prop · GL03116 · 1998-01-01 00:00:00 — Utskottet har därför ingen erinran mot regeringens förslag i denna del. I övriga grundlagsfrågor anser utskottet att regeringens förslag skall tillstyrkas. 6.4 Lag om trossamfund 6.4.1 Allmänt om trossamfunds rättsliga ställning och registrering Den föreslagna lagen om trossamfund har två huvuddelar. Den första avser trossamfund i allmänhet oavsett i vilken rättslig form de framträder. Där behandlas i princip frågor av religionsfrihetskaraktär. Denna del omfattar de fyra första paragraferna. Den andra delen av lagförslaget gäller registrerade trossamfund. Den första delen av lagen om trossamfund samt vissa föreskrifter i den andra delen är av direkt betydelse för . De bestämmelser som avser registreringsförfarandet gäller inte för . Utskottet behandlar i det följande främst sådana bestämmelser som avser även . I anslutning till vad läronämnden säger i sitt yttrande bör framhållas att definitionen av trossamfund i 2 § skall rymma trossamfund av mycket olika slag. Den innehåller det som ur statens synvinkel måste gälla för att en organisation oavsett rättslig form skall vara ett trossamfund. Det är alltså inte fråga om en rättslig form och inte heller om en identitetsbestämning för något enskilt trossamfund. Definitionen behöver utformas så att alla trossamfund kan acceptera att det som stadgas gäller dem. Därför har den karaktären av en minsta gemensam nämnare. För del är det ett framsteg att det talas om trossamfund som en "gemenskap" och inte längre som en "sammanslutning". Risken för att skall uppfattas som en förening av människor vilka slutit sig samman i avsikt att bedriva viss religiös verksamhet bör minska med den nya formuleringen. Det är av stort värde att det tillskapas en ny associationsform registrerat trossamfund. och andra trossamfund som inte finner föreningsformen eller någon annan redan föreliggande rättslig form vara i överensstämmelse med deras självförståelse kan därmed framträda i en adekvat rättslig form. Med registerat trossamfund avses enligt 5 § dels och dels andra trossamfund som registrerat sig enligt föreskrifter i lagen om trossamfund. blir alltså ett registrerat trossamfund enligt lag och inte genom något registreringsförfarande. På ett motsvarande sätt skall församlingar, kyrkliga samfälligheter och stift vara registerade organisatoriska delar direkt genom föreskrifter i lagen om trossamfund. Enligt utskottets mening ligger det i linje med principbeslutet om ändrade relationer att rättsliga status på detta sätt fastställs i lag. Likaså står det klart att församlingar, kyrkliga samfälligheter och stift måste framträda som självständiga, registerade organisatoriska delar. Tolkning av kyrkorätt Regeringen har anslutit sig till utredningens bedömning att det är naturligt, att de allmänna principer som brukar tillämpas för ideella föreningar bör kunna tillämpas på trossamfund då lag och stadgar inte ger ledning för bedömningen. I motion 1997:70 ifrågasätts detta såvitt gäller bl.a. . står i en annan rättstradition än de framväxande frikyrkliga samfunden. Utskottet delar den syn som på denna punkt redovisas i motion 1997:70. Det måste understrykas att associationsformen registerat trossamfund är en ny och särskild rättsfigur. För del stämmer det inte att utgångspunkten skall tas i det som gäller för ideella föreningar i det fall föreskrifter i lag eller bestämmelserna i den kommande kyrkoordningen inte är tillräckliga för bedömningen av en rättslig fråga. Utgångspunkten vid en sådan bedömning måste istället vara egen tradition. Motsvarande bör gälla för andra registrerade trossamfund. Det som utskottet anfört på denna punkt med anledning av motion 1997:70 bör ges regeringen tillkänna. Registrering av organisatoriska delar I likhet med utredningen anser regeringen att organisatoriska delar av ett trossamfund bör kunna använda sig av den nya associationsformen bara om trossamfundet som helhet är registrerat. I lagförslagets 13 § föreskrivs att organisatoriska delar av ett trossamfund också får registreras. De måste då uppfylla det som anges i 7 §, nämligen ha stadgar och en styrelse samt ett namn som klart särskiljer trossamfundets verksamhet från andras. I 13 § finns vidare bestämmelser om vad som händer när ett trossamfund förlorar sin rättsliga ställning som registrerat trossamfund. Då måste dess organisatoriska delar avregistreras eller träda i likvidation. Motion 1997:50 avser fria församlingar inom en rörelse som saknar gemensam organisation på nationell nivå. En sådan församling skall kunna registreras, även om församlingen inte bedöms utgöra ett eget trossamfund. I motionen föreslås att det till stöd för detta i motivtexten till 13 § bör föras in en i motionen citerad text från betänkandet Rättslig reglering. Motionen avser vissa starkt kongregationalistiska samfund eller rörelser. Utskottet anser att strävan bör vara, att varje trossamfund som önskar det skall kunna använda den nya associationsformen registrerat trossamfund. I det fall en församling registreras utan att vara en organisatorisk del av ett registrerat trossamfund innebär det formellt att församlingen i fråga blir ett eget registrerat trossamfund. Det som utskottet anfört på denna punkt med anledning av motion 1997:50 bör ges regeringen tillkänna. Utskottet behandlar i det följande ett par enskilda bestämmelser i lagen om trossamfund som tagits upp motionsvägen. Utskottet har inte funnit skäl att i övrigt kommentera lagförslaget och dess föreskrifter om registreringsförfarandet. Det måste dock understrykas att bestämmelsen i 16 § första stycket om rätt att få hjälp av staten med uppbörden av kyrkoavgift hör till förutsättningarna för kyrka-stat- reformen. En kostnadsfri uppbördshjälp innefattande beräkning, debite- ring, redovisning och betalning av avgifter ingår också i principbeslut. 6.4.2 Barns rätt att komma till tals I 4 § förslaget till lag om trossamfund föreskrivs att vid ett barns inträde i eller utträde ur ett trossamfund skall barnet själv ha samtyckt till in- eller utträdet, om barnet har fyllt . I frågan om barns delaktighet i ett beslut om in- eller utträde finns direkta föreskrifter endast med avseende på . Åldersgränsen för när samtycke krävs är enligt 3 kap. 3 och 5 §§ kyrkolagen. Åldersgränsen skall gälla alla trossamfund oavsett om de är registrerade eller ej. I motion 1997:68 hemställs att kyrkomötet i sitt yttrande till regeringen framför som sin mening att åldersgränsen för barns samtycke skall vara . Utskottet anser att den föreslagna åldersgränsen har starka skäl som talar för sig. Redan vid tillkomsten av religionsfrihetslag pekades med hänvisning till vad som gäller vid samtycke för adoption på att skulle kunnat vara en lämplig åldersgräns. Åldersgränsen gäller rätten för barn att komma till tals och ge sitt samtycke vid en förändring av kyrkotillhörigheten. För en sådan krävs alltså att barn och föräldrar är ense. Det är av stor vikt att barn tas på allvar och får komma till tals i sina egna angelägenheter. I finns också allmänna bestämmelser till stöd för detta. Där föreskrivs att i frågor som rör ett barn personliga angelägenheter skall med barnets stigande ålder och utveckling tas allt större hänsyn till barnets synpunkter och önskemål. Denna syn på barnen är enligt utskottet viktigt att ta fasta på. Den föreslagna 12-årsgränsen ligger väl i linje med bestämmelser. Utskottet föreslår att kyrkomötet skall anta regeringens förslag till 4 § lagen om trossamfund och att motion 1997:68 därmed skall avslås. 6.4.3 Namnskydd för I motion 1997:57 föreslås att kyrkomötet i sitt yttrande skall ge regeringen tillkänna att det bör tas in föreskrifter om namnskydd för i lagen om . Alternativt kan en reglering av namnskyddet göras på annat sätt. Föreskrifter om registerade trossamfunds namn och därmed om namnet finns i 14 § förslaget till lag om trossamfund. Där anges att ett registerat trossamfunds namn eller ett namn som kan förväxlas med detta inte får användas offentligen utan tillstånd. Bryter någon mot denna bestämmelse tillämpas 15 och 18 20 §§ firmalagen (1974:156). De åberopade bestämmelserna från firmalagen innebär att en domstol vid vite kan förbjuda ett näringskännetecken eller dess användning och att den som gör firmaintrång kan ställas till ansvar och bli skadeståndsskyldig. Eftersom är ett registrerat trossamfund gäller bestämmelserna i lagen om trossamfund också . I sak är därmed syftet med motion 1997:57 redan tillgodosett i föreliggande förslag. Det finns inget behov av en särskild bestämmelse på denna punkt i lagen om . Motion 1997:57 bör därför avslås. 6.5 Lag om 6.5.1 Allmänt om lagens omfattning och innehåll kyrkomötes beslut med anledning av regeringens skrivelse (RegSkr 1995:1) om ändrade relationer mellan staten och innebar inte en enkel tillstyrkan eller avstyrkan av enskilda punkter i regeringens förslag. I det betänkande från andra kyrkolags- utskottet (2 KL 1995:1) som bifölls av kyrkomötet finns följande slutsats, vilken sammanfattade utskottets överväganden och därmed också kyrkomötets ställningstagande. Med anledning av regeringens skrivelse om ändrade relationer mellan staten och och de därtill anknutna motionerna har utskottet funnit att skrivelsens grundelement, så som utskottet preciserat dem, tillgodoser behov och därmed kan ligga till grund för reformarbetet. Utskottet har därtill lämnat principiella synpunkter och påpekanden som är avgörande för inriktningen på ett reformarbete som garanterar att förblir densamma. Till de nämnda grundelementen hörde lagen om . I betänkandet underströks betydelsen av att lagen innehåller de grund- läggande bestämmelser som är nödvändiga för att säkra att identitet bevaras vid relationsändringen och för framtiden. Lagens bestämmelser bör vara principiellt utformade och främst be- skriva organisatoriska uppbyggnad. Utskottet tar fasta på att lagen kan få en större omfattning än vad Kyrkoberedningen föreslog. Lagen behöver nämligen innehålla tydliga bestämmelser om kompetensfördelning mellan , regionala och nationella nivåer samt vissa allmänna principer av betydelse för som öppen, demokratisk och rikstäckande folkkyrka. Vid bedömningen av det i regeringens skrivelse framlagda förslaget till lag om bör en utgångspunkt tas kyrkomötes ställningstagande. Det hade som förutsättning en tydlig kompromissvilja från kyrkomötets ledamöter. Genom att bygga på och ta hänsyn till de grundläggande värden som hävdades från olika håll kunde en samlande lösning skapas. Det bör noteras att även principbeslut är en kompromiss. Detta framhåller regeringen i skrivelsen (sid. 21). Där sägs också att principbeslutet utgör den självklara grunden för det fortsatta stat-kyrkaarbetet. I det förslag till lag om som lades fram i betänkandet Rättslig reglering har hänsyn tagits till vad kyrkomöte anförde. Remissutfallet visar på en mycket bred förankring inom för utredningens förslag. Regeringens lagförslag överensstämmer i sin tur i huvudsak med utredningens. Utskottets samlade bedömning är att förslaget till lag om i huvudsak innehåller det som kyrkomöte var en förutsättning för att bejaka en fortsatt reformprocess. Mot den bak- grunden och med hänsyn till remissutfallet finner utskottet det inte möjligt att kyrkomötet i grundläggande frågor om lagens innehåll och omfattning frångår det som har beslutats. Även i övrigt måste det finnas särskilda skäl för att föreslå förändringar i det föreliggande lagförslaget. I motion 1997:56 föreslås att det inte skall stiftas en lag om och att det inte skall finnas några bestämmelser i lag som anger identitet som trossamfund och verksamhet. Mot bak- grund av vad utskottet anfört beträffande kyrkomötes ställnings- tagande föreslår utskottet att motion 1997:56 yrk. 1 och 2 avslås. I motion 1997:70 sägs att det strider mot religionsfriheten att före- skrifter av det slag som finns i 4 6 §§ förslaget till lag om ges i av stiftad lag. För bedömningen av religions- frihetsaspekterna hänvisar utskottet vad som tidigare anförts under avsnitt 6.3.1 Nya normgivningsregler beträffande beslut om ett tros- samfunds lära. Lagförslagets 4 6 §§ innehåller sådana bestämmelser som kyrkomöte särskilt framhöll måste finnas i lagen om . Utskottet föreslår därför att motion 1997:70 i denna del avslås. I såväl motion 1997:56 som i motion 1997:70 ses ett ökat inflytande från kyrkomötets sida över lagstiftningen som ett alternativ till att avstå från den i motionerna nämnda lagregleringen. I motion 1997:70 pekas på att kyrkomötet genom bestämmelser i regeringsformen skulle kunna få ett fortsatt medinflytande över lagstiftningen. Detta anses dock inte som ett realistiskt alternativ med hänsyn till den grundläggande avsikten med reformen. Utskottet delar denna bedömning. I motion 1997:56 yrk. 3 föreslås att lagen om inte skall kunna ändras utan kyrkomötets hörande om denna, trots vad som framförs i motionen, får det i regeringens skrivelse föreslagna innehållet. Utskottet noterar att det i regeringens skrivelse (sid. 25) framhålls, att det följer av be- stämmelserna i 7 kap. 2 § regeringsformen att kommer att beredas tillfälle att yttra sig över eventuella ändringar i lagstiftningen avseende . Det får förutsättas att det i ett sådant fall är kyrkomötet som ska avge yttrandet. Utskottet föreslår att motion 1997:56 yrk. 3 avslås 6.5.2 identitet och organisation som evangelisk-lutherskt trossamfund Regeringen konstaterar att principbeslut innebär, att i lagen om bör anges att kyrkan skall vara en evangelisk- luthersk kyrka med episkopal struktur, en öppen folkkyrka, demokratiskt uppbyggd och rikstäckande. De tre första paragraferna i förslaget till lag om avser denna grundläggande identitetsbestämning. I 1 § sägs att är ett evangelisk-lutherskt trossamfund som framträder som församlingar och stift och att också har nationella organ. Det råder ingen tvekan om att skall behålla sin evangelisk-lutherska identitet också efter relationsändringen. I motionerna 1997:51, 64 och 77 föreslås ändringar av likartat slag när det gäller den närmare utformningen av föreskrifterna på denna punkt. anför i sitt yttrande att bestämmelsens sakliga innehåll och deskriptiva karaktär skulle bli tydligare med en förändrad lydelse. ger också ett alternativt förslag till formulering i linje med dem som finns i de nämnda motionerna. Utskottet har noga prövat det som framförs i läronämndens yttrande och i motionerna om utformningen av 1 § lagen om . När det anges att är ett evangelisk-lutherskt trossamfund måste därmed, som läronämnden framhåller, avses ett trossamfund med evangelisk-luthersk bekännelse. är inte ett samfund kon- stituerat av att människor med samma personliga bekännelse slutit sig samman. Det kan därför finnas skäl som talar för att den föreslagna nya lydelsen av 1 § lagen om . Utskottet ställer sig ändå tve- kande till förslagen i motionerna 1997:51, 64 och 77. Utskottet finner att inte heller läronämnden menar att det är nödvändigt med en förändring av lagförslagets 1 § utan förordar en sådan för tydlighetens skull. Utskottet ser de båda uttrycken "ett evangelisk-lutherskt trossamfund" och "ett trossamfund med evangelisk-luthersk bekännelse" som i sak synonyma. Bestämningen av identitet i 1 § lagen om är av grundläggande betydelse. Det måste råda en tydlig kontinuitet på denna punkt i tiden före och efter . Det förslag till formulering som finns i regeringens skrivelse överensstämmer med den som finns i kyrkolagen. Detta förhållande tillmäter utskottet ett stort värde. Härigenom betonas kontinuiteten och risken för att någon bibringas uppfattningen att de ändrade kyrka-statrelationerna skulle innebära någon förändring i fråga om bekännelsen och dess betydelse minimeras. Det föreliggande förslaget överensstämmer också med det som varit ute på remiss. Det har därvid bejakats av nära nog samtliga kyrkliga remissinstanser. I detta läge och med hänsyn till att det måste stå klart att bekännelsekaraktär kvarstår oförändrad till- styrker utskottet regeringens förslag och föreslår att kyrkomötet avslår motionerna 1997:51, 64 och 77. Rikstäckande I motion 1997:60 riktas invändningar mot användningen av ordet rikstäckande i 2 §. Där sägs att "bedriver en rikstäckande verksamhet." Ordet "rikstäckande" anges i motionen associera till "heltäckande" och dylikt, vilket skulle kunna innebär en föreskrift om något som aldrig kan säkerställas genom lagbestämmelser. I stället föreslås att ordet "riksomfattande" skall användas för att på ett adekvatare och klarare sätt ge uttryck åt intentioner. Utskottet finner för sin del att begreppet "rikstäckande" väl uttrycker vad som avses. Det tydliggör att har en territoriell församlingsstruktur med församlingar som täcker hela landet. Härigenom skall evangeliet nå ut till alla människor och sakramenten delas ut. Enligt utskottets mening markerar "riksomfattande" mera gränserna än ger uttryck för sändning till hela folket. Utskottet föreslår att kyrkomötet avslår motion 1997:60. Den dubbla ansvarslinjen I motion 1997:78 ifrågasätts att begreppet "den dubbla ansvarslinjen" används i motivtexten till 2 §. I denna paragraf anges att bedriver en rikstäckande verksamhet i samverkan mellan en demokratisk organisation och kyrkans ämbete. Begreppet "den dubbla ansvarslinjen" sägs i motionen vara långt mer komplicerat och tvetydigt än vad som framkommer i betänkandet Rättslig reglering, som på denna punkt också citeras i regeringens skrivelse. Istället bör talas om ansvaret för det gemensamma uppdraget. Den problematik med en uppdelning mellan "inre" och "yttre" frågor som lyfts fram i motion 1997:78 är viktig att uppmärksamma. En sådan uppdelning står i strid med det som sägs i inledningsorden till alla tre vigningsordningarna i kyrkohandboken. Kyrkan är folk, kropp, ett tempel av levande stenar, där är hörnsten. I detta folk, där vi alla genom dopet är kallade att föra ut i hela världen, har biskopen/prästen/diakonen ett särskilt uppdrag Kallelsen att föra ut är alltså given åt hela folk. Med det gemensamma uppdraget följer också ett gemensamt ansvar. Det s.k. allmänna prästadömet innebär att alla som genom dopet upptagits i kyrkan har en obehindrad tillgång till att möta , till ord och sakrament. Sin prästerliga tjänst fullgör de genom att vittna om väldiga gärningar och genom ett rätt offer, dvs ge av sig själv i nästans och den mänskliga gemenskapens tjänst. Delaktigheten i det allmänna prästadömet medför också att alla döpta och troende, vigda eller icke vigda, tillsammans har ansvaret för att kyrkans grundläggande uppgifter blir utförda. När de verkar gemensamt i den demokratiska organisationen har de också samma ansvar för fattade beslut. som uppdraget och ansvaret är gemensamt finns i och för församlingen den särskilda vigningstjänsten med ett till vigningslöftena knutet ansvar. Vigningstjänsten finns för att Ordet skall förkunnas i ord och handling och för att sakramenten skall delas ut i enlighet med . I fråga om dessa uppgifter finns också ett särskilt ansvar inför stiftet och dess biskop. I som demokratisk organisation utkrävs ansvar också av dem som i val fått förtroendet att leda och besluta. Det sker främst genom de allmänna kyrkliga valen där alla kyrkotillhöriga får delta på lika villkor. I en öppen folkkyrka av karaktär behöver det finnas en samverkan mellan en demokratisk organisation och kyrkans ämbete. Begreppet "den dubbla ansvarslinjen" syftar på de olika sätten att utkräva ansvar för hur man fullgör sina uppgifter inom ramen för kyrkans gemensamma uppdrag. kyrkomöte framhöll att principen om förening av folkligt förankrad självstyrelse och ämbetsförvaltning inom kyrkans gemen- samma uppdrag måste komma till klart uttryck i lagen om . Utskottet menar att lagförslagets formulering, att bedriver en rikstäckande verksamhet i samverkan mellan en demokratisk organisation och kyrkans ämbete, väl svarar mot det som kyrkomöte efterlyste. Det är också detta som avses med den s.k. dubbla ansvarslinjen. När det talas om "samverkan" har det gemensamma ansvarstagandet satts i centrum. Uttrycket "den dubbla ansvarslinjen" har under de båda vunnit stark hävd inom . Det är, som framgår av motion 1997:78, inte oproblematiskt.Det kan dock inte ersättas med att man enbart talar om ansvaret för det gemensamma uppdraget. Som läronämnden anger i sitt yttrande foku- serar den dubbla ansvarslinjen den demokratiska organisationen och ämbetsförvaltningen som ansvarsområden vilka hör samman, samverkar men också är möjliga att urskilja som två ansvarsområden. Den närmare utformningen av den dubbla ansvarslinjen måste konkretiseras i den kommande kyrkoordningen. Det citat från betänkandet Rättslig reglering som finns i regeringens skrivelse och som också återges i läronämndens yttrande betonar det gemensamma uppdraget i kyrkan och utgör enligt utskottets mening en god utgångspunkt för arbetet med en ny kyrko- ordning. Utskottet föreslår att kyrkomötet med avslag på motion 1997:78 ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört om den dubbla ansvars- linjen. 6.5.3 organisatoriska uppbyggnad Församlingar och kyrkliga samfälligheter Utskottet noterar att den föreslagna lagen om liksom nuvarande lagstiftning möjliggör att flera församlingar samarbetar i olika avseenden. En församling skall alltså även i fortsättningen kunna bedriva sin verksamhet i samverkan med andra församlingar t.ex. inom ramen för en kyrklig samfällighet. Det blir en inomkyrklig fråga att för sådana fall avgöra den närmare fördelningen av uppgifter och skyldigheter mellan församlingen och samfälligheten. Som exempel från nuvarande ordning kan nämnas att församlingarna inom en samfällighet ofta har en helt integrerad ekonomi. Fördelningen av uppgifter mellan församlingar och samfälligheter kan för den utomstående innebära att en uppgift fullgörs gemensamt med andra församlingar i stället för av varje församling enskilt. Det är angeläget att den nya lagen inte reser några hinder mot att genom egna bestämmelser på angivet sätt fördelar uppgifter och skyldigheter mellan de olika organen på den lokala nivån. En ytterligare fråga i sammanhanget är hur en församlings eller samfällighets (eller stifts) skulder och andra förpliktelser skall hanteras vid en indelningsändring när nuvarande bestämmelser i kyrkolagen i detta avseende upphör att gälla. Såvitt utskottet kan se kommer därvid om indelningsändringen innebär att en tidigare enhet slopas normala civilrättsliga regler för övergång av skulder att få tillämpas. Dessa innebär att fordringsägarens samtycke behövs för att skulden skall kunna överföras från ett rättssubjekt till ett annat. Det utskottet nu anfört föreslås kyrkomötet ge regeringen tillkänna. Församlingstillhörighet I 4 § förslaget till lag om finns grundläggande föreskrifter om församlingen. Till dessa hör att församlingen omfattar de personer som tillhör och är bosatta inom församlingens område. Regeringen framhåller i sin skrivelse denna territorialprincips betydelse för kyrkans identitet och för rikstäckande verksamhet. Därtill noteras att kyrkomöte uttalat att territorialprincipen skall framgå av lagen. Gällande bestämmelser innebär att församlingen omfattar dem som är folkbokförda inom församlingen. Regeringen förslår att det i lagen om istället skall talas om dem som är bosatta inom församlingens område. Begreppet bosatt anges vara något vidare än folkbokförd. Den närmare innebörden får regleras inomkyrkligt. Det anges dock att åtminstone såvitt gäller skyldigheten att betala kyrkoavgift torde behövas en anslutning till folkbokföringens regler i enlighet med vad har framfört. I motionerna 1997:49 och 62 föreslås ändringar i 4 § i syfte att få friare bestämmelser om församlingstillhörighet. De konkreta förslagen i mo- tionerna skiljer sig dock åt. I motion 1997:49 föreslås att den som har annan väsentlig anknytning till församlingen än bosättning, av för- samlingen skall kunna beviljas rätt till tillhörighet. I motion 1997:62 föreslås att det inte skall finnas några föreskrifter om församlings- tillhörighet i lagen om .