prop · GL03122 · 1998-01-01 00:00:00 — Det är en svensk målsättning att effektivare utnyttja befintliga resurser inom de statliga myndigheterna, utrikesrepresentationen och näringslivet för att främja en ökad handel och investeringar. Strävan att öka handel och investeringar behöver ges en tydligare profil. och förstärkt rapportering, liksom fokusering på kontaktskapande aktiviteter för att stödja svenska företag som intresserar sig för afrikanska marknader med utvecklingspotential och främja afrikanska företags exportintressen på den svenska marknaden, bör vara centrala inslag i en förnyad Afrikapolitik. Exportfrämjande insatser framstår som särskilt önskvärda i , då bristen på information och osäkerhet om villkoren på marknaderna kan verka hämmande för det enskilda företaget. Ekonomiskt gynnsamma affärer på lovande marknader riskerar att inte bli av utan ett samfällt brobyggande . Flera tongivande länder, t.ex. , har uppmärksammat detta förhållande och därför kraftigt ökat sin främjandeverksamhet i . Det svenska exportfrämjandet i bedrivs främst av utlandsmyndigheterna i nära samverkan med Exportråd. uppgift är att initiera, samordna, marknadsföra och genomföra åtgärder för att främja svensk export. har till uppgift att främja exporten genom att utfärda olika typer av garantier, i synnerhet exportkreditgarantier. AB tillhandahåller medel- och långfristiga exportkrediter, bl.a. statsstödda exportkrediter. har av ekonomiska skäl dragit ned verksamheten i och är endast representerat med ett kontor i , vars ansvar dock täcker hela södra . Det kan också konstateras att har ett brett samarbete med olika intressenter, t.ex. handelskamrarna, som i viss mån kompenserar för avsaknaden av en bred, direkt täckning av . Främjandearbetet har två sidor. Det är av yttersta vikt för kontinentens ekonomiska utveckling att får möjlighet att exportera varor och tjänster inom sektorer där man är konkurrenskraftig. verkar aktivt inom EU och i WTO för att liberalisera handeln med jordbruksprodukter, vilket skulle gynna afrikanska producenter. verkar även för att de afrikanska länderna skall liberalisera sin import. En likaledes viktig uppgift handlar om att informera afrikanska producenter om de faktiska möjligheterna på den svenska marknaden och om marknadens krav på produktutformning och kvalitet. Här har Sida och ambassaderna en viktig roll att fylla, i samarbete med näringslivets organisationer i /Svensk handel och handelskamrarna. Sida kan även genom stödet till näringslivssamarbete och uppbyggnad av fungerande kapitalmarknader bidra till att stärka de afrikanska ländernas möjligheter att delta i ett ökat ekonomiskt utbyte. bidrar direkt till att främja svenska investeringar i i samverkan med lokala parter och också till riskkapitalförsörjning genom insatser i s.k. venture capital-fonder. För att främja handel och investeringar med kommer bl.a. att: ¤ utveckla samarbetet mellan näringslivet och staten. Bl.a. kommer särskilda svenska handelsstrategier att utvecklas för i samarbete mellan UD, och berörda utlandsmyndigheter; ¤ upprätta en referensgrupp med representanter från näringslivet och dess organisationer knuten till UD; ¤ förbättra kunskapen i om affärsmöjligheter i genom ökad rapportering i ekonomiska/handelspolitiska och affärsrelevanta frågor från utlandsmyndigheterna i och förbättrad bevakning av för relevant upphandling i internationella organisationer; ¤ stödja en utveckling av den afrikanska exporten till och den europeiska marknaden. Målsättningen är att öka det tekniska bistånd som går till handelsutvecklande insatser i både bilateralt, multilateralt och genom EU:s gemensamma bistånd. Sida kommer även i fortsättningen att i samarbete med handelskamrar och /Svensk handel ge stöd till import av afrikanska varor; ¤ genom riskkapitalsatsningar via medverka till överföring av svenskt näringslivskunnande till . En ny Afrikapolitik skall bygga vidare på landvinningar som redan gjorts. I många länder, framför allt i södra och östra , har byggt upp en stark närvaro. Omfattande, långvariga och nära kontakter med dessa länder har skapat goda förutsättningar för ett fortsatt och utvidgat samarbete. Med dessa länder bör den politiska dialogen fortsätta och fördjupas, som ansträngningar görs att bredda den svenska närvaron och öka det ekonomiska utbytet. Utvecklingssamarbetet kommer att fortsätta att vara omfattande men kan behöva anpassas för att bättre svara mot de mål som angivits ovan. Detta kan innebära nya arbetsformer, tyngdpunktsförskjutningar mellan biståndssektorer och/eller koncentration av insatser till färre program. I , framför allt i Stora sjöregionen, behövs en delvis annan typ av insatser. Situationen i denna region och den framtida utvecklingen där är den viktigaste frågan för fred och säkerhet i som helhet. Stora motsättningar internt och mellan länderna med ett stort antal offer samt frånvaron av framsteg i regionala och interna freds- och försoningsprocesser har lett till en situation, som hotar stabiliteten inte bara i regionen, utan också innebär spridningsrisker till andra delar av kontinenten. har maktskiftet i skapat möjligheter för en regional nystart, som inte får försittas. Det finns i regionen förhoppningar att , utan kolonial belastning och med en ökande närvaro i området (i och genom Sida- utsända i och ), skall kunna spela en roll i ansträngningarna att bidra till en lösning på kriserna. I denna region, där flera regeringar ser med misstro på FN-systemet och det internationella samfundet i stort, kan också med sin speciella Afrikaprofil, ha möjligheter att nå fram inte bara med bistånd, utan också med budskap som bidrar till att återupprätta förtroendet. Svenska kyrkor och samfund har i flera av dessa länder bidragit till ett svenskt förtroendekapital, som kan användas i brobyggande syfte. I har med några undantag haft en begränsad roll. Mot bakgrund av den delvis dynamiska utvecklingen i regionen och de nya politiska mönster, som gör sig gällande, bör denna roll nu förstärkas. Den svenska Afrikapolitiken måste bättre täcka in också denna viktiga del av kontinenten, med ett 20-tal länder stadda i olika typer av förändringsprocesser. Denna målsättning motsvaras av ett västafrikanskt intresse av att bredda kontakterna utöver det traditionella mönstret. Ett annat skäl för oss att närmare följa utvecklingen i är vårt EU- medlemskap. EU:s bistånd till regionen är omfattande. God kunskap om utvecklingen i olika länder i regionen ökar våra möjligheter att påverka EU-samarbetet inte bara på det biståndspolitiska planet utan också på andra områden. Regionen lämpar sig väl för ett ökat samarbete, med många aktörer inblandade och en relativt hög grad av ömsesidighet. Bl.a. bör det svenska näringslivet stimuleras att intressera sig mer för regionen. Möjligheterna till ett utbyggt kulturutbyte är också stora. I finns vidare en stark strävan till regionalt samarbete, både politiskt och ekonomiskt, som bör stödjas av , bilateralt och via EU och multilaterala organisationer. Konfliktförebyggande och konfliktlösning ingår som en allt viktigare del av detta regionala samarbete, som utgör ett av de mest framgångsrika afrikanska exemplen på det ekonomiska området. Som framgått ovan är en mycket heterogen region, som inbegriper både några av kontinentens rikaste och några av dess fattigaste länder. I framför allt ett par av de sistnämnda finns skäl att bygga ut ett svenskt utvecklingssamarbete, som redan inletts i första hand via enskilda och multilaterala organisationer. Miljösamarbete, bl.a. kring ökenfrågor, är ett sådant redan etablerat område, insatser för att främja demokratin ett annat. Den jämförelsevis mindre distinkta svenska rollen i medför att EU-dimensionen av svensk politik här får särskild tyngd. EU:s närvaro, bistånd och inflytande är betydande. I det frankofona blir medlemskap av EU därmed ett primärt instrument, som dock successivt behöver kompletteras med förstärkt närvaro på plats. En sådan övervägs , inom ramen för utrikesförvaltningens resurser. Möjligheten att internt påverka den gemensamma EU-politiken är således central och blir särskilt viktig i arbetet med att utforma Lomé- samarbetets nästa fas. Dialog, koherens och partnerskap bör återupprättas som styrinstrument för samarbetet. Partnerskap och samarbete, som utökas i djup, bredd och kvalitet, förutsätter kunskap och närvaro. Den svenska utlandsrepresentationen spelar därför stor roll. Den 1995 genomförda fördjupade integrationen av ambassaderna och Sidas fältkontor i programländerna har fört med sig en bättre samordning och ett bättre utnyttjande av resurserna i . Den har också inneburit att officiella närvaro i , som den förstärkts, kommit att omfatta fler länder. Närvaron förblir ändå, som nämnts, starkt koncentrerad till de södra och östra delarna av kontinenten. Många av de västafrikanska länderna bevakas av Stockholmsbaserade ambassadörer. Detta system bör förändras, så att tillgängliga resurser istället koncentreras på plats i regionen. Kombinationen av en stark Afrikakompetens i , fördelarna av det integrerade arbetssättet i det omorganiserade och en bättre utnyttjad fältrepresentation ökar möjligheterna för att aktivt bidra i det internationella samarbetet. är det klart att det är bara om de ambitioner som uttryckts i denna skrivelse delas av stora delar av det svenska samhället, folkrörelser, enskilda organisationer, idrottsföreningar, kulturutövare, akademiska institutioner, enskilda företag och näringslivets organisationer, liksom av enskilda människor, som en ny fas av intensivt utbyte mellan de svenska och afrikanska samhällena kan förverkligas. AVS De länder i , och som ingår i Lomésamarbetet med EU BAWATA i (förkortning av dess namn på swahili) COMESA Common Market for Eastern and Southern EAC East African Cooperation ECA Economic Commission for ECOMOG Economic Community of ECOWAS Economic Community of West African States ESAF Enhanced Structural Adjustment Facility General on Tariffs and Trade GCA Global Coalition for GUSP Gemensam utrikes- och säkerhetspolitik (EU) HIPC Heavily Indebted Poor Countries Internationella jordbruksutvecklingsfonden () IFI International Financial Institutions IGAD Inter-Governmental Authority on Development MUL Minst utvecklade länder NORSAD Nordic/Southern African Development för ekonomiskt samarbete och utveckling (Organization for Economic Co-operation and Development) PAIGC Partido Africano da Independência da Guiné e Cabo PTA Preferential Trade Area for Eastern and Southern SACU Southern African Customs Union SADC Southern Development Community SHIA Svenska handikapporganisationers internationella biståndsförening (Solidarity, Humanity, International Aid) SPA Special Programme of Assistance for UBV Utbildning för biståndsverksamhet UDEAC Union douanière et économique de l'''' UEMOA Union économique et monétaire ouest-africaine för handel och utveckling (on Trade and Development) UNDP United Nations Development Programme (United Nations Children''''s Fund) Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , och . Regeringen beslutar skrivelse 1997/98:122 i förändring. En förnyad svensk Afrikapolitik inför 2000-talet.