prop · GL0373 · 1998-01-01 00:00:00 — 1997/9 8:73 Regeringen överlämnar denna skrivelse till . Skrivelsens huvudsakliga innehåll I skrivelsen redogör regeringen för det nordiska samarbetet mellan de nordiska ländernas regeringar, med huvudsaklig inriktning på verksamheten inom ramen för . Innehållsförteckning 1 Nordisk samverkan för regional utveckling och stabilitet 3 2 Nordiskt samarbete - ett stycke in i den nya tiden 3 2.1 Kontinuitet och förnyelse 3 2.2 Samarbetet inom 5 2.3 och /EU/EES; Schengen-samarbetet 6 2.4 och dess närområden 8 2.5 Svenskt ordförandeskap 9 3 Nordiskt samarbete på sektorsnivå 11 3.1 Kultur och media 11 3.2 Utbildning och forskning 14 3.3 Miljö 18 3.4 Ekonomi och näring ! 3.4.1 Energi 20 3.4.2 Näringspolitiskt samarbete 25 3.4.3 Regionalpolitik 25 3.4.4 Jord- och skogsbruk; fiske 26 3.4.5 Bygg- och bostadssamarbete 29 3.4.6 Transport, infrastruktur och trafiksäkerhet; IT-frågor 30 3.4.7 Ekonomi och finanspolitik 31 3.5 Medborgarpolitik 32 3.5.1 Arbetsmarknad och arbetsliv 32 3.5.2 Socialpolitik och hälsovård 35 3.5.3 Livsmedelsfrågor 36 3.5.4 Konsumentpolitik 37 3.5.5 Jämställdhet mellan kvinnor och män 40 3.5.6 Lagstiftningssamarbete 41 3.5.7 Migrations- och flyktingpolitiska frågor 43 3.5.8 Ungdomsfrågor 44 3.6 Försvarsrelaterat samarbete 45 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ...............................................................49 Nordisk samverkan för regional utveckling och stabilitet Nordiskt samarbete har med det slut och den fortsatta europeiska integrationen fått en ny och annorlunda dynamik. Det faktum att tre av fem länder är EU-medlemmar har ökat behovet av samtal, informationsutbyte och avstämning av ståndpunkter i utrikespolitiska frågor. integreras de nordiska länderna ekonomiskt allt mer, en utveckling som bl.a. möjliggjorts av att samtliga fem länder tillhör den inre marknaden, genom direkt EU-medlemskap eller via . Det nordiska näringslivets samverkan är mer omfattande . ligger i en av snabbast växande regioner. Med angränsande områden runt , i och i har en unik utvecklingspotential. Kombinationen av snabbt växande unga demokratier och marknadsekonomier runt och våra mogna nordiska välfärdsstater ger en unik möjlighet att skapa tillväxt för sysselsättning, välfärd, ekologisk hållbarhet och säkerhet. Regeringens Norden- och Östersjöpolitik utgår från denna nya politiska verklighet i vår del av . Det nordiska samarbetet och Östersjösamarbetet flätas därmed allt tätare samman. I denna skrivelse till redogör regeringen för samarbetet mellan de nordiska ländernas regeringar, med huvudsaklig inriktning på verksamheten inom ramen för . I en inledande översikt återges några allmänna utvecklingslinjer. Redovisningen lämnas sedan sektorsvis för verksamheten med utblickar såväl framåt som bakåt i tiden. Redogörelsen avser, så långt möjligt, ge en bild av hur samarbetet fördelas efter de tre huvudlinjer längs vilka nordiskt samarbete nu förs vidare: inom- nordiskt samarbete, Norden-EU/EES och Norden-närområdena. Nordiskt samarbete - ett stycke in i den nya tiden Kontinuitet och förnyelse För svensk del kom att till en betydande del präglas av förberedelserna för det ordförandeskap i det nordiska regeringssamarbetet som inletts . Parallellt med att svenska regeringsföreträdare aktivt deltog för kontinuitet i samarbetet under det norska ordförandeskapet, bedrevs en omfattande intern process med inriktning på att lägga fram ett genomarbetat och framåtsyftande svenskt program . Grundvalen för detta program och för verksamheten i stort ligger fast sedan det nordiska reformarbetet 1995. Regeringen redogjorde skrivelse (1996/97:149) för detta reformarbete. Det nordiska samarbetet inom och är alltså inriktat på tre huvudområden: Samarbete inom : Samarbete som bygger på den värdegemenskap som finns mellan de nordiska folken och som får sitt främsta uttryck i kulturell och språklig gemenskap och en likartad syn på demokrati och grundläggande sociala rättigheter. Hit hör också samverkan kring samhällsuppgifter där samnordiska lösningar ger fördelar och ett mervärde framför nationella arrangemang eller bredare internationella lösningar. och /EU/EES: Samverkan i frågor av betydelse för arbetet inom EU/EES, där de nordiska länderna har en värdegemenskap och sammanfallande intressen. och dess närområden: Samverkan till förmån för utvecklingen i närområden - de tre baltiska länderna, nordvästra , och - som bidrag till stabilitet och demokrati i regionen och till en utveckling i harmoni med miljöhänsyn och urbefolkningarnas intressen. Inom dessa tre dimensioner av nordiskt samarbete skall och Nordiska ministerrådets verksamhet utvecklas. På den grunden har delvis nya mål och prioriteringar formulerats, och till detta har arbetsformer och institutionella arrangemang anpassats. Men det nordiska samarbetet har också en global dimension. ordförandeprogram lägger tydligt fast ambitionen att vidareutveckla samarbetet som en stabil plattform för konkret samverkan och internationellt agerande - i närområdet, i och globalt, för att söka nordisk sammanhållning och samsyn för ökad slagstyrka. Nordiska stats- och utrikesministrar fortsatte under verksamhetsåret sin aktiva och återkommande samverkan, både i distinkt nordiska sammankomster och i anslutning till andra internationella möten. Det är värt att notera att utrikesministrarna sammanträffade inte mindre än ett femtontal gånger , och håller därmed den nordiska utrikespolitiska dialogen levande på högsta nivå. Såväl statsministrarna som utrikes- och samarbetsministrarna hade dessutom överläggningar med sina respektive kollegor från de tre baltiska länderna enligt formeln "fem-plus-tre". tas nya initiativ från svensk sida för att utveckla det utrikespolitiskt orienterade samarbetet. Ett möte mellan de nordiska utrikesdepartementens/- ministeriernas statssekreterare hölls på svensk inbjudan , med syfte att förstärka dialogen mellan länderna som grund för aktiv samverkan utåt där länderna finner en gemensam bas. Den utrikes- och säkerhetspolitiska debatten i regi fortsatte och intensifierades under . arrangerade i sin konferens om säkerheten i och närområden. Utrikes- och försvarsministrar m.fl. från nordiska och baltiska länder medverkade. Vid session i lämnades, som brukligt sedan ungefär , en utrikespolitisk redogörelse av ordförandelandets utrikesminister. Som ett nytt inslag, vilket ytterligare understryker det nordiska samarbetets internationalisering och breddning, lämnade den norske försvarsministern en redogörelse för nordiskt försvarsrelaterat samarbete, med de säkerhetspolitiska aspekter som tillhör försvarsministrarnas ansvarsområde. Samarbetet på utrikeshandelsområdet har fortsatt bl.a. genom nordiska utrikeshandelsministermöten och nordiska handelschefsmöten. Från svensk sida har initiativ tagits till nordiska samrådsmöten på tjänstemannaplanet för inre marknadsfrågor. På svenskt förslag har också beslutats om att närmare gemensamt studera frågor som gäller elektronisk handel. Uppdrag har vidare getts till att utreda frågan om kvarstående hinder för handeln mellan de nordiska länderna. Samarbetet inom Arbetet med att följa upp och slutföra reformarbete har fortsatt i syfte att förnya och rationalisera samarbetet. har fortsatt att verka för att effektivisera den verksamhet som finansieras över Nordiska ministerrådets budget. Efter överenskommelser i har besparingar på sammanlagt 60 miljoner danska kronor gjorts på budgetramen . Nordiska ministerrådets budget uppgick till . Budgetens viktigaste satsningsområde var kultur-, utbildnings- och forskningssamarbetet som svarade för nära hälften av utgifterna. Andra stora samarbetsområden inom budgetens ram var ekonomi- och näringsområdet, medborgarpolitik, miljö- och närområdessamarbetet. Den svenska andelen av Nordiska ministerrådets budget var enligt den nordiska fördelningsnyckeln , en minskning med drygt tre pro-centenheter från föregående år. Fördelningsnyckeln beräknas på basis av respektive lands andel av den samlade nordiska bruttonationalinkomsten. Under verksamhetsåret slutfördes arbetet med översynen av de nordiska institutioner som finansieras över budgeten. Ett dussintal institutioner lades ner eller ombildades genom samordning. Uppgifterna för andra preciserades. En ny nordisk institution inrättades i för forsk-ning och vidareutbildning inom regionalpolitik och samhällsplanering (NORDREGIO), vilken ersätter tre tidigare verksamheter. Som ett led i reformarbetet har också översyner gjorts av ansvars- och kompetensfördelningen inom ministerrådet samt av ministerrådssekre- tariatets organisation och personalens anställningsvillkor. Beslut med an-ledning av dessa översyner fattas . Efter behandling i organ fastställde ministerrådet - helt i enlighet med önskemål - budgeten . Det största satsningsområdet är fortsatt kultur-, utbildnings- och forsknings-samarbetet. Ökade insatser görs på ekonomi- och näringsområdet och inom avsnittet medborgarpolitik. Den svenska budgetandelen minskar ytterligare till . Samverkan med frivilligorganisationerna, där Föreningarna intar en särställning, är ett viktigt inslag i det nordiska samarbetet. har stöttat den verksamhet som bedrivs inom ramen för , vilken omfattar ett stort antal nordiska frivilliga organisationer. På det nationella planet har regeringen utvecklat kontakterna med , både genom samarbete i projektform och genom att, i enlighet med önskemål som uttalats i , lämna ett särskilt ekonomiskt bidrag för verksamheten vid föreningens informationsbutik Arena i . och /EU/EES; Schengen-samarbetet Utvecklingen av den europeiska integrationen var en av utgångspunkterna för det nordiska reformarbetet. Europafrågorna är som nämnts ett av huvudområdena för det nordiska samarbetet och de har spelat en framträdande roll också under . Genom att och blivit medlemmar i är alltså tre nordiska länder medlemmar i unionen. och har ett nära samarbete genom . Därmed har de nordiska länderna fått en mycket nära anknytning till det europeiska samarbetet, som gör att de nordiska länderna har i långa stycken gemensamma intressen att bevaka inom ramen för den inre marknaden. Nya möjligheter har därmed öppnats för att använda det reguljära nordiska samarbetet som ett forum för gemensam genomgång av viktiga Europa-politiska frågor - trots skilda formella relationer till EU. Ambitionen att använda sig av det nordiska samarbetet som en plattform för nordiskt samråd i aktuella EU/EES-frågor har inneburit att de blivit en stående punkt på dagordningen för nordiska ministermöten inom allt fler samarbetssektorer. Kontaktgruppen med tjänstemän vid de nordiska representationerna i har, tillsammans med företrädare för Nordiska ministerrådets sekretariat och för ländernas huvudstadsorganisationer, utvecklat rutinerna för samverkan med den nordiska samarbetsorganisationen och för informationsförsörjningen i EU/EES-frågor. Ett nytt led i denna samverkan var de överläggningar som de nordiska samarbetsministrarna hade med de nordiska EU-ambassadörerna i . Bl.a. beslutades då att inrätta en ordning för praktiktjänstgöring vid EU- representationerna för tjänstemän från Nordiska ministerrådets sekretariat. fortsatte sin serie av arrangemang med anknytning till Europapolitiken. hölls en konferens med bl.a. de nordiska chefsförhandlarna i regeringskonferensen som inbjudna talare och debattörer. Den nordiska passfriheten är en av hörnstenarna i det nordiska samarbetet. Den har fungerat och betraktas som en självklarhet av flertalet medborgare i de nordiska länderna. Inom EU är, på samma sätt som i , den fria rörligheten för personer ett av kärnområdena inom den inre marknaden. Avskaffandet av personkontrollen vid gränserna mellan medlemsstaterna har dock inte kunnat förverkligas, eftersom medlemsstaterna varit oeniga om huruvida den fria rörligheten enbart gäller EU- medborgare eller också tredjelandsmedborgare som lagligen vistas inom EU. För att påskynda avvecklingen av gränskontroller inom EU ingick några av EU- länderna 1985 det s.k. och antog 1990 en tillämpningskonvention som innebar att personkontrollerna avvecklas mellan de deltagande länderna. Det operativa samarbetet inleddes . anslöt sig , och till . och , som formellt inte kan bli medlemmar av eftersom de inte är EU-länder, fick samarbetsavtal med Schengen med samma materiella innehåll som anslutnings-avtalen. För att de nordiska länderna skall kunna delta i det operativa samarbetet krävs, utöver ratificering av dessa avtal, ett separat beslut om avskaffande av personkontroller vid de inre gränserna. sådant beslut beräknas kunna fattas av . Redan från undertecknandet av anslutnings- och samarbetsavtalen deltar dock de nordiska länderna i det övriga Schengenarbetet, med undantag för att och inte deltar i formella beslutsfattande. Den fria rörligheten inom kommer, när systemet verkar fullt ut, inte enbart att gälla nordiska medborgare utan alla medborgare i liksom tredjelandsmedborgare som lagligen vistas inom Schengenområdet. Regeringens proposition (1997/98:42) om godkännande av anslutning till överlämnades till . Genom Amsterdamfördraget beslutades att , som f.n. omfattar alla EU-länder utom och , skulle införlivas med . Därvid klargjorde samtliga nordiska länder det helt nödvändiga i att den inomnordiska passfriheten kan bibehållas. Inkorporeringen av bestämmelser regleras i ett särskilt protokoll och innebär att kommer att äga rum inom den vanliga EU- strukturen, dvs. under medverkan av alla EU:s institutioner enligt de regler som gäller enligt fördragen. Protokollet innehåller också bestämmelser som, tillsammans med ett särskilt protokoll om ställning, gör det möjligt att säkerställa att den nordiska passfriheten kan bibehållas inom ramen för det bredare europeiska samarbetet. Samarbetsavtal skall förhandlas fram med och på grundval av de nuvarande samarbetsavtalen med Schengenstaterna. EU:s medlemsstater uttalade i en gemensam förklaring i samband med Europeiska rådets möte i att de var eniga om att vidta alla nödvändiga åtgärder för att avtalen med och skall kunna träda i kraft med Amsterdamfördraget. Arbetet inom EU med att förbereda avtalen pågår. Den samlade nordiska ambitionen är att avtalen skall kunna slutas . och dess närområden Utvecklingen i närområde och de omvälvande förändringarna i länderna på andra sidan var en av utgångspunkterna för reformeringen av det nordiska samarbetet. Samarbetet med närområdet är, som redan framgått, ett av de huvudsakligen prioriterade områdena för det nordiska samarbetet, omfattande de tre baltiska länderna, nordvästra , och . har konstaterat att olika regionala samarbetsorganisationer och initiativ i närområden, främst Östersjöstaternas råd, och , delvis styrs av likartade politiska målsättningar. Därför är det viktigt att de nordiska insatserna blir strategiskt nyttiga komplement till andra insatser - bilaterala som multilaterala. Närområdesprogrammet förverkligas i dialog med respektive samarbetspartner. Överläggningar på ministernivå äger rum efter behov. De nordiska samarbetsministrarna träffade de baltiska samarbetsministrarna och i De nordiska statsministrarna hade i samband med session ett möte med sina kollegor från , och . Huvudmålsättningen för programmet är att främja den demokratiska utvecklingen och övergången till marknadsekonomi. Den översyn som gjordes av närområdesprogrammet utmynnade i en koncentration av de nordiska insatserna till områden där de ger ett mervärde och bidrar till en bättre samordning med andra insatser. I ministerrådets budget , där närområdesprogrammet omfattade , följdes detta upp, bl.a. genom en mer systematisk satsning på åtgärder som skall främja utvecklingen av demokrati. De olika formerna av stipendie- och utbytesordningar är även i fortsättningen ett av de viktigaste inslagen i närområdesprogrammet som instrument för ökat mellanfolkligt utbyte. Närområdesprogrammet omfattar vidare verksamheten vid de nordiska informationskontoren i de tre baltiska länderna och , vilka visat sig utgöra ett nyttigt komplement till de nordiska ländernas utlandsrepresentationer. Efter förhandlingar mellan och ryska myndigheter undertecknades ett avtal om den rättsliga ställningen för informationskontoret i . Därmed är förutsättningarna för att verksamheten skall kunna drivas på ett ändamålsenligt sätt tillrättalagda. Ett politiskt centralt inslag i programmet är den projektverksamhet som skall syfta till att stödja de baltiska ländernas närmande till den europeiska integrationen och deras förberedelser för eventuellt EU-medlemskap. Dessa aktiviteter skall ses i sammanhang med det särskilda initiativ som togs av de nordiska utrikesministrarna till en kartläggning av , och behov av stöd i fråga om anpassning av lagstiftning och andra strukturer inom ramen för EU:s tredje pelare. Den samlade samnordiska satsningen på aktiviteter riktade till närområdet är väsentligt större än själva närområdesprogrammet. En god del resurser - i storleksordningen - anslogs över olika sektorskapitel i ministerrådets budget, dvs. i stort sett lika mycket som allokerades inom det särskilda närområdesprogrammet. Vid sidan av de insatser som görs över ministerrådsbudgeten har de nordiska finansministrarna beslutat om ett program för att främja investeringar i små och medelstora företag i , och (Baltiska investeringsprogrammet). Programmet löper och omfattar totalt ca 170 miljoner ecu. inrättades dessutom en särskild ordning inom Nordiska Investeringsbanken för lån på särskilt förmånliga villkor till finansiering av miljöprojekt i närområden. Låneramen uppgår till 100 miljoner ecu. Härutöver finns möjligheter att via Nordiska miljöfinansieringsbolaget (NEFCO) få lån för miljöinsatser i närområden. Nordiska ministerrådets program med inriktning på har förts vidare. Programmet strävar efter att ge samnordiska insatser ett specifikt mervärde i förhållande till andra aktiviteter visavi . Arbetet inriktas bland annat på att utveckla och förbättra urbefolkningarnas förutsättningar för fortsatt bosättning i det arktiska området. Programmet omfattar vidare polarforskning liksom miljö- och infrastrukturfrågor. Svenskt ordförandeskap har ordförandelandets roll i det nordiska samarbetet särskilt markerats. Syftet är att säkra en klarare politisk styrning och samordning. innehar alltså ordförandeskapet i det nordiska regeringssamarbetet. Detta följer på det norska ordförandeskapet och avlöses av isländskt ordförandeskap . Ordförandeskapet skall vara aktivt och allomfattande. Det innebär att ordförandelandet har ett särskilt ansvar för att rätt saker kommer på dagordningen vid rätt tillfälle och för att tillsammans med Nordiska ministerrådets sekretariat verka som motor i samarbetsorganisationen. Ordförandeskapet skall i princip innehas av samma land i alla samarbetsorgan , och omfatta både det formaliserade samarbetet inom Nordiska ministerrådets ram och det samarbete som äger rum utanför denna ram (t.ex. samarbetet inom utrikes-, försvars- bistånds- och handelspolitiken). har också ansvaret för att nordiskt samråd i internationella frågor kommer till stånd, utanför , t.ex. inom ramen för samverkan i internationella organisationer. Vid öppnandet av session i redogjorde statsministern för programmet för det förestående svenska ordförandeskapet i det nordiska regeringssamarbetet . Två breda initiativ skall prägla ordförandeskap. De nordiska länderna bör samverka närmare för ökad sysselsättning liksom för att göra och dess närområde till en ekologiskt hållbar region. Arbetet med dessa två initiativ skall vara ömsesidigt förstärkande, få brett genomslag i regeringssamarbetet och bli en angelägenhet över sektorsgränser. Arbetet skall också genomsyras av ett jämställdhetsperspektiv. Detta är två helt centrala verksamhetsfält där det, i båda fallen, bör finnas mer att göra på nordiskt plan och där det finns en tydlig bäring på nordisk samverkan i relation till närområdet och i det vidare Europasamarbetet. Ordförandeskapet avser också att föra vidare ett antal initiativ som tagit som ordförande . Dessa gäller bl.a. gemensamma åtgärder för barn och unga, särskilt inom områdena kultur, utbildning och forskning samt genomförandet av ett nordiskt ministermöte kring IT-frågor - har inbjudit till ett sådant möte . De frågor i övrigt där vidare vill bidra till att föra arbetet framåt är bl.a. följande: - Insatser för ökad språkförståelse inom genom aktiv uppföljning av rapporten Det umistelige med en ambition att utveckla formerna för ökat TV-samarbete, allt inom ramen för en fortsatt stark prioritering av kultur, utbildning och forskning över den nordiska budgeten. - Utarbetande av en handlingsplan för det nordiska kultursamarbetet. -Vidgad nordisk samverkan i närområdet för att bidra till att främja demokrati, stabilitet samt ekologisk, ekonomisk och social utveckling för hela den region som omfattar , , Barents och . - Förslag till ett nytt nordiskt program för forsknings- och utvecklingssamarbete. - Fortsatt energipolitiskt samarbete för att säkra stabil tillgång till energi som energisystemen tillmötesgår kravet på en bärkraftig utveckling i hela och kring . - Nordisk samverkan för att analysera och värdera välfärdssamhällets utveckling mot bakgrund av den tvärsektoriella genomlysning som gjorts inom under 1996-97. - Förbättra dialogen om den ekonomiska politiken, där en viktig aspekt är att vidmakthålla och säkra den konsolidering av de offentliga finanserna som är en förutsättning för en stabil ekonomisk utveckling. - En nordisk handlingsplan för konsumentpolitiken utarbetas, som kan ge förutsättningar för bättre genomslag för nordiska ståndpunkter vid utformningen av EU:s konsumentpolitik. - Ökade insatser för förebyggande och bekämpande av brottslighet, särskilt organiserad brottslighet inklusive mc-kriminalitet, ekonomisk brottslighet och sexuellt utnyttjande av barn. - Stärkt samverkan med frivilliga organisationer till förverkligande av det beredningsarbete som pågår inom . - Fortsatt målmedveten satsning på nordisk samverkan inom det försvarsrelaterade området, bl.a. för att förverkliga försvarsministrarnas handlingsprogram för nordiskt försvarsmiljösamarbete. Arbetet med att förverkliga ordförandeprogrammets mål och intentioner har kommit väl igång . Nordiska ministerrådets sekretariat har gjort en särskild genomgång av aktuella projekt som här bör prioriteras särskilt. Samarbetsministrarnas möte kommer att fungera som en kontrollstation, då man skall kunna konstatera vilka åtgärder som kan behöva vidtas under återstoden av verksamhetsåret för att i samband med 50:e session i kunna lämna en redogörelse för arbetet och för uppnådda resultat. Nordiskt samarbete på sektorsnivå Kultur och media Allmänt Kultursamarbetet hör till de prioriterade områdena inom det nordiska samarbetet. stimulerar kultursamarbetet i genom insatser på särskilda områden, genom nätverksbildning och satsningar på projekt med stark nordisk profil. Inom ramen för kultursamarbetet finns två stora fonder, Nordiska kulturfonden och Nordiska film- och TV-fonden. Kultursamarbetet på regeringsnivå grundas på ett kulturavtal . Satsningen på kultursamarbetet över ministerrådets budget uppgick till ca . Arbetet med en handlingsplan för kultursamarbetet påbörjades . Resultatet skall presenteras . Tyngdpunkten i kultursamarbetet ligger på samarbetet inom . Samarbetet bygger på den värdegemenskap som finns mellan de nordiska länderna och som manifesteras i den kulturella och språkliga gemenskapen. Satsningarna på kulturområdet innefattar områden som film- och mediasamarbete, språksamarbete, konstnärligt samarbete, folkligt kultur-samarbete, nordisk profilering i utlandet och Nordiska kulturfondens verksamhet. bedrivs vid de nordiska husen i och på och vid de nordiska instituten på och finansieras över kulturavsnittet i Nordiska ministerrådets Satsningen på barn och unga har drivits vidare med utgångspunkt i handlingsplanen Ett kommande .