prop · GL03150D11 · 1998-01-01 00:00:00 — Avstämning av målet om en halverad öppen arbetslöshet 2 Sysselsättningspolitiken och utvecklingen på arbetsmarknaden 4 2.1 offentliga finanser och stabila priser 5 2.2 Lönebildningen 5 2.3 Privat sysselsättning och företagande 5 2.4 Skola, vård och omsorg 6 2.5 Arbets- och kompetenslinjen 6 2.5.1 Utbildning och kompetensutveckling 6 2.5.2 Arbetsmarknadspolitik 7 3 Sysselsättningssamarbetet inom EU 9 3.1 Bakgrund 9 3.2 Riktlinjerna för sysselsättning 9 4 Regeringens förslag ekonomiska vårproposition 9 4.1 Kunskap och kompetens 10 4.2 Delaktighet i informationssamhället 10 4.3 Hållbara 10 4.4 Företagande 10 4.5 Europeiskt samarbete 11 4.6 Ett för alla 11 4.7 Skola, vård och omsorg 11 4.8 Arbetsmarknadspolitik 11 5 Tillväxt, sysselsättning och arbetslöshet fram 12 5.1 Den ekonomiska utvecklingen 12 5.2 Arbetsmarknaden 12 Avstämning av målet om en halverad öppen arbetslöshet 1 Inledning har arbetslösheten minskat kraftigt bland både män och kvinnor (se diagram 1.1). uppgick den öppna arbetslösheten till , vilket är en minskning med . Arbetslösheten bland kvinnor, som allt sedan krisen varit betydligt lägre än männens, uppgick . Detta kan jämföras med en arbetslöshet på bland männen. Trots den positiva utvecklingen på arbetsmarknaden , är arbetslösheten fortfarande oacceptabelt hög. Att öka sysselsättningen och minska arbetslösheten utgör därför regeringens främsta uppgift. I regeringsförklaringen deklarerade regeringen att den satt som mål att skall ha halverat den öppna arbetslösheten till . ställde sig bakom detta mål. reviderade finansplan utfäste sig regeringen att inför varje halvår redovisa en avstämning i förhållande till målet om en halverad öppen arbetslöshet. I samband med ekonomiska vårproposition presenterades den första av dessa halvårsvisa avstämningar. I det följande redovisas den tredje avstämningen, vilken innehåller en redogörelse för regeringens politik och för utvecklingen på arbetsmarknaden. Vidare redovisas de åtgärder för ökad sysselsättning som regeringen föreslår i den ekonomiska vårpropositionen liksom regeringens prognos för tillväxt, sysselsättning och arbetslöshet fram . 2 Sysselsättningspolitiken och utvecklingen på arbets- marknaden I tillväxtpropositionen (prop. 1995/96:25) lade regeringen fram en dagordning för sitt arbete att stärka tillväxten och sysselsättningen. Dagordningen har därefter fått sin konkreta utformning i ett flertal propositioner. Regeringens politik för ökad sysselsättning och minskad arbetslöshet bygger på fem grundstenar: De offentliga finanserna skall vara sunda och priserna stabila. Det krävs en bättre fungerande lönebildning för att arbetslösheten skall kunna halveras. Huvuddelen av sysselsättningsökningen bör ske i den privata sektorn. I den offentliga sektorn skall verksamheter prioriteras framför transfereringar. Skolan, vården och omsorgen utgör kärnan i välfärden. Arbetslösheten skall minskas huvudsakligen genom att fler människor får arbete eller utbildning som ger ökade möjligheter till arbete. Dessa grundstenar utgör i de följande avsnitten utgångspunkt för redogörelsen av de konkreta åtgärder som vidtagits inom ramen för sysselsättningspolitiken. I avsnitten ges även en bakgrund till de åtgärder som vidtagits samt en beskrivning av utvecklingen på några centrala områden. 2.1 offentliga finanser och stabila priser Regeringens ekonomiska politik har varit inriktad på att åstadkomma sunda offentliga finanser och stabila priser, för att därmed lägga en fast grund för ökad sysselsättning och högre tillväxt. Arbetet med att sanera de offentliga finanserna har resulterat i en omfattande och snabb budgetkonsolidering. Ett underskott på av BNP 1994 har bytts till ett överskott . En trovärdig budgetkonsolidering minskar osäkerheten om framtiden och har därmed en positiv inverkan på såväl företagens vilja att investera och anställa som på hushållens beslut om konsumtion, arbete och utbildning. Saneringen av de offentliga finanserna har medfört ett minskat lånebehov och en stabilisering av statsskulden. Därtill har inflationsförväntningarna minskat och tilltron till inflationsmålet på stärkts. Dessa faktorer har tillsammans skapat utrymme för väsentligt lägre räntor. Även ränte- differensen mot utlandet har minskat kraftigt. Den låga räntenivån har i sin tur bidragit till att industriinvesteringarna tagit ordentlig fart och att den privata konsumtionen börjat öka. De allmänna förutsättningarna för en snabb ökning av efterfrågan på arbetskraft har därmed påtagligt förbättrats. 2.2 Lönebildning Regeringen har senast budgetproposition framhållit att en halvering av arbetslösheten förutsätter en väl fungerande lönebildning. tillkallade regeringen en särskild utredare med uppdrag att lämna förslag om bland annat ett förstärkt förliknings- mannainstitut. Utredaren skall lämna sitt slutbetänkande . Löneökningar som inte motsvaras av högre produktivitet eller lönsamhet riskerar att ge upphov till höjda priser och därmed till en högre inflation. En bibehållen prisstabilitet framtvingar en stramare penningpolitik, vilket i sin tur verkar hämmande på tillväxt och sysselsättning. På motsvarande sätt möjliggör en väl fungerande lönebildning en högre tillväxt med bibehållen prisstabilitet. Det är också viktigt att de svenska löneökningarna inte blir högre än i våra viktigaste konkurrentländer. Om industrins kostnadsläge försämras tenderar kronans värde att minska vilket kan leda till höjda importpriser och ge upphov till inflationstendenser. har löneökningarna i industrin legat betydligt över löneökningarna i fjorton viktigaste konkurrentländer (). var de svenska löneökningarna i genomsnitt vilket var högre än i . Efter de mycket höga löneökningarna , ökade lönerna med 1997. I årets avtalsrörelse träffades överenskommelser först inom industrin. Förhandlingarna inom industrin bedrevs utifrån den nya förhandlingsordning som parterna enats om efter det att regeringen inbjöd parterna att gemensamt ge sin syn på hur lönebildningen kan reformeras. De avtal som slutits pekar på en årlig genomsnittlig löneökningstakt på (inklusive den av arbetsmarknadens parter beräknade löneglidningen). 2.3 Privat sysselsättning och företagande Huvuddelen av sysselsättningsökningen bör ske i den privata sektorn. En hög sysselsättning i privat sektor bidrar till att stärka de offentliga finanserna och är därför en grundförutsättning för bibehållandet av ett väl utbyggt välfärdssystem. Den privata sysselsättningen minskade kraftigt , framför allt inom tillverkningsindustrin och byggsektorn. har den privata sysselsättningen ökat, vilket framgår av diagram 2.2. Sysselsättningen inom industrin har ökat mest inom läkemedels- och telekommunikationsindustrin. Den största ökningen av den privata sysselsättningen har dock skett inom tjänstesektorn. Det är framför allt inom bank- och försäkringstjänster, uppdragstjänster samt personliga tjänster som sysselsättningen har ökat. Saneringen av de offentliga finanserna har medfört en kraftig räntenedgång och minskad osäkerhet om den ekonomiska politiken. Detta har i sin tur bidragit till att skapa ett gynnsamt investeringsklimat och därmed möjliggjort ökad sysselsättning i den privata sektorn. För att främja sysselsättningen inom den privata sektorn har vidare ett flertal åtgärder genomförts för att förbättra villkoren för företagande. Många av åtgärderna har varit särskilt riktade mot små och medelstora företag. Bland åtgärderna kan nämnas nedsättning av arbetsgivaravgiften, lättnader i ägarbeskattningen, möjligheter att kvitta underskott i nystartad näringsverksamhet mot inkomst av tjänst, rätt till tjänstledighet för att starta eget företag och ett treårigt program för småföretagsutveckling, förnyelse och tillväxt. En ny anställningsform överenskommen visstidsanställning har också införts i syfte att stimulera till nyanställningar. Reglerna är särskilt fördelaktiga för nya och mindre företag. Slutligen har Småföretagsdelegationen och fått i uppdrag att ta fram förslag på regelförenklingar. har antalet egenföretagare, exklusive jord- och skogsbruk, ökat med , trots en viss nedgång . har drygt 27 000 nya företag startats. sysselsatte de nystartade företagen sammanlagt cirka 50 000 personer, varav på heltid. Antalet konkurser har halverats och uppgick till drygt 10 000 företag med sammantaget cirka 20 000 anställda. Kvinnor är underrepresenterade bland egenföretagarna och svarar för cirka en fjärdedel av antalet egenföretagare. Kvinnor startade knappt en fjärdedel av de nya företagen 1995. Antalet kvinnliga egenföretagare, exklusive jord- och skogsbruk, har ökat med . För att främja kvinnligt företagande har särskilda åtgärder införts. Till dessa hör möjlighet till förlängt starta eget-bidrag, särskilda lånemöjligheter och affärsrådgivning. 2.4 Skola, vård och omsorg Kommunerna och landstingen har till följd av den ekonomiska utvecklingen ställts inför stora krav på anpassning av verksamheten. De ökade kostnaderna för arbetslösheten, i kombination med lägre skatteinkomster till följd av minskad sysselsättning, har gjort effektiviseringar och omprioriteringar i verksamheten nödvändiga. Neddragningarna har medfört betydande sysselsättningsminskningar och antalet anställda i den offentliga sektorn har minskat med 180 000 personer . Nedskärningarna har främst drabbat kvinnor, eftersom de utgör en majoritet av de anställda inom den offentliga sektorn. Neddragningarna har riskerat att leda till kvalitetsförsämringar inom skola, vård och omsorg. Genom sitt val att prioritera verksamheter före transfereringar har regeringen undantagit de generella bidragen till kommunerna från budgetsaneringen. I och med saneringen av de offentliga finanserna har utrymme skapats för att tillföra mer pengar till kommunerna. har därför beslutat om en nivåhöjning av resurserna till kommunerna på , varav . Tillskottet bör ge kommuner och landsting goda förutsättningar att förstärka kvaliteten i skola, vård och omsorg. Vidare bör tillskottet ge möjligheter för kommuner och landsting att behålla och i många fall öka antalet sysselsatta. Som framgår av diagram 2.2 har antalet sysselsatta i den offentliga sektorn upphört att minska. En uppgång i antalet nyanmälda lediga platser inom vård och omsorg tyder också på en ökad efterfrågan på arbetskraft i offentlig sektor. Genom den höga andelen kvinnor i offentlig sektor, kommer tillskotten av ytterligare resurser till kommunerna främst att påverka sysselsättningen för kvinnor. 2.5 Arbets- och kompetenslinjen 2.5.1 Utbildning och kompetensutveckling En av grundstenarna i regeringens sysselsättningsstrategi är en flerårig satsning på utbildning och kompetensutveckling på alla nivåer i samhället. Utbildning är ett viktigt medel för att varaktigt höja sysselsättningen och förbättra möjligheterna till arbete för de arbetslösa. Detta gäller i än högre grad om utbildningsinsatserna riktas till lågutbildade. Arbetslösheten ökade kraftigt för samtliga utbildningsgrupper i samband med den ekonomiska krisen . Mest steg arbetslösheten för män och kvinnor med en utbildning på högst gymnasienivå. Även om de högutbildades arbetslöshet har ökat kraftigt , har de eftergymnasialt utbildade haft den lägsta arbetslösheten. Att de högutbildade klarat krisen bättre än lågutbildade hänger samman med att det framför allt är arbeten som bara kräver grundläggande färdigheter som har fallit bort. Vuxenutbildning startade ett femårigt nationellt kunskapslyft med inriktning främst mot arbetslösa som helt eller delvis saknar treårig gymnasial utbildning. Genom kommer antalet platser i vuxenutbildningen uppgå till 140 2000 (inklusive platserna inom folkbildningen). Enligt uppföljning var 106 600 av totalt 185 000 vuxenstuderande antagna inom . Det motsvarar 94 000 heltidsstudieplatser på gymnasienivå. Två tredjedelar de studerande utgjordes av kvinnor. Knappt hälften av kvinnorna och drygt hälften av männen är . TABELL 2.1 REGERINGENS UTBILDNINGS- SATSNINGAR, ANTAL PLATSER 1997 - 2000. ACKUMULERAT ANTAL HT1998 Vuxenutbildning inkl. basår och Kvalificerad yrkesutbildning 101 500 114 300 122 800 130 000 Folkbildning 10 000 10 000 10 000 10 000 Högskola 15 000 30 000 45 000 60 000 Totalt 126 500 154 300 177 800 200 000 Källa: Ekonomiska vårproposition (prop. 1996/97:150). () har beviljat drygt 77 000 individer särskilt utbildningsbidrag för studier inom och inom övrig vuxenutbildning. Av dessa uppskattas vara arbetslösa. På basis av CSN:s uppskattning av andelen arbetslösa som uppbär särskilt utbildningsbidrag och uppgifter om antalet registrerade elever vid det gymnasiala , torde andelen arbetslösa inom det gymnasiala uppskattas till 50 - . Kvalificerad yrkesutbildning pågår en försöksverksamhet med eftergymnasial kvalificerad yrkesutbildning (KY). Regeringen föreslog vårproposition att den kvalificerade yrkesutbildningen skulle tillföras ytterligare drygt 4 000 platser . Denna utbyggnad sker mot bakgrund av att intresset från såväl arbetslivet som de sökande har varit mycket stort. föreslog vårproposition en utökning av antalet permanenta högskoleplatser med totalt 60 000 . Av dessa har 45 000 platser fördelats. Hälften utgörs av utbildning inom den naturvetenskapliga/tekniska sektorn. Vad gäller de 15 000 platser som finns kvar att fördela förutses drygt hälften tillfalla den naturvetenskapliga/tekniska sektorn. 2.5.2 Arbetsmarknadspolitik Regeringens arbetsmarknadspolitik syftar till att effektivisera matchningen mellan arbetssökande och lediga platser och underlättar därmed en ökning av sysselsättningen när konjunkturen nu tar fart. Arbetslinjen är en viktig komponent i en aktiv arbetsmarknadspolitik. Aktiva åtgärder skall sättas in för att motverka långtidsarbetslöshet och öka de arbetslösas anställbarhet. Konjunkturberoende åtgärder I takt med att aktivitetsnivån i ekonomin ökade ökade också företagens efterfrågan på arbetskraft. Antalet nyanmälda lediga platser ökade med . Det är särskilt inom verkstadsindustrin, utbildningsväsendet, hälso- och sjukvården samt inom uppdragsverksamhet såsom data och IT, som en påtaglig uppgång har skett. Mot bakgrund av det förbättrade arbetsmarknadsläget och risken för att det uppstår inflationsdrivande flaskhalsar till följd av brist på viss yrkeskompetens, har regeringen vidtagit en rad åtgärder för att anpassa de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna till den ökade efterfrågan på utbildad arbetskraft. När det gäller arbetsmarknadsutbildning har regeringen beslutat att ge ökade resurser till mer kostsamma åtgärder i form av yrkesinriktad utbildning. Denna satsning innebär att andelen personer i arbetsmarknadsutbildning ökar . minskar volymen för praktikåtgärder. För att möta den ökade efterfrågan på yrkesutbildad personal inom IT-området har ett nationellt program för IT- utbildning införts inom ramen för arbetsmarknadsutbildningen. Programmet, som startade , skall pågå och väntas omfatta totalt 10 000 personer. Målgruppen är främst arbetslösa, men även anställda som har behov av att förnya eller byta arbetsuppgifter kan komma i fråga. TABELL 2.2 ANTAL PERSONER I KONJUNKTURBEROENDE ARBETSMARKNADSPOLITISKA ÅTGÄRDER MARS 1997 OCH MARS 1998 MARS 97 MARS 97 MARS 98 MARS 98 MÄN KVINN OR MÄN KVINN OR I arbetskraften Beredskapsarbete 4016 2709 1420 1017 Rekryteringsstöd 3137 1608 670 290 Utbildningsvikariat 1108 3826 157 455 Starta eget-bidrag 6899 4541 6634 6203 Offentliga tillfälliga arbeten (OTA) 1993 1895 3727 3470 Resursarbete 0 0 910 3806 Anställningsstöd 0 0 5027 3675 Ej i arbetskraften Arbetsmarknadsutbil dning 2114 7 2186 3 2360 9 2119 2 Arbetslivsutveckling 3043 1 2809 8 2494 4 2266 1 Kommuners ansvar för ungdomar 6847 1064 1 5822 9498 Datortek 7200 9654 6773 8261 Arbetsplatsintrodukt ion 1983 0 1894 6 1428 9 1285 4 Yrkesinriktad rehabilite-ring () 3786 3745 4587 4460 Utvecklingsgaranti för ungdomar 0 0 741 548 IT-utbildning 0 0 95 29 Projektarbete 0 0 43 48 Summa åtgärder 10639 4 10752 6 99448 98467 Källa: deltog i genomsnitt 190 000 personer i konjunkturberoende åtgärder, vilket motsvarar av arbetskraften. Inte var antalet deltagare lägre än 160 000. I takt med att konjunkturen vänder uppåt och fler arbetslösa kvinnor och män väljer att komplettera sin utbildning, minskar behovet av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Antalet personer i de konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska åtgärderna har minskat från 214 000 personer till 198 000 personer . Långtidsinskrivna Antalet långtidsinskrivna vid arbetsförmedlingarna, d.v.s. personer som varit kontinuerligt inskrivna som arbetslösa eller i arbetsmarknadspolitiska åtgärder, uppgick till 105 000 personer, eller av alla inskrivna (se diagram 2.3). Männen utgör av de långtidsinskrivna. var drygt hälften av de långtidsinskrivna öppet arbetslösa. En förhållandevis stor del av de långtidsinskrivna utgörs av utsatta grupper som arbetshandikappade och utomnordiska medborgare. Andelen arbetshandikappade uppgår till och utomnordiska medborgare till av de långtids inskrivna. 1998 har antalet långtidsinskrivna minskat med 20 000 personer. Minskningen förklaras huvudsakligen av deltagande i och den tillfälliga avgångsersättningen för långtidsarbetslösa . Ungdomsarbetslöshet Arbetslösheten för ungdomar i åldrarna nådde sin högsta nivå . Den har därefter minskat och uppgick och , för kvinnor och för män (se diagram 2.4). Medan den sjunkande arbetslösheten för personer till stor del kan tillskrivas satsningen på vuxenutbildning (), har nedgången i arbetslöshet hos de unga sin viktigaste förklaring i den förstärkta satsningen på högskoleutbildning. Dessutom gynnas ungdomarna påtagligt av den förbättrade konjunkturen. Ungdomsarbetslösheten angrips genom olika åtgärder på lokal nivå. har kommunerna en möjlighet att ta ett samlat ansvar för arbetslösa ungdomar upp t.o.m. . Kommunerna anordnar individanpassad praktik eller annan verksamhet i syfte att underlätta inträdet på arbetsmarknaden eller i reguljär utbildning. utvärdering visade att merparten av ungdomarna kunnat gå vidare till arbete eller till studier. har kommunerna en skyldighet att garantera en aktiverande åtgärd på heltid för arbetslösa ungdomar i åldrarna , den s.k. utvecklingsgarantin. Senast skall den unge ha getts en utvecklande aktivitet. Arbetsförmedlingen skall tillsammans med den unge utarbeta en individuell handlingsplan som skall bedöma den unges möjligheter att få ett arbete på den reguljära arbetsmarknaden, genomgå en reguljär utbildning eller delta i en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. 3 Sysselsättningssamarbetet inom EU 3.1 Bakgrund kunde medlemsstaterna enas om det s.k. Amsterdamfördraget som innehåller ett antal förändringar av de fördrag som styr samarbetet inom EU. I Amsterdamfördraget finns en ny avdelning om sysselsättning som har stora likheter med det förslag som presenterade i arbetet som föregick antagandet av Amsterdamfördraget. Liksom tidigare ligger huvudansvaret för sysselsättnings- och arbetsmarknadspolitiken på de enskilda medlemsstaterna. Fördragsförändringarna innebär ett ökat erfarenhetsutbyte mellan länderna liksom jämförelser av utvecklingen på arbetsmarknaden. Samordnings- och övervakningsförfarandet har stärkts och rådet kan lämna rekommendationer till enskilda medlemsstater. Vid toppmötet om sysselsättning i antogs slutsatser om riktlinjer för sysselsättningen och antogs sysselsättningsriktlinjerna av rådet. I slutsatserna från toppmötet utvecklas också synen på den procedur för samordning och övervakning som Amsterdamfördraget och sysselsättningsriktlinjerna innebär. Riktlinjerna skall infogas i nationella handlingsplaner för sysselsättningen som utarbetas av medlemsstaterna i ett flerårigt perspektiv. Varje medlemsstat skall ta hänsyn till samtliga riktlinjer. Det betonas i slutsatserna från toppmötet att ländernas olika förutsättningar när det gäller de problem som tas upp i riktlinjerna kommer att ta sig uttryck i olika lösningar och prioriteringar anpassade till förhållandena i varje land. 3.2 Riktlinjerna för sysselsättning EU:s sysselsättningsriktlinjer är indelade i fyra huvudområden; att förbättra anställbarheten, att utveckla företagarandan, att uppmuntra företagens och de anställdas anpassningsförmåga och att stärka jämställdhetspolitiken. Inom varje huvudområde finns ett antal riktlinjer som anger vad länderna bör göra och i vissa fall finns konkreta mål som länderna skall sträva efter att uppnå. Regeringen konstaterar i den svenska handlingsplanen att regeringens sysselsättningspolitik ligger väl i linje med riktlinjernas rekommendationer. Regeringen välkomnar särskilt att jämställdhetspolitiken är ett eget huvudområde. Vidare delar regeringen till fullo riktlinjernas inriktning på att arbetskraftens anställbarhet måste främjas genom att aktiva åtgärder, med betoning på utbildning och kompetensutveckling, prioriteras framför passivt kontantstöd. uppfyller i de flesta fall de mål och intentioner som riktlinjerna ger uttryck för. I flera fall är regeringens ambition mer långtgående än vad riktlinjerna anger. handlingsplan för sysselsättning ingår som bilaga 4 i den ekonomiska vårpropositionen. 4 Regeringens förslag ekonomiska vårproposition befinner sig nu i en period av god ekonomisk tillväxt. har den öppna arbetslösheten sjunkit kraftigt och uppgick till . Den goda tillväxten väntas bestå , vilket kommer att bidra till en ökad sysselsättning i den privata sektorn. De redan beslutade tillskotten till kommunerna har bidragit till att stabili sera sysselsättningen inom kommuner och landsting. I den ekonomiska vårpropositionen presenterar regeringen hur dess sysselsättnings- och tillväxt- strategi vidareutvecklas inom sex områden av central betydelse för framtid och välfärd. Det handlar om ytterligare satsningar på utbildning, om att främja informationsteknologi, att främja ekologisk hållbarhet, att främja företagande, att stärka Europasamarbetet samt att arbeta för ett för alla. Dessutom föreslår regeringen att kommunerna tillförs ytterligare resurser samt att vissa förändringar görs inom arbetsmarknadspolitiken. De åtgärder som regeringen föreslår kommer att ytterligare förstärka den positiva utveckling på arbetsmarknaden som förutspås för . 4.1 Kunskap och kompetens Inom vuxenutbildningen tillkommer enligt tidigare beslut 140 000 platser - 2000. Ett särskilt utbildningsbidrag i nivå med arbetslöshetsersättningen infördes för det första studieåret. För att möjliggöra ett fortsatt brett deltagande ges under /99 en möjlighet att studera på det särskilda utbildningsbidraget ett andra år. En försöksverksamhet med kvalificerad yrkesutbildning inleddes . Försöksverksamheten förlängs nu till och med och antalet platser utökas med . Regeringen avser att genomföra ett tio- punktsprogram för kvalitet och likvärdighet i skolan. Bland annat kommer krav på kvalitetsförbättringar att ställas. Vidare görs insatser för att stärka undervisningen i naturvetenskap och teknik. Ett nationellt handlingsprogram för att stimulera IT- användning i skolan skall presenteras. 4.2 Delaktighet i informationssamhället I den nya informationstekniken ligger stora möjligheter till förändring. Här finns både tillväxtpotential för samhället som helhet och utsikter att nå ökad effektivitet, en bekvämare vardag och ett bättre liv. Regeringen har satsat - 1999 på ett nationellt program för IT-utbildning. Programmet är ett resultat av en överenskommelse mellan regeringen, och företrädare för IT-företagen (se avsnitt 2.5.2). Regeringen föreslår att ytterligare avsätts - 2001 för särskilda åtgärder varvid tyngdpunkten bör läggas på skolan. 4.3 Hållbara stimuleras teknisk utveckling och tillkomsten av nya arbeten genom att satsas på energiinvesteringar, infrastruktur och lokala investeringsprojekt i landets kommuner. har avsatts till ett femårigt program för ekologiskt hållbar samhälls- utveckling. Programmet avser i första hand kretsloppsanpassning av befintlig bebyggelse och infrastruktur. har regeringen avsatt 5,4 miljarder för de lokala investeringsprogrammen för att främja ekologiskt hållbar utveckling.