prop · GL0346 · 1998-01-01 00:00:00 — Med särskilda familjeförhållanden avses främst den situationen då någon vill lämna sin lägenhet för att bo samman med någon annan men under viss vill behålla lägenheten tills han eller hon vet hur samboförhållandet utfaller. Härmed avses främst samboende under äktenskapsliknande förhållanden, däri inbegripet homosexuella förhållanden. Samboende med exempelvis en kamrat eller en släkting är däremot vanligen inte en sådan situation som avses i lagen. Hit hör inte heller den situationen då någon som redan bor tillsammans med någon annan vill hyra ut sin lägenhet. Bestämmelsen tar således sikte på den som vill inleda ett sambo- förhållande För att tillstånd skall ges räcker det inte att en situation av det angivna slaget är för handen; därutöver måste förhållandena i det enskilda fallet vara sådana att hyresgästen kan anses ha beaktansvärda skäl för att hyra ut lägenheten i andra hand. Något krav på att hyresgästen skall befinna sig i en tvångssituation ställs visserligen inte längre upp. De skäl som medför att hyresgästen inte kan använda lägenheten måste emellertid vara av viss styrka för att kunna godtas. Hyresgästen måste alltså kunna visa att han har ett behov av att behålla anknytningen till lägenheten. Detta är dock inte att förstå på det sätt att hyresgästen måste kunna göra antagligt att han kommer att återvända till den. Kravet på bestående anknytning bör således inte ställas allt för högt. Bestämmelsen avser även andrahandsuthyrning av lokaler. Som har angetts i avsnitt 4.1 är det emellertid, när det gäller lokaler, inte avsikten att lagändringen nämnvärt skall påverka frågan om när tillstånd till uthyrning bör ges. har gällt att hyresnämnden kan tidsbegänsa ett tillstånd till andrahandsuthyrning. Av tredje stycket följer att hyresnämnden nu alltid skall tidsbegänsa tillståndet. Skälen till det har redovisats i avsnitt 4.1. Såsom där har angetts får det överlämnas åt rättstillämpningen att på grundval av förhållandena i det enskilda fallet bestämma lämplig tid för tillståndet. Det ligger i sakens natur att ju sökanden begär att tillståndet skall omfatta, desto starkare måste skälen för uthyrningen vara. Hänsyn måste nämligen tas till intresset av att så många hyresgäster som möjligt har ett hyresavtal direkt med hyresvärden (fastighetsägaren). En effekt av regeln om obligatorisk tidsbegränsning är att man kan få till stånd en omprövning av skälen till upplåtelsen. Vid en sådan omprövning bör normalt en för hyresgästen strängare bedömning göras än när det första tillståndet gavs. Så bör vara fallet t.ex. om hyresgästen en gång har fått tillstånd till andrahandsuthyrning därför att han avser att studera eller arbeta tillfälligt på annan ort och han därefter begär förnyat tillstånd för att fortsätta samma studier eller arbete. Om emellertid de ursprungliga skälen för andrahandsuthyrningen är mycket starka, kan det föra med sig att samma kriterier kan tillämpas i det andra som i det första tillståndsärendet. Har en hyresgäst fått tillstånd att hyra ut lägenheten därför att han måste vistas på sjukhem, kan det t.ex ofta vara naturligt att ge förnyat tillstånd även om förhållandena är desamma som . 12 kap. 70 § Beslut av hyresnämnden i frågor som avses i 11 § första stycket 5, 16 § andra stycket, 18 a - f §§, 18 h §, 23 § andra stycket, 24 a, 34, 36, 37, 49, 52, 54, 55 d, 62 eller 64 § får överklagas från den dag beslutet meddelades. Beslut av hyresnämnden i frågor som avses i 1 § sjätte stycket, 35, 40, 45, 56 eller 59 § får inte överklagas. (Jfr 12 kap. 70 § i hyreslagstiftningsutredningens förslag) Ändringen i första stycket innebär att hyresnämndens beslut om åtgärdsföreläggande enligt den nya bestämmelsen i 11 § första stycket 5 kan överklagas. 12 kap. 73 § I hyrestvister som avses i 49, 54 eller 55 d § och i mål om åtgärdsföreläggande enligt 11 § första stycket 5 eller 16 § andra stycket, om upprustningsföreläggande enligt 18 a - c §§, om tillstånd till förbättrings- och ändringsåtgärder enligt 18 d - f §§, om förbud mot sådana åtgärder enligt 18 h § eller om utdömande av vite enligt 62 § skall vardera parten svara för sin rättegångskostnad i hovrätten, om inte annat följer av 18 kap. 6 § . (Jfr 12 kap. 73 § i hyreslagstiftningsutredningens förslag) Paragrafen innehåller en särreglering såvitt gäller rättegångskostnader i hovrätten i vissa tvister enligt hyreslagen. Ändringen innebär att i mål om åtgärdsföreläggande enligt den nya bestämmelsen i 11 § första stycket 5 skall vardera parten som huvudregel svara för sin rättegångskostnad i hovrätten. Denna lag träder i kraft . Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslaget innehåller inte några övergångsbestämmelser med undantag av den som har tagits in i punkten 2. Det innebär att de nya reglerna blir tillämpliga även på hyresavtal som har ingåtts före lagens ikraftträdande. Vad som sägs om exempelvis åtgärdsföreläggande (12 kap. 11 §) gäller alltså även i ett äldre hyresförhållande. I hyreslagkommitténs betänkande har föreslagits en särskild bestäm- melse om att den nya lydelsen av 12 kap. 40 § alltid skall tillämpas när hyresnämnden efter ikraftträdandet prövar frågor enligt paragrafen. Vid utformningen av regeringens förslag har någon sådan bestämmelse inte ansetts nödvändig. Det får ändå anses klart att hyresnämnden inte kan tillämpa paragrafen i dess nya lydelse före ikraftträdandet även om ärendet hos nämnden tar sikte på andrahandsuthyrning som skall ske efter ikraftträdandet. Det får också anses klart att nämnden efter ikraftträdandet inte kan underlåta att tillämpa paragrafen i dess nya lydelse även om ärendet gavs in till nämnden före ikraftträdandet. Vid tillämpningen av 12 kap. 28 a § skall ett åtagande att ställa pant eller borgen som har ingåtts före ikraftträdandet anses ha börjat gälla vid ikraftträdandet. Den nya bestämmelsen om pant och borgen har ett starkt inslag av skyddslagstiftning. Det har därför ansetts att den bör gälla även för sådana åtaganden som har ingåtts före lagens ikraftträdande. Det har emellertid inte ansetts lämpligt att låta regeln få genomslag på redan gällande borgensåtaganden som vid ikraftträdandet har gällt mindre än , något som skulle innebära att de kan sägas upp till upphörande . I stället skall sådana åtaganden behandlas som om de började att gälla vid ikraftträdandet. Vad som har sagts innebär att nu gällande avtal om borgen eller pant, som har ingåtts till säkerhet för ett bostadshyresavtal, kan sägas upp med iakttagande av reglerna i 28 a §, även om parterna inte har träffat överenskommelse om rätt till uppsägning. Uppsägning kan dock ske tidigast till den tidpunkt som infaller efter lagens ikraftträdande. Parterna kan naturligtvis träffa överenskommelse om tidigare upp- hörande. 7.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1973:1132) om förvärv av hyresfastighet m.m. 3 § Vid förvärv av fast egendom som avses i 1 § och som inte omfattas av undantagsbestämmelserna i 2 § skall överlåtaren eller förvärvaren från det att förvärvet skedde anmäla förvärvet till den kommun där den fasta egendomen är belägen. En styrkt kopia av fångeshandlingen skall bifogas anmälan. Kommunen skall ge en sådan hyresgästorganisation som avses i 16 b § lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder tillfälle att yttra sig över anmälan. I fall som avses i 1 § första stycket 2 - 4 får frågan om förvärvstillstånd prövas av hyresnämnden redan innan förvärvet skett. Ansökan får i sådant fall inges till hyresnämnden utan föregående anmälan till kommunen. Tillstånd att förvärva egendom på offentlig auktion enligt 7 § lämnas före auktionen. (Jfr 3 § i hyreslagstiftningsutredningens förslag) Ändringen i första stycket har behandlats i avsnitt 4.8.3. Enligt bestämmelsen skall överlåtaren eller förvärvaren anmäla förvärvet. Förslaget medför således inte att överlåtaren och förvärvaren gemensamt åläggs en skyldighet att anmäla ett förvärv. Det kan snarare beskrivas så att överlåtaren ges en rätt att göra en anmälan eller att anmälan av ett förvärv med rättslig verkan kan göras inte bara av förvärvaren utan även av överlåtaren. Detta får i sin tur till följd att den frist som kommunen har till sitt förfogande för att påkalla hyresnämndens prövning av ett förvärv enligt huvudregeln börjar löpa så snart anmälan inkommer, oberoende av om den har gjorts av förvärvaren eller överlåtaren. Det får också till följd att om en anmälan har gjorts av någon av parterna, förvärvet inte kan bli ogiltigt av den anledningen att den andra parten inte har gjort någon anmälan. I andra stycket har angetts att kommunen är skyldig att låta berörd hyresgästorganisation yttra sig över en förvärvsanmälan. Skälen för detta har behandlats i avsnitt 4.8. 3 a § Vill kommunen begära prövning enligt denna lag, skall beslut om detta anmälas till hyresnämnden efter det att anmälan skett enligt 3 § första stycket eller, om styrkt kopia av fångeshandlingen inte var fogad till anmälan, från det att kommunen tog emot en sådan kopia. Kommunen skall möjligt och senast underrätta förvärvaren huruvida prövning begärs. Har anmälan som avses i första stycket gjorts inom föreskriven tid, skall hyresnämnden förelägga förvärvaren att inom en månad från det att han fått del av föreläggandet ansöka om förvärvstillstånd. Föreläggandet skall innehålla en erinran om bestämmelserna i 5 §. Till föreläggandet skall fogas en avskrift av kommunens anmälan. En ändring har gjorts i första stycket. Den har behandlats i avsnitt 4.8.3. Enligt bestämmelsen skall en kommun som vill påkalla förvärvs- prövning anmäla sitt beslut om detta efter det att anmälan gjorts av överlåtaren eller förvärvaren. har denna frist varit . Skälen för att fristen har förlängts har utvecklats i avsnitt 4.8.3. Tidsfristen börjar, oavsett om det är överlåtaren eller förvärvaren som anmäler förvärvet, löpa när en styrkt kopia av fångeshandlingen ges in till kommunen. 4 § Förvärvstillstånd skall, utom i de fall som anges i andra och tredje styckena, vägras, 1. om förvärvaren inte visar att han är i stånd att förvalta fastigheten, 2. om förvärvaren inte gör sannolikt att syftet med förvärvet är att han skall förvalta fastigheten och därvid hålla den i ett sådant skick att den motsvarar de anspråk de boende enligt lag har rätt att ställa, 3. om det kan antas att förvärvaren i något annat avseende inte kommer att iaktta god sed i hyresförhållanden eller 4. om det kan antas att förvärvaren eljest med hänsyn till brottslig gärning eller visad brist vid fullgörande av åligganden enligt lag är från allmän synpunkt olämplig att inneha fastigheten. Förvärvstillstånd får inte vägras, 1. om det visas att fastigheten är obebyggd eller bebyggd med annat än hyreshus eller med hyreshus som icke innehåller fler än två för bostadsändamål avsedda lägenheter, 2. om förvärvet avser andel i fastighet och förvärvet av andelen uppenbart sker i syfte att bereda förvärvaren och hans familj bostad på fastigheten, eller 3. om ansökan medges av kommunen och den eller de hyresgäst- organisationer som enligt 16 b § lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder är att anse som sökandens motparter. Skall fastigheten enligt gällande planer användas för något annat ändamål än för uppförande av hyreshus, får förvärvstillstånd meddelas utan hinder av första stycket. (Jfr 4 § i hyreslagstiftningsutredningens förslag) I paragrafens andra stycke har det angetts två fall i vilka förvärvstillstånd inte får vägras. I stycket har införts en ny tredje punkt. Av denna punkt följer att, om såväl den kommun som den hyres- gästorganisation som är förvärvarens motparter vid förvärvsprövningen medger en ansökan om förvärvstillstånd, förvärvstillstånd inte får vägras. Frågan har behandlats i avsnitt 4.8.4. Om det sålunda föreligger erforderliga medgivanden, skall hyres- nämnden utan materiell prövning lämna begärt förvärvstillstånd. På grund av den hänvisning till förevarande paragraf som finns i 10 a § andra stycket gäller vad som sagts såväl ärenden om tillstånd till fastighetsförvärv som ärenden om tillstånd till aktie- eller andelsförvärv. I de fall bestämmelsen blir aktuell torde förvärvstillstånd i allmänhet kunna meddelas utan förhandling och av hyresnämndens ordförande ensam (se 16 b § tredje stycket jämförd med 14 § andra stycket och 5 § tredje stycket jämförd med 2 § andra stycket lagen [1973:188] om arrendenämnder och hyresnämnder). 6 § När egendom har förvärvats genom inrop på exekutiv auktion och det vid ett vanligt köp skulle ha krävts förvärvstillstånd, skall inroparen överlåta egendomen från det att auktionen har vunnit laga kraft. Detta gäller dock inte, om 1. hyresnämnden har gett inroparen tillstånd att behålla egendomen, 2. kommunen har gett inroparen besked om att den inte kommer att begära någon prövning av förvärvet, eller 3. förhållandena är sådana att förvärvet om det hade varit ett vanligt köp skulle ha krävt förvärvstillstånd. får efter ansökan från inroparen bevilja skäligt anstånd med överlåtelsen, om 1. förvärvaren har ropat in egendomen för att skydda en fordran som han har och för vilken han har panträtt i egendomen eller för att skydda någon rättighet som han har och som är inskriven i egendomen, och 2. förvärvaren kan göra sannolikt att det uppstår förlust för honom om han inte beviljas anstånd. Om förvärvaren inte överlåter egendomen inom föreskriven tid, skall på begäran av kommunen eller hyresnämnden besluta att kronofogdemyndigheten skall sälja egendomen på offentlig auktion enligt bestämmelserna i 7 §. I det köpebrev som utfärdas med anledning av den exekutiva auktionen skall det finnas upplysning om bestämmelserna i första - tredje styckena. När lagfart söks, skall upplysningarna antecknas i fastighetsboken, om sökanden inte visar att han är skyldig att överlåta egen- domen. Bestämmelserna i 4 § gäller i fråga om tillstånd att behålla egendomen. Bestämmelsen har omarbetats redaktionellt. I bestämmelsens nya första stycke har den tid inom vilken den som har förvärvat en hyresfastighet genom inrop på exekutiv auktion skall söka förvärvstillstånd eller vidaresälja fastigheten förkortats från till . Skälen för ändringen har behandlats i avsnitt 4.8.5. Övriga ändringar i paragrafen är inte avsedda att innebära några materiella förändringar. 10 § Vid förvärv av aktier eller andelar i bolag skall överlåtaren eller förvärvaren från det förvärvet skedde anmäla förvärvet till den kommun där huvuddelen av den fasta egendomen är belägen. Frågan om i vilken kommun huvuddelen av egendomen ligger skall avgöras med ledning av fastigheternas taxeringsvärde. Till anmälningen skall fogas en styrkt kopia av fångeshandlingen eller, om någon fångeshandling inte har upprättats, ett av överlåtaren och förvärvaren undertecknat intyg om när förvärvet har skett och om de villkor som har avtalats för förvärvet. Kommunen skall ge en sådan hyresgästorganisation som avses i 16 b § lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder tillfälle att yttra sig över anmälan. I fall som avses i 1 § första stycket 2 - 4 samt vid förvärv genom inlösen enligt 3 kap. 3 § aktiebolagslagen (1975:1385) får frågan om för- värvstillstånd prövas av hyresnämnden redan innan förvärvet skett. Ansökan får i sådant fall ges in till hyresnämnden utan föregående anmälan till kommunen. Vill kommunen begära prövning enligt denna lag, skall beslutet om detta anmälas till hyresnämnden efter det att anmälan skett enligt första stycket eller, om en styrkt kopia av fångeshandlingen eller ett intyg om förvärvet inte var fogad till anmälan, från det att kommunen tog emot en sådan handling. Kommunen skall möjligt och senast underrätta förvärvaren huruvida prövning begärs. (Jfr 10 § i hyreslagstiftningsutredningens förslag) Paragrafen innehåller för de indirekta förvärven, dvs. förvärv av aktier eller andelar i bolag som äger hyresfastigheter, ändringar motsvarande de som har gjorts i 3 och 3 a §§ för de direkta förvärven. Ändringarna har behandlats i avsnitten 4.8.3. och 4.8.4. 27 § Regeringen bemyndigas att meddela närmare föreskrifter om skyldighet för överlåtaren och förvärvaren att till kommunen och hyresnämnden lämna uppgifter av betydelse för prövningen av förvärv enligt denna lag. Såsom har angetts i avsnitt 4.8.3 avser regeringen att göra vissa ändringar i förordningen (1975:1139) om tillämpningen av lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastighet m.m. Dessa är föranledda av att en anmälan om förvärv i fortsättningen kan göras av såväl överlåtaren som förvärvaren och syftar till att tillförsäkra kommunerna ett fullgott beslutsunderlag. I förevarande paragraf ges regeringen bemyndigande att meddela tillämp- ningsföreskrifter även vad gäller överlåtaren. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 1. Denna lag träder i kraft . I fråga om förvärv som har skett före ikraftträdandet gäller 3, 3 a, 6 och 10 §§ i sina äldre lydelser. Av punkten 2 framgår att överlåtarens skyldighet att anmäla ett förvärv till kommunen gäller endast förvärv som har skett efter ikraftträdandet (jfr 3 och 10 §§). Också den nya, utsträckta tidsfristen i 3 a § gäller endast förvärv som har skett efter ikraftträdandet. Om en överlåtare anmäler ett förvärv som har skett före ikraftträdandet, börjar således fristen inte att löpa på grund av denna anmälan. En anmälan från över- låtaren avseende förvärv som har ingåtts före ikraftträdandet hindrar inte heller att förvärvet blir ogiltigt på grund av underlåten anmälan från förvärvarens sida. Av punkten 2 följer också att den föreslagna respittiden enligt 6 § gäller endast sådana förvärv på exekutiv auktion som har skett efter ikraftträdandet. 7.3 Övriga lagförslag Övriga lagförslag avser ändringar i lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder och lagen (1994:831) om rättegången i vissa hyresmål i . Det är fråga om konsekvensändringar med anledning av den nya bestämmelsen om åtgärdsföreläggande vid ursprunglig brist i 11 § första stycket 5 hyreslagen. Sammanfattning av betänkandet Ny hyreslag (SOU 1991:86) såvitt gäller åtgärdsföreläggande vid s.k. ursprunglig brist och andrahandsuthyrning av bostadslägenhet Vi föreslår att regeln om åtgärdsföreläggande ändras så att ett före- läggande kan meddelas även vid ursprungliga brister. Vi har i denna del övervägt ett förslag om att ett åtgärdsföreläggande och därmed förenat löpande vite skall vara giltigt mot en ny fastighetsägare. Vi anser dock att förslaget inte bör genomföras. För att en hyresgäst enligt nuvarande regler skall få tillstånd till andra- handsuthyrning krävs bl.a att han inte är i tillfälle att använda sin lägenhet. Vi föreslår att detta krav slopas för bostads- hyresgäster. Enligt förslaget skall det således räcka med att hyresgästen har beaktansvärda skäl för att hyra ut sin bostad i andra hand och hyresvärden inte har befogad anledning att vägra samtycke. Vårt förslag medför alltså att bostadshyresgäster i vissa situationer får större möjligheter att hyra ut i andra hand. Med lagändringen vill vi främst åstadkomma att tillstånd till en kortare tids andrahandsuthyrning ges till en hyresgäst som avser att inleda ett samboförhållande eller ingå äktenskap. Lagförslaget om åtgärdsföreläggande vid s.k. ursprunglig brist och andrahandsuthyrning av bostadslägenhet i betänkandet SOU 1991:86 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 12 kap. 5 kap. Vad gäller om lägenheten förstörs eller försämras före tillträdet? 2 § Om lägenhetens standard vid tillträdet är sämre än den får vara, kan hyresgästen 1. säga upp hyresavalet enligt 5 § första stycket och 8 § andra stycket, 2. få sänkning av hyran enligt 5 § andra stycket och 8 § första stycket, 3. få skadestånd enligt 3 § andra stycket, 5 § tredje stycket, 7 § andra stycket och 8 § tredje stycke, eller 4. avhjälpa skada och annan standardbrist på hyresvärdens bekostnad enligt 4 §. Hyresgästen kan också ansöka om åtgärdsföreläggande enligt 9 §. 4 § Om lägenheten vid tillträdet är sämre än den får vara men ändå kan användas för det avsedda ändamålet, får hyresgästen på hyresvärdens bekostnad avhjälpa standardbristen under förutsättning att hyresvärden efter tillsägelse inte avhjälper bristen så snart det kan ske. Första stycket tillämpas inte om standardbristen beror på att lägenheten inte har färdigställts. 6 § Avser hyresavtalet en lägenhet för fritidsändamål som har hyrts ut i befintligt skick trots att den enligt den allmänna uppfattningen på orten inte är fullt brukbar för detta ändamål, tillämpas bestämmelserna i 4 och 5 §§ endast om hyresgästen inte kände till bristen eller kunde upptäcka den med vanlig uppmärksamhet när han ingick avtalet. Vad gäller om åtgärdsföreläggande? 9 § får på ansökan av hyresgästen besluta att hyresvärden skall avhjälpa sådan brist i standarden som avses i 4 § första stycket (åtgärdsföreläggande). Detta gäller under förutsättning att standardbristen utgör hinder eller men i hyresgästens rätt att använda lägenheten. I föreläggandet skall det bestämmas inom vilken tid den eller de åtgärder som avses med föreläggandet skall ha vidtagits. Vite får sättas ut i föreläggandet. Tiden i föreläggandet får förlängas, om det finns särskilda skäl för det och ansökan om förlängs tid görs före utgången av den tidsfrist som gäller. 10 § Ansökan om åtgärdsföreläggande kan riktas mot den som har lagfart eller som senast sökt lagfart. Har fastigheten överlåtits eller överlåts den sedan ansökan gjorts, gäller bestämmelser om verkan av att tvisteföremålet överlåts och om tredje mans deltagande i rättegång. Om tvist angående äganderätten är antecknad i fastighetsboken, kan ansökan om åtgärdsföreläggande riktas mot den som innehar fastigheten med anspråk på äganderätt. 12 kap. 9 kap. 2 § En hyresgäst får hyra ut eller på annat sätt upplåta lägenheten i dess helhet i andra hand, om hyresnämnden lämnar tillstånd till det. Tillstånd skall lämnas, om hyresgästen har beaktansvärda skäl för upplåtelsen och hyresvärden inte har befogad anledning att vägra samtycke. Tillståndet skall begränsas till och kan förenas med villkor. Förteckning över remissinstanser som har yttrat sig över betänkandet SOU 1991:86. Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetts av Bostadsdomstolen, , , , , Hyresnämnderna i , , , och , , , , , vid , , , kommun, , , , , (), , , ek. för., Sveriges Bostadsrättsföreningars (), , Föreningen och Föreningen . har till sitt remissvar fogat yttranden från Kronofogdemyndigheterna i och . har i sitt remissvar redovisat synpunkter från fastighetsnämnden, juridiska avdelningen, Hantverks- och (), AB , AB och AB Stockholmshem. har avstått från att ta ställning till förslagen i betänkandet men pekat på en fråga av särskild vikt för landstingen. , , , ek. (SKB), Näringslivets Byggnadsdelegation och bostadsförmedling har inbjudits att lämna synpunkter men har avstått från att yttra sig. Vidare har skrifter inkommit från enskilda och organisationer Sammanfattning av betänkandet Förvalta bostäder (SOU 1994:23). Förvärv av hyresfastigheter är underkastade tillståndsplikt enligt reglerna i lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastighet m.m. Lagen syftar till att hålla olämpliga fastighetsägare borta från marknaden och att förhindra spekulation i hyresfastigheter. I vårt arbete har vi studerat förvärvslagstiftningen och dess tillämp- ning och funnit att lagen har vissa svagheter när det gäller möjligheterna att hindra oseriösa fastighetsägare att komma in på marknaden. De allvarligaste svagheterna kan sammanfattas i följande punkter. Prövningen av förvärvarens lämplighet måste i stor utsträckning grundas på prognoser med den osäkerhet sådana alltid innehåller. Det är svårt - för att inte säga omöjligt - att kontrollera efterlevnaden av kravet på tillstånd vid förvärv av aktier och andelar i bostadsföretag. Tillämpningen av lagen varierar mellan kommunerna. Den är helt beroende av ambitionerna och kompetensen hos den enskilda kommunen. Sanktionen när förvärvslagstiftningens tillståndskrav eftersätts - dvs. att förvärvet blir ogiltigt - är inte verkningsfull utan kan tvärtom antas leda till problem allt efter som ogiltiga förvärv uppdagas.