prop · GL032 · 1998-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1997/98:2 Hållbart fiske och jordbruk Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen lämnas förslag till ett utbyggt miljöersättningsprogram för jordbruket. Mål föreslås för ett nytt program för att minska hälso- och miljöriskerna vid användning av bekämpningsmedel i jordbruket och trädgårdsnäringen. Förslagen är en del av det pågående arbetet för att åstadkomma ett hållbart fiske och jordbruk med tonvikt på de ekologiska aspekterna. I propositionen ges en samlad beskrivning av detta arbete liksom regeringens bedömningar av det fortsatta arbetets inriktning. På fiskets område redovisas åtgärder för ett hållbart fiske. En ökad satsning görs för en förbättrad fiskevård. I arbetet med den framtida fiskeripolitiken skall genom tillämpning av försiktighetsprin- cipen aktivt verka för ett långsiktigt och ekonomiskt bärkraftigt fiske genom att integrera miljöaspekter och beakta ekologiska krav. Genomfö- randet av den internationella aktionsplanen för Östersjölaxen skall prio- riteras. På jordbrukets område redovisas åtgärder för ett hållbart jordbruk. EG:s gemensamma jordbrukspolitik måste förändras mot en ökad miljö- anpassning. Sektorsansvaret och näringens ansvar för jordbrukets miljö- frågor är viktiga utgångspunkter i miljöarbetet. Innehållet behandlar åt- gärder för att minska växtnäringsförlusterna från jordbruket och minska riskerna vid användning av bekämpningsmedel i jordbruket och träd- gårdsnäringen liksom behovet att öka den ekologiska produktionen samt att bevara den biologiska mångfalden och de växtgenetiska resurserna. Mål föreslås för ett nytt program för att minska hälso- och miljörisker- na vid användning av bekämpningsmedel i jordbruket och trädgårds- näringen. Förslag lämnas till ett utbyggt miljöersättningsprogram för jordbruket. Det utbyggda miljöprogrammet tar hänsyn till behovet av ytterligare me- del för att öka måluppfyllelsen. Detta sker genom höjda ersättningsnivåer och utökade arealmål för vissa åtgärder. Administrativa förenklingar ge- nomförs så långt det är möjligt utan att miljöambitionerna sänks. Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 5 2 Ärendet och dess beredning 5 3 Inledning till propositionen och de förslag som däri lämnas 6 4 Fisket i ett globalt perspektiv 9 5 Den gemensamma fiskeripolitiken 12 6 Mellanstatliga organisationer på fiskets område 15 6.1 Nordsjösamarbete 16 6.2 Östersjösamarbete 17 6.3 Nordiskt fiskerisamarbete 18 7 Hållbart fiske i 19 7.1 Sektorsansvar på fiskets område 21 7.2 Styrmedel för ett hållbart fiske 22 7.3 Forskning 23 8 Åtgärder för biologisk mångfald på fiskets område 24 8.1 Aktionsplan för biologisk mångfald på fiskets område 24 8.2 Fiskevården 26 8.3 Östersjölaxen 28 9 Det framtida miljöarbetet på fiskets område 33 10 Jordbrukets globala miljöfrågor 34 11 Jordbrukets miljöfrågor i närområde 38 12 Europeiska gemenskapens jordbrukspolitik och rörande jordbrukets miljöfrågor 40 12.1 Europeiska gemenskapens jordbrukspolitik 40 12.2 Miljöeffekter av den gemensamma jordbrukspolitiken 41 12.3 Behov av fortsatt reformering av den gemensamma jordbrukspolitiken 42 12.4 för jordbrukets miljöfrågor 44 12.5 Uppföljning och utvärdering 47 13 Hållbart jordbruk i 48 13.1 Det svenska jordbruket 48 13.2 Kriterier för ett hållbart jordbruk 49 13.3 Näringens miljöansvar och myndigheternas sektorsansvar 50 13.4 Styrmedel för ett hållbart jordbruk 51 13.5 Forskning 53 14 Åtgärder för ett hållbart svenskt jordbruk 54 14.1 Ett utbyggt miljöersättningsprogram 54 14.1.1 Delprogram för bevarande av odlingslandskapets biologiska mångfald och kulturmiljövärden 56 14.1.2 Delprogram för miljökänsliga områden 58 14.1.3 Delprogram för främjande av ekologisk produktion 59 14.1.4 Behov av nya miljöåtgärder 60 14.1.5 Ett nytt miljöprogram för nästa femårsperiod 62 14.2 Jordbrukets växtnäringsförluster 63 14.3 Bekämpningsmedel i jordbruket och trädgårdsnäringen 66 14.4 Ekologisk produktion 71 14.5 Genteknik 73 14.6 Växtgenetiska resurser 74 14.7 Biologisk mångfald inom jordbruket och rennäringen 77 14.8 Kadmium 80 15 Produktion av förnybara energislag inom jordbruket 81 16 Det framtida miljöarbetet på jordbrukets område 82 Bilaga: Förklaring till förkortningar 86 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 87 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1. ett utbyggt miljöersättningsprogram för jordbruket inom ramen för rådets förordning (EEG) nr 2078/92 av om produk- tionsmetoder inom jordbruket som är förenliga med miljöskydds- och na- turvårdskraven, (avsnitt 14.1.4), 2. mål för ett program för perioden 2001 avseende användning av bekämpningsmedel i jordbruket och trädgårdsnäringen, (avsnitt 14.3). 2 Ärendet och dess beredning I regeringsförklaringen framhöll statsministern att skall vara en pådrivande internationell kraft och ett föregångs- land i strävan att skapa en ekologiskt hållbar utveckling. lämnade regeringen till skrivelsen På väg mot ett ekologiskt hållbart samhälle (skr. 1996/97:50). Skrivelsen belyser det pågående ar- betet med att utveckla strategier för ekologisk hållbarhet inom olika sam- hällssektorer. Regeringen beslöt att tillsätta en delegation för ekologiskt hållbar utveckling. Med utgångspunkt i delegationens arbete presenterade regeringen i den ekonomiska vårpropositionen (prop. 1996/97:150, bet. 1996/97:FiU20, rskr. 1996/97:284) ett förslag till ett lokalt investeringsprogram för eko- logisk hållbarhet samt en gemensam plattform för det fortsatta arbetet. Regeringen uttalar i nämnda proposition sin ambition att i budgetproposi- tion presentera ytterligare ett steg i arbetet att föra vidare mot målet om en ekologiskt hållbar utveckling. Regeringen överlämnar till ett handlingsprogram för det på- gående och kommande arbetet för en ekologiskt hållbar utveckling inom alla samhällssektorer i form av en skrivelse Ekologisk hållbarhet (skr. 1997/98:13) i samband med budgetpropositionen . De övergripande målen för ett ekologisk hållbart samhälle är att skyd- da miljön och människors hälsa, att använda jordens resurser effektivt och att nå en hållbar försörjning. Det krävs åtgärder inom samtliga poli- tikområden för att föra mot ekologisk hållbarhet. I denna propo- sition presenterar regeringen förslag till åtgärder för ett hållbart fiske och jordbruk. Myndigheternas sektorsansvar och näringarnas eget miljöansvar utgör grundläggande principer i det svenska miljöarbetet. Såväl som har ett formellt sektorsansvar för miljön, vil- ket omfattar myndigheternas ansvar för att aktivt verka för att minska nä- ringarnas miljöbelastning. Ett kontinuerligt arbete pågår för att förbättra miljöanpassningen och utveckla miljöarbetet. Som ett led i detta arbete har regeringen i skilda uppdrag till myndigheterna efterfrågat underlag för att bättre belysa miljöfrågorna i sektorerna liksom förslag till åtgär- der. redovisade och till rege- ringen aktionsplaner för bevarande och hållbart nyttjande av den biolo- giska mångfalden inom jordbruket, rennäringen och fiskets område. Rap- porterna har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna och en remissammanställning finns tillgänglig i (dnr M95/5058/4). Aktionsplanerna behandlas i avsnitt 8.1 och 14.7. I en rapport till regeringen redovisade förslag till åtgärder för laxen i i rapporten i sikte. Rapporten har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna och remissytt- randena finns tillgängliga i (dnr Jo96/415). Rap- porten behandlas i avsnitt 8.3. I en rapport till regeringen redovisar Jordbruks- verket och Kemikalieinspektionen förslag till handlingsprogram för att minska hälso- och miljöriskerna vid användningen av bekämpningsmedel i jordbruket och trädgårdsnäringen. Rapporten har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna och remissyttrandena finns tillgängli- ga i (dnr Jo96/623). Handlingsprogrammet be- handlas i avsnitt 14.3. har i en rapport till regeringen re- dovisat förslag till en aktionsplan med målsättningen att av landets åkerareal bör vara ekologiskt odlad . Rapporten har remissbe- handlats. En förteckning över remissinstanserna och remissyttrandena finns tillgängliga i (dnr Jo96/579). Aktionspla- nen behandlas i avsnitt 14.4. En utvärdering och översyn av miljöersättningsprogrammet för jord- bruket, det s.k. miljöprogrammet, har redovisats till re- geringen av i samråd med och Riksan- tikvarieämbetet. Rapporten har remissbehandlats. Därefter har regeringen utarbetat ett förslag till utbyggt miljöprogram, vilket har remissbehand- lats. Förteckningar över remissinstanserna och sammanställningar av remissyttrandena finns tillgängliga i (dnr Jo97/1194 och dnr Jo97/2074). Rapporten behandlas i avsnitt 14.1. I en rapport till regeringen har i samråd med Natur- vårdsverket och redovisat förslag till hur den gemensamma jordbrukspolitikens miljöeffekter fortlöpande kan följas och utvärderas. Rapporten behandlas i avsnitt 12.5. 3 Inledning till propositionen och de förslag som däri lämnas I denna proposition redovisas med tonvikt på det nationella planet re- geringens bedömningar och dessutom vissa förslag när det gäller åtgärder för ett hållbart fiske och jordbruk. tillsattes inom FN en särskild kommission under ledning av med uppgift att definiera begreppet hållbar ut- veckling och att ange hur en sådan skulle uppnås. Kommissionen definie- rade hållbar utveckling som en "utveckling som tillfredsställer dagens be- hov utan att äventyra möjligheterna för framtida generationer att tillfreds- ställa sina behov". arbete var dock inte starten för det interna- miljöarbetet. hölls i FN:s första stora miljökonferens. Valet av plats för konferensen var ett erkännande av som en pådrivande kraft i miljöarbetet. Brundtlandkommissio- nens arbete var en viktig milstolpe genom sitt betonande av sambandet mellan ekologisk hållbarhet å ena sidan och ekonomisk och social ut- veckling å den andra. En social och ekonomisk utveckling, som inte be- aktar nödvändigheten av att upprätthålla och förnya naturresursbasen, blir en omöjlighet och kommer att förbytas i sin motsats till- bakagång i stället för utveckling. Men sambandet gäller också omvänt. Ekologisk hållbarhet måste vara förenlig med ekonomisk och social ut- veckling. Det var också mot bakgrund av den insikten som kommissio- nen tillsattes. Människans strävan efter ökad välfärd och mer rättvis fördelning av re- surser måste bejakas. Arbetet för ekologisk hållbarhet kommer inte att kunna få genomslag om det inte kan förenas med ekonomisk tillväxt och en positiv social utveckling. Det är den oerhört stora utmaning vi står in- för. Den kräver djupt engagemang av politiska partier, företag, myndig- heter, föreningsrörelse, men framför allt av enskilda människor. Vid om miljö och utveckling antogs en , vilken innehåller avsnitt om hållbart jordbruk och lands- bygdsutveckling liksom ett avsnitt om skydd och användning av havens levande tillgångar. Vid konferensen undertecknades också en konvention om biologisk mångfald av 153 stater. Ytterligare stater har efter konfe- rensen anslutit sig till konventionen. Konferensen och dess resultat har utgjort grunden för det internationella miljöarbetet . I arbetet för en hållbar utveckling är jordbruk och fiske nyckelsektorer. Vid det toppmöte om livsmedelssäkerhet, som anordnades av FN:s jord- bruks- och livsmedelsorganisation (FAO) i , an- togs en deklaration och ett handlingsprogram för ökad global livsmedels- säkerhet. Det mål som sätts upp i handlingsprogrammet är att antalet svältande skall reduceras med hälften . Denna ambitionsnivå har med all rätt kritiserats för att vara alltför låg. Man kan inte ha nå- got annat mål än att eliminera världssvälten, men likväl tvivlar många på att ens detta begränsade mål kan nås. 800 miljoner människor svälter enligt FAO:s egen bedömning. Skälet är inte i första hand brist på livsmedel utan fattigdom. De som svälter har inte råd med mat och får därför inte sina grundläggande behov tillgodo- sedda. Därför är huvuduppgiften att bekämpa fattigdomen och den orätt- visa fördelningen av världens resurser, på är det också nöd- vändigt att öka livsmedelsproduktionen för att möta behoven från värl- dens ökande befolkning. Länder med förutsättningar att öka sin livsmedelsproduktion måste ges chans att ta till vara sina möjligheter. Såväl länder med ett redan omfatt- ande fiske och/eller jordbruk som länder med ännu ej fullt utnyttjade re- surser måste se till att de areella näringarna bedrivs så att naturresurs- basen inte utarmas. Denna behöver ständigt återskapas för att möjliggöra en långsiktigt hållbar produktion. Allt detta kräver åtgärder på många olika nivåer. Det behövs ett inten- sifierat internationellt forsknings- och utvecklingssamarbete beträffande olika aspekter av hållbar livsmedelsproduktion. Det behövs en fortsatt li- beralisering av handeln med jordbruksprodukter med beaktande av miljö- och konsumentkrav. Det behövs en förändring av jordbrukspolitiken i många länder inklusive Europeiska unionen (EU). Det behövs fortsatta ansträngningar på den nationella och lokala nivån för att öka fiskets och jordbrukets hållbarhet. I alla dessa avseenden skall vara aktivt och pådrivande. Inom regeringen har en särskild delegation inrättats, Delegationen för en ekolo- giskt hållbar utveckling, bestående av fem ministrar. Delegationen har ar- betat fram en plattform för det fortsatta arbetet med att skapa en ekolo- giskt hållbar utveckling. Regering och riksdag har avsatt för de kommande tre åren (1998 2000) som stöd till lokala in- vesteringsprogram i linje med vad en sådan utveckling förutsätter. För- utom de lokala investeringsprogrammen ingår bl.a. den s.k. kretslopps- miljarden och energiomställningen i förändringsarbetet. Det internationella samarbetet kring miljöfrågorna både inom EU och globalt är viktigt, eftersom många av miljöproblemen är av gränsöver- skridande karaktär. Som medlem i EU har kunnat stärka sin posi- tion i internationella forum genom att nu delta som en part i ett starkare förhandlingsblock. Medlemskapet har också inneburit ett ökat inflytande på övriga EU-medlemmars politik. På den europeiska nivån är vårt agerande inom EU den viktigaste möj- ligheten att påverka till ekologisk hållbarhet. Regeringen har utsett Öster- sjön till ett prioriterat område för hållbar utveckling. På svenskt initiativ utarbetar nu berörda länder en för . Fisket och jordbruket är särskilt utpekade sektorer i detta arbete. Inom jord- bruksområdet har tagit på sig rollen att samordna insatserna. EU-medlemskapet innebär att vi tillämpar den gemensamma jord- bruks- och fiskeripolitiken. En översyn av EG:s fiskeripolitik inleds nu och skall vara avslutad . De svenska förberedelserna för detta har påbörjats. Hur fiskeripolitiken och jordbrukspolitiken skall utformas aktualiseras vidare genom att har presente- rat sin plan för en framtida utvidgning av gemenskapen. En svensk parla- mentarisk kommitté har också lämnat förslag till en framtida in- riktning av EG:s jordbrukspolitik i sitt slutbetänkande Mat & miljö Svensk strategi för EG:s jordbrukspolitik (SOU 1997:102). Regeringen har för avsikt att efter avslutad remissbehandling av betänk- andet återkomma till angående den framtida utformningen av EG:s jordbrukspolitik. Den ekologiska produktionen är en spjutspets i arbetet med att miljö- anpassa jordbruket. Även det konventionella jordbruket måste miljöan- passas. I denna process spelar konsumenternas ökade krav en betydelse- full roll. Utöver huvuduppgiften att producera livsmedel kan jordbruket också producera bioenergi och bioråvara för industrier. Fiske och jord- bruk är avgörande sektorer för att samhället som helhet skall nå en håll- bar utveckling, men det omvända gäller också. En hållbar utveckling i samhället i övrigt är nödvändigt för att jordbruk och fiske skall kunna upprätthållas och utvecklas. Surt regn, växtnäringsläckage och utsläpp av miljöfarliga ämnen till sjöar och hav är exempel på negativ miljöpåver- kan i dessa sektorer. Alla samhällssektorer måste ta ansvar för sin miljöpåverkan om hållbar utveckling skall bli en realitet. Arbetet för en hållbar utveckling har genomgått olika faser. Det mo- derna miljöarbetet började med en nationell reglering av utsläpp från skorstenar och avlopp. Det har byggts på med viktiga internationella överenskommelser och ett utvecklat internationellt samarbete. befin- ner vi oss i en intensiv period som utgår från och förutsätter ett starkt en- gagemang hos alla och envar. Det finns och kommer att finnas delade meningar om hur man skall arbeta för ett hållbart samhälle. Dessa motsättningar måste vi lära oss att hantera så att de skapar en konstruktiv dynamik. Det finns mycket sällan ett enda entydigt och fullständigt svar på de frågor vi står inför. Vi måste pröva olika lösningar. Men det vi måste vara överens om är att hållbar utveckling i den mening gett uttrycket är av avgörande betydelse för mänsklighetens överlevnad. Det är vår ge- mensamma framtid det handlar om. Därför är samarbetet av avgörande betydelse. Samarbete mellan individer, mellan och inom näringsliv, ideella organisationer och samhälle, samarbete inom Europeiska unionen och mellan länder i övrigt. Det är våra gemensamma ansträngningar som kommer att avgöra om vi lyckas. 4 Fisket i ett globalt perspektiv Regeringens bedömning: Fisket i världen måste bedrivas på ett håll- bart sätt så att fisk förblir ett billigt och näringsrikt livsmedel även för kommande generationer. Fiskeripolitiken skall säkra en ansvarsfull förvaltning av bestånden främst genom förbättring av övervakning och kontroll, användning av mer selektiva redskap samt minskning av bifångst och kasserad fångst. Vidare skall ske reduktion av produk- tionshöjande subventioner för att uppnå en bättre balans mellan fiske- kapacitet och ett långsiktigt hållbart nyttjande av fiskresurserna. De mellanstatliga regionala fiskeriorganisationerna måste stärkas för att kunna utföra de viktiga uppgifter som åläggs i de internationella över- enskommelserna om ansvarsfullt utnyttjande av havens levande resur- ser. bör intensifiera sin insamling och spridning av information om fiskbeståndens situation och förstärka sin analy- tiska och normativa verksamhet. Skälen för regeringens bedömning: Ett betydande antal av världens stora fiskbestånd förvaltas inte på ett hållbart sätt. Enligt den senaste uppskattningen från FN:s jordbruks- och livsmedelsorganisation (FAO) var av de stora bestånden i världen, som det finns information om, antingen fullt utnyttjade (), överutnyttjade (), utfiskade () eller långsamt återhämtande (). Dessa bestånd är därför i stort behov av ytterligare bevarande- och förvaltningsåtgärder. Härtill kommer den osäkerhet som råder om tillståndet för av de stora globala bestånden, eftersom säker information saknas. Den långsiktiga utvecklingen av bestånden är inte systematiskt kart- lagd. Det antas dock allmänt att läget har förvärrats åtminstone . En stark indikation på detta är att den kraftiga ökningen av de totala fångsterna har mattats av trots att produktionskapaciteten ingalunda minskat (se nedanstående figur). Orsakerna till försämringen är väl kända. Även om det endast finns en- staka exempel på framgångsrika förvaltningsåtgärder har fiskeripolitiken i de stora fiskeländerna i allmänhet inte varit utformad så att fiskerikapa- citeten reducerats till en nivå som motsvarar ett långsiktigt hållbart ut- nyttjande. Användningen av direkta och indirekta subventioner har i stället medverkat till att öka kapaciteten och fångstansträngningarna. EG:s subventioner är ett bra exempel på detta. Den del av EG-subven- tionerna som används till skrotningspremier för fiskebåtar innebär inte nödvändigtvis en nettominskning av kapaciteten. Enligt FAO skulle fångstkapaciteten i världsfisket kunna halveras med bibehållen produk- tionsvolym. FAO har dessutom uppskattat att produktionskostnaderna för den globala fiskeflottan är , medan den årliga fångst- en uppgår till ca . Bifångster och kasserad fisk upp- skattas till av de rapporterade fångsterna eller år- ligen. Skillnaderna mellan faktisk fångst och tillåten fångst är vanligen markant, sannolikt till följd av bristande övervakning och kontroll av fisket. Det småskaliga traditionella fisket i världen är genomgående på tillbakagång trots målsättningar om motsatsen. Utan en framgångsrik beståndsförvaltning kan den globala fångsten väntas stanna vid och i sämsta fall minska med omkring . En bättre förvaltning kan åter öka fångsten till ca . väntas efterfrågan fortsätta att öka till följd av ökad befolkning och ökad inkomst. beräknar FAO att efterfrågan vid rådande priser kommer att vara . Även om vattenbruksproduk- tionen ökar, förväntas efterfrågan att bli större än utbudet. Detta blir en fortsättning på den trend som iakttagits då de reala fiskpriserna i allmänhet ökat snabbare än övriga livsmedelspriser. Detta gäller i synnerhet om man tar i beaktande att de dyrbara fiskslagens andel av totalproduktionen tenderat att minska. Effekterna av denna utveckling blir således högre konsumentpriser och troligen ett mindre varierat utbud, eftersom den odlade fisken delvis kommer att ersätta det nuvarande sortimentet. Effekterna blir mest känn- bara i , där hundratals miljoner människor i kustområdena har fisk som den dominerande proteinkällan. Totalt beräknas närmare en femtedel av intaget av animaliskt protein i komma från fisk. Detta innebär att fisket har en stor betydelse för världens livsmedelsför- sörjning. Om fiskbestånden reduceras eller fiskas ut, ökar dessutom på- frestningarna på andra naturresurser såsom jordbruksmark och områden som används för vattenbruk. Även producenterna blir lidande av en oansvarig förvaltning. I u-län- derna beräknas uppemot 400 miljoner människor vara direkt eller indi- rekt beroende av fiske, förädling/handel och fartygsbyggande. De alter- sysselsättningsmöjligheterna för dessa grupper är på kort sikt få. I i-länderna har visserligen andelen fiskare sjunkit till av det totala antalet ekonomiskt aktiva. Åtskilliga samhällen och regioner är emellertid helt beroende av fisket och utfiskning av traditionella bestånd har i flera fall redan fått katastrofala konsekvenser. En annan effekt av att ett stort antal bestånd befinner sig i ett kritiskt läge är de bilaterala konflikter som uppstår mellan stater som traditionellt utnyttjat samma bestånd. har åtminsto- ne ett dussintal allvarliga konflikter uppstått som fått utrikespolitiska konsekvenser. har konflikterna mellan EG av medlemsländerna främst och om de tidigare så rika bestånden utanför fått störst uppmärksamhet. Effekterna av en oansvarig förvaltning av flera av världens stora fisk- bestånd har fått världssamfundet att reagera genom resolutioner och av- siktsförklaringar men också genom tre detaljerade multilaterala överens- kommelser. Dessa överenskommelser har tillkommit efter och delvis som ett resultat av om miljö och utveckling (UNCED) i . Överenskommelsen för att tillse att fiskefartyg följer internationella bevarande- och förvaltningsåtgärder vid fiske på de öppna haven (Flagg- konventionen) är inriktad på att förhindra att fartyg undviker förvalt- ningsåtgärder genom omflaggning till s.k. bekvämlighetsflagg. Överens- kommelsen, som antogs och godkändes av , om- fattar bl.a. flaggstaternas ansvar och skyldighet att informera om fartyg som fiskar utanför de ekonomiska zonerna. Överenskommelsen har ännu inte trätt i kraft, eftersom den ännu inte godkänts av tillräckligt många nationer. Den andra överenskommelsen är om bevarande och förvalt- ning av gränsöverskridande och långvandrande fiskbestånd som antogs . Dess syfte är att säkerställa ett varaktigt utnyttjande av des- sa bestånd främst genom internationellt samarbete i de havsområdesvisa regionala fiskerikommissionerna.