prop · GL031D9 · 1998-01-01 00:00:00 — Från flera länder i kommer rapporter om en positivare inställning till narkotika bland ungdomar och en ökning av missbruket. I de regelbundna undersökningar om drogvanorna hos elever i årskurs 9 i pekar på att erfarenheten av narkotika ökar också i . Ökningen sker dock från en i jämförelse med låg nivå. Andelen ungdomar som prövat narkotika var under större delen av för att första hälft successivt öka till bland pojkar respektive bland flickor . Undersökningarna visar också att skolelever och värnpliktiga har en något mer liberal inställning till narkotika . Också från personal och organisationer som verkar bland ungdomar kommer rapporter om förändrade attityder och en ny öppenhet att experimentera. En stor majoritet av ungdomarna anser emellertid att narkotikan är ett problem och ger bara ett mycket begränsat stöd till påståenden i drogliberal riktning. genomfördes en undersökning av det tunga narkotikamissbrukets omfattning. I denna uppskattades antalet tunga missbrukare till mellan 14 000 och 19 000. , när en motsvarande kartläggning genomfördes fann man 10 000 14 000 tunga missbrukare. Kvinnornas andel utgör ca en tredjedel. Enligt , , som genomfört undersökningarna inträffade nyrekryteringen till gruppen tunga missbrukare huvudsakligen och i början av 1980- talet. Andelen unga med ett tungt missbruk minskade påtagligt mellan de båda undersökningarna. var av de tunga missbrukarna och närmare hälften hade missbrukat . har på regeringens uppdrag fördelat medel för att bygga upp en offensiv narkomanvård, bl.a. i syfte att motverka smittspridningen av hiv bland narkotikamissbrukare. har en internationellt sett mycket låg andel nysmitta av hiv bland injektionsmissbrukare. Det rör sig om ett par fall . kommer att avrapportera uppdraget och göra en bedömning av vilken inriktning det fortsatta utvecklingsarbetet inom narkotikaområdet bör ha. Tillgången på narkotika i världen är mycket stor. Produktionen av illegal narkotika ökar, som den illegala handeln med narkotika blir alltmer välorganiserad och svårare att bekämpa. De politiska och ekonomiska förändringarna i Öst- och har ökat riskerna för att narkotika skall spridas såväl inom regionen som till andra länder. Skillnaden mellan renodlade producent- eller konsumentländer har jämnats ut; där det finns narkotika, där växer också missbruket. I flera europeiska länder förs en intensiv narkotikapolitisk debatt, där vissa grupper förespråkar en avkriminalisering av användningen av i första hand cannabis. Det förekommer också förslag om att legalisera användningen av alla typer av narkotika. Enligt olika opinionsundersökningar saknar dock sådana krav stöd bland befolkningarna i allmänhet. Ingen regering har heller uttalat sig för en sådan politik. I en del länder har ett kraftfullt avvisande av varje tanke på legalisering lett till att legaliseringsförespråkarna förlorat mark och debatten i stället inriktats på hur de förebyggande insatserna skall kunna stärkas. I en del länder i förekommer försök med legal förskrivning av heroin till heroinmissbrukare. deltar mycket aktivt i det internationella samarbetet mot narkotika inom FN och den särskilda samarbetsgruppen för narkotikafrågor inom , den s.k. Pompidougruppen. har bl.a. deltagit i det utbildnings- och träningsprogram för personal verksam inom förebyggande arbete och vård och behandling i som Pompidougruppen har genomfört. Genom medlemskapet i EU har fått tillgång till ett utökat europeiskt samarbete kring narkotikafrågorna. Unionsfördraget öppnar nya möjligheter för en samordnad narkotikastrategi inriktad på minskad efterfrågan, bekämpning av narkotikahandeln och påverkan på tredje land genom ett samordnat internationellt agerande. En global handlingsplan som omfattar samtliga dessa delar har antagits liksom ett särskilt narkotikapreventivt program. I finns EU:s narkotikaobservatorium, med uppgift att samla och bearbeta information om droger och drogberoende i medlemsstaterna. Syftet är att ta fram tillförlitliga och jämförbara data om narkotikaproblemen. deltar i observatoriets verksamhet. deltar också i ett västeuropeiskt forskningssamarbete inom vars ram nationella forskningsprojekt rörande utvärdering av insatser mot drogmissbruk samordnas. har i uppdrag att svara för den svenska samordningen. Inom ramen för regeringens samordningsorgan för narkotikafrågor (SAMNARK) sker en samordning av regeringens narkotikapolitik. Regeringen drar följande slutsatser. Trots rapporter om ett ökat experimenterande med droger i ungdomsgrupper och rapporter om ändrade attityder till narkotika är narkotikamissbrukets omfattning i relativt begränsat, både i jämförelse med och i ett internationellt perspektiv. Det finns dock anledning att ta situationen på stort allvar. Genomgripande politiska, tekniska, ekonomiska och sociala förändringar har starkt påverkat eller förändrat tillvaron för stora grupper människor som toleransen mot narkotika har ökat på många håll i världen. Risken att ett relativt oskyldigt och nyfiket experimenterande med droger skall leda till ett mer permanent bruk som leder till ett beroende kan inte negligeras. Särskilt uppmärksamhet bör i det sammanhanget riktas mot de ungdomskulturer som byggs upp runt s.k. partydroger, t.ex. ecstasy och LSD, i vissa ungdomsgrupper som inte definierats som riskgrupper vad gäller narkotika. Drogerna, som görs relativt lätt tillgängliga via marknads- och saluföring på internet betraktas inte som narkotika av ungdomarna, varför de också har svårt att inse att konsumtionen är att definiera som missbruk. Narkotikapolitikens huvudinriktning måste enligt regeringens bedömning även fortsättningsvis vara att motverka en ökad narkotikaanvändning bland ungdomar. Kommunerna bör därför målmedvetet stärka det förebyggande arbetet riktat till ungdomar. Nationella ledningsgruppen för alkohol- och narkotikaförebyggande insatser har frågan om trender och missbruk bland ungdomar som en av sina främsta prioriteringar. Som ett led i strävanden att stärka narkotikapolitiken kommer regeringen att utveckla en narkotikapolitisk strategi. bör även fortsättningsvis ha en framträdande roll i det internationella samarbetet. Detta samarbete är utomordentligt betydelsefullt, inte minst mot bakgrund av den pågående europeiska integrationen och de genomgripande förändringarna i . pågår förberedelserna inför ett särskilt narkotikamöte i . Syftet med mötet är att enas om strategier för det globala narkotikaarbetet. , som är en av huvudbidragsgivarna till FN:s narkotikakontrollprogram, UNDCP, deltar aktivt i mötesförberedelserna. 6.3 Anslag C 1. Bidrag till ungdomsvård och missbrukarvård samt alkohol- och narkotikaförebyggande arbete Utgifts- prognos 52 000 1998 Förslag 52 000 1999 Beräkna t 52 000 2000 Beräkna t 52 000 Beloppen anges i tusental kr Statsbidraget till missbrukarvård ingår i det generella statsbidraget till kommunerna. Genom den verksamhet som drivs av (SiS) har staten ett direkt ansvar för ungdomsvård och missbrukarvård. Staten har ett starkt intresse av att det råder balans mellan å ena sidan den tunga institutionsvården och å andra sidan den vård som bedrivs av kommunerna och består av förebyggande och olika slags öppenvårdsinsatser. har därför ur anslaget avsatts särskilda utvecklingsmedel, , för att stimulera kommunerna att utveckla förebyggande och öppenvårdsinsatser. Länsstyrelserna har i uppdrag att fördela dessa medel. Under anslaget disponerar avseende spelberoende och dess sociala konsekvenser. Regeringens överväganden Resultatinformation har kommunerna i stor utsträckning utvecklat förebyggande insatser och vård i öppna former för ungdomar och missbrukare, dock ännu inte i så stor omfattning att den minskade användningen av institutionsvård kan anses vara helt kompenserad. utvärdering visar att projektbidragen har använts på det sätt som regeringen avsett. Så långt det går att bedöma har medlen haft positiv effekt för ungdoms- och missbrukarvården. konstaterar att det inför fördelningen av medel finns anledning att särskilt ta hänsyn till de mindre kommunernas speciella behov. Länsstyrelserna har genom sin tillsynsverksamhet god kännedom om lokala förhållanden i länets kommuner och kunskap om eventuella brister och behov av särskilda utvecklingsmedel. Medel har också blivit ett värdefullt instrument i tillsynsarbete. Länsstyrelserna bör därför även fortsättningsvis fördela de utvecklingsmedel som är avsatta för att stimulera och utveckla förebyggande och öppenvårdsinsatser för ungdomar och missbrukare. Slutsatser Särskilda utvecklingsmedel bör även fortsättningsvis avsättas till att stimulera kommunerna att utveckla insatser i öppen vård för ungdomar och missbrukare. Länsstyrelserna bör även fortsättningsvis fördela dessa utvecklingsmedel. Då många myndigheter har i uppdrag att stimulera en sådan utveckling är samordning av utvecklingsinsatserna önskvärd. I propositionen Ändring i socialtjänstlagen (1996/97:124) betonas betydelsen av tidig upptäckt och tidiga insatser för att förebygga och motverka ett mer omfattande behov av vård. Utvecklingsmedlen skall mot denna bakgrund också kunna användas för att utveckla metoder för tidig upptäckt, tidiga och förebyggande insatser för ungdomar och missbrukare. Mot bakgrund av ovanstående föreslår regeringen att anvisas under anslaget Bidrag till ungdomsvård och missbrukarvård samt alkohol- och narkotikaförebyggande arbete för . beräknas anslaget till respektive . Bidrag till organisationer på det sociala området 57 841 Utgifts prognos 57 841 1998 Förslag 64 341 1999 Beräkna t 64 341 2000 Beräkna t 64 341 Beloppen anges i tusental kr Anslaget avser bidrag till olika frivilliga organisationer inom det sociala området. Det gäller såväl länkorganisationer och andra organisationer som arbetar med att stödja och hjälpa f.d. missbrukare och andra socialt utsatta grupper, däribland organisationer som arbetar med att hjälpa barn och deras familjer som organisationer som motverkar våld mot kvinnor. Nykterhetsorganisationer och erhåller också statsbidrag från detta anslag. Anslaget delas upp i tre anslagsposter: Bidrag till organisationer, Bidrag till , Bidrag till vissa nykterhetsorganisationer m.fl. ANSLAGSPOS T 1995/96 1997 1998 1999 2000 Bidrag till organisatio ner 38 130 Bidrag till CAN 11 946 7 964 7 964 7 964 7 964 Bidrag till vissa nykterhetso rganisa- tioner 18 247 Summa 86 761 57 841 64 341 64 341 64 341 1. Beloppen anges i tusental kr Regeringens överväganden Resultatinformation Bidrag till organisationer Frivilliga organisationer gör på olika sätt viktiga insatser på det sociala området som komplement till samhällets insatser. Det kan vara förebyggande arbete, kamratstöd, behandlingsarbete eller opinionsbildande insatser. Resurser har avsatts för att stödja länkorganisationer och andra organisationer som arbetar med att stödja och hjälpa f.d. missbrukare. Bidrag kan utgå till såväl klientorganisationer inom alkohol- och narkotikaområdet som till organisationer med kyrklig anknytning vilka bedriver verksamheter inriktade på socialt utsatta grupper. En del av bidragsgivningen har varit riktad till organisationer som bedriver arbete för utsatta barn och deras familjer, respektive organisationer som motverkar våld mot kvinnor. som disponerar anslaget och beslutar om fördelning av medel till de olika organisationerna genomför en utvärdering av effekten av vissa organisationer som erhåller bidrag. Bidrag till () är ett folkrörelseförankrat informationsorgan som har till uppgift att bedriva och främja saklig upplysning om verkningar av alkohol- och narkotikamissbruk, liksom om vägar och medel att förekomma och bekämpa alkoholskador samt motverka icke- medicinskt bruk av narkotika. CAN skall i detta syfte förmedla basfakta om droger till organisationer, myndigheter, massmedia m.fl. En annan huvuduppgift för CAN är att utgöra ett serviceorgan för folkrörelser och organisationer i deras arbete med droginformation. Bidrag till vissa nykterhetsorganisationer m.fl. och vissa andra organisationer får organisationsstöd för sin centrala verksamhet. Anslaget administreras av statsbidrag till vissa nykterhetsorganisationer m.fl. som fördelar anslaget till berörda organisationer. Bidragen har karaktären av centralt organisationsstöd. Grunden för bidragsgivningen finns i förordningen (1977:486) om statsbidrag till organisationer som bedriver nykterhetsarbete. verksamhet regleras i samma förordning. Inom har frågan om formerna för statens stöd till föreningar behandlats av en arbetsgrupp som avrapporterat arbetet i rapporten av Föreningsbidrag (Ds 1997:36) I rapporten redovisas modeller för styrning och utvärdering av statsbidragen inom området. Modellerna har karaktär av rambeskrivningar som måste utvecklas inom varje sakområde. Mot bakgrund av detta och av behovet att utveckla samarbetet mellan samhälle och frivilligorganisationer inom det sociala området har inom tillsatts en utredning för att se över formerna för bidragsgivningen till frivilligorganisationerna. Arbetet avses att vara klart vid utgången av . Slutsatser Inriktningen av bidragsgivningen till organisationer bör i avvaktan på ovan nämnda utredningsrapport i huvudsak ligga fast för . Syftet är att stödja den verksamheten som frivilligorganisationerna bedriver på det sociala området. Dessutom bör anslagsposten tillföras för kunskaps- och informationssatsningar rörande sexuell exploatering av barn samt för vissa insatser för särskilt svaga kvinnogrupper. har en viktig roll som resurs för olika berörda myndigheter och organisationer när det gäller att beskriva alkohol- och narkotikautvecklingen, liksom uppgiften att förmedla kunskap om alkohol- och narkotikaförebyggande arbete. Med hänsyn till internationaliseringen och det svenska EU-medlemskapet så har förutsättningarna förändrats när det gäller att bedriva en traditionell svensk alkohol- och narkotikapolitik. Informationsverksamhet och opinionsbildning har blivit allt viktigare som instrument för en aktiv alkohol- och narkotikapolitik. Folkrörelsernas alkohol- och narkotikaförebyggande insatser utgör viktiga stöd och är ett komplement till det arbete som myndigheterna bedriver. Mot bakgrund av ovanstående föreslår regeringen att anvisas under anslaget C 2. Bidrag till organisationer på det sociala området . beräknas anslaget till respektive . Fördelningen på anslagsposter bedömer regeringen bör vara till Bidrag till vissa organisationer på det sociala området, till Bidrag till CAN samt till Bidrag till vissa nykterhetsorganisationer m.m. C 3. 1 Anslag s- sparan de 1 074 Därav 1996 Utgifts - progno s 8 720 1998 Förslag 7 550 1999 Beräkna t 7 771 2000 Beräkna t 7 927 Beloppen anges i tusental kr () skall bidra till att uppfylla målet för utgiftsområdet genom att bevaka frågor som angår barns och ungdomars rättigheter och intressen. Ombudsmannen skall särskilt uppmärksamma att lagar och andra författningar samt deras tillämpning stämmer överens med åtaganden enligt FN:s konvention om barnets rättigheter (). BO har en opinionsbildande och attitydpåverkande roll och skall informera om . Myndigheten skall verka för att öka samhällets kunskap om barns och ungas villkor och tydliggöra samhällets ansvar för barn och ungdomar som befinner sig i utsatta situationer. BO skall företräda barn och unga i den allmänna debatten och därvid särskilt verka för att barns och ungdomars åsikter och inflytande tas tillvara och intressen tillgodoses. BO skall verka för att kommunerna använder som ett praktiskt redskap i såväl det individuella som det generella arbetet med barn. BO skall även verka för att höja nivån på olycksfallsförebyggande arbete och för att öka riskmedvetandet hos barn och ungdomar. I dialog med berörda myndigheter skall BO hålla samman sektorsövergripande uppföljningsstudier om villkoren för barn och unga upp till . Regeringens överväganden Resultatinformation Verksamhetsmålen för BO har koncentrerats till ett antal större och tydligt utformade verksamhetsområden såsom åtgärder mot mobbning, barns och ungas säkerhet, , barns och ungas uppväxtvillkor samt barn och ungdomar som utsätts för misshandel och övergrepp. Arbetet har bl.a. bedrivits i form av kampanjer, konferenser, bildande av nätverk, utarbetande av olika skrifter, föredrag, samordningsinsatser och enkätstudier. BO har under det gångna verksamhetsåret aktivt arbetat med att delta i samhällsdebatten och väcka opinion. måluppfyllelse kan bl.a. mätas i myndighetens inverkan på de lagändringar som kommit till stånd till följd av BO:s arbete . Ett väsentligt ökat antal pressklipp under verksamhetsåret jämfört är ett annat mått på god måluppfyllelse. BO har utarbetat statistikboken och den årliga rapporten om barns och ungdomars situation och uppväxtvillkor, vilken lämnats till regeringen . Regeringens bedömning avseende revisionens iakttagelser bedömer att årsredovisningen i allt väsentligt är rättvisande. Slutsatser Mot bakgrund av ovanstående föreslår regeringen att anvisas till BO . beräknas anslaget till respektive . 1 Anslag s- sparan de Utgifts - progno s 6 016 1998 Förslag 6 468 1999 Beräkna t 6 645 2000 Beräkna t 6 828 Beloppen anges i tusental kr Statens nämnds för internationella adoptionsfrågor () skall bidra till att uppfylla målet för utgiftsområdet genom att ansvara för tillsyn, kontroll och information i frågor rörande internationella adoptioner. skall underlätta adoption i av utländska barn. skall därvid sträva efter att adoptionen sker utifrån barnets bästa och i enlighet med gällande lagstiftning i barnets ursprungsland och i . Nämnden ansvarar för frågor enligt förordningen (1976:834) om prövning av utländska beslut om adoption, samt frågor om auktorisation av sammanslutningar enligt lagen (1997:192) om internationell adoptionsförmedling. beslutar också om fördelning av statsbidrag till sådana sammanslutningar. När det är fråga om adoption av ett utländskt barn utan medverkan av auktoriserad sammanslutning skall enligt lagen om internationell adoptionsförmedling pröva om förfarandet är godtagbart. Regeringens överväganden Resultatinformation har med anledning av regeringens proposition (prop. 1996/97:91, bet. 1996/97:15, rskr. 1996/97:192) Internationella adoptionsfrågor beslutat om vissa förändringar som berör NIA:s verksamhet. Beslutet gav underlag för att skulle kunna ratificera om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner. Ratificeringen har ägt rum . I övrigt innebär beslut ett antal lagändringar, bl.a. stärks den enskildes rättssäkerhet i samband med adoption och utrymmet för enskilda adoptioner begränsas. får genom de fattade besluten ett vidgat ansvarsområde och fler arbetsuppgifter. Regeringens bedömning avseende revisionens iakttagelser () bedömer att årsredovisningen i allt väsentligt är rättvisande. Slutsatser Regeringens bedömning är att myndigheten fungerat väl och att de anslagna resurserna nyttjas på ett tillfredsställande sätt. Den ovan redovisade nya lagstiftningen på området påverkar NIA:s arbete både . På kort sikt är det NIA:s uppgift att följa upp den nya lagstiftningen. Den innebär också långsiktigt att tillförs mer arbete och att det därför finns skäl att tillföra för att klara de tillkommande uppgifterna. Mot bakgrund av ovanstående föreslår regeringen att anvisas till för . beräknas anslaget till respektive . Utgifts - progno s 595 720 1998 Förslag 503 986 1999 Beräkna t 520 415 2000 Beräkna t 537 386 Beloppen anges i tusental kr (SiS) skall bidra till att uppfylla målen för utgiftsområdet genom planering, ledning och drift av de särskilda ungdomshemmen och av institutionerna för vård enligt lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM). SiS är huvudman för 35 särskilda ungdomshem och 19 LVM- hem. Institutionerna är i huvudsak avsedda för tvångsvård som kan ske vid såväl slutna avdelningar som vid mer öppna. Vården skall enligt lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM) och lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård som kan ges av unga (LVU) övergå till frivillig vård inom SiS egna institutioner, vid andra kommunalt eller privat drivna institutioner, eller i öppna former, t.ex. familjehem. Den vård som ges skall såväl på de särskilda ungdomshemmen som LVM-hemmen vara av god kvalitet samt differentierad utifrån individuella vårdbehov. Det innebär att t.ex. psykiskt störda ungdomar eller missbrukare, kvinnliga missbrukare, narkotika- eller blandmissbrukare, starkt utagerande ungdomar m.fl. grupper bör kunna ges speciellt anpassad vård vid särskilda enheter eller institutioner. SiS skall även stödja forskning och utveckling inom missbrukarvård och ungdomsvård. Verksamheten finansieras dels genom de anslag som SiS förfogar över, dels genom vårdavgifter som tas ut av kommunerna. I den proposition (1992/93:61) som låg till grund för beslut om statligt övertagande av huvudmannaskapet för LVM-hemmen och de särskilda ungdomshemmen beräknades att statens andel av kostnaderna skulle utgöra cirka hälften för ungdomshemmen och cirka en tredjedel för LVM- hemmen. Senaste budgetåret svarade anslaget till SiS för av kostnaderna för ungdomshemmen och för av kostnaderna för LVM-hemmen. Fördelningen mellan statens finansiering och vårdavgifterna uppvisar det senaste budgetåret bättre överenstämmelse med vad propositionen avsåg . SiS har som verksamheten bedrivits med statligt huvudmannaskap haft en kraftig obalans i ekonomin. På grund av en kontinuerligt minskad efterfrågan av har ett kraftigt underskott uppstått. Anpassningen av verksamheten till efterfrågan är förenad med höga avvecklingskostnader, som intäkter i form av avgifter uteblir. Under bå 1995/96 tillsköts i tilläggsbudgeten för att klara de uppkomna avvecklingskostnaderna. På grund av en fortsatt nedgång i efterfrågan av LVM-vård uppkommer ett underskott i budgeten även . Regeringens överväganden Resultatinformation Innan det statliga övertagandet fanns drygt 1 300 platser vid LVM-hem. Vid övertagandet fanns knappt 1 000 mot cirka 480 . SiS har genomfört olika åtgärder för att få verksamheten i ekonomisk balans, bl.a. har man minskat antalet platser inom missbrukarvården genom att avveckla institutioner samt reducerat antalet platser vid flertalet institutioner. Eftersom efterfrågan fortsatt att sjunka har SiS fortsatt neddragningen av vårdkapaciteten på LVM-sidan. Nuvarande prognos pekar på ett platsbehov på cirka 300 platser. I samband med nedläggning av institutioner uppstår kvardröjande kostnader som intäkter i form av avgifter i stort sett helt försvinner. Inom ungdomsvården har utvecklingen varit den motsatta. För att kunna tillgodose kommunernas efterfrågan har SiS byggt ut vårdresurserna framförallt vad det gäller akut- och utredningsplatser för grupper av ungdomar som ligger barn- och ungdomspsykiatrin nära, missbrukande ungdomar och starkt utagerande ungdomar. För att öka intäkterna har ett nytt avgiftssystem, innebärande större differentiering framförallt på ungdomssidan , införts. har på regeringens uppdrag genomfört en utvärdering av SiS verksamhet syftande till att hitta förutsättningar för balans mellan tillgång och efterfrågan. RRV:s granskning har fokuserats på organisatoriska och administrativa åtgärder. RRV föreslår att SiS vidtar en rad åtgärder för att förbättra kostnadseffektiviteten. SiS har påbörjat en genomförandeplan med anledning av vad RRV framför i sin rapport. Arbetet inriktas på fem huvudområden: Utarbetande av en strukturplan för LVM- och LVU- arbetet. Samordning av administrativa resurser. Samverkansformer mellan arbetsgivare och arbetstagarorganisationer. Analys av kompetens och kompetensutveckling. Beställningsbemyndiganden Beställningsbemyndigande för beviljande av forsknings- och utvecklingsmedel och beräknad anslagspåverkan och . SUMMA 1999 (TKR) Begärt bemyndiga nde 60 000 Regeringens bedömning avseende revisionens iakttagelser () bedömer att årsredovisningen i allt väsentligt är rättvisande.