prop · GL03151D1 · 1998-01-01 00:00:00 — Vidare får sådana uppgifter som den mottagande myndigheten har rätt att registrera lämnas ut från aviseringsregistret på ADB-medium. Därmed finns författningsstöd för utlämnande av folkbokföringsuppgifter till på ADB-medium. Í fråga om rätten att lämna ut uppgifter från skatteregister på ADB- medium finns en inskränkning i 11 § lagen (1980:343) om skatteregister. I 4 § skatteregisterförordningen (1980:556) finns dock angivet att uppgift om bl.a. pensionsgrundande inkomst får lämnas till på ADB-medium för pensionsberäkning. Här kan även nämnas att , enligt 33 § skattebetalningsförordningen (1997:750), skall underrätta om tilläggspensionsavgift (dvs. i fortsättningen ålderspensionsavgift) som vid tillämpningen av 16 kap. 12 § andra stycket skattebetalningslagen inte anses betald och om tilläggspen- sionsavgift som har betalats efter debiteringen av slutlig skatt men före utgången av juni månad året efter taxeringsåret eller i vissa fall före ut- gången av fjärde månaden efter den månad då skatten debiterades. Uppgifter skall även lämnas från myndigheter vars register inte är för- fattningsreglerade på samma sätt som folkbokföringsregistren och skatteregistren utan har inrättats med stöd av särskilda regeringsbeslut eller efter beslut av Datainspektionen. Det gäller bl.a. register hos och . Datainspektionen har i flera fall meddelat närmare föreskrifter om registrens förande. Vidare kommer uppgifter att behöva hämtas från andra socialförsäk- ringsregister, bl.a. för att bestämma pensionsgrundande belopp för barnår. Enligt 12 § socialförsäkringsregisterlagen får de nya pensions- registren tillföras nödvändiga uppgifter från andra socialförsäkrings- register. Som framgått finns i vissa fall författningsstöd för att upp- gifter skall få lämnas ut på ADB-medium, medan detta i andra fall måste regleras i författning. Det förefaller lämpligast, att det i samband med att skyldigheten att lämna ut uppgifterna regleras för olika myndigheter anges, i den utsträckning det är nödvändigt, att utlämnandet får ske på ADB-medium. Förutom förslaget om ändring i socialförsäkringsregisterlagen och en bestämmelse i LIP om skyldigheten att lämna uppgifter till Totalför- svarets pliktverk angående utbetalad dagersättning för plikttjänst, lämnas inga förslag till författningsreglering här utan det får i stället ske i sam- band med att regeringen senare utfärdar förordningar om skyldigheten för myndigheter att lämna uppgifter till samt rätten att lämna ut uppgifter på ADB-medium m.m. 28 Mellangenerationen 28.1 Intjänande av pensionsrätt Regeringens förslag: Personer födda åren 1938 1953 skall omfattas av de reformerade intjänandereglerna enligt den s.k. tjugondelsinfasningen. Personer i mellangenerationen, dvs. födda åren 1938 1953, skall för tiden före det år då de fyller tillgodoräknas pensionspoäng för tilläggspension även om de har uppburit hel ålderspension. Fr.o.m. det år då de fyller skall pensionsrätt till- godoräknas fullt ut i det reformerade pensionssystemet. Promemoriornas förslag: Förslaget i Ds 1995:41 stämmer i huvudsak överens med regeringens förslag. Vissa förändringar i för- hållande till Ds 1995:41, vilka föreslås i Ds 1997:67, omfattas dock av regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inte kommenterat denna del av förslaget. () tillstyrker förslaget att personer som fortsätter att arbeta fr.o.m. det år de fyller 65 skall tjäna in sin pensionsrätt helt enligt reformerade intjänanderegler. RSV konstaterar att förslaget möjliggör att pensionsavgifterna kan vara lika stora för olika årskullar, vilket, enligt RSV, är av synnerlig vikt. Beträffande de föreslagna ändringarna av mellangenerationens omfattning har Statens löne- och pensionsverk, , () och tillstyrkt respektive uttryckt att de inte har haft några erinringar mot förslaget. FKF och vissa allmänna för- säkringskassor påpekar dock att förslaget initialt kan medföra problem, eftersom det för personer födda 1939 inte går att lämna besked om långsiktiga effekter av eventuella tidiga pensionsuttag. FKF förut- sätter därför att dessa årskullar får ett för dem avpassat informationsma- terial. Flera allmänna försäkringskassor har även understrukit vikten av att de årsklasser som kan göra förtida uttag före första utbetalningstill- fället informeras på ett klart och tydligt sätt om vilka regler som gäller. Skälen för regeringens förslag: Ålderspensionsreformen innebär en genomgripande förändring av ålderspensionssystemet och ställer därmed stora krav på utformningen av övergångsregler. Å ena sidan är det från samhällsekonomisk synpunkt samt med hänsyn till kommande generationer angeläget att reformen inte bara träder i kraft så fort som möjligt utan också att den får ett visst genomslag . Å andra sidan bör de pensionslöften som har ställts i utsikt i det nuvarande pensionssystemet i möjligaste mån uppfyllas, särskilt i förhållande till personer som redan är pensionärer eller som vid ikraftträdandet har en stor del av sitt yrkesverksamma liv bakom sig. Vid utformningen av övergångsregleringen till det reformerade pen- sionssystemet gör sig således motstridiga intressen gällande. Övergångslösningar som skulle innebära att en årsklass helt omfattas av det nuvarande ålderspensionssystemet medan nästa årsklass omfattas helt av ett reformerat system skulle skapa kraftiga tröskeleffekter, något som inte är önskvärt. Övergången till det reformerade systemet bör därför ske gradvis. Enligt de antagna riktlinjerna skall personer som är födda eller tidigare i princip inte beröras av det reformerade ålderspensionssystemets regler. Personer som är födda åren 1935 1953 skall enligt riktlinjerna fasas in successivt i det reformerade ålderspensionssystemet genom en metod som benämns tjugondelsinfasning. Denna metod innebär att personer som omfattas av tjugondelsinfasningen skall få ett visst antal tjugondelar av sin pension beräknad enligt det reformerade ålderspensionssystemets regler och resterande tjugondelar enligt det nuvarande pensionssystemets regler. Som en sammanfattande beteckning på de årsklasser som skall omfattas av tjugondelsinfasningen används här termen mellangenerationen. Den numera beslutade tidpunkten för ikraftträdande av reformen innebär att det reformerade pensionssystemet kommer att träda i kraft än vad Pensionsarbetsgruppen föreslog och än vad som fastslogs i de antagna riktlinjerna. Med hänsyn till denna förskjutning aktualiseras frågan huruvida förändringar behöver göras i övergångsreglerna och då särskilt beträffande omfattningen av mellangenerationen. Alltför stora ändringar av övergångsreglerna bör emellertid inte komma i fråga. En lämplighetsavvägning måste göras mellan å ena sidan vikten av att personer med i det närmaste hela sitt yrkesverksamma liv bakom sig inte skall omfattas av de reformerade intjänandereglerna och å andra sidan intresset av att det reformerade ålderspensionssystemet skall omfatta så många personer som möjligt till så stor del som möjligt. Under den fortsatta beredningen har olika lösningar övervägts. I Ds 1997:67 konstaterades att en möjlig lösning skulle kunna vara att den s.k. tjugondelsinfasningen byts ut mot en kortare infasningstid, exempelvis en femtondelsinfasning. I promemorian föreslås dock ingen sådan förändring mot bakgrund av att tjugondelsinfasningen är en av de grundläggande principerna i det reformerade ålderspensionssystemet och att så starka skäl som skulle krävas för att frångå en sådan infasningsmodell inte har framkommit. Regeringen delar denna uppfatt- ning. Vi föreslår därför att den modell för tjugondelsinfasning som lades fast i de antagna riktlinjerna och som sträcker sig från årsklassen 1935 till årsklassen 1953 skall ligga fast. De numera senarelagda tidpunkterna för de reformerade reglernas ikraftträdande och för första utbetalning respektive bör emellertid rimligen leda till vissa justeringar i övergångsregleringen. Således innebär de numera beslutade tidpunkterna att personer ur de äldsta årsklasserna i mellangenerationen med den omfattning som slås fast i de antagna riktlinjerna kan ha gjort uttag av ålderspension innan de reformerade intjänandereglerna träder 1999 samt att individer ur ytterligare några årsklasser kan ha gjort pensionsuttag före första utbetalningstillfället . Eftersom de omfattas av det reformerade pensionssystemets regler, kan den omräkning som kommer att äga rum innebära såväl nettohöjningar som nettosänkningar av den utgående pensionen. De indi- vider som gör pensionsuttag före ikraftträdandet kommer emellertid inte att kunna förutse effekterna av ett sådant pensionsuttag. Mot bakgrund av bl.a. dessa problemställningar har under den fortsatta beredningen övervägts vilka förändringar i övergångsreglerna som lämp- ligen bör genomföras. En teoretiskt möjlig lösning skulle kunna vara att införa en särskild garanti för nu aktuella årsklasser. En sådan särskild garanti skulle emellertid bli komplicerad och svåröverskådlig. En första fråga är vad som skall garanteras: en viss pensionsnivå eller bästa utfall av båda systemen. Det torde i det närmaste vara omöjligt att hitta en konstruktion för garantin som vid en automatisk omräkning leder till att ingen individ skulle få förändrad nettopension. Jämförelsen försvåras bl.a. av att olika skatteregler avses gälla före respektive efter ikraft- trädandet av det reformerade ålderspensionssystemet, av olika kommu- nalskattesatser samt av särskilda omräkningseffekter som uppstår vid exempelvis partiella uttag. En annan fråga är om endast de som gjort pensionsuttag eller samtliga i berörda årsklasser skall omfattas av en sådan garanti. En reglering som omfattar samtliga riskerar att bli kost- sam och alltför förmånlig för många medan en garantiregel som om- fattar endast vissa kan leda till spekulation. Av angivna skäl kan en sär- skild garanti inte anses vara en praktiskt möjlig lösning. Den ur teknisk synvinkel minst komplicerade metoden skulle vara att begränsa mellangenerationen till årsklasserna 1940 1953. Personer födda åren 1935 1939, som kan ha gjort pensionsuttag före omräkningstidpunkten , skulle då följa samma regler som personer födda eller tidigare, både såvitt avser inkomstrelaterad pension och grundskydd. De årsklasser som inte längre skulle tillhöra mellangenerationen skulle få behovet av grundskydd tillgodosett genom den övergångsvisa garantipensionen, som, enligt antagna riktlinjer, skall konstrueras så att i princip ingen pensionär får ett lägre nettoutfall än med nuvarande grundskyddsregler. Att de äldsta årsklasserna i mellangenerationen inte skulle omfattas av det reformerade pensionssystemet skulle även innebära ett närmande till Pensionsarbets- gruppens avvägning, som den redovisats i betänkandet, att personer som vid ikraftträdandet av det reformerade systemet är eller äldre inte skulle beröras av det reformerade ålderspensionssystemets intjänanderegler. För att inte göra onödigt stora ingrepp i den fastlagda infasningen skulle återstående årsklasser i mellangenerationen lämpligen behålla den nuvarande fördelningen mellan reformerad inkomstrelaterad pension och pension enligt nuvarande regler. Personer födda skulle således, även om denna årsklass skulle vara den första årsklass som omfattas av mellangenerationen, erhålla 6/20 av sin inkomstrelaterade pension från det reformerade systemet. Att inte låta vissa årsklasser omfattas av mellangenerationen är gene- rellt sett till nackdel för de individer ur dessa årsklasser vilkas reforme- rade inkomstgrundande ålderspension enligt livsinkomstprincipen skulle vara högre än pensionen enligt reglerna för ATP. På motsvarande sätt är det en fördel att inte omfattas av mellangenerationen för de personer vilkas tilläggspension i form av ålderspension skulle vara högre än den inkomstgrundande pensionen enligt livsinkomstprincipen samt dessutom högre än pensionen enligt den allmänna garantiregeln (se avsnitt 28.3). För de årsklasser som inte längre skulle tillhöra mellangenerationen skulle grundskyddet komma att utgöras av den övergångsvisa garantipen- sionen i stället för av garantipension. Eftersom garantipensionen enligt antagna riktlinjer avses vara mer generös än den övergångsvisa garanti- pensionen kan det antas att garantipensionen genomsnittligt sett ger ett bättre nettoutfall. En annan effekt av att inte omfattas av reformerade intjänanderegler är att personer i sådana årsklasser inte längre skulle ha möjlighet att fort- sätta att tjäna in pensionsrätt då de fyller . De skulle således omfattas av reglerna i nuvarande system om intjänande av pensionsrätt. Detta kan givetvis innebära en nackdel för de individer som vill och kan fortsätta arbeta . Under beredningen har därför övervägts möjligheten att skapa en särreglering för dessa årsklasser med innebörden att de om de inte längre omfattas av mellangenerationen får motsvarande möjlighet att fortsätta att tjäna in pensionsrätt fr.o.m. det år då de fyller inom nuvarande system. Detta aktualiserar dock frågan om fortsatt pensionsavgiftsuttag för sådana inkomster och eftersom många redan har fått maximalt utbyte av dagens 15- och 30-årsregler skulle det fortsatta intjänandet sällan ge något ekonomiskt utbyte. Att medge möjlighet till undantagande från fortsatt intjänande och därmed avgiftsskyldighet torde vara något som är administrativt ohanterligt. I Ds 1995:41 föreslogs att även personer med så liten del som 1/20 av sin inkomstrelaterade pension från det reformerade systemet får rätt att fullt ut tjäna in pensionsrätt i detta system fr.o.m. det år då de fyller . Detta innebär en mycket fördelaktig reglering, eftersom den icke-kvoterade pensionsrätt som på så sätt tjänas in i det reformerade systemet ger rätt till pension trots att individen kan ha full pension i ATP-systemet. Det skulle kunna hävdas att denna reglering är för förmånlig och att det borde krävas en större andel av pensionen i det reformerade systemet för att intjänanderätten den pensionsberättigade fyller 64 skall aktualiseras. För det stora flertalet torde ett fortsatt yrkesarbete fr.o.m. det år de fyller dessutom inte vara aktuellt. De nackdelar som kan uppstå för ett mindre antal individer får därför anses uppvägda av de fördelar det skulle innebära att inte längre omfattas av de reformerade intjänandereglerna, åtminstone vad gäller de äldsta årsklasserna i mellangenerationen såsom den fastslagits i riktlinjerna. Att inte längre låta vissa årsklasser omfattas av mellangenerationen som den tidigare fastlagda tjugondelsinfasningen bibehålls med ursprungliga kvotdelar skulle betyda ett avsteg från den successiva infasningen och medföra en tröskeleffekt i infasningssystemet. Med en begränsning såvitt avser samtliga årsklasser som kan ha gjort pensions- uttag före omräkningstillfället , eller årsklasserna 1935 1939, skulle infasningen starta med årsklassen 1940, vars individer erhåller 6/20 av sin inkomstrelaterade pension från det reformerade pensions- systemet. Skillnaden i pension för individer med likvärdiga livsin- komster födda respektive skulle således kunna bli avsevärt större än för senare årgångar. Detta gäller särskilt i det fall att det reformerade systemet ger det bästa utfallet. Med det bästa utfallet enligt nuvarande regler kan effekten mildras av att den tidigare nämnda garantiregeln kan vara tillämplig. Regeringen finner att övervägande skäl talar för att ett så litet avsteg som möjligt bör göras från den successiva tjugondelsinfasningen. Vid bedömningen av vilka i den tidigare föreslagna mellangeneratio- nen som bör respektive inte bör omfattas av de reformerade intjänande- reglerna intar årsklassen 1935 en särställning, eftersom flertalet personer i denna årsklass torde ha erhållit ålderspension när reformerade ålderspensioner börjar betalas ut. Det föreligger således en stor risk att ett stort antal individer i denna årsklass skulle få en förändrad nettopension vid omräkningstillfället; en effekt som knappast är rimlig. Det är därför i princip oundvikligt att framflyttningen av omräkningstidpunkten får som konsekvens att personer födda inte längre skall ingå i mellangenerationen. Vad därefter gäller frågan om ytterligare årsklasser inte skall omfattas av de reformerade reglerna måste, som ovan sagts, en lämplighetsavväg- ning göras. Det kan härvid starkt ifrågasättas om det kan uppfattas som rimligt att individer som gjort eller kan ha gjort uttag av ålderspension skall påverkas av ett regelsystem som de för uttaget inte kunde känna till. Med hänsyn till att det reformerade pensionssystemet enligt vad som beslutats skall träda 1999 gör sig denna avvägning gällande beträffande årsklasser som kan ha gjort pensionsuttag , eller, mot bakgrund av den numera beslutade ändringen av lägsta åldersgräns för uttag av ålderspension från 60 till , utöver årsklassen 1935 även årsklasserna 1936 och 1937. Däremot kan denna synpunkt inte göras gällande beträffande årsklasserna 1938 och 1939. Personer ur dessa årsklasser kommer enligt föreslagna regler att kunna göra pensionsuttag tidigast och har vid ett sådant uttag som för årsklassen 1938 kan ske tidigast och för årsklassen 1939 tidigast en möjlighet att överblicka konsekvenserna av sina åtgärder mot bakgrund av det regelverk som då redan har trätt i kraft. Ett av de starkaste skälen för att dessa årsklasser inte skulle innefattas i mellangenerationen skulle därmed falla. En begränsning som innebär att fem årsklasser undantas skulle dessutom innebära ett mycket kraftigt avsteg från den successiva infasningen. Att personer födda står kvar i mellangenerationen och omfattas av reformerade intjänanderegler till 4/20 innebär att avsteget från den suc- cessiva infasningen skulle minimeras. Mot denna bakgrund föreslår regeringen att årsklasserna 1935 1937 inte längre skall omfattas av mellangenerationen och de reformerade in- tjänandereglerna. Med en bibehållen infasningsmodell skulle således årsklassen 1938 som första årsklass tjäna in pensionsrätt i det reforme- rade pensionssystemet med 4/20 och mellangenerationen komma att omfatta årsklasserna 1938 1953. Kvotdelarna kommer då att fördela sig på sätt som framgår i tablå 28.1. Tablå 28.1 Övergångsregler för personer födda åren 1938 1953. Andelen pension beräknad enligt reformerat respektive nuvarande pensionssystem 20/20 1938 4/20 16/20 1939 5/20 15/20 1940 6/20 14/20 1941 7/20 13/20 1942 8/20 12/20 1943 9/20 11/20 1944 10/20 10/20 1945 11/20 9/20 1946 12/20 8/20 1947 13/20 7/20 1948 14/20 6/20 1949 15/20 5/20 1950 16/20 4/20 1951 17/20 3/20 1952 18/20 2/20 1953 19/20 1/20 1954 Utgångspunkten är att mellangenerationen skall följa samma regler som personer födda eller senare såvitt avser intjänande och uppräk- ning av pensionsrätt i det reformerade ålderspensionssystemet. Även vad gäller regler för uttag och utbetalning av pension samt förfaranderegler är utgångspunkten att det reformerade pensionssystemets regler skall gälla även för mellangenerationen. Detta innebär t.ex. att den begränsning som regeringen föreslår i avsnitt 18.1 beträffande möjlig- heterna att mer än en gång per sexmånadersperiod återkalla eller minska ett uttag av inkomstpension från det reformerade systemet kommer att gälla även för mellangenerationens pensionsuttag. Vidare kommer nuvarande regler om automatisk utbetalning av pension huvudsakligen inte gälla för mellangenerationen. I stället kommer på samma sätt som för personer födda eller senare enligt vad som föreslås utbetalning av pension i princip att ske först efter ansökan. Fr.o.m. kommer det som huvudregel inte heller för personer i mellangenerationen att finnas möjlighet att få pension utbetald för tid före ansökan härom (se närmare om dessa förslag i avsnitt 25.1 och 29.4). Som redovisats i avsnitt 25.3 föreslår vi vidare att den särskilda garantiregeln i 4 kap. 4 § lagen om arbetsskadeförsäkring och 10 § lagen om statligt personskadeskydd, som innebär att livränta kan fortsätta att utges efter i den mån ålderspensionen inte uppgår till av livräntebeloppet, skall avskaffas fr.o.m. , vilket även skall gälla för mellangenerationen. Metoden med tjugondelsinfasning innebär emellertid att det för försäkrade som omfattas av denna måste fastställas pensionsrätt och beräknas pension enligt såväl nuvarande regler som enligt reformerade regler. Vidare måste på samma sätt som gäller för personer som fullt ut omfattas av det reformerade ålderspensionssystemet inom detta system beaktas inkomster m.m. som avser tid både före och efter det reformerade systemets ikraftträdande. I avsnitt 15 har närmare redogjorts för hur reformerad pensionsrätt enligt förslagen här skall tillgodoräknas för förfluten tid, dvs. Förslagen innebär för mellangenerationen bl.a. att pensionsrätt enligt nuvarande och reformerade regler kommer att finnas registrerade parallellt såvitt avser förfluten tid. Övergångsregleringen innebär att det för försäkrade som tillhör mellangenerationen även framöver måste parallellt registreras dels pensionspoäng enligt nuvarande system, dels pensionsrätt inom det reformerade pensionssystemet. Pensionspoäng skall därvid beräknas i princip enligt nuvarande regler, medan pensionsrätt enligt det reformerade systemet skall beräknas med tillämpning av reglerna i det reformerade ålderspensionssystemet. Den parallella registerföringen måste sålunda avse både förfluten tid, dvs. tid , och tid . Enligt nuvarande regler har gällt att inkomster som tjänats in då den försäkrade har fyllt inte resulterar i pensionspoäng. Med hänsyn till de i det reformerade ålderspensionssystemet grundläggande principerna om en livsinkomstbaserad ålderspension och en flexibel pensionsålder skall, enligt vad som föreslås, någon motsvarande begränsning i möjligheten att tjäna in pensionsrätt inte finnas i det reformerade ålderspensionssystemet. Hur inkomster som personer i mellangenerationen tjänat in efter skall hanteras mot bakgrund av tjugondelsinfasningen har övervägts under det tidigare beredningsarbetet. Pensionsarbetsgruppen föreslog i sitt betänkande att personer som berörs av tjugondelsinfasningen för år de har fyllt skulle tillgodoräknas pensionsrätt enbart inom det reformerade pensionssystemet och att denna pensionsrätt därigenom skulle bli av betydelse enbart såvitt gäller relevant antal tjugondelar. Pensionsav- gifterna skulle anpassas till tjugondelsinfasningen och den pensionsrätt som de facto skulle påverka pensionsutfallet. Pensionsavgifterna skulle därmed bli olika stora för de olika åldersklasserna i mellangenerationen. Regeringen framhöll emellertid i princippropositionen att en sådan ordning skulle innebära att den eftersträvade stimulansen till fortsatt förvärvsarbete efter det att den försäkrade fyllt skulle bli begränsad fram till dess alla födelseårgångar som omfattas av tjugondelsinfasningen pensionerats. De differentierade pensionsavgifter som förslaget också innebar skulle vidare medföra stora administrativa problem. Regeringen föreslog därför, vilket också godtogs av , att inkomster som tjänas in fr.o.m. det år en försäkrad fyller skall grunda pensionsrätt fullt ut i det reformerade systemet. Förslaget upprepades i Ds 1995:41. RSV har i sitt remissvar på promemorians förslag understrukit vikten av att pensionsavgiften är lika stor för olika årsklasser. Regeringen delar RSV:s uppfattning och föreslår att pensionsrätt fr.o.m. det år då den försäkrade fyller alltid tillgodoräknas med 20/20 i det reformerade systemet oavsett när 1953 som den försäkrade är född. Det förhållandet att personer i mellangenerationen skall tillgodo- räknas pensionsrätt fullt ut i det reformerade ålderspensionssystemet fr.o.m. det år då de fyller aktualiserar frågan om vilken möjlighet som skall finnas att för tid , dvs. 61 , tjäna in pensionsrätt i ATP-systemet med uttag av hel ålderspension. Enligt nuvarande regler skall pensionsgrundande inkomst inte beräknas för en person som har uppburit hel ålderspension.