prop · GL0390 · 1998-01-01 00:00:00 — När det gäller förfarandet för att upprätta miljökonsekvensbeskrivningen och kraven på denna samt planer och planeringsunderlag skall 6 kap. 3 §, 5 7 §§, 8 § första stycket och 10 12 §§ tillämpas. skall med eget yttrande överlämna frågan om byggande av järnväg till regeringen för prövning enligt 17 kap. 1 § . Detsamma gäller om regeringen enligt 17 kap. 3 § har förbehållit sig prövningen av järnvägens tillåtlighet. Regeringens prövning skall ske på grundval av en upprättad järnvägsutredning enligt 1 a §. Den som avser att bygga en järnväg skall upprätta en järn- vägsplan. En järnvägsplan behöver dock inte upprättas för anläggande av industrispår eller hamnspår uteslutande på egen fastighet. En järnvägsplan får upprättas för avstängning av plankorsning, även när denna åtgärd inte är att betrakta som byggande av järnväg. I de delar som planen medför att mark eller särskild rätt till mark kan komma att tas i anspråk enligt 4 kap. 1 § skall planen utformas så att de fördelar som kan vinnas med den överväger de olägenheter som planen orsakar enskilda. 2 § I järnvägsplanen skall den mark och de särskilda rättigheter anges som behöver tas i anspråk för järnvägen och för byggandet av järnvägen. Om mark behöver tas i anspråk med tillfällig nyttjanderätt, skall det av planen framgå vilken mark som avses och den skall nyttjas. Planen skall innehålla en miljökonsekvensbeskrivning enligt 5 kap. lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. I järnvägsplanen skall den mark och de särskilda rättigheter anges som behöver tas i anspråk för järnvägen och för byggandet av järnvägen. Om mark behöver tas i anspråk med tillfällig nyttjanderätt, skall det av planen framgå vilken mark som avses och den skall nyttjas. Planen skall innehålla en miljökonsekvensbeskrivning. I de fall under förstudien har beslutat att järnvägsprojektet kan antas medföra en betydande miljöpåverkan, skall miljökonsekvensbeskrivningen föregås av ett utökat samråd enligt 6 kap. 5 6 §§ , om inte sådant samråd har skett enligt 1 a §. Miljökonsekvensbeskrivningen skall godkännas av berörda länsstyrelser innan den tas in i järnvägsplanen. När det gäller kraven på mil- jökonsekvensbeskrivningen samt planer och planeringsunderlag skall 6 kap. 3 §, 7 § och 10 12 §§ tillämpas. De skyddsåtgärder och försiktighetsmått som behövs för att förebygga störningar och andra olägenheter från trafiken eller anläggningen skall anges särskilt i planen. Till planen skall en genomförandebeskrivning fogas. I beskrivningen skall de organisatoriska, tekniska, ekonomiska och fastighetsrättsliga åtgärder som behövs för ett samordnat och ändamålsenligt genomförande av planen redovisas. 3 § Till järnvägsplanen skall en fastighetsförteckning fogas. I fastighetsförteckningen skall, i den mån de berörs av planen, redovisas 1. fastigheter och ägare till dessa, 2. mark- och vattenområden som är samfällda för flera fastigheter samt ägare till dessa fastigheter, 3. innehavare av annan särskild rätt än bostadsrätt och hyresrätt, 4. gemensamhetsanläggningar enligt anläggningslagen (1973:1149) och samfälligheter enligt vattenlagen (1983:291) samt ägarna till de fastigheter som deltar i anläggningarna och samfälligheterna, 4. gemensamhetsanläggningar enligt anläggningslagen (1973:1149) och samfälligheter enligt lagen (0000) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet samt ägarna till de fastigheter som deltar i anläggningarna och samfälligheterna, 5. vägsamfälligheter och vägföreningar. Om en samfällighetsförening enligt lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter förvaltar samfällighet, särskild rätt eller gemensamhetsanläggning, skall föreningen i stället för ägare eller innehavare. Miljökonsekvensbeskrivningen skall godkännas av berörda länsstyrelser innan den tas in i järnvägsplanen. 7 § skall ställa ut en järnvägsplan för granskning. skall ställa ut en järnvägsplan för granskning. Därvid gäller vad som i 6 kap. 8 § första stycket sägs om att miljökonsekvensbeskrivning skall kungöras och hållas tillgänglig för allmänheten. En järnvägsplan som enbart avser ombyggnad av järnväg behöver dock ställas ut endast 1. om ombyggnaden bedöms komma att medföra betydande påverkan på miljön, hälsan eller hushållningen med naturresurser, eller 2. om någon annans mark behöver tas i anspråk eller särskild rättighet behöver upphävas eller begränsas och ett sådant ianspråktagande eller upphävande eller en sådan begränsning inte skriftligen medgivits av berörda fastighetsägare och innehavare av särskild rätt. Vad som sägs i andra stycket gäller också i fråga om en järnvägsplan som endast innefattar ändring av planen för ett järnvägsbygge som ännu inte är färdigställt. 8 § En järnvägsplan fastställs av efter samråd med berörda länsstyrelser. Om och en länsstyrelse har olika uppfattningar, skall hänskjuta frågan om att fastställa planen till regeringens prövning. Om det i annat fall finns särskilda skäl, får hänskjuta frågan till regeringens prövning. Om planen innebär att mark eller särskild rätt kan tas i anspråk enligt 4 kap. 1 §, skall särskilt pröva om de fördelar som kan vinnas med planen överväger de olägenheter som denna orsakar enskilda. Av beslutet att fastställa planen skall framgå om planen ger rätt till sådant ianspråktagande. Innehållet i miljökonsekvens- beskrivningen samt resultatet av samråd och yttranden skall beaktas då järnvägsplanen fastställs. Ett beslut om fastställelse av en järnvägsplan skall kungöras. Har samråd enligt 6 kap. 6 § hållits med ansvarig myndighet i annat land skall denna informeras. 2 § beslut får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. godkännande enligt 2 kap. 4 § får dock inte överklagas. beslut får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. beslut enligt 2 kap. 1 § tredje stycket, 1 a § andra stycket eller 2 § första stycket får dock inte överklagas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Denna lag träder i kraft . Skyldigheten att vidta återställningsåtgärder enligt 1 kap. 8 § gäller även då järnvägen har tillkommit före denna lags ikraftträdande. Ett ärende skall handläggas och bedömas enligt äldre bestämmelser, om det i ärendet ingår en miljökonsekvensbeskrivning som vid denna lags ikraftträdande har överlämnats till för godkännande enligt 2 kap. 4 §. Bestämmelserna om miljökvalitetsnormer i skall dock tillämpas . Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1667) om skatt på naturgrus Härigenom föreskrivs att 1 och 4 §§ lagen (1995:1667) om skatt på naturgrus skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § Skatt (naturgrusskatt) skall betalas till staten enligt denna lag för brutet naturgrus om utvinningen av naturgruset 1. kräver tillstånd enligt 18 § naturvårdslagen (1964:822), 2. sker med stöd av tillstånd som lämnats enligt vattenlagen (1983:291) och utvinningen sker för annat ändamål än markinne- havarens husbehov, eller Skatt (naturgrusskatt) skall betalas till staten enligt denna lag för brutet naturgrus om utvinningen av naturgruset sker för annat ändamål än markinnehavarens husbehov och 1. sker med stöd av tillstånd som har lämnats enligt 11 kap. eller vattenlagen (1983:291), eller 2. kräver tillstånd enligt 12 kap. . 3. sker med stöd av rätt till täkt på annans mark enligt 38 § väglagen (1971:948). 4 § Skattskyldig är den som 1. exploaterar en täkt som kräver tillstånd enligt 18 § naturvårdslagen (1964:822), 2. för annat ändamål än markinnehavarens husbehov exploaterar en täkt med tillstånd enligt vattenlagen (1983:291), eller 3. enligt 38 § väglagen (1971:948) har fått rätt till täkt på annans mark. Har föreskrifter om skyldighet att lämna uppgift om vem som är exploatör av täkten meddelats med stöd av 18 a § andra stycket naturvårdslagen, är tillståndshavaren tillsammans med exploatören skattskyldig för tiden till dess sådan uppgift har lämnats. Skattskyldig är den som exploaterar en naturgrustäkt. Har föreskrifter om skyldighet att lämna uppgift om vem som är exploatör av täkten meddelats med stöd av 12 kap. 5 § andra stycket , är tillståndshavaren tillsammans med exploatören skattskyldig för tiden till dess sådan uppgift har lämnats. Denna lag träder i kraft . Föreskrifter som har meddelats med stöd av 18 a § andra stycket naturvårdslagen (1964:822) skall vid tillämpningen av den nya lydelsen av 4 § andra stycket anses som föreskrifter som har meddelats med stöd av 12 kap. 5 § andra stycket . Förslag till lag om ändring i vapenlagen (1996:67) Härigenom föreskrivs att 1 kap. 6 § vapenlagen (1996:67) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 6 § Bestämmelser om ammunition som räknas till explosiva varor eller som innehåller gift finns även i lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor och i lagen (1985:426) om kemiska produkter. Bestämmelser om ammunition som räknas till explosiva varor finns även i lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i elberedskapslagen (1997:288) Härigenom föreskrivs att 19 och 20 §§ elberedskapslagen (1997:288) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 19 §1 Mål enligt vattenlagen (1983:291) om tillstånd till anläggning som omfattas av bestämmelserna i denna lag eller till väsentlig ombyggnad, ändring eller utvidgning av en sådan anläggning får inte avgöras innan prövning har skett enligt denna lag. Mål enligt 11 kap. om tillstånd till anläggning som omfattas av bestämmelserna i denna lag eller till väsentlig ombyggnad, ändring eller utvidgning av en sådan anläggning får inte avgöras innan prövning har skett enligt denna lag. Första stycket tillämpas också beträffande ärende om nätkoncession enligt ellagen (1997:857) om anläggningen omfattas av bestämmelser enligt denna lag. 20 § Den ökning i byggnadskostnader som föranleds av åtgärder enligt denna lag skall inte räknas med vid den prövning som avses i 3 kap. 4 § vattenlagen (1983:291). Den ökning i byggnadskostnader som föranleds av åtgärder enligt denna lag skall inte räknas med vid den prövning som avses i 11 kap. 6 § första stycket . Vid meddelande av tillstånd som anges i 19 § första stycket skall de beslut om vattenanläggningars utförande som meddelats med stöd av denna lag beaktas. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i ellagen (1997:857) Härigenom föreskrivs i fråga om ellagen (1997:857) dels att 2 kap. 8 och 11 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 2 kap. 8 a och 11 a §§, av följande lydelse. 8 § En nätkoncession för linje får inte strida mot en detaljplan eller områdesbestämmelser. Om syftet med planen eller bestämmelserna inte motverkas, får dock mindre avvikelser göras. Vid prövning av frågor om meddelande av nätkoncession för linje skall lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. tillämpas. 8 a § Vid prövning av frågor om meddelande av nätkoncession för linje skall bestämmelserna i 2 4 kap., 5 kap. 3 § och 16 kap. 5 § tillämpas. En miljökonsekvensbeskrivning skall ingå i en ansökan om nätkoncession för linje. När det gäller förfarandet, kraven på miljökonsekvensbeskrivningen samt planer och planeringsunderlag gäller 6 kap. . 11 § En nätkoncession skall förenas med de villkor som behövs för att skydda allmänna intressen och enskild rätt samt med de villkor för anläggningens utförande och nyttjande som behövs av säkerhetsskäl eller som av annat skäl behövs från allmän synpunkt. En nätkoncession skall förenas med de villkor som behövs för att skydda allmänna intressen och enskild rätt samt med de villkor för anläggningens utförande och nyttjande som behövs av säkerhetsskäl eller för att i övrigt skydda människors hälsa och miljön mot skador och olägenheter och främja en långsiktigt god hushållning med mark och vatten och andra resurser eller som av annat skäl behövs från allmän synpunkt. 11 a § En nätkoncession får för sin giltighet göras beroende av att den som innehar koncessionen ställer säkerhet för kostnaderna att ta bort ledningen med tillhörande anläggningar och att vidta andra åtgärder för återställning. Staten, kommuner, landsting och kommunalförbund behöver inte ställa säkerhet. Om det kan antas att den ställda säkerheten är tillräcklig, får regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, nätmyndigheten besluta om ytterligare säkerhet. I fråga om beskaffenheten av säkerheten gäller 2 kap. 25 § utsökningsbalken. Säkerheten skall prövas av den myndighet som prövar frågan om nätkoncession och förvaras av . Denna lag träder i kraft . Ett ärende om prövning av nätkoncession skall handläggas och bedömas enligt äldre bestämmelser, om ärendet har inletts före denna lags ikraftträdande. Bestämmelserna om miljökvalitetsnormer i skall dock tillämpas . Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1596) om frivillig miljöstyrning och miljörevision Härigenom föreskrivs att det i lagen (1994:1596) om frivillig miljöstyrning och miljörevision skall införas en ny paragraf, 4 §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 § Regeringen får meddela föreskrifter om försöksverksamhet som avses i förordningens artikel 14. Vad som sägs i 2 och 3 §§ gäller även sådan verksamhet. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning Regeringen föreslår i detta ärende ändringar till följd av . har tidigare föreslagits i en proposition (prop. 1997/98:45). För det ärendets beredning hänvisas till propositionen. överlämnade delbetänkandet Följdlagstiftning till (SOU 1997:32). Betänkandet har remissbehandlats. En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Betänkandets lagförslag, en förteckning över remissinstanserna och en sammanställning av remissyttrandena finns tillgängligt i (M97/2584/1). I detta lagstiftningsärende ingår även en komplettering av lagen (1994:1596) om frivillig miljöstyrning och miljörevision efter förslag från . Den delen av ärendet har beretts med berörda intressenter. Lagförslagen har granskats av Lagrådet utom såvitt avser lagen om frivillig miljöstyrning och miljörevision. En lagrådsgranskning beträffande denna lag skulle sakna betydelse på grund av förslagets enkla beskaffenhet. Lagrådsremissens lagförslag bifogas som bilaga 2. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som framgår av bilaga 2. Lagrådet har avgett yttrande, bilaga 3. I samband med att regeringen närmare redogör för förslagen kommer Lagrådets synpunkter att behandlas. Redan nu kan dock sägas att regeringen godtar Lagrådets förslag i allt väsentligt. Förhållandet mellan och andra lagar Propositionen om miljöbalk Regeringen beslutade om proposition om en miljöbalk (prop. 1997/98:45). I detta avsnitt görs en sammanfattning av förslaget. Tonvikten läggs vid sådant som är nytt jämfört med gällande rätt och som har betydelse för följdlagstiftningen. I (MB) har bestämmelserna från 15 lagar smälts samman. Lagarna är naturvårdslagen (1964:822), miljöskyddslagen (1969:387), lagen (1971:1154) om förbud mot dumpning av avfall i vatten, lagen (1976:1054) om svavelhaltigt bränsle, lagen (1979:425) om skötsel av jordbruksmark, renhållningslagen (1979:596), hälsoskyddslagen (1982:1080), vattenlagen (1983:291), lagen (1983:428) om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark, lagen (1985:426) om kemiska produkter, miljöskadelagen (1986:225), lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m., lagen (1991:639) om förhandsgranskning av biologiska bekämpningsmedel, lagen (1993:900) om genetiskt modifierade organismer, och lagen (1994:1818) om åtgärder beträffande djur och växter som tillhör skyddade arter. Målet med är att främja en hållbar utveckling som innebär att nuvarande och kommande generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö. En sådan utveckling bygger på insikten att naturen har ett skyddsvärde och att människans rätt att förändra och bruka naturen är förenad med ett ansvar för att förvalta naturen väl. skall tillämpas så att människors hälsa och miljön skyddas mot skador och olägenheter oavsett om dessa orsakas av föroreningar eller annan påverkan, värdefulla natur- och kulturmiljöer skyddas och vårdas, den biologiska mångfalden bevaras, mark, vatten och fysisk miljö i övrigt används så att en långsiktigt god hushållning tryggas, och återanvändning och återvinning liksom annan hushållning med material, råvaror och energi främjas så att ett kretslopp uppnås. tillämpningsområde anges inte särskilt utan framgår av balkens regler i sig. Balken skall tillämpas vid all verksamhet och alla åtgärder som har betydelse för mål. Den skall tillämpas parallellt med annan lagstiftning som reglerar verksamheten. I finns allmänna hänsynsregler som skall iakttas av var och en. Reglerna innebär att förebyggande åtgärder och andra försiktighetsmått skall vidtas så snart det kan befaras att skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön kan uppkomma. Enligt hänsynsreglerna skall den som utövar en verksamhet eller vidtar en åtgärd som inte är av försumbar betydelse för människors hälsa eller miljön skaffa sig den kunskap som behövs och vidta de försiktighetsmått som behövs och därvid tillämpa bästa möjliga teknik, om det är fråga om yrkesmässig verksamhet, välja en lämplig plats, hushålla med råvaror och energi, utnyttja möjligheterna till återanvändning och återvinning, samt inte använda eller sälja kemiska produkter eller biotekniska organismer som kan ersättas av mindre riskabla. Vid tillämpningen av hänsynsreglerna skall en skälighetsavvägning göras. Kraven får inte vara orimliga. En sådan avvägning får emellertid aldrig leda till att en miljökvalitetsnorm åsidosätts. Myndigheterna bör sträva efter att formulera kraven på åtgärder så att verksamhetsutövaren kan genomföra dessa, utan att åtgärderna blir orimligt betungande för honom. Alla som bedriver eller har bedrivit en verksamhet eller vidtagit en åtgärd som har medfört skada eller olägenhet för miljön ansvarar för att den avhjälps till dess skadan eller olägenheten har upphört. En verksamhet eller åtgärd som kan föranleda skada eller olägenhet av väsentlig betydelse trots att de försiktighetsmått vidtas som kan krävas, får bedrivas eller vidtas endast om det finns särskilda skäl för att ändå tillåta verksamheten. Medför den risk för att ett stort antal människor får sina levnadsförhållanden väsentligt försämrade eller en avsevärd försämring av miljön får den inte bedrivas eller vidtas. Regeringen kan dock meddela dispens från stoppregeln i mycket speciella undantagsfall. Hushållning med mark och vatten Hushållningsbestämmelserna i naturresurslagen har arbetats in i . Härigenom får miljön en tydligare ställning i planeringen, eftersom utgångspunkten för lagstiftningen är att hushållningen med och användningen av mark och vatten skall ske med ett långsiktigt perspektiv och baseras på en ekologisk grundsyn. För att skydda människors hälsa eller miljön får regeringen föreskriva om miljökvalitetsnormer. Regeringen kan överlåta till en myndighet att meddela normer som skall gälla till följd av EU-medlemskapet. Miljökvalitetsnormer är föreskrifter om lägsta godtagbara miljökvalitet i fråga om mark, vatten, luft eller miljön i övrigt för vissa geografiska områden eller för hela landet. Miljökvalitetsnormer får avse bl.a. förekomst i miljön av kemiska produkter eller bioindikatorer i vatten eller högsta nivå för buller. Om miljökvalitetsnormer har meddelats skall myndigheter och kommuner säkerställa att normerna uppfylls när de prövar tillåtlighet, tillstånd, godkännanden, dispenser och anmälningsärenden, utövar tillsyn och meddelar föreskrifter. Kommuner och myndigheter skall iaktta normerna även när de planerar och planlägger. Tillstånd får inte beviljas för verksamheter som medverkar till att en miljökvalitetsnorm överträds. Befintliga tillstånd och villkor får omprövas om en verksamhet med någon betydelse medverkar till att en miljökvalitetsnorm överträds. Åtgärdsprogram skall upprättas av regeringen eller andra myndigheter eller kommuner om det behövs för att en miljökvalitetsnorm skall upp-fyllas, eller om krav på det följer av EU-medlemskapet. Ett åtgärdsprogram får omfatta all verksamhet som kan påverka de föroreningsnivåer som människor kan utsättas för utan fara för olägenheter av betydelse. Kraven på miljökonsekvensbeskrivningar utökas och skärps i och anpassas ytterligare till EG-regler och andra internationella regler. Genom krav på miljökonsekvensbeskrivningar får myndigheter och verksamhetsutövare bättre underlag för beslut som påverkar människors hälsa, miljön och hushållningen med naturresurser. En ansökan om tillstånd eller tillåtlighet enligt skall enligt huvudregeln innehålla en miljökonsekvensbeskrivning. Regeringen får föreskriva att miljökonsekvensbeskrivningar skall krävas även i ansökningar om dispens enligt eller i andra fall där det behövs för att kunna bedöma miljöpåverkan. Innan en ansökan görs och miljökonsekvensbeskrivningen upprättas skall ett tidigt samråd hållas med särskilt berörda och . För verksamheter som kan antas ha betydande miljöpåverkan, vilket skall avgöra, skall ett utökat samråd genomföras med fler myndigheter och en bredare allmänhet. En miljökonsekvensbeskrivning skall identifiera, beskriva och möjliggöra en samlad bedömning av en verksamhets effekter på människor, djur, växter, mark, vatten, luft, klimat, landskap, kulturmiljö och hushållningen med mark och vatten samt samspelet mellan dessa delar. För verksamheter som kan antas ha en betydande miljöpåverkan anges i vad en miljökonsekvensbeskrivning skall innehålla. I detta ingår en beskrivning av verksamheten med uppgifter om lokalisering, utformning och omfattning samt de åtgärder som planeras för att skadliga verkningar skall undvikas, minskas eller avhjälpas. Även alternativ lokalisering, om sådan är möjlig, och alternativ utformning samt konsekvenser av att verksamheten inte kommer till stånd skall redovisas. Allmänheten skall ges möjlighet att yttra sig över miljökonsekvensbeskrivningen och ansökan innan beslut fattas. skall ta ställning till om miljökonsekvensbeskrivningen uppfyller kraven. Skydd av områden och arter Bestämmelser om olika former av områdesskydd sammanförs i . Exempel på sådana områden är naturreservat, biotopskyddsområden och strandskyddsområden. Dessa bestämmelser skall tillsammans med bestämmelserna om artskydd värna bl.a. den biologiska mångfalden. Särskilda bestämmelser om vissa verksamheter I finns särskilda bestämmelser om bl.a. miljöfarlig verk-samhet och hälsoskydd, vattenverksamhet, täkter, jordbruk, genteknik, kemiska produkter och biotekniska organismer samt avfall och producentansvar. Prövning av mål och ärenden Regionala miljödomstolar inrättas och ersätter och vattendomstolarna. Även en miljööverdomstol inrättas. är slutinstans i vissa mål. Övriga prövningsmyndigheter är regeringen, länsstyrelserna och andra förvaltningsmyndigheter samt kommunerna. Regeringen skall göra en tillåtlighetsprövning av nya verksamheter som har stor påverkan på miljön eller hushållningen med naturresurser. Prövningen görs som ett led i den ordinarie tillståndsprövningen. De verksamheter som skall prövas av regeringen skall i huvudsak vara desamma som , men utökas med större trafikanläggningar. Regeringen kan dessutom förbehålla sig prövningen av andra verksamheter. Miljöorganisationer ges rätt att överklaga domar och beslut om tillstånd, godkännanden och dispens enligt . En tydlig ansvarsfördelning skall gälla för tillsynen på lokal, regional och central nivå. Tillsynsmyndigheternas ansvar understryks. En tillsynsmyndighet får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att regler skall följas. Förhållandet mellan och andra lagar Regeringens bedömning och förslag: Av tillämpningsområde följer att balken gäller för verksamheter även om dessa är reglerade i andra lagar. och de andra lagarna gäller således parallellt. Något särskilt stadgande om detta behövs inte. Huvudregeln skall vara att materiella krav skall vara miniminivå. I några fall är en fråga om skydd för miljön olika reglerad i och i en annan lag.