prop · GL0312 · 1998-01-01 00:00:00 — 2.5.2 vägavgiftspliktig enligt lagen (1997:000) om vägavgift för vissa tunga fordon 12 000- 15 000- 16 000- 17 000- 14 999 15 999 16 999 500 3 200 3 979 5 726 50 100 175 229 2.6 utan draganordning med tre hjulaxlar 2.6.1 inte vägavgiftspliktig enligt lagen (1997:000) om vägavgift för vissa tunga fordon 0- 1 601- 3 001- 6 001- 11 001- 15 001- 18 001- 1 600 3 000 6 000 11 000 15 000 18 000 682 731 1 424 1 556 2 271 5 351 9 443 0 49 4 14 77 136 172 2.6.2 vägavgiftspliktig enligt lagen (1997:000) om vägavgift för vissa tunga fordon 12 000- 16 000- 18 000- 15 999 17 999 500 550 3 185 0 138 172 2.7 utan draganordning med fyra eller flera hjulaxlar 2.7.1 inte vägavgiftspliktig enligt lagen (1997:000) om vägavgift för vissa tunga fordon 0- 1 601- 3 001- 6 001- 11 001- 15 001- 18 001- 1 600 3 000 6 000 11 000 15 000 18 000 682 731 1 424 1 556 2 271 5 351 9 443 0 49 4 14 77 136 172 Skattevikt, kilogram Skatt, kronor tilläggsbelopp för varje helt hundratal kilo- gram över den lägsta vikten i klassen 2.7.2 vägavgiftspliktig enligt lagen (1997:000) om vägavgift för vissa tunga fordon 12 000- 20 500- 20 499 1 200 3 313 25 172 E 1 Traktorer m.m. Traktor klass 1 (trafiktraktor) 0- 1 301- 3 001- 7 001- 1 300 3 000 7 000 370 425 1 360 5 160 0 55 95 168 2 Traktor klass II (jordbrukstraktor) 0- 3 Motorredskap, som inte beskattas enligt punkterna 1-2 2 001- 4 Tung terrängvagn, som inte beskattas enligt punkt 2 med två hjulaxlar 2 001- 6 001- 14 001- 6 000 14 000 300 1 700 7 300 med tre eller flera hjulaxlar 2 001- 6 001- 14 001- 18 001- 6 000 14 000 18 000 300 1 500 5 500 10 700 30 50 130 170 Släpvagnar Släpvagnar med skattevikt högst 1 000 3 000 2 Släpvagnar med skattevikt över , som dras av en bil1 som inte kan drivas med dieselolja med en hjulaxel med två hjulaxlar 3 001- 13 001- 13 000 580 1 480 9 0 med tre eller flera hjulaxlar 3 001- 13 001- 13 000 580 1 180 6 0 1 Dras annan släpvagn än påhängsvagn även av en bil som kan drivas med dieselolja, tas skatt ut enligt 3. Dras släpvagn även av en trafiktraktor, av ett motorredskap som beskattas som en trafiktraktor eller av en tung terrängvagn som beskattas enligt E4 tas skatt ut enligt 4. Skattevikt, kilogram Skatt, kronor tilläggsbelopp för varje helt hundratal kilo- gram över den lägsta vikten i klassen 3 Släpvagnar med skattevikt över , som dras av en bil som kan drivas med dieselolja, om det är fråga om 3.1 styraxel för påhängsvagn med en hjulaxel 3 001- 5 001- 8 001- 5 000 8 000 630 2 190 5 400 med två eller flera hjulaxlar 3 001- 8 001- 11 001- 14 001- 8 000 11 000 14 000 610 2 710 4 990 8 410 42 76 114 160 3.2 andra släpvagnar med en hjulaxel 3 001- 8 001- med två hjulaxlar 3 001- 8 001- 11 001- 14 001- 17 001- 8 000 11 000 14 000 17 000 310 1 460 2 600 4 340 6 620 23 38 58 76 84 med tre eller flera hjulaxlar 3 001- 11 001- 17 001- 25 001- 11 000 17 000 25 000 300 1 420 3 220 7 220 14 30 50 65 4 Släpvagnar med skattevikt över , som dras av en trafik- traktor2 eller ett motorredskap2 som beskattas som en trafiktraktor eller av en tung terrängvagn2 som beskattas enligt E4 med en hjulaxel 3 001- 8 001- med två hjulaxlar 3 001- 8 001- 11 001- 17 001- 8 000 11 000 17 000 550 1 550 3 050 13 250 20 50 170 250 2 Dras annan släpvagn än påhängsvagn även av en bil som kan drivas med dieselolja tas skatt ut enligt 3. Skattevikt, kilogram Skatt, kronor tilläggsbelopp för varje helt hundratal kilo- gram över den lägsta vikten i klassen med tre eller flera hjulaxlar 3 001- 11 001- 14 001- 20 001- 25 001- 30 001- 11 000 14 000 20 000 25 000 30 000 550 2 150 3 350 7 850 13 100 19 100 20 40 75 105 120 45 Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 § Under indrivningen gäller bestämmelserna i 7 kap. 14 § utsökningsbalken om företrädesrätt vid utmätning av lön för böter och viten samt för fordringar som påförts enligt bestämmelserna i 1. uppbördslagen (1953:272), om inte annat föreskrivs i den lagen, 2. lagen (1958:295) om sjömansskatt, om inte annat föreskrivs i den lagen, 3. lagen (1972:435) om överlastavgift, 4. lagen (1976:206) om felparkeringsavgift, 5. lagen (1976:339) om saluvagnsskatt, 6. lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter, 7. lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, om inte annat föreskrivs i den lagen, 8. fordonsskattelagen (1988:327), 9. lagen (1989:471) om investeringsskatt för vissa byggnadsarbeten, 10. lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, 11. lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl., 12. mervärdesskattelagen (1994: 200), eller 13. lagen (1994:419) om brotts- offerfond. 12. mervärdesskattelagen (1994: 200), 13. lagen (1994:419) om brottsofferfond, eller 14. lagen (1997:000) om vägavgift för vissa tunga fordon. Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. 3 Ärendet och dess beredning Direktivet EG har genom olika beslut sökt främja en fri konkurrens i och mellan medlemsstaterna när det gäller tunga lastbilstransporter. Rådets direktiv /89/EEG av om medlemsstaters tillämpning av skatter på vissa fordon som används för godstransporter på väg och tullar och avgifter för användning av vissa infrastrukturer (EGT nr L 279, 12.11.1993 s. 32, Celex 393L0089) innehåller bestämmelser om minimiskattesatser för fordonsskatt och bestämmelser om vägtullar och vägavgifter. Direktivet gäller endast för motorfordon eller ledad motorfordonskombination som uteslutande är avsedda för godstransport på väg och med en bruttovikt av . Europeiska gemenskapernas domstol har upphävt detta direktiv eftersom inte hade konsulterats beträffande direktivets slutliga innehåll. Domstolen uttalade dock att direktivet skulle gälla i sak tills direktivet, inom rimlig tid, ersatts med ett nytt direktiv. Ett förslag till ett nytt direktiv behandlas av rådet. Detta direktiv kommer möjligen att få konsekvenser för vår del beträffande vägavgifter och fordonsskatt, men inte ändra de grundläggande förutsättningarna vad gäller möjligheten att ta ut vägavgifter. Nuvarande direktiv ger medlemsstaterna rätt att införa vägavgifter såväl för inhemska som utländska åkare. I direktivet definieras vägavgift som betalning av ett bestämt belopp som ger fordonet rätt att under en viss angiven tid använda vissa vägar. Vidare definieras fordon som motorfordon eller ledad motorfordonskombination avsedd uteslutande för godstransporter på väg och med en högsta tillåtna bruttovikt av . Reglerna i direktivet anger att vägavgift bara kan tas ut av den som använder motorvägar eller andra flerfiliga vägar av motorvägskaraktär, broar, tunnlar och bergspass. Vägavgift kan dock under vissa angivna förutsättningar tas ut på centrala vägnätet i övrigt. I direktivet står också att en medlemsstat kan föreskriva att för fordon registrerade i den egna medlemsstaten skall vägavgift tas ut för användande av hela vägnätet inom dess territorium och för . Vägavgiften kan högst bestämmas till ett belopp om 1 250 ecu inklusive administrationskostnader. Vägavgiften skall dock stå i relation till hur länge vägen, bron etc. används. Avtalet I artikel 8 i direktivet anges att två eller flera medlemsstater kan samarbeta för att införa ett gemensamt vägavgiftssystem som är tillämpligt inom hela deras sammanhängande territorium. Betalning av vägavgift skall i de fallen ge tillgång till de deltagande medlemsstaternas vägnät. Fördelning skall sedan ske av de gemensamma inkomsterna så att var och en av avtalsstaterna kan få en skälig andel av inkomsterna. Denna möjlighet har , , , och använt sig av och gått samman för att införa ett gemensamt vägavgiftssystem, det s.k. Eurovinjettsystemet. Genom avtal om uttag av en avgift för tunga fordon som använder vissa vägar, undertecknat , (härefter benämnt avtalet) bestämde länderna närmare vilka villkor som skulle gälla. Avtalet förpliktar inte länderna att införa väg-avgifter men hindrar länderna från att införa andra former av vägavgifter. I direktivet stadgas att andra medlemsstater kan ansluta sig till ett sådant gemensamt system. En liknade passus återfinns i det avtal som de fem länderna slutit. Samtliga fem länder tar nu ut vägavgift. Länderna har dock valt något olika system för avgiftsuttaget och tillämpar även olika regler för uttagande av vägavgift för sina egna åkare. Det gemensamma vägavgiftssystemet är utformat så att vägavgift tas ut för motorfordon och ledad motorfordonsskombination avsett uteslutande för godstransport och med en totalvikt av eller därutöver. Vägavgift tas ut när fordonet används på motorvägsnätet och vägavgiften skall vara betald innan påfart på motorvägen. Vägavgiftsbevis finns att köpa dels i ett område runt de avtalsslutande länderna dels på försäljningsställen i de avtalsslutande länderna. Vägavgiftsbevis kan köpas för dag, vecka, månad eller år. Som exempel på olika system kan nämnas att tar ut vägavgift för sina inhemska åkare på hela vägnätet på årsbasis. Detta kan jämföras med som tar ut vägavgift för sina egna åkare endast om de använder motorvägsnätet och åkarna kan då välja att köpa bevis för år, månad, vecka eller dag. ansökte om att få bli observatörer i femstatsgruppen. har alltsedan dess deltagit i de möten som gruppen inbjudit att deltaga i. har i brev ställt till de fem avtalsslutande länderna uttryckt önskemål om att gå med i avtalet och begärt att få veta de närmare förutsättningarna härför. angav i brevet att ett önskemål var att kunna införa vägavgifter från . angav också att om förhandlingarna skulle dra ut alltför mycket övervägde att införa ett eget vägavgiftssystem. har alltsedan denna tidpunkt förhandlat om de närmare villkor som skall gälla. En central fråga i detta sammanhang har varit vilken procentsats av de gemensamma nettointäkterna som skulle få del av. På ett möte med de här berörda staternas transportministrar avtalades att skulle erhålla av de gemensamma intäkterna. Genom protokollet får möjlighet att ansluta sig till de fem avtalsslutande ländernas överenskommelse. I protokollet anges att avtalet i dess svenska lydelse skall äga samma status som de fem övriga ländernas lydelser av avtalet. Detta innebär att vid utformningen av ett väg-avgiftssystem måste följa bestämmelserna i avtalet och protokollet. Regeringen föreslår i detta ärende att nu godkänner protokollet om anslutning till avtalet. Regeringen uppdrog åt att i samråd med lämna förslag till närmare förutsättningar för utformning av ett vägavgiftssystem. överlämnade i till , en sammanfattning av rapporten finns i bilaga 1. Rapporten finns tillgänglig på . Rapporten har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2 och en sammanställning över remissyttrandena finns tillgängliga i ärende (K96/2200/4). Mot denna bakgrund behandlar regeringen i detta ärende ett förslag till lag om vägavgift för vissa tunga fordon. För att fordonsägarna i skall kompenseras vid införandet av vägavgiftssystemet föreslås att fordonsskatten skall sänkas. Regeringen lägger därför även fram ett förslag till ändring i fordonsskattelagen. Lagrådet Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 3. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. Lagrådet har på några punkter haft invändningar i sak mot lagrådsremissens lagförslag. Regeringen har i propositionen följt vad Lagrådet har föreslagit. Lagrådet har i sitt yttrande också föreslagit relativt omfattande ändringar av lagteknisk art i förslaget till lag om vägavgift för vissa tunga fordon. Mot bakgrund härav har en redaktionell omarbetning av lagrådsremissens lagförslag företagits. Därvid har synpunkter inhämtats från . Lagrådets synpunkter berörs i författningskommentaren. 4 Vägavgift för vissa tunga fordon 4.1 Inledning Utformningen av ett svenskt vägavgiftssystem styrs i väsentliga delar av direktivet och avtalet. Inom de ramar dessa ställer upp är det angeläget att systemet får en sådan teknisk utformning att det blir enkelt och billigt att hantera för berörda avgiftsskyldiga och myndigheter. Direktivet tillåter att inhemska fordon i viss utsträckning behandlas annorlunda än utländska fordon. I rapporten har man utnyttjat denna möjlighet och beträffande svenska fordon föreslagit en konstruktion av avgiften som nära knyter an till uttaget av fordonsskatt. Regeringen delar bedömningen att detta är en lämplig lösning, inte minst med hänsyn till att de ifrågavarande fordonen skall belastas med både fordonsskatt och vägavgift. Genom att i allt väsentligt bygga på regelsystemet för fordonsskatt uppnås påtagliga administrativa fördelar genom att bl.a. ADB-rutiner m.m. för fordonsskatt kan utnyttjas även för vägavgiften. Samordningsvinsterna är således påtagliga och de resurser som krävs för att hantera denna del av vägavgiftssystemet blir små. När det gäller utländska fordon är det inte möjligt att på samma sätt knyta an till uttaget av svensk fordonsskatt utan särskilda rutiner för avgiftsuttaget krävs. Dessa är dessutom delvis gemensamma för de länder som ingår i Vinjettsystemet. Även här har det emellertid självfallet varit regeringens strävan att finna så enkla och resurssnåla rutiner som möjligt. Regeringsformen innehåller inte någon definition av begreppen skatt eller avgift och gränsen dem emellan är svår att dra. Frågan har diskuterats åtskilliga gånger i lagstiftningssammanhang, bl.a. ingående i lagrådsremissen om miljöbalk. Såsom vägavgiften i det följande föreslås utformad för de inhemska åkarna, dvs. att vägavgift skall tas ut på hela vägnätet och på årsbasis oavsett om fordonet används, har den enligt regeringens bedömning uppenbarligen karaktär av skatt medan den vägavgift som skall tas ut för utländska åkare torde utgöra en tvingande avgift. Övervägande skäl talar dock för att behandla avgiften för såväl inhemska som utländska fordon i ett sammanhang efter mönster av fordonsskatten. I direktivet används ordet vägavgift och den benämningen bör även användas i förevarande sammanhang. 4.2 Tillträde Regeringens förslag: Protokollet om anslutning till avtalet mellan , , , och om uttag av en avgift för tunga fordon som använder vissa vägar skall godkännas. Skälen för regeringens förslag: En utgångspunkt för regeringens förslag att bör ansluta sig till avtalet är att ett avgiftssystem för tung trafik är en viktig del av trafikpolitiken. Med medlemskapet följer en möjlighet för att delta i vidareutvecklingen av systemet. En annan utgångspunkt för regeringen är det faktum att de flesta länder i vår omvärld tar ut avgifter i någon form av tung trafik. måste svenska åkare betala vägavgift när de kör på motorvägar i , , , och . I några andra medlemsländer har man systemet med vägtullar. I kör de utländska åkarna däremot utan att betala någon vägavgift. Om ett vägavgiftssystem införs i kommer vägavgift att tas ut för de fordon som använder det svenska vägnätet. Ett annat syfte är att gå med i ett gemensamt system för att underlätta att godstransporter kan färdas utan onödigt hinder av flera olika avgifter i de olika länderna. Svenska transportörer kan med det förslag som regeringen nu lägger fram ges mer likvärdiga konkurrensvillkor, jämfört med åkare från andra länder. Det är vidare regeringens uppfattning att kostnadsansvaret för tung trafik bör vidareutvecklas inom ramen för EU på ett sätt som skapar likvärdiga konkurrensförutsättningar gentemot andra transportmedel m.m. Mot denna bakgrund är det enligt regeringens uppfattning angeläget att ansluter sig till det avgiftssystem som införts i de fem avtalsslutande länderna. anslutning till avtalet skall ses som ett första och nödvändigt steg mot ett system för att ta ut ersättning för de kostnader den tunga trafiken orsakar. I det följande redovisar vi de närmare detaljerna i vårt förslag. 4.3 Avgiftspliktiga fordon Regeringens förslag: Vägavgift tas ut för motorfordon eller ledad motorfordonskombination med en totalvikt på om fordonet är avsett uteslutande för godstransport på väg. För svenskt motorfordon gäller härutöver att det är eller bör vara registrerat i det och inte är avställt. Rapportens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Skälen för regeringens förslag: I artikel 2 i direktivet definieras fordon som motorfordon eller ledade motorfordonskombinationer avsedda uteslutande för transport av gods på väg och med en bruttovikt på . Med motorfordon eller ledade motorfordonskombinationer som är avsedda att uteslutande användas för godstransport avses lastbilar eller lastbilskombinationer som är inrättat för godstransport. I praktiken blir det således lastbilar och lastbilskombinationer med en totalvikt på som blir avgiftspliktiga. Ett system som det tyska där man endast tar ut vägavgift för de åkare som använder motorvägar kräver en försäljningsadministration och en kontrollapparat som är mycket dyrbar. Det danska systemet där alla inhemska åkare betalar och på hela vägnätet är betydligt billigare och lättare att administrera. För att inte bygga upp ett alltför komplicerat och dyrbart system föreslås därför att alla motorfordon eller motorfordonskombinationer med en totalvikt på avsedda för godstransport bör vara avgiftspliktiga. Avgiften bör också tas ut . Som nämnts inledningsvis kommer som kompensation för vägavgiften en sänkning att ske av fordonsskatten. Vi återkommer till denna fråga i avsnitt 4.15. För svenskt motorfordon föreslås att vägavgift endast bör tas ut om fordonet är eller bör vara upptaget i det och inte är avställt. Enligt uppgift från finns det motorfordon som är registrerade som lastbilar men som inte är inrättade för godsbefordran. Reglerna om registrering är dock utformade på detta sätt. För det fall ett fordon är registrerat som lastbil men inte är inrättat för att transportera gods på väg skall vägavgift inte tas ut. Vilka fordon som skall registreras i bilregistret regleras i bilregisterkungörelsen (1972:599). Det är ur olika synpunkter mindre lämpligt att knyta skattebestämmelser till en sådan reglering. Anknytningen till bilregistrering finns även i fråga om fordonsskatt enligt fordonsskattelagen (1988:327) och försäljningsskatt enligt lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon. Regeringen anser att de grundläggande förutsättningarna för bilregistrering borde ske i lag och förutsättningarna för en annan ordning behöver enligt regeringens uppfattning övervägas. Regeringen har tillsatt en utredning som skall se över bestämmelserna inom trafikregisterområdet (dir 1996:117). Utredningen har bl.a. till uppgift att överväga om inte de grundläggande bestämmelserna om registrering borde ske i lag. Tills vidare måste dock nuvarande ordning användas. 4.4 Avgiftsperiod Regeringens förslag: För fordon som är registrerat i det skall vägavgift tas ut . För utländskt fordon betalas väg-avgift för dag, vecka, månad eller år. Rapportens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser har tillstyrkt förslaget eller lämnat det utan erinran. Skälen för regeringens förslag: I artikel i direktivet stadgas att vägavgift skall stå i förhållande till hur länge infrastrukturen används. Dock kan en medlemsstat ta ut vägavgift för fordon registrerat på sitt eget territorium. I artikel 7 i avtalet står att vägavgiften skall bestämmas för perioderna kalenderdag, vecka, månad eller år men inte längre än . I andra stycket stadgas att för perioder eller mer kan avgiften betalas från början på en kalenderdag. I tredje stycket stadgas att parter som tar ut årlig avgift för fordon registrerat på deras territorium kan bestämma kalenderår som den årliga perioden. För svenskt fordon bör vägavgiften tas ut för . För utländskt fordon bör däremot möjlighet att ta ut vägavgiften för dag, vecka, månad eller år finnas. Om en ägare inte avser att använda fordonet för har en möjlighet till återbetalning införts. Återbetalning kan dock endast ske för årsbevis. 4.5 Avgiftssatser Regeringens förslag: För motorfordon eller ledad motorfordonskom- bination tas vägavgift ut med för fordon med högst tre axlar och med för fordon med fyra eller fler axlar. För utländskt fordon tas vägavgift ut även för perioderna månad, vecka eller dag. Rapportens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser har tillstyrkt förslaget eller lämnat det utan erinran. Skälen för regeringens förslag: I direktivet stadgas att vägavgiften skall bestämmas av de berörda medlemsstaterna till ett belopp om högst 1 250 ecu inklusive administrationskostnader. I artikel 8 i avtalet stadgas att avgiften, inklusive administrationskostnader, skall bestämmas till 750 ecu () för fordon med högst tre axlar och för fordon med fyra eller fler axlar till 1 250 ecu (). För perioden en månad till 75 ecu () för fordon med högst tre axlar och 125 ecu () för fordon med fyra eller fler axlar. För perioden till 20 ecu () för fordon med högst tre axlar och 33 ecu () för fordon med fyra eller fler axlar. Avgiften för skall bestämmas till 6 ecu () oavsett antal axlar. Vidare finns en bestämmelse om nedsättning av vägavgiftsbeloppet för fordon registrerade i . måste ha samma avgiftssatser som i avtalet. Som ovan nämnts bör vägavgiften tas ut för fordon som är registrerade i det . De avgiftssatser som angivits i ecu i avtalet bör omräknas till nationell valuta. Kursen för omräkning från ecu till nationell valuta skall göras i överensstämmelse med artikel 11 i direktivet på sätt som anges i avsnitt 4.10. De fem avtalsslutande länderna har därför för årsbevis överenskommit om att använda den växelkurs som gällde . För övriga bevis har länderna överenskommit om att använda den växelkurs som gällde . bör vid införandet av vägavgift bestämma vägavgiftsbeloppen på samma grunder som de fem avtalsslutande staterna. För lastbilar utan draganordning bör vägavgiften beräknas med ledning av det antalet axlar som finns angivna i bilregistret. För lastbilar med draganordning som har minst tre axlar och som kan dra släpvagnar med minst en axel skall alltid den högre vägavgiften tas ut. Lastbil med drag- anordning som har två axlar kan dra släpvagnar med minst två axlar. På grund härav och för att inte komplicera systemet alltför mycket med att införa anmälningsförfarande bör alltid det högsta beloppet tas ut för lastbil med draganordning. För utländskt fordon får vägavgift tas ut med ledning av vilka uppgifter föraren lämnar angående fordonet när han köper vägavgiftsbevis. Det blir därmed det antal axlar fordonet eller fordonskombinationen faktiskt har vid färd på det svenska vägnätet som avgör avgiftens storlek. I artikel 7 f andra stycket i direktivet stadgas att och därefter skall maximibeloppet revideras. Denna bestämmelse samt de diskussioner som pågår om ett nytt reviderat direktiv innebär att det är troligt att de olika belopp avseende fordonsskatt, vägtullar och väg- avgifter som anges i direktivet kommer att ändras inom en relativt snar framtid. Det är endast möjligt att ge nedsättning av vägavgiften på sätt som nämnts i avtalet. Den i rapporten föreslagna nedsättningen av vägavgiften, som utformats efter förebild av 88 § fordonsskattelagen, är således inte möjlig att göra. 4.6 Avgiftsskyldig Regeringens förslag: För svenskt fordon är ägaren avgiftsskyldig. För utländskt fordon är den som äger eller för fordonet eller beslutar om användning av fordonet eller har nyttjanderätt till det avgiftsskyldig. Rapportens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser har tillstyrkt förslaget eller lämnat det utan erinran.