prop · GL03145 · 1998-01-01 00:00:00 — Det finns även behov av en ökad samordning mellan regeringen och myndigheterna vad gäller sådan utlandsinformation. Regeringen avser därför att göra en särskild satsning på detta område , med tonvikt på de prioriterade områdena i det internationella miljöarbetet. Ett exempel på denna satsning är ett internationellt nyhetsbrev innehållande information om miljöarbete, som skall ges ut i samverkan mellan , och Kemikalieinspektionen. Strategi för miljösamarbete med Länderna i står inför enorma utmaningar inför det kommande seklet. Den snabba ekonomiska utvecklingen i har delvis skett till priset av en allt svårare miljöförstöring, och är en av världens mest förorenade regioner. Exempelvis utgör miljösituationen i många av växande miljonstäder ett allt allvarligare problem. Ett annat exempel är de omfattande bränder som har drabbat flera länder i regionen. Miljön har försämrats, trots ekonomisk tillväxt, vilket beror på otillräcklig samhällsunderbyggnad i form av lagstiftning och institutioner m.m., liksom snabb befolkningsökning och fattigdom. Utvecklingen i kommer i hög grad att påverka och styra utvecklingen i övriga världen, också på miljöområdet. Omfattningen av miljöproblemen är så stor att de redan har globala konsekvenser. Regeringen konstaterar därför att det är av stor vikt för att utveckla och förbättra miljösamarbetet med de . En särskild strategi skall upprättas för detta ändamål, med syfte att identifiera lämpliga samarbetspartners i regionen och peka ut prioriterade samarbetsområden. Ett viktigt underlag för detta arbete är det förslag till Asienstrategi för att intensifiera relationer med som skall utarbetas inom . Utredning om framtida internationella miljöarbete En betydelsefull aspekt av det svenska miljöarbetet på internationell nivå är den miljöexpertis och de nationella erfarenheter på miljöområdet som kan bidra med i internationella sammanhang. Det finns i många fall ett stort behov av miljöexpertis och nationella erfarenheter på internationell nivå. Det är därför viktigt att den kompetens och expertis som har byggts upp i på miljöområdet inte avvecklas till följd av framgångsrikt nationellt miljöarbete. Exempel på sådana områden kan vara arbetet med att fasa ut ämnen som skadar ozonskiktet samt delar av det svenska kemikaliearbetet. Regeringen avser därför att tillkalla en särskild utredare i syfte att närmare analysera relationen mellan det svenska miljöarbetet på nationell och internationell nivå. Utredaren skall identifiera områden där arbetet med att uppnå ett visst nationellt miljömål är särskilt betingat av åtgärder på internationell nivå samt lämna förslag till hur svensk kompetens kan vidmakthållas och förstärkas inom de identifierade områdena. Utredaren skall även undersöka vilket resursbehov som finns inom , och Kemikalieinspektionen för och Sidas framtida behov av expertis och erfarenhet, inom såväl det normativa som det operativa internationella miljösamarbetet. 11.2 Regionalt miljösamarbete Regeringens bedömning: Temat för under ordförandeskap bör vara ett hållbart . Stöd bör utgå till miljöförbättrande åtgärder i närområde, bl.a. genom fortsättning av det nordiska miljöfinansieringsbolagets (NEFCO) s.k. mjukgöringsfacilitet. bör verka för en bättre miljö i , framför allt inom ramen för , Oslo- och , EU, , Bonnöverenskommelsen samt om dumpning till havs. Uppföljning av den s.k. Esbjergdeklarationen är av särskild vikt. bör verka för en ekologiskt hållbar utveckling i . Av särskilt hög prioritet är arbetet inom ramen för för , samt arbetet för gemensamma kulturarv. Investeringsstödet till åtgärdsprogram skall fortsätta. bör verka för att miljöfrågorna prioriteras och integreras i det bildade . Samordningen mellan Arktisarbetet, och Baltic 21 bör förbättras. bör vidare verka för att EU:s medverkan inom stärks. bör verka pådrivande i förhandlingarna om ett nytt kväveprotokoll inom konventionen om långväga gränsöverskridande luftföroreningar. Miljösamarbetet inom utom EU bör ges tydligare prioriteringar och fokuseras på , särskilt och . Projektinriktat miljösamarbete med östeuropeiska länder och länder kring bör utökas på trafikområdet. Samarbetet med bör ges särskild uppmärksamhet. Inom (WHO:s) europeiska region bör fortsatt hög prioritet ges åt arbetet med olika miljö- och hälsoprogram. Det bilaterala miljösamarbetet med har fortsatt hög prioritet. En övergripande målsättning är att stödja en ekologiskt hållbar utveckling i . stödjer förslaget att utveckla till en ledande organisation inom området hållbar utveckling. Skälen för regeringens bedömning är ordförandeland i . Två breda initiativ skall utgöra övergripande tema för ordförandeskapet. Dels bör de nordiska länderna samverka närmare för ökad sysselsättning, dels skall ett arbete inledas för att göra och dess närområde till en ekologiskt hållbar region. De två profilfrågorna skall vara ömsesidigt förstärkande. Som ett led i detta arbete bör en gemensam nordisk plattform för förbättrad ekoeffektivitet och resurseffektivisering utarbetas. Vidare bör de nordiska länderna utbyta erfarenheter om arbete med mål och indikatorer för hållbar utveckling med syfte att undersöka förutsättningarna för gemensamma miljökvalitetsmål. Det nordiska samarbetet för att integrera miljöhänsyn inom samhällssektorerna bör fortsätta och vidareutvecklas, inkl. bl.a. jordbruks-, skogsbruks-, fiske-, energi- och konsumentsektorn. Det är också av stor vikt att fortsätta det nordiska samarbetet för att utveckla ekonomiska styrmedel på miljöområdet och för att bevara värdefull kulturmiljö. Vidare är det nordiska samarbetet på miljöområdet av betydelse för det internationella miljösamarbetet inom främst EU, , Barents-, Östersjö- och , samt när det gäller arbetet med miljökonventioner. Samnordisk finansiering av miljöprojekt är också av stor vikt, främst inom ramen för det nordiska miljöfinansieringsbolagets (NEFCO) och Nordiska Investeringsbanken (NIB). fattar beslut om eventuell fortsättning av NEFCO:s s.k. mjukgöringsfacilitet, som möjliggör finansiering av miljöförbättrande åtgärder i närområdet på förmånliga villkor. De nordiska miljöministrarna har fattat ett principbeslut om en fortsättning av fonden. NEFCO och NIB bör i samverkan bidra till att stärka miljöinsatserna i Östersjö- och Barentsregionerna samt underlätta investeringar från andra finansieringskällor inkl. EU. och Nordostatlanten inledde länderna kring ett framgångsrikt samarbete för att förbättra miljö. Samarbetet organiseras genom särskilda Nordsjökonferenser, där länderna förbinder sig att verka för vissa gemensamma mål både nationellt och internationellt. undertecknade Nordsjöländernas miljöministrar den fjärde Nordsjödeklarationen (Esbjergdeklarationen), i vilken anges gemensamma mål som syftar till att väsentligt förbättra den miljön i . Ett samarbete för att minska fiskenäringens miljöproblem pågår också. Regeringen avser att utarbeta en svensk strategi inför nästa , innehållande förslag om vilka frågor som bör förankras vid detta möte med syfte att på åstadkomma bindande beslut. Fortsatt arbete för att minska utsläpp av näringsämnen och miljögifter samt fiskefrågor skall prioriteras. verkar också för att fartyg skall kunna lämna ifrån sig fartygsavfall till hamnar utan att särskild avgift tas ut, med syfte att minska de ekonomiska fördelarna av att dumpa avfallet till havs. Ett etablerat samarbete bedrivs genom den s.k. överenskommelsen, som syftar till att effektivt kunna samarbeta vid olje- och kemikalieolyckor till sjöss. Samarbetet omfattar även havsövervakning med flygplan. Oslo- och Oslo- och (OSPAR) är en regional konvention inom som syftar till att begränsa avfallsdumpning till havs och minska havsföroreningar från landbaserade källor. De största framgångarna har åstadkommits när det gäller utsläpp från punktkällor. har levt upp till gjorda åtaganden inom de flesta områden som regleras av konventionen, utom vad gäller minskade kväveutsläpp. Flera länder har dock haft svårt att leva upp till sina åtaganden, främst när det gäller utsläpp av miljögifter och gödande ämnen. Vid nästa ministermöte med OSPAR avses flera viktiga frågor behandlas, bl.a. övergripande mål och strategier för miljögifter, övergödning och radioaktiva ämnen, riktlinjer för dumpning av oljeplattformar samt skydd av hotade arter och naturliga livsmiljöer. skall fortsatt vara pådrivande i detta arbete. är ett av världens mest förorenade innanhav. har en rad initiativ tagits för att intensifiera och förbättra miljösamarbetet mellan med syfte att åtgärda miljöproblemen i regionen. har varit pådrivande i detta arbete. En betydelsefull faktor för miljö är de baltiska ländernas anpassning till EU:s miljölagstiftning. Ett kulturmiljösamarbete mellan har inletts på svenskt initiativ. Arbetet med att ta fram en för Baltic 21 är en viktig del i strävanden att fördjupa och utvidga samarbetet mellan länder. Verksamheten syftar till att skapa förutsättningar för hållbar utveckling i genom att enas om åtgärder som leder till att den ekonomiska utvecklingen kan kombineras med en ren miljö och god mänsklig hälsa. En viktig utgångspunkt är att eftersträva förbättrad resursproduktivitet och ekoeffektivitet. Arbetet inriktas på de sju viktigaste ekonomiska sektorerna i regionen; energi, transporter, industri, jordbruk, skogsbruk, fiske och turism. Varje sektor har utvecklat en plan för att uppnå hållbar utveckling i ett trettioårsperspektiv. har tagit på sig ett särskilt ansvar för industri- och jordbrukssektorn. En gemensam handlingsplan i form av en regional , innehållande konkreta mål för hållbar utveckling i regionen, skall antas på hög politisk nivå . Ett system med indikatorer för hållbar utveckling skall också utvecklas. Regeringen avser att fortsatt aktivt stödja Baltic 21 och dess genomförande. De svenska erfarenheterna vad gäller lokal är särskilt värdefulla i detta sammanhang, och kan bl.a. bidra till att det lokala Agenda 21-arbetet stärks i de övriga . Målet för samarbetet inom () är att skydda och bevara den ekologiska balansen i . Det innebär att alla typer av utsläpp kraftigt måste minska så att känsliga ekosystem skall kunna återhämtas. Samarbetet har varit framgångsrikt, mycket tack vare ett stort politiskt engagemang och en gemensam problembild. identifierades 132 särskilt prioriterade utsläppskällor ( hot spots ) utmed . Dessa utsläppskällor åtgärdas enligt ett särskilt investeringsprogram inom ramen för HELCOM, vilket bl.a. skall stimulera effektiva tekniska lösningar samt kunskapsuppbyggnad och kunskapsöverföring. Arbetet skall vara genomfört . Fram har 15 utsläppskällor strukits från listan, varav fem i . För över hälften av de återstående utsläppskällorna pågår arbete med finansiering eller projektering. insatser koncentreras till delfinansiering av t.ex. vattenavloppsreningsprojekt och avfallsprojekt i , , och . I det framtida arbetet skall nya åtgärder i första hand inriktas mot utsläppskällor från industri och jordbruk samt mot kommunala utsläpp. Vid antogs ett särskilt annex som syftar till att begränsa sjöfartens miljöpåverkan i . Detta innebär bl.a. att fartygsavfall obligatoriskt skall lämnas i hamn då fartygen lägger till, för att minska risken för oljeutsläpp till havs. är även pådrivande för att modernisera och bygga upp nödvändig infrastruktur för bl.a. omhändertagande av oljehaltigt avfall i hamnarna kring . Vid ministermötet antogs även ett annex för att minska jordbrukets miljöproblem inom . Samarbetet inom HELCOM omfattar också större olje- och kemikalietransporter samt havsövervakning. beslöt (prop. 1995/96:222, bet. 1995/96:FiU 15, rskr. 1995/96:307) att anslå vid sidan av det reguljära biståndet till med syfte att stärka samarbete och utveckling inom . Anslaget syftar även till att stimulera tillväxt och sysselsättning i . Medlen används för att stödja genomförandet av projekt i de baltiska staterna, nordvästra och norra inom områdena energi, miljö, infrastruktur, kunskapsöverföring samt svensk exportindustri. av Östersjömiljarden beräknas användas till olika typer av miljöåtgärder, varav går till satsningar inom kulturmiljöområdet. Därutöver används ca till energiprojekt. Arbetet med gränsöverskridande vattendrag med avrinning i syftar till att etablera ett effektivt koordinerat miljöarbete i gemensamma vattendrag samt förbättra beredskapen för miljörelaterade olyckor. Det huvudsakliga arbetet går ut på att bygga upp kapaciteten inom existerande myndigheter och organisationer för övervakning samt kunskaps- och tekniköverföring. För detta ändamål har inlett ett långsiktigt samarbete med , , , och . Konventionen om långväga gränsöverskridande luftföroreningar färdigställdes inom FN:s ekonomiska kommission för en konvention om långväga gränsöverskridande luftföroreningar, bl.a. i syfte att begränsa försurningen. är 41 länder samt EU- kommissionen parter till konventionen, inkl. vissa såsom och . Genom särskilda konventionsprotokoll har konventionens parter enats om åtaganden för att begränsa utsläppen av svavel, kväve och flyktiga organiska ämnen. Konventionen reglerar även finansieringen av ett samarbetsprogram för övervakning och utvärdering av luftföroreningar i (EMEP). slutförhandlades två nya protokoll med syfte att begränsa utsläppen till luft av giftiga tungmetaller och stabila organiska miljögifter. Undertecknandet av dessa sker i samband med den all-europeiska . Vidare pågår förhandlingar om ett nytt kväveprotokoll, som syftar till att ytterligare begränsa utsläppen av försurande, övergödande och oxidantbildande ämnen. Regeringens uppfattning är att arbetet inom konventionen om långväga gränsöverskridande luftföroreningar är ett effektivt sätt att få till stånd utsläppsminskningar i främst . bör fortsatt vara pådrivande för att ett nytt kväveprotokoll utarbetas inom ramen för konventionen. pågår ett miljösamarbete mellan de åtta länderna inom Arktisområdet (Arctic Environmental Protection Strategy, AEPS). Som ett resultat av samarbetet har ett särskilt övervakningsprogram (Arctic Monitoring and Assessment Programme, AMAP) för det arktiska området utvecklats. Vidare har samarbete bedrivits när det gäller skydd av flora och fauna, förebyggande av och beredskap mot olyckor samt skydd av den arktiska miljön. Vid ett ministermöte i beslöts att bilda ett Arktiskt råd för att underlätta samarbetet om gemensamma arktiska frågor, särskilt vad gäller områdena miljö och hållbar utveckling. Ett första ministermöte planeras . Regeringens uppfattning är att bör verka för att arbetet inom det skall förstärka det arktiska miljösamarbetet samt att miljöaspekter integreras i rådets övriga verksamhet. Miljösamarbete inom Ett miljösamarbete pågår också mellan länderna i inom ramen för det s.k. . skall vara värd för nästa miljöministermöte . Inom ramen för miljösamarbetet har 22 prioriterade miljöprojekt för investeringar identifierats, varav flera rör vattenrening och avfallshantering. Det regionala sker på länsnivå genom en särskild arbetsgrupp, som bl.a. har utarbetat en regional handlingsplan på miljöområdet och bildat ett regionalt nätverk för informationsutbyte. Ett arbete med att stimulera utvecklingen av lokala Agenda 21-program har också påbörjats. Det finns kopplingar till arbetet inom Baltic 21, som även omfattar . Regeringens uppfattning är att miljösamarbetet inom har hög prioritet. Exempelvis råder stora problem med radioaktivt avfall i vissa länder i och i nordvästra , och ett fortsatt stöd för att utveckla strategier för kärnavfallshantering är här av stor vikt. Insatser för att förbättra kärnsäkerheten samt för att upprätthålla nationella och internationella larm- och beredskapssystem är också betydelsefulla. Vidare bör EU:s medverkan inom stärkas. utom EU Det all-europeiska miljösamarbetet inleddes det s.k. all-europeiska miljösamarbetet, som sker inom ramen för FN:s regionala ekonomiska kommission för (ECE). Ett miljöhandlingsprogram för har utarbetats, vilket bl.a. har resulterat i att nationella miljöhandlingsplaner har upprättats i dessa länder. Arbetet har varit särskilt framgångsrikt i de tio ansökarländerna till EU. I , och har miljösamarbetet fungerat sämre. Ett nytt all-europeiskt möte äger rum i i . Konferensen skall särskilt uppmärksamma samarbetet med de östländer vars miljöarbete ligger efter. En ny konvention om allmänhetens inflytande på miljöområdet skall också antas, vilken kommer att leda till ökad öppenhet och ett förbättrat medborgarinflytande i många länder i . Vidare har ett arbete inletts för att fasa ut blyad bensin i alla länder. Regeringen gör den bedömningen att det framtida europeiska miljösamarbetet bör effektiviseras. Kopplingen till det regionala samarbetet i och är här av särskild vikt. Arbetet inom ECE bör inriktas på att utveckla nya och existerande miljökonventioner samt att utarbeta landrapporter på miljöområdet. ECE bör även ha en pådrivande roll i arbetet med att genomföra i samt utveckla det europeiska miljösamarbetet med . Vidare bör leda till att arbetet med finansiering av miljöprojekt genom den särskilda projektkommittén () förstärks samt att projektstyrningen effektiviseras. Av stor betydelse är också åtgärder för att förbättra situationen i det katastrofdrabbade området kring i och . Ett annat exempel på ECE:s arbete på miljöområdet är den mellanstatliga konferens om trafik och miljö som arrangerades i . har i det fortsatta arbetet med att genomföra konferensens handlingsprogram åtagit sig att samordna vissa miljö- och sjöfartsfrågor vad gäller luftföroreningar. bör även ytterligare förstärka det bilaterala samarbetet med vissa central- och östeuropeiska länder inom trafik- och miljöområdet, för att bredda samarbetet till andra områden. Europeiskt samarbete på miljö- och hälsoområdet Miljörelaterade hälsofrågor utgör ett viktigt arbetsområde i WHO:s Europaregion. Vid miljö- och hälsoministrarnas möte i beslöts bl.a. att medlemsländerna skulle utveckla nationella planer för miljö- och hälsofrågor och att en europeisk kommitté för hälsa och miljö skulle inrättas. I kommittén ingår förutom representanter för WHO:s medlemsländer också representanter för olika internationella organisationer. Samordning av olika insatser inom detta område är av stor betydelse. Utöver den samordning som sker via kommittén har WHO:s Europakontor ett avtal om samarbete med i . Nästa ministerkonferens äger rum i . Den svenska miljöhälsoutredningen (SOU 1996:124) ingår som ett led i de åtaganden som gjordes i . har ca hälften av regionens 51 medlemsländer färdigställt eller påbörjat arbetet med nationella planer. Inom WHO:s Europakontors särskilda insatsområde för ingår miljö och hälsa som ett av sex prioriterade områden. Bilaterala miljöinsatser i Miljöinsatser i har hög prioritet inom ramen för östbiståndet genom Sida och . Arbetet innebär huvudsakligen stöd till centrala och regionala miljöförvaltningar, kunskapsöverföring och institutionsutveckling, utarbetande av nationella miljöstrategier samt investeringsstöd till vatten- och avloppshantering och till energiområdet. Miljöarbetet i , och har stärkts inom ett flertal områden och även i har miljöarbetet förbättrats . Stora problem kvarstår i . åtgärdsprogram utgör tillsammans med det Agenda 21-dokument för som skall utarbetas betydelsefulla instrument för miljöåtgärder i regionen. Andra viktiga ramar för svenskt stöd på miljöområdet är utvidgningen av EU (se kapitel 10 Riktlinjer för det svenska miljöarbetet i EU), och det all-europeiska miljösamarbetet. Regeringen understryker att prioriterade områden för det fortsatta arbetet med miljöinsatser i är vidareutveckling av miljöstyrningssystem för renare produktion samt finansieringsinstrument för investeringar av mindre miljöprojekt. Svenskt stöd bör vidare underlätta det gränsöverskridande miljösamarbetet öster om för att förbättra miljöinsatserna inom respektive avrinningsområde. och utveckling Inom organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling () pågår ett väl utvecklat miljösamarbete, som samordnas genom en särskild miljöpolitisk kommitté. togs en rapport fram av en rådgivande grupp under generalsekreterare innehållande förslag till ett utvecklat samarbete på miljöområdet inom . Förslaget innebär i korthet att miljösamarbetet skall breddas genom att utvecklas till en ledande organisation inom området hållbar utveckling. Rapporten behandlades vid , som hade hållbar utveckling och globalisering som övergripande tema. Rapporten vidarebehandlades därefter vid . Regeringens uppfattning är att arbetet inom skall syfta till att stödja medlemsländernas strävan mot hållbar utveckling. har särskilt goda förutsättningar att bidra med analys av integreringen av de ekonomiska, sociala och miljömässiga aspekterna av hållbar utveckling samt undersöka möjligheterna att ta fram indikatorer på och utvärdera effekterna av konkreta åtgärder av en ekonomisk politik för en hållbar utveckling. Ett viktigt samarbete på miljöområdet sker även inom arbetsgruppen för miljö och bistånd under (). 11.3 Regeringens bedömning: Den övergripande inriktningen av det reformförslag för FN som har lagts fram av FN:s generalsekreterare, i vilket bl.a. framhålls vikten av att miljöfrågorna skall integreras i FN:s ekonomiska och sociala verksamhet, bör stödjas. FN:s miljöprogram () bör reformeras för att bättre uppfylla uppgiften som samordnare och för globala miljöfrågor. Programmets finansiering bör vara förutsebar och bördefördelningen rättvis. bör fortsatt aktivt delta i den internationella uppföljningen av om miljö och utveckling. Det internationella arbetet för att genomföra är av hög prioritet, liksom samverkan när det gäller det fortsatta lokala Agenda 21-arbetet. bör verka för att FN:s s.k. skogsforum skall främja genomförandet av skogsprinciperna, vilka bl.a. innebär utveckling av ett hållbart nationellt skogsbruk samt ökad förståelse för skogens olika funktioner och relationer till andra samhällssektorer. En ny global överenskommelse för hållbart skogsbruk bör komma till stånd. Alla berörda intressenter bör ges möjlighet att delta i forumets arbete. Skälen för regeringens bedömning FN:s miljöarbete och den pågående reformprocessen FN:s generalsekreterare lade fram ett långtgående och övergripande förslag till reform av FN. I förslaget framhålls behovet av en integrerad och systematisk hantering av miljö och hållbar utveckling inom alla . Bland annat skall FN:s miljöprogram och kommission för boende och bebyggelsefrågor (UNCHS) ses över. Bland reformförslagen återfinns även ett förslag om att ombilda till ett organ för världens gemensamma resurser såsom t.ex. världshaven, atmosfären och yttre rymden. Rådet föreslås även användas som forum för samverkan mellan FN och den offentliga och privata sektorn samt icke-statliga organisationer. Förslaget kräver omfattande stadgeändringar. Konkreta förslag för hur FN skall stärkas på miljöområdet kommer att presenteras av FN:s generalsekreterare års möte med generalförsamlingen. Regeringen understryker att det är av stor betydelse att FN:s arbete på miljöområdet stärks och utvecklas. Dessutom avser regeringen att ta aktiv del i förberedelserna inför de reformbeslut på detta område som skall fattas vid generalförsamlingen . Regeringen skall vidare närmare studera de konkreta förslag som generalsekreteraren kommer att lämna i dessa frågor. FN:s miljöprogram FN:s miljöprogram har ett huvudansvar för miljöfrågor inom FN. Programmets verksamhet är normativ och omfattar ett flertal viktiga miljöfrågor, såsom marin miljö, miljölagstiftning, kemikalier, ekonomiska styrmedel, miljöövervakning, handel och miljö samt militärens miljöansvar. Programmet skall underlätta och samordna det globala miljösamarbetet samt ta fram kunskapsunderlag för policybeslut på nationell och internationell nivå. medverkade till inrättandet av FN:s miljöprogram och har verkat för att på bästa sätt skall kunna uppfylla sitt mandat. är bl.a. ett av de större givarländerna till programmets miljöfond och har spelat en aktiv roll i utformningen av dess verksamhet.