prop · GL03151D2 · 1998-01-01 00:00:00 — Som exempel kan nämnas trohetsbonussystemen inom flyg- och hotellbranschen samt olika former av introduktionserbjudanden där en viss extra bonusförmån ges om man blir kund hos ett visst företag. Med att någon slutligt har stått för kostnaderna avses i detta sammanhang t.ex. det fallet att en arbetsgivare betalar en tjänsteresa eller ett hotellrum men det är resenären eller gästen som får någon form av rabatt eller bonus. Däremot är bestämmelsen inte tillämplig om en anställd får en viss rabatt vid privata inköp och rabatten inte betalas av någon annan än rabattutgivaren. De kostnader som ligger till grund för förmånen är då den anställdes egna inköp. I sådant fall kan rabatten dock vara skatteplik- tig intäkt av tjänst och pensionsgrundande som inkomst av anställning om förmånen är att anse som ersättning för arbete (jfr prop. 1996/97:19). I andra stycket anges att ersättning i pengar eller annan skattepliktig förmån för utfört arbete, dock inte pension, samt tillfällig förvärvs- inkomst av verksamhet som inte bedrivs självständigt är pensions- grundande som inkomst av anställning även om mottagaren inte är an- ställd hos den som utger ersättningen. Detta motsvarar vad som före- skrivs i 11 kap. 2 § första stycket q AFL och del av 3 kap. 2 § andra stycket AFL till vilken andra stycket av förstnämnda paragraf hänvisar. Med sådana ersättningar och förmåner som anges i denna bestämmelse avses dels uppdragsinkomster, dels sådana inkomster som genom skattereformen och det utvidgade arbetsgivarbegreppet blev avgiftsbelagda. Avgörande för om sådan tillfällig förvärvsinkomst som anges i bestämmelsen skall räknas som inkomst av anställning eller som inkomst av annat förvärvsarbete är om den kan härledas ur ett uppdragsförhållande eller inte. Denna bestämmelse tar endast sikte på sådan tillfällig inkomst som skall beskattas i inkomstslaget tjänst. När ett anställnings- eller uppdragsförhållande kan anses föreligga skall ersättningen vara pensionsgrundande som inkomst av anställning. Om den prestation som utgör grund för ersättningen inte kan anses ha skett inom ramen för någon annans verksamhet utan inom ramen för självständigt bedriven verksamhet, skall ersättningen vara pensions- grundande som inkomst av annat förvärvsarbete. Flertalet bidrag och ersättningar som enligt 11 kap. 2 § första stycket a s AFL skall anses som pensionsgrundande inkomst av anställning har reglerats i 5 §. Av lagtekniska skäl har dock sådana ersättningar som av- ses i 11 kap. 2 § första stycket o (s.k. ), q och s (tillfälliga förvärvsinkomster av verksamhet som inte bedrivs självstän- digt och ersättning från semesterkassa) AFL inte förts in i 5 §. För sådana ersättningar skall nämligen samtliga arbetsgivaravgifter till skillnad från vad som gäller för ersättningar enligt de övriga punkterna i 11 kap. 2 § första stycket a s betalas av den som utgett ersättningen. Förflyttningen av punkten q till förevarande paragraf innebär att sådana inkomster blir pensionsgrundande i det reformerade systemet endast om uppgått till (jfr 9 § 1). Vad gäller punkterna o och s, se 4 § respektive 7 §. En ersättning som enligt denna paragraf skulle hänföras till inkomst av anställning skall i vissa fall, med hänsyn till de rättsverkningar som följer med A- och F-skattsedlarna, i stället utgöra pensionsgrundande inkomst av annat förvärvsarbete. I tredje stycket hänvisas därför till bestämmelserna i 7 §. En hänvisning görs också till 6 § andra stycket, 8 § och 10 § andra stycket där det finns särbestämmelser om att vissa ersättningar som annars skulle vara inkomster av anställning i stället skall räknas som inkomster av annat förvärvsarbete. 4 § Som pensionsgrundande inkomst av anställning räknas även stipen- dium som enligt punkt 12 sjunde stycket av anvisningarna till 32 § kom- munalskattelagen (1928:370) skall tas upp som intäkt av tjänst, om stipendiet har betalats ut av en fysisk person bosatt i eller av en svensk juridisk person. Den som har betalat ut ett sådant stipendium an- ses som arbetsgivare. Denna paragraf motsvarar 11 kap. 2 § första stycket o AFL. Där anges att forskarstipendium () som utges direkt eller in- direkt av Europeiska gemenskaperna och som utbetalas av fysisk person bosatt i eller svensk juridisk person räknas som inkomst av an- ställning (jfr 6 § punkt 6). Den som betalar ut sådant stipendium skall betala fulla arbetsgivaravgifter. Härigenom skiljer sig dessa inkomster från de inkomster som anges i 5 § för vilka skall betalas statliga ålders- pensionsavgifter. På grund härav och då stipendier normalt sett inte är pensionsgrundande inkomst av anställning till skillnad från den tidigare punkten s (ersättning från semesterkassa) i 11 kap. 2 § första stycket AFL regleras dessa här i en separat paragraf. 5 § Som pensionsgrundande inkomst av anställning räknas vidare 1. sjukpenning och rehabiliteringspenning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring samt sjukpenning enligt lagen (1976:380) om arbets- skadeförsäkring eller motsvarande ersättning som utgetts enligt annan författning eller på grund av regeringens förordnande, i den utsträckning ersättningen har trätt i stället för en försäkrads inkomst som arbetstagare i allmän eller enskild tjänst, 2. föräldrapenningförmåner enligt lagen om allmän försäkring, 3. ersättning enligt lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård, 4. ersättning som en allmän försäkringskassa har utgett enligt 20 § lagen (1991:1047) om sjuklön, 5. livränta enligt 4 kap. lagen om arbetsskadeförsäkring eller motsva- rande livränta som bestäms med tillämpning av den lagen, 6. delpension enligt lagen (1979:84) om delpensionsförsäkring, 7. vårdbidrag enligt 9 kap. 4 och 4 a §§ lagen om allmän försäkring, i den utsträckning bidraget inte är ersättning för merkostnader, 8. dagpenning från arbetslöshetskassa, 9. statsbidrag till arbetslösa som tillskott till deras försörjning när de startar egen näringsverksamhet, 10. utbildningsbidrag i form av dagpenning under arbetsmarknadsut- bildning och yrkesinriktad rehabilitering samt ersättning vid genera- tionsväxling, 11. utbildningsbidrag för doktorander, 12. korttidsstudiestöd och vuxenstudiebidrag enligt studiestödslagen (1973:349), 13. vuxenstudiebidrag enligt lagen (1983:1030) om särskilt vuxen- studiestöd för arbetslösa samt särskilt utbildningsbidrag, 14. timersättning vid vuxenutbildning för utvecklingsstörda (särvux), 15. dagpenning till totalförsvarspliktiga som tjänstgör enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt och till andra som får dagpenning en- ligt de grunder som gäller för totalförsvarspliktiga, samt 16. bidrag från och i den ut- sträckning som regeringen så föreskriver. De socialförsäkringsersättningar m.m. som enligt nuvarande regler är pensionsgrundande som inkomst av anställning enligt AFL skall anses vara pensionsgrundande inkomster av anställning även i det reformerade systemet. Motsvarigheter till punkterna i denna paragraf finns nu i 11 kap. 2 § första stycket a r AFL, med undantag för punkterna o och q. Punkten q föreslås bli införd i den nya 3 § och punkten o i den nya 4 §. Punkten c i 11 kap. 2 § första stycket AFL om vårdbidrag har i denna paragraf kompletterats på så sätt att även vårdbidrag som utges med stöd av 9 kap. 4 a § AFL skall vara pensionsgrundande inkomst av anställning. Den tidigare punkten s i 11 kap. 2 § första stycket AFL ersättning från semesterkassa skall alltid anses som inkomst av anställning även om mottagaren vid utbetalningen av ersättningen innehar en F-skattsedel (jfr 7 §). Ersättning från semesterkassa är sådan ersättning som avses i 3 § andra stycket. Någon motsvarighet till punkten s har därför inte förts in här. I punkt 9 har ordet rörelse bytts ut mot näringsverksamhet vilket är en anpassning till den ändrade indelningen i inkomstslag och till nuvarande lydelse av förordning (1984:523) som reglerar statsbidrag till arbetslösa som startar egen näringsverksamhet. Inkomster av annat förvärvsarbete 6 § Pensionsgrundande inkomst av annat förvärvsarbete är 1. inkomst av näringsverksamhet här i landet i vilken den försäkrade har arbetat i inte oväsentlig omfattning (aktiv näringsverksamhet), 2. tillfällig förvärvsinkomst av självständigt bedriven verksamhet, 3. ersättning för arbete för någon annans räkning i pengar eller andra skattepliktiga förmåner, 4. ersättning som utgör skattepliktig inkomst av tjänst enligt kommunalskattelagen (1928:370) och som, utan att anställnings- förhållande har förelegat, har betalats ut av en fysisk person som är bosatt utomlands eller av en utländsk juridisk person, 5. sjukpenning och rehabiliteringspenning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring samt sjukpenning enligt lagen (1976:380) om arbets- skadeförsäkring eller motsvarande ersättning som har utgetts enligt annan författning eller på grund av regeringens förordnande, i den utsträckning ersättningen har trätt i stället för inkomst som anges i 1 4, 6. stipendium som enligt punkt 12 sjunde stycket av anvisningarna till 32 § kommunalskattelagen skall tas upp som intäkt av tjänst. Första stycket gäller endast i den utsträckning inkomsten inte skall räknas som inkomst av anställning, såvida inte inkomsten utgör ersätt- ning för utfört arbete från ett handelsbolag eller en europeisk ekonomisk intressegruppering till en delägare i handelsbolaget respektive en medlem i intressegrupperingen. Bedömningen i första stycket 1 skall göras för varje förvärvskälla en- ligt kommunalskattelagen för sig. Denna paragraf anger vilka andra förvärvsinkomster än inkomster av an- ställning som är pensionsgrundande och därmed hänförliga till inkomster av annat förvärvsarbete. Första stycket motsvarar bestämmelserna i 11 kap. 3 § första stycket AFL. I andra stycket anges att en inkomst som enligt denna paragraf skulle anses som inkomst av annat förvärvsarbete inte skall hänföras till sådan inkomst om den skall hänföras till inkomst av anställning. Beträffande verkningarna av innehav av A-skattsedel, se vidare kommentaren till 8 §. I detta stycke anges vidare att ersättning för arbete som betalats ut till en delägare i ett handelsbolag eller till en medlem i en europeisk ekonomisk intressegruppering av bolaget respektive grupperingen aldrig är inkomst av anställning. Sådan inkomst är, även om mottagaren har en A-skattsedel eller saknar skattsedel på preliminär skatt, pensionsgrun- dande inkomst av annat förvärvsarbete, om förutsättningarna i övrigt är sådana att pensionsgrundande inkomst kan tillgodoräknas enligt punkt 1 i första stycket. Motsvarande bestämmelser finns i 3 kap. 2 § andra stycket och 2 a § andra stycket 3 och 4 AFL till vilka 11 kap. 2 § andra stycket samma lag hänvisar. Paragrafens tredje stycke motsvarar 11 kap. 3 § andra stycket första punkten AFL vari anges att bedömningen av om aktiv eller passiv nä- ringsverksamhet föreligger skall göras för varje förvärvskälla för sig. Vad som är aktiv näringsverksamhet är definierat i punkten 1. Passiv näringsverksamhet definieras i 2 § första stycket lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster. 7 § Ersättning för utfört arbete som avses i 3 § räknas, i annat fall än om den har betalats ut från semesterkassa, som pensionsgrundande inkomst av annat förvärvsarbete om den har betalats ut till en mottagare som hade en F-skattsedel antingen när ersättningen bestämdes eller när den betala- des ut. Om mottagaren hade en F-skattsedel med villkor enligt 4 kap. 9 § skattebetalningslagen (1997:483) räknas ersättningen som inkomst av annat förvärvsarbete bara om F-skattsedeln har åberopats skriftligen. Den som har lämnat uppgift om innehav av en F-skattsedel i en an- budshandling, en faktura eller någon därmed jämförlig handling, som även innehåller uppgifter om utbetalarens och betalningsmottagarens namn och adress eller andra för identifiering godtagbara uppgifter samt uppgift om betalningsmottagarens personnummer eller organisations- nummer skall anses ha haft en sådan skattsedel. Uppgiften om innehav av en F-skattsedel gäller även som sådant skriftligt åberopande av F-skatt- sedel som avses i första stycket. Det som sagts gäller dock inte om den som har betalat ut ersättningen känt till att uppgiften om innehav av F-skattsedel var oriktig. Motsvarande bestämmelser till första stycket i denna paragraf finns i 3 kap. 2 § andra stycket, 2 a § tredje stycket 1 samt tredje stycket AFL till vilka 11 kap. 2 § andra stycket samma lag hänvisar. Som angetts i kommentaren till 5 § skall ersättning från semesterkassa alltid räknas som pensionsgrundande inkomst av anställning även om mottagaren av ersättningen vid utbetalningstillfället har en F-skattsedel. Anledningen härtill är att sådan ersättning alltid härrör från en arbetsgivare och att arbetsgivaren skall betala arbetsgivaravgifter för ersättningen. Enligt huvudregeln i 3 § andra stycket i detta kapitel skall ersättning för utfört arbete räknas som pensionsgrundande inkomst av anställning även om mottagaren inte är anställd hos den som utger ersättningen. Detta skall dock inte gälla om mottagaren hade en F-skattsedel. Med en F-skattsedel följer skyldighet för innehavaren av skattsedeln att betala egenavgifter på ersättning för utfört arbete. Mottagaren av ersättningen skall ha haft en gällande F-skattsedel antingen då ersättningen för arbetet betalades ut eller då ersättningen för arbetet bestämdes. Ersättningen utgör i sådant fall pensionsgrundande inkomst av annat förvärvsarbete oavsett hur den taxeras hos mottagaren. Andra stycket motsvarar bestämmelserna i 20 kap. 2 § femte stycket AFL. Bestämmelser om påföljd för den som lämnar oriktig uppgift finns i skattebrottslagen (1971:69). Av 5 kap. 5 § följer att skattebrotts- lagen är tillämplig om oriktig uppgift lämnas om innehav av F- skattsedel. 8 § Som pensionsgrundande inkomst av annat förvärvsarbete räknas också ersättning för utfört arbete som avses i 3 § om 1. utbetalaren var en fysisk person eller ett dödsbo, 2. den ersättning som har betalats ut inte har utgjort utgift i en näringsverksamhet som utbetalaren har bedrivit, och 3. ersättningen tillsammans med annan ersättning för arbete från samma utbetalare under inkomståret har understigit . Bestämmelserna i denna paragraf motsvarar de som finns i 3 kap. 2 § andra stycket och 2 a § andra stycket 2 AFL till vilka 11 kap. 2 § andra stycket samma lag hänvisar. Även här behandlas ersättning som annars enligt huvudregeln i 3 § skall räknas som pensionsgrundande inkomst av anställning. Den som betalar ut ersättning för utfört arbete till någon som har en A-skattsedel eller en A-skattsedel och en F-skattsedel med villkor enligt 4 kap. 9 § skattebetalningslagen (som får åberopas endast i personens näringsverksamhet) eller som saknar skattsedel på preliminär skatt skall som huvudregel alltid betala arbetsgivaravgifter på ersättningen. Sådan ersättning är pensionsgrundande inkomst av anställning. Detta gäller även om ersättningen hos mottagaren taxeras som inkomst av närings- verksamhet. Från denna huvudregel finns två undantag, då ersättningen i stället är pensionsgrundande som inkomst av annat förvärvsarbete. Det första undantaget har redan behandlats i kommentaren till 6 § andra stycket. Det andra undantaget anges i denna paragraf och gäller det fallet att ersättning för arbete har betalats ut av en fysisk person eller ett dödsbo till någon oavsett vilken typ av skattsedel mottagaren har eller om personen i fråga helt saknar skattsedel på preliminär skatt. I ett sådant fall skall ersättningen inte anses som inkomst av anställning om den, tillsammans med annan ersättning för arbete från samma utbetalare, under intjänandeåret understigit . Ersättningen skall dock anses som inkomst av anställning om den betalats ut inom näringsverksamhet som bedrivits av den fysiska personen eller av dödsboet. Övriga bestämmelser 9 § Som pensionsgrundande inkomst skall inte räknas 1. ersättning som avses i 3 §, om ersättningen härrör från en och samma arbetsgivare och inte har uppgått till sammanlagt , 2. inkomst som avses i 6 § första stycket 1 eller 2 om denna inte har uppgått till , 3. ersättning som avses i 6 § första stycket 3 eller 4 eller i 7 eller 8 §, om ersättningen från den för vilken arbetet utförts inte har uppgått till , eller 4. stipendium som avses i 4 § eller 6 § första stycket 6 om stipendiet inte har uppgått till . Första punkten i denna paragraf motsvarar 11 kap. 2 § första stycket tredje meningen AFL. Andra punkten motsvarar 11 kap. 3 § andra stycket andra meningen AFL. Tredje punkten motsvarar 11 kap. 3 § andra stycket tredje meningen AFL beträffande sådan ersättning som avses i 6 § första stycket 3. Här föreskrivs också till skillnad från vad som gällt enligt AFL att sådan ersättning som avses i 6 § första stycket 4 inte heller skall anses som pensionsgrundande inkomst om ersättningen från den för vilken arbetet utförts inte har uppgått till . Detsamma gäller ersättning som avses i 7 och 8 §§. I fjärde punkten föreskrivs till skillnad från vad som har gällt enligt AFL att ett sådant stipendium som avses i 4 § eller 6 § första stycket 6 inte skall anses som pensionsgrundande inkomst om stipendiet inte har uppgått till . Dessa stipendier (s.k. ) behandlas i avgiftshänseende på samma sätt som lön eller annan ersättning för utfört arbete dvs. fulla arbetsgivaravgifter respektive egenavgifter enligt skall betalas. Även i övrigt skall de behandlas som lön eller annan ersättning för utfört arbete och därmed skall nämnda 1 000 kronorsgräns även gälla för sådana stipendier. 10 § Lön eller annan ersättning som den försäkrade har fått från en ar- betsgivare som är bosatt utomlands eller är utländsk juridisk person och som saknar fast driftställe i är, om inte annat följer av 11 §, pen- sionsgrundande som inkomst av anställning endast om den försäkrade 1. har sysselsatts här i landet, eller 2. har tjänstgjort som ombord på svenskt handelsfartyg. Ersättning som avses i första stycket 1 skall räknas som inkomst av annat förvärvsarbete om arbetsgivaren och arbetstagaren har träffat överenskommelse om detta. Denna paragraf motsvarar i huvudsak 11 kap. 2 § tredje stycket första meningen AFL. Första stycket anger att lön eller annan ersättning från en arbetsgivare, som är bosatt utomlands eller är en utländsk juridisk person, blir pensionsgrundande inkomst av anställning endast i de fall då arbetstagaren sysselsatts i eller om han eller hon har tjänstgjort ombord på svenskt handelsfartyg. När det gäller en arbetsgivare som är bosatt utomlands eller är en ut- ländsk juridisk person angavs i förarbetena till motsvarande bestämmelse i AFL (prop. 1986/87:16 s. 49 51) bl.a. att uttrycket "arbetsgivare som är bosatt utomlands eller är en utländsk juridisk person" avses ha samma innebörd som det har i övrigt i AFL och att det alltså avser sådana arbetsgivare som inte har vare sig hemvist eller något fast driftställe i . Förevarande paragraf har i förtydligande syfte kompletterats med förutsättningen att arbetsgivaren skall sakna fast driftställe i . Andra stycket anger att lön eller annan ersättning som utgetts av ar- betsgivare som avses i första stycket till en arbetstagare eller uppdrags- tagare som sysselsatts i , blir pensionsgrundande inkomst av annat förvärvsarbete om arbetsgivaren och arbetstagaren har träffat en överenskommelse om detta. Detta innebär att arbetstagaren och den ut- ländske arbetsgivaren får träffa ett så kallat omvänt likställighetsavtal. Genom ett sådant avtal befrias arbetsgivaren från skyldighet att betala arbetsgivaravgifter och arbetstagaren åtar sig att betala egenavgifter för den ersättning som arbetsgivaren utger. 11 § Lön eller annan ersättning som en svensk medborgare har fått för arbete utfört utomlands från en arbetsgivare som är bosatt utomlands eller är en utländsk juridisk person, är pensionsgrundande som inkomst av anställning om svenska staten i en förbindelse som har godtagits av har åtagit sig att svara för ålderspensionsavgift. Om sådan ersättning härrör från en utländsk juridisk person skall motsvarande gälla, om en svensk juridisk person som har ett bestämmande inflytande över den utländska juridiska personen har avgett förbindelsen. Den som enligt första stycket har åtagit sig betalningsansvaret skall anses som arbetsgivare. Denna paragraf motsvarar 11 kap. 2 § tredje stycket andra meningen och femte stycket AFL och avser möjligheterna att teckna förbindelser mot- svarande s.k. ATP-förbindelser. För att lön eller annan ersättning som utgetts av en arbetsgivare som är bosatt utomlands eller är en utländsk juridisk person till en svensk medborgare för arbete som utförts utomlands skall vara pensionsgrundande krävs enligt första stycket att svenska staten i en av godtagen förbindelse har åtagit sig att betala pensionsavgiften. Motsvarande skall gälla om ersättningen härrör från en utländsk juridisk person och en svensk juridisk person, som har ett bestämmande inflytande över den utländska juridiska personen, har avgett en sådan förbindelse. Lön eller annan ersättning för arbete utomlands, som en svensk med- borgare eller en i bosatt utländsk medborgare, uppbär från en här i landet bosatt svensk medborgare eller svensk juridisk person är, obero- ende av om förbindelse avgetts, pensionsgrundande inkomst på samma sätt som om arbetet utförts i . Utländsk medborgare som är bosatt och sysselsatt utomlands kan inte i något fall tillgodoräknas pensionsgrundande inkomst. Som framgår av 1 kap. 7 § kan dock en försäkrad som faktiskt är bosatt utomlands ändå anses som bosatt i i detta sammanhang. Vad som här sagts gäller om inte annat följer av om vilket lands lagstiftning om social trygghet som skall tillämpas eller av konventioner om social trygghet. Den som avger en förbindelse skall enligt andra stycket anses som arbetsgivare i förhållande till den eller dem förbindelsen avser. Han skall inte bara svara för pensionsavgiften till den allmänna ålderspensioneringen utan också lämna de uppgifter som behövs för att bestämma avgifter och pensionsgrundande inkomster. I enlighet med ett uttalande vid tillkomsten av motsvarande regel i AFL och den praxis som utvecklats har ett krav varit att den förbindelse som avses i paragrafen skall omfatta samtliga svenska medborgare som sysselsatts i den verksamhet som angetts i förbindelsen. Förbindelsen har annars inte godtagits. Någon avvikelse från vad som gällt avses inte med nu aktuell reglering. 12 § Lön eller annan ersättning från en främmande makts beskickning eller lönade konsulat här i landet eller från en arbetsgivare som tillhör en sådan beskickning eller ett sådant konsulat och som inte är svensk medborgare, är pensionsgrundande som inkomst av anställning endast om 1. den har utgetts till en svensk medborgare eller till någon som utan att vara svensk medborgare var bosatt i landet, och 2. en utländsk beskickning här i landet i en förbindelse som har god- tagits av har åtagit sig att svara för pensionsavgift. Den som enligt första stycket har åtagit sig betalningsansvaret skall anses som arbetsgivare. Denna paragraf motsvarar 11 kap. 2 § fjärde och femte styckena AFL. Paragrafen innehåller bestämmelser om lön eller annan ersättning från främmande makts beskickning eller lönade konsulat här i landet. För att sådan ersättning skall vara pensionsgrundande krävs att den har utgetts till en svensk medborgare eller en utländsk medborgare bosatt i landet samt att s.k. ATP-förbindelse har lämnats. Detsamma gäller ersättning från en utländsk medborgare som tillhör en sådan beskickning eller ett sådant konsulat. Beträffande kravet på en förbindelses generella om- fattning uttalades i prop. 1970:66 (s.67) att det inte bör få förekomma att beskickning, som inte avgett förbindelse avseende svenska medborgare i viss verksamhet, avger sådan förbindelse avseende enbart utländska medborgare. Endast förbindelse, som avser antingen enbart svenska medborgare eller såväl svenska som utländska medborgare, bör godtas.