prop · GL0345D4 · 1998-01-01 00:00:00 — 5.1.21 21 kap. Mål i miljödomstol 1 § Ansökningsmål är mål 1. om tillstånd till miljöfarlig verksamhet som avses i 9 kap. 6 § som inte skall prövas av en länsstyrelse eller en kommun enligt vad som föreskrivits med stöd av 9 kap. 8 §, 2. om tillstånd till vattenverksamhet enligt 11 kap. 9 § som inte skall prövas av en länsstyrelse, 3. om godkännande enligt 11 kap. 16 § av ett utfört ändrings- eller lagningsarbete eller av åtgärder som strider mot meddelade bestämmelser om innehållande och tappning av vatten, om arbetet eller åtgärderna inte avser en markavvattning som skall prövas av en länsstyrelse, 4. om tillstånd enligt 11 kap. till utrivning av en vattenanläggning eller tillståndsprövning enligt 11 kap. 22 §, 5. om förlängning enligt 24 kap. 2 § andra stycket av genomförande- tiden eller den tid inom vilken verksamheten skall ha satts igång, 6. om återkallelse eller förbud mot fortsatt verksamhet enligt 24 kap. 3 §, 7. om omprövning enligt 24 kap. 5 9 §§ samt enligt 7 kap. 13 15 §§ lagen (0000) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet, och 8. enligt 7 kap. 1 § lagen (0000) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet. Gäller ett ansökningsmål uteslutande en viss eller vissa sakägare och kan målet avgöras med bindande verkan endast mot dessa, får miljödomstolen, om sökanden medger det, förordna att målet skall behandlas enligt vad som enligt 7 kap. lagen (0000) med vissa bestämmelser om vattenverksamhet gäller för stämningsmål. I paragrafens första stycke räknas upp de mål som är att anse som ansökningsmål. Det handlar om mål som prövas av miljödomstolen som första instans. Avgörande för om ett mål är att anse som ansökningsmål eller inte är om domstolens avgörande skall ha rättskraft även mot tredje man. Det är då inte fråga om någon egentlig tvist mellan parter utan ansökan och dess konsekvenser drabbar en mera obestämd krets av personer. Enligt 24 kap. 1 § skall dock tillstånd som länsstyrelse eller kommun meddelat med stöd av 9 kap. 8 § också ha rättskraft mot tredje man. Paragrafen har en motsvarighet i 13 kap. 13 § vattenlagen. Mål om miljöfarlig verksamhet på den s.k. A-listan är enligt första punkten ansökningsmål. Ansökningsmål är enligt andra punkten bl.a. mål om tillstånd till markavvattning som inte skall prövas av . Med detta avses mål som kommit under miljödomstolens prövning efter antingen överlämnande från enligt 7 kap. 19 § förslaget till lag med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet eller anmälan av fastighets- bildningsmyndighet enligt 7 kap. 20 § samma lag. Såvitt avser de överlämnade målen skall vissa bestämmelser i balken om handläggningen av ansökningsmål inte tillämpas. Detta gäller sådana bestämmelser som reglerar förfarandets inledningsskede och som ersätts av motsvarande bestämmelser för . Fjärde punkten har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Enligt pargrafens andra stycke är det i angivna fall möjligt att tillämpa det enklare förfarandet i stämningsmål. Rättskraften blir då begränsad till att omfatta de berörda sakägarna varför sökandens medgivande krävs. 2 § Talan i mål som inte enligt 1 § är ansökningsmål väcks genom ansökan om stämning, om inte annat är särskilt föreskrivet. Beträffande vissa stämningsmål finns föreskrifter i 7 kap. lagen (0000) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet. Att vissa mål handläggs enligt förvaltningsprocesslagen (1971:291) framgår av 20 kap. 3 § tredje stycket. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Huvudregeln är att talan i mål som inte är ansökningsmål skall väckas genom ansökan om stämning. I fråga om vissa stämningsmål som avser vattenverksamhet, finns föreskrifter i lagen med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet. Övriga stämningsmål - det gäller främst miljöskademål och brottmål - skall handläggas enligt . 3 § Även i annat fall än som avses i 14 kap. 1 7 §§ får mål eller ärende enligt denna balk handläggas i en och samma rättegång, om de har samma sökande och avser samma verksamhet eller verksamheter som har samband med varandra. Om en miljödomstol prövar ett sådant mål eller ärende, får en ansökan i ett annat sådant ärende göras hos domstolen, även om ärendet annars skulle ha prövats av en länsstyrelse eller kommun. Om ett ärende som prövats av en förvaltningsmyndighet eller kommun handläggs gemensamt med ansökningsmål, gäller inte vad som sägs i 20 kap. 3 § tredje stycket om tillämpningen av bestämmelserna i förvaltningsprocesslagen (1971:291). En miljödomstol får vid handläggningen av ett mål eller ärende som sägs i första stycket förbehålla sig prövningen av ett annat sådant ärende som handläggs vid en länsstyrelse eller kommun. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Paragrafen gör det möjligt att handlägga mål och ärenden som rent faktiskt hör ihop i ett sammanhang. Är samma rättegångsform tillämplig gäller 14 kap. 1 7 §§ . Enligt första stycket kan även mål som miljödomstolen skall pröva som andra instans sammanläggas med ett mål som domstolen skall pröva i första instans. Tillstånd till exempelvis ett vattenverksamhet och en miljöfarlig verksamhet skall således kunna handläggas i en rättegång. Ett exempel som kan anföras är att en sökande ur en å tar en stor mängd vatten och sedan släpper ut förorenat fabrikationsvatten i samma å. Uttaget av vatten är att bedöma som en vattenverksamhet och utsläppet som en miljöfarlig verksamhet. krävs det därför två beslut. Ett enligt vattenlagen och ett enligt miljöskyddslagen. kan prövning i en rättegång ske i miljödomstolen. Detta även om den miljöfarliga verksamheten skulle kunna ha prövats av i första instans. Ett annat exempel är prövningen av . Den har prövats av såväl för miljöskydd som av (i tillåtlighetsfrågan av regeringen). Sådana slags ärenden kan med stöd av denna paragraf prövas i ett sammanhang av en regional miljödomstol, sedan tillåtlighetsfrågan prövats av regeringen. Ytterligare ett exempel är att ersättning för skador i samband med tillträde som prövas enligt 28 kap. kan handläggas i en rättegång tillsammans med tillstånd om verksamhet i vatten eller miljöfarlig verksamhet. Att förena mål förutsätter att fördelarna överväger nackdelarna med gemensam handläggning. Vid bedömningen skall naturligtvis även parternas intressen beaktas. Paragrafens andra stycke gör det möjligt för domstolen att på eget initiativ ta till sig ett ärende hos en länsstyrelse eller en kommun om ärendet bör handläggas tillsammans med ett mål eller ärende som handläggs av domstolen. Den lägre instansen är skyldig att på begäran överlämna ärendet till domstolen. 4 § Väcker någon talan vid miljödomstolen om förbud mot miljöfarlig verksamhet eller om skyldighet för den som utövar eller ämnar utöva sådan verksamhet att vidta försiktighetsmått och är frågan om tillstånd till verksamheten enligt denna balk under prövning eller kommer den under prövning innan miljödomstolen har avgjort målet, får miljödomstolen inte avgöra målet förrän tillståndsfrågan har prövats. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. En talan om förbud eller försiktighetsmått kan inte riktas mot någon som har tillstånd, se 32 kap. 12 §. En talan om tillstånd till verksamheten måste därför prövas före eller senast i samband med en talan om förbud eller försiktighetsmått. Miljödomstolen kan således allt efter omständigheterna vilandeförklara förbudstalan, se 32 kap. 5 § , eller förordna att den skall handläggas gemensamt med tillståndsfrågan, jfr. 3 § detta kapitel. 5 § Har en tillsynsmyndighet med stöd av 26 kap. 9 § första stycket förbjudit miljöfarlig verksamhet eller beslutat att den som bedriver eller avser att bedriva sådan verksamhet skall vidta försiktighetsmått och begärs tillstånd enligt denna balk, kan miljödomstolen, om sökanden ställer säkerhet för kostnad och skada, bestämma att tillsynsmyndighetens beslut inte får verkställas förrän tillståndsfrågan har avgjorts eller domstolen föreskriver något annat. I fråga om slaget av säkerhet gäller 2 kap. 25 § utsökningsbalken. Säkerheten skall prövas av domstolen och förvaras av . Enligt paragrafen finns det möjlighet för miljödomstolen att inhibera tillsynsmyndigheters beslut av i paragrafen angivet slag om verksamhetsutövaren söker tillstånd och ställer säkerhet. 6 § Om en miljödomstol har prövat ett mål som rör en fråga som behandlas i denna balk, får frågan om målet är sådant att det skall tas upp av någon annan domstol än miljödomstol eller av någon annan myndighet än domstol prövas i högre rätt endast om 1. frågan fullföljs dit eller väcks där av en part som är berättigad till det, 2. miljödomstolen har prövat en fråga om äganderätt till en fastighet eller om fastighetsindelningen, 3. miljödomstolen har prövat en fråga för vars behandling en särskild ordning har föreskrivits i denna balk, eller 4. miljödomstolen har prövat en fråga om ansvar för brott. Paragrafen innehåller i punkterna 2-4 bestämmelser som avviker från motsvarande paragraf i (10 kap. 19 §). Paragrafen har en motsvarighet i 13 kap. 18 § vattenlagen. 7 § Om miljödomstolen finner att en verksamhet eller åtgärd endast kan tillåtas enligt 2 kap. 9 § första stycket eller 10 §, skall miljödomstolen med eget yttrande överlämna frågan till regeringens avgörande. Detsamma gäller om regeringen skall pröva tillåtligheten enligt 17 kap. 1 § eller om regeringen har förbehållit sig prövningen av tillåtligheten enligt 17 kap. 3 §. Om miljödomstolen finner att ett mål hos domstolen rör även ett annat allmänt intresse av synnerlig vikt än sådant som avses i 1 kap. 1 §, skall domstolen med eget yttrande överlämna målet till regeringen. Detsamma gäller, om begär att målet av sådan anledning skall överlämnas till regeringen. Är det fråga om en statlig myndighets beslut som rör Försvarsmakten, , eller skall domstolen alltid med eget yttrande överlämna ärendet till regeringens avgörande. Paragrafen innehåller i första stycket bestämmelser om när domstolen skall överlämna mål till regeringen för prövning av tillåtligheten. Domstolen skall istället för att meddela dom avge ett eget yttrande till regeringen. Yttrandet, som skall avges efter huvudförhandling, kommer i detta skede istället för domen och skall därför avse samtliga de omständigheter som har betydelse för tillåtlighetsfrågan. Efter det att regeringen prövat tillåtligheten skall domstolen pröva de frågor som återstår, bl.a. vilka ytterligare villkor som skall gälla för verksamheten. Paragrafens andra stycke har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Det är endast mål där miljöintresset står mot annat allmänt intresse som skall överlämnas. Utgångspunkten bör vara att bedömningen av ärendet verkligen kräver ett ställningstagande från regeringens sida. Här har både miljödomstolen och en grannlaga och viktig uppgift. Ett exempel är att miljöskyddskrav ställs mot vittgående arbetsmarknadspolitiska effekter. Ett annat exempel kan vara frågan om strandskyddsdispens inom ett område som har riksintresse. Detta är endast exempel och det kan naturligtvis uppkomma även andra frågor som lämpligen bör prövas av regeringen. Frågor som rör försvaret är allmänt av denna natur. De skall därför alltid överlämnas till regeringens avgörande. I dessa fall avgörs ärendena av regeringen och de skall inte till någon del prövas av miljödomstolen. Yttrandet skall på motsvarande sätt som angetts för tillåtlighetsfrågan omfatta alla de omständigheter som är av betydelse för frågan om tillstånd skall lämnas. Förfarandet vid miljödomstolarna i ansökningsmål 1 § En ansökan i ett ansökningsmål skall vara skriftlig. Den skall innehålla 1. de uppgifter, ritningar och tekniska beskrivningar som behövs för att bedöma verksamhetens eller åtgärdens art och omfattning, 2. en miljökonsekvensbeskrivning enligt 6 kap. och uppgift om det samråd som skett enligt 6 kap. 4 6 §§, 3. de uppgifter som behövs för att bedöma hur de allmänna hänsyns- reglerna i 2 kap. iakttas, 4. förslag till de skyddsåtgärder eller andra försiktighetsmått som behövs för att förebygga eller avhjälpa olägenheter från verksamheten, och 5. förslag till hur verksamheten skall kontrolleras. I mål om vattenverksamhet skall ansökan dessutom innehålla följande 1. uppgift om det finns fastigheter som berörs av vattenverksamheten eller ej och i förekommande fall namn och adress på ägarna och berörda innehavare av särskild rätt till fastigheterna, och 2. uppgifter om de ersättningsbelopp som sökanden erbjuder varje sak- ägare, om det inte på grund av verksamhetens omfattning bör anstå med sådana uppgifter. Ytterligare bestämmelser om vad en ansökan i vissa fall skall innehålla i mål om vattenverksamhet finns i 7 kap. 4 § lagen (0000) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet. Paragrafen innehåller bestämmelser om vad en ansökan i ansökningsmål skall innehålla. I första stycket första punkten anges det att verksamheten skall beskrivas så att dess beskaffenhet och omfattning kan bedömas. Enligt första stycket andra punkten skall det i ansökan dessutom ingå en miljökonsekvensbeskrivning enligt 6 kap. Det framgår av 6 kap. 3 § vad syftet med en miljökonsekvensbeskrivning är och av 7 § vad en sådan skall innehålla. Vid betydande miljöpåverkan skall ett utökat samråd ske med berörda myndigheter, kommuner, organisationer och allmänhet (6 kap. 5 §). Sökanden skall i ansökan redogöra för samrådet, både vad som framkommit vid det tidigare samrådet enligt 6 kap. 4 § och vid det utökade samrådet enligt 6 kap. 5 §. Det är sökanden och ingen annan som har det fulla ansvaret för vad miljökonsekvensbeskrivningen innehåller. Är något oriktigt eller har något utelämnats har sökanden att ta konsekvenserna av detta. En konsekvens kan bli straffpåföljd enligt 29 kap. 5 §. En annan är att ansökan avslås. I första stycket tredje punkten anges det att ansökan skall innehålla de uppgifter som behövs för att en miljödomstol skall kunna bedöma och i målet pröva om de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. kommer att iakttas av sökanden. Detta betyder bl.a. att uppgifter skall lämnas om energi, råvaror och andra ämnen som skall användas för att det skall bli möjligt att bedöma att hushållning med energi och råvaror iakttas. Kretslopps- principen skall också iakttas. Det skall således lämnas uppgifter om insatser av kemikalier, om återvinning och återanvändning samt avfallshantering och att produktvalsprincipen har uppfyllts. Enligt första stycket fjärde och femte punkterna räcker det inte med uppgifter utan sökanden skall också komma med förslag till skyddsåt- gärder och andra försiktighetsmått samt till hur kontrollen av verksam- heten skall ske. Tilläggen för vattenverksamhet i andra och tredje styckena överensstämmer med gällande rätt. Uppgifterna enligt andra och tredje styckena behövs för skaderegleringen som normalt skall ske i samband med tillståndet till en vattenverksamhet. 2 § Ansökningshandlingarna skall ges in i det antal exemplar som miljödomstolen finner behövligt. Har ansökningshandlingarna inte getts in i tillräckligt antal exemplar eller finner miljödomstolen att ansökan är ofullständig skall domstolen förelägga sökanden att avhjälpa bristen . Följer sökanden inte ett föreläggande, får domstolen besluta att bristen skall avhjälpas på sökandens bekostnad eller, om bristen är så väsentlig att ansökan inte kan ligga till grund för prövning av målet, avvisa ansökan. Paragrafen innehåller bestämmelser om domstolens möjlighet att få till stånd behövliga kompletteringar av ansökan eller att vid väsentlig brist i densamma avvisa den. Beträffande miljökonsekvensbeskrivningen har detta kommenterats under 6 kap. 9 §. 3 § Om en ansökan tas upp till prövning, skall miljödomstolen utfärda kungörelse. Kungörelsen skall innehålla 1. en kortfattad redogörelse för ansökan och i mål om vattenverksamhet uppgift om de fastigheter som kan beröras, 2. en upplysning om innehållet i 7, 10 och 19 §§, 3. sista tidpunkt för synpunkter enligt 10 §, 4. ett tillkännagivande om att kallelser och andra meddelanden i målet till parterna skall införas i alla, eller vissa namngivna ortstidningar och att de, om de inte särskilt skickas till en part, hålls tillgängliga hos den som förvarar akten, och 5. namn och adress på aktförvararen. Miljödomstolen skall förordna en eller flera personer att förvara ett exemplar av handlingarna i målet (aktförvarare). Kungörelsen skall införas i ortstidning. En utskrift av kungörelsen skall i mål om vattenverksamhet sändas till varje sakägare som har angetts i ansökningen eller som på annat sätt är känd för domstolen. Om ansökan berör fast egendom som är samfälld för flera fastigheter, behöver någon utskrift av kungörelsen inte sändas till de särskilda delägarna i samfälligheten. Finns en känd styrelse för samfälligheten, skall en utskrift av kungörelsen sändas till styrelsen. I paragrafen anges att en kungörelse skall utfärdas om den ansökta verksamheten. Miljökonsekvensbeskrivningen är en del av ansökan och uppgift om den skall tas med, vilket framgår av 6 kap. 8 §. Kungörelse är obligatorisk om inte målet skall handläggas som stämningsmål enligt 21 kap. 1 § andra stycket. I paragrafen anges dessutom vad paragrafen skall innehålla. 4 § Ett exemplar av ansökningshandlingarna och av kungörelsen skall sändas till , och . Om det kan antas att det allmänna fiskeintresset eller något annat allmänt intresse inte berörs av verksamheten, behöver ansökningshandlingarna dock inte sändas över. Kungörelsen skall även sändas till berörda kommuner och den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälso- skyddsområdet samt till och andra statliga myndigheter vars verksamhet kan beröras av ansökan. Paragrafen innehåller bestämmelser om till vilka myndigheter och kommuner som kungörelsen och ansökningshandlingarna skall sändas till. , , och kommun kan inta ställning av part i målet, se 6 §. Vilka övriga myndigheter som ansökan skall sändas till får bedömas från fall till fall. 5 § Kungörelsen skall delges 1. styrelsen eller någon annan som förvaltar en av ansökan berörd kanal- eller slussanläggning eller annan allmän farled eller en hamn eller flottled som är allmän, 2. styrelsen för ett av ansökan berört vattenförbund samt styrelsen eller någon annan som förvaltar en berörd samfällighet enligt denna lag eller motsvarande äldre bestämmelser, 3. ägaren av en anläggning för tillgodogörande av vattenkraft, om med ansökan avses ianspråktagande av den tillgodogjorda kraften, 4. ägaren av den strömfallsfastighet från vilken andelskraft tillhanda- hålls, när det är fråga om en ansökan enligt 7 kap. 1 § andra stycket 3 lagen (0000) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet, och 5. innehavaren av det tillstånd som avses med en ansökan enligt 21 kap. 1 § första stycket 6 eller 7 . För att säkerställa att de i paragrafen uppräknade subjekten får del av kungörelsen föreskrivs att denna skall delges med dem. 6 § , och skall, när det behövs, föra talan i målet för att tillvarata miljöintressen och andra allmänna intressen. En kommun får föra talan för att tillvarata miljöintressen och andra allmänna intressen inom kommunen. skall, om handlingar sänts till verket enligt 4 §, yttra sig om vattenanläggningens eller verksamhetens inverkan på det allmänna fiskeintresset samt föreslå de bestämmelser som behövs till skydd för fisket. Om verket anser att ett yttrande kräver undersökning på platsen, skall verket anmäla detta till miljödomstolen, som skall förordna om sakkunnigutredning enligt 12 §. I första och andra stycket finns bestämmelser om vem som företräder allmänna intressen och således intar partsställning beträffande sådana intressen. I rätten att föra talan i målet innefattas givetvis rätt att överklaga miljödomstolens domar och beslut. , Kammarkollegiet, länsstyrelserna och kommunerna är företrädare för miljöintressen och andra allmänna intressen. En kommun företräder enligt andra stycket allmänna intressen inom kommunen. Här bör erinras om att myndigheternas agerande är föranlett av en ansökan om prövning och därmed också får anses som ett led i prövningssystemet enligt . När det gäller vem som bör agera i olika frågor bör vägledande kunna vara att Kammarkollegiets kompetens i vattenfrågor bör utnyttjas. bör ha en aktiv och central roll och framöver agera i principiellt viktiga frågor eller frågor som är av omfattande natur eller rör t.ex. en hel näringsgren, allt i syfte att uppnå att verksamheten bedrivs i enlighet med hänsynsregler och övriga regler för att bidra till uppfyllelse av mål. Myndigheternas roller utvecklas i avsnitt 4.22.2. Tredje stycket handlar om medverkan. Styrelsen är inte part. 7 § Ägare av fastigheter som berörs av en ansökan i ett mål om vattenverksamhet skall till miljödomstolen uppge innehavare av servitut, nyttjanderätt eller rätt till elektrisk kraft som har upplåtits i fastigheten. Underlåts detta utan giltigt skäl och uppstår på grund av detta skada för sådana sakägare, skall fastighetsägaren ersätta skadan. Paragrafen innehåller bestämmelser om fastighetsägares uppgiftsskyldighet och överenstämmer med gällande rätt i vattenmål, 13 kap. 26 § vattenlagen. Giltigt skäl att slippa uppgiftsskyldigheten kan vara att fastighetsägaren, utan egen skuld, saknar vetskap om någon rättighetshavare. Någon skadeståndsskyldighet kan inte heller komma i fråga om rättighetsinnehavaren vet om ansökningen. Rättighetsinnehavaren kan ju då bevaka sin rätt. 8 § Har en sakägare uppgetts eller på annat sätt blivit känd för miljödomstolen först efter det att kungörelsen har utfärdats och har sakägaren inte fört talan i målet, skall sakägaren på lämpligt sätt ges tillfälle att yttra sig. Handläggningen av målet får dock inte uppehållas. inte kända sakägare skall ges tillfälle att yttra sig, förutsatt att handläggningen av målet inte uppehålls. 9 § Om det råder tvist om en fastighet som påverkas av den i målet avsedda verksamheten, har den av de tvistande som innehar fastigheten med äganderättsanspråk rätt att företräda fastigheten i målet, till dess den lagligen vinns från innehavaren. En ny ägare får inte rubba vare sig överenskommelser som den förre ägaren har ingått eller andra åtgärder som har vidtagits i målet och som är bindande för den förre ägaren. Om den förre ägaren har erhållit meddelanden och kallelser i målet, behövs inte några nya meddelanden eller kallelser till den nye ägaren. Paragrafen har en motsvarighet i 13 kap. 28 § vattenlagen. Paragrafens första stycke innebär att om fler än en har äganderättsanspråk på en fastighet så blir besittningen avgörande för vem som har rätt att företräda fastigheten i målet. Innebörden av andra stycket är att överenskommelser och processhandlingar som är bindande för ägaren när de ingås eller vidtas binder även ny ägare. 10 § Synpunkter på ansökan skall lämnas skriftligen och ges in i tre exemplar till miljödomstolen inom den tid som domstolen har bestämt. Ett exemplar skall sändas till den sökande. Paragrafen innehåller bestämmelser om synpunkter på ansökan. Regeringen anser i likhet med att någon kortaste tid för när skriften skall ges in inte bör anges i paragrafen. Domstolen bör anförtros uppgiften att bestämma tiden. 11 § Den fortsatta förberedelsen av målet kan vara skriftlig eller muntlig. Miljödomstolen skall under förberedelsen se till att utredningen i målet får den inriktning och omfattning som krävs. Miljödomstolen bestämmer vad en muntlig förberedelse skall avse och vilka parter som skall kallas till förberedelsen. Kallelsen skall delges parterna eller kungöras i ortstidning. Vid den muntliga förberedelsen får tredskodom inte meddelas. Parterna får åberopa skrifter som de har gett in. En redogörelse bör lämnas för skrifternas innehåll. Paragrafens första stycke innebär att miljödomstolen är friare i valet mellan skriftlig eller muntlig förberedelse än den skulle ha varit om hade tillämpats i detta avseende. Enligt andra stycket skall miljödomstolen bedriva en aktiv materiell processledning. Detta hänger samman med att domstolen har full utredningsskyldighet.