning, information och demonstrationsprojekt riktat till skogsägande jordbrukare. Under /96 har verksamheten omfattat sammanlagt 78 000 deltagare. Planerna för omfattar 28 000 deltagare och har en budget på . Den nationella finansieringen sker över anslaget H 1 Skogs- vårdsorganisationen. I den utvärdering av verksamheten som har gjorts har det redovisats ett behov av fördjupade kunskaper. har mot denna bakgrund föreslagit en förstärkning och förändrad inriktning av verksamheten. Avsikten är att fullfölja verksamheten i den nuvarande formen med särskild inriktning på fastigheter som har nyckelbiotoper eller annan mark med särskilda natur- eller kulturvärden samt på vattenkvalitetsfrågor. Sammanlagt beräknas 15 000 markägare nås i denna kampanjdel. Enligt planerna skall verksamheten successivt övergå i en utbildningskampanj som har getts namnet Grönare skog. I kampanjen läggs stor vikt vid hög kvalitet i miljöarbetet. Den tar sikte på att vidga perspektivet till ett landskapstänkande i verksamhetens planering. Grönare skog skall genomföras i samarbete med markägarnas medlemsorganisationer och med länsstyrelserna. Sammanlagt beräknas mer än 70 000 markägare delta i kampanjens kurser och studiecirkelverksamhet. Regeringen anser att de av redovisade planerna är angelägna att genomföra. Den pågående verksamheten bör därför fortsätta i huvudsak på det sätt har planerat. För beräknas en ekonomisk ram på . Den nationella finansieringen bör som bl.a. ske över anslaget H 1 . avsikt är att kampanjen skall nå även grupper som inte formellt kan ingå i miljöersättningsprogrammet. Denna del av verksamheten får i så fall finansieras i särskild ordning. Ökat skogsbränsleuttag Som en del av energiförsörjningen enligt den nya energipolitiken spelar en ökad användning av biobränslen en viktig roll. En väsentlig del av biobränsleförsörjningen kommer att ske från skogen. Bedömningarna av hur mycket skogsbränsle som kan tas ut varierar. Likaså varierar uppfattningarna om effekterna på skogsmarken och på den biologiska mångfalden av sådana uttag. Enligt skogspolitikens produktionsmål skall skogen och skogsmarken utnyttjas effektivt och ansvarsfullt så att den ger en uthålligt god avkastning. Miljömålet anger bl.a. att skogsmarkens naturgivna produktionsförmåga skall bevaras och att en biologisk mångfald i skogen skall säkras. Målen kommer sammanfattningsvis till uttryck i 1 § skogsvårdslagen (1979:429). I 30 § bemyndigas regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om den hänsyn som skall tas till naturvårdens intressen vid skötseln av skog och föreskrifter om skogsbruksåtgärder på skogliga impediment. har meddelat föreskrifter som begränsar och allmänna råd om uttag av träddelar utöver stamvirke. I föreskrifterna ställs även krav på kvarlämnande av buskar, enskilda levande och döda träd och trädsamlingar. gör en översyn av sina föreskrifter och allmänna råd. Som ett led i denna översyn görs en miljökonsekvensbeskrivning. Innan denna är klar går det inte att ta ställning till behovet av sådana åtgärder som askåterföring. Redan nu kan emellertid sägas att skogsägare och avverkningsentreprenörer behöver information och ökade kunskaper om den hänsyn som behöver tas vid skogsbränsleuttag. Åtgärder i samband med sedvanlig avverkning i syfte att bevara en biologisk mångfald eller att begränsa näringsläckage, t.ex. kvarlämnande av träd och träddelar, kan spolieras av ett oriktigt utfört skogsbränsleuttag. I 14 § skogsvårdslagen föreskrivs att skogsmarkens ägare är skyldig att underrätta om avverkning som skall äga rum på hans mark.