prop · GL03145D2 · 1998-01-01 00:00:00 — Sammanfattning av Kemikalieinspektionens rapport (dnr M96/2824/6) Avveckling av kvicksilver i varor Kemikalieinspektionen redovisar hur avvecklingen av användningen av kvicksilver i varor förutom batterier fortgår. Förekomsten av kvicksilver i elektriska komponenter och mätinstrument, i belysning, papper, samt färger, lacker, limmer och fogmassor har utretts. De två först nämnda grupperna varor omfattas av förbudet i förordningen (1991:1290) om vissa kvicksilverhaltiga varor. Inspektionen har även sökt kartlägga den nationella handeln med kvicksilver från nedlagda verksamheter inom process- och tillverk- ningsindustri samt vid laboratorier Elektriska komponenter och mätinstrument beräknas användningen i av elektriska kompo- nenter och mätinstrument som innehåller kvicksilver i det närmaste ha fasats ut. Tillförseln har minskat från ca till drygt . Beräkningarna omfattar inte redan monterade komponenter och mätinstrument i importerad utrustning. Identifiering av sådan utrustning och frivillig substitution hos utländska tillverkare har lyckats i ett fåtal fall. Av den dispenshantering Kemikalieinspektionen har i anslutning till gällande förbud framgår att det ibland kan vara förenat med stora tekniska svårigheter att ersätta kvicksilverkomponenter. är det därför rimligt att medge tidsbegränsade undantag för utvecklingsinsatser. Några mättekniska svårigheter att ersätta kvicksilvertermometrar finns knappast. Det kan dock vara förenat med kostnader, däribland för ombyggnad av apparatur. Belysning En kartläggning av marknaden för lampor som innehåller kvicksilver visar att mängden kvicksilver per lampa ofta är betydligt högre än vad man är medveten om. De marknadsledande producenterna har tillgång till produktionsteknik som gör det möjligt att mera exakt dosera och samti- digt radikalt minska mängden kvicksilver per lampa. Papper och kemiska produkter Kvicksilver har enbart identifierats i fotopapper och ljuskänsligt kopie- ringspapper. Den senare användningen är på väg att fasas ut. I de kemiska produkterna färger, lacker, limmer och fogmassor har funktionstillsats av kvicksilver kunnat konstateras i endast ett fall. Det är dock inte ovanligt att kvicksilver finns som förorening. Nationell handel och användning av metalliskt kvicksilver I takt med att amalgammetoden i kloralkaliindustrin och andra verksam- heter med kvicksilver lagts ner, har den inhemska handeln med kvicksil- ver ökat. Det har inte varit möjligt att få en klar bild av omfattningen. Av den information som samlats in framgår att över har bytt ägare inom . Det är stora mängder i förhål- lande till de importerade. De senare ligger som grund för beräkningar av användningen av metalliskt kvicksilver i . Ett förbud som träffar försäljning och användning av kvicksilver och dess föreningar skulle ge en samlad överblick över hur mycket och hur kvicksilver används inom landet. Ett förbud skulle även underlätta av- vecklingen av användningen av analyskemikalier vid laboratorier, liksom av amalgammetoden inom kloralkaliindustrin. Kemikalieinspektionen kommer att överväga att utnyttja möjligheten att föreskriva förbud mot utrustning som innehåller elektriska komponenter, införa regler om att varor som säljs på dispens skall märkas så att det framgår att de innehåller kvicksilver. Kemikalieinspektionen föreslår regeringen att ändra förordningen (1991:1290) om kvicksilver i vissa varor så att den även gäller försäljning och användning av metalliskt kvicksilver och dess före- ningar, lysrör och andra lampor. Kemikalieinspektionen bör bemyndigas att meddela tillämpningsföreskrifter, varor som kan importeras och säljas utan kvicksilver, men kräver kvicksilver för att kunna användas. Kemikalieinspektionen föreslår vidare regeringen att besluta att förbudet mot användning i 1 b § förordningen (1991:1290) om vissa kvicksilverhaltiga varor även skall gälla utrustning som innehåller mätinstrument med kvicksilver, ge läkemedelsverket i uppdrag att se över användningen av kvicksil- ver i farmaceutiska och veterinärmedicinska preparat Sammanfattning av (dnr M96/2824/6) Avveckling av kvicksilver redovisar hur avvecklingen av kvicksilveranvändningen fortgår vad gäller användning i batterier, klor- alkaliindustrin och laboratorier. Vidare lämnas en kortfattad redogörelse för det pågående arbetet med insamling och omhändertagande av kvicksilverhaltigt avfall. Batterier Mängden batterikvicksilver har för sjunkit till ca varav från kvicksilveroxidbatterier. Europeisk batteriindustri kommer inte längre att leverera kvicksilveroxidbatterier. Naturvårds- verket anser det viktigt att kraftigt höja batteriavgiften för kvick- silveroxidbatterier samt att inom EU fortsätta att aktivt verka för att fasa ut batterier som innehåller kvicksilver. Klor-alkaliindustri Inom klor-alkaliindustrin tillverkas klor och natriumhydroxid. Mängden kvicksilver i metallisk form som är i bruk inom klor-alkaliindustrin är avsevärd, ca . har vid samt i åtagit sig att avveckla all klor- alkalitillverkning enligt amalgammetoden. Några formella, bindande beslut som ger ett slutdatum för amalgammetoden finns ej för de två anläggningar i landet som fortfarande använder den. har hos hem- ställt om omprövning av ett av företagen och därvid begärt att företaget utreder kostnader och konsekvenser för en avveckling av amalgammeto- den , respektive . Kemikalieinspektionen före- slår i sin redovisning av kvicksilveravvecklingen att förordningen (1991:1290) om vissa kvicksilverhaltiga varor utvidgas att omfatta även metalliskt kvicksilver och dess föreningar. En sådan utvidgning av för- ordningen skulle ge en alternativ möjlighet att reglera avveckling av amalgammetoden. Laboratorier Kvicksilver förekommer på laboratorierna i termometrar, mätinstru- ment/apparatur samt i analyskemikalier/reagens. Kvicksilver i termomet- rar och apparatur föreligger vanligen som metall, och frigörs och blir en miljörisk först när apparatur går sönder eller skrotas. Eftersom försälj- ningen av kvicksilvertermometrar och instrument som innehåller kvicksilver är förbjuden kommer användningen att upphöra i takt med utrustningen tages ur bruk. Användningen av kvicksilverhaltiga reagens genererar fortlöpande relativt stora mängder av ett oftast svårhanterligt miljöfarligt avfall. ser därför användningen av kvicksilverhaltigt reagens som det större och svårare problemet. Den största enskilda användningen av analyskemikalier innehållande kvicksilver står dock miljökontrollen för, genom COD- analysen (kemisk syreförbrukning). Den årliga användningen av rent kvicksilver uppskattas till . Det finns möjlighet att övergå från COD till andra metoder. föreslår dels ett förbud med vissa undantag mot all användning av kvicksilverhaltiga analys- och reagenskemikalier i labora- torier, dels att internationellt verkar för ett motsvarande förbud, dvs i första hand inom EU. Kvicksilverhaltigt avfall har uppskattat att det finns ca kvicksilver i varor och produkter som fortfarande används ute i samhället. Verket har regeringens uppdrag, dels att få tillstånd en effektiv insamling av uttjänta sådana varor och produkter och dels att utarbeta förslag till slutförvar av kvicksilverhaltiga avfall. En preliminär förstudie om slutförvaret har utarbetats Sammanfattning av Kemikalieinspektionens rapport (dnr M96/2824/6) Avveckling av amalgam inom tandvården Kemikalieinspektionen har fått i uppdrag att i samråd med redovisa en utvärdering av hur avvecklingen av amalgamanvändningen fortgår. I propositionen 93/94:163 sattes mål för avvecklingen av kvicksilver. Målsättningen för amalgam är att användningen inom barn- och ungdomstandvården avvecklas fr.o.m. . Inom vuxentandvården ska användningen upphöra , dock senast . kvicksilver, för användning i amalgam, tillfördes den svenska marknaden . Andelen fyllning av amalgam inom barn- och ungdomstandvården har sjunkit från till . Uppgiften baseras på begränsad statistik. Inom vuxentandvården har andelen sjunkit från , drygt en halvering. Amalgam används fortfarande till fyllningar där andra alternativ finns. Påfallande ofta används amalgam i mindre lagningar av barntänder. av amalgamfyllningarna på barn användes i lagningar av en tandyta och lika ofta i lagningar av två tandytor. I motsvarande situation på vuxna använder tandläkarna oftast andra material. Det är svårt att avgöra hur framgångsrikt arbetet varit att avveckla amalgam inom barn- och ungdomstandvården. Statistiken är inte så detaljerad att den visar hur mycket som användes före . Förut- sättningar finns för en i det närmaste total utfasning. Vissa landsting använder inte amalgam på barn och ungdom längre. Målet att avveckla amalgam för vuxna kommer sannolikt inte att nås. Användningen är fortfarande alltför stor. Förutsättningar finns att minska användningen. Flera faktorer spelar in: Dentalt amalgam kommer att finnas på den svenska marknaden även i fortsättningen, eftersom de uppfyller kraven i lagen om medicintekniska produkter. Några produkter har redan CE-märkning och det innebär att de är tillåtna i hela EES-området. I takt med att patienterna ska betala allt större andel av tandvårds- kostnaden så kommer privatekonomin alltmer styra deras val av material. Amalgam är den billigaste lagningen. Tandvårdskostnaden för lagningar med alternativa material är 2-6 gånger större än för amalgam. Förslag finns att ytterligare reducera tandvårdsförsäkringens bidrag till patientens tandvårdskostnad. Det finns flera typer av alternativ till amalgam, men det behövs en utveckling av både befintliga och nya material. Vissa material är inte tillräckligt hållfasta, andra krymper när det härdats i tanden. Appliceringsmetoderna behöver utvecklas. Arbetsmiljön på tandklinikerna måste anpassas till hanteringen av nya material. En del nya material medför nya hälsorisker för personalen, bl.a. ökar allergierna. Det behövs bättre skyddsutrustning och information om riskerna. Medvetenheten om hur materialen påverkar miljön måste öka. Tandvårdspersonalen måste få bättre fortbildning om nya material, risker och hantering. En total avveckling av amalgam inom tandvården till synes inte möjlig, men användningen kan reduceras ytterligare. Avvecklingen av amalgam måste följas upp. Det bör lämpligen göras av . Branschen bör ta fram relevant statistik. Utbildning och information måste förbättras. har flera aktiviteter inom området, bl.a. tillsyn, utökade föreskrifter och kontakter med industrin. Det arbetet bör fortsätta. Förteckning över remissinstanserna avseende Kemikalieinspektionens rapporter (dnr M96/2824/6) Avveckling av kvicksilver i varor och Avveckling av amalgam inom tandvården samt av kvicksilver , (), Riksförsäkrings- verket (RFV), , (), , , (), (), () - , - Metallbiologiskt centrum, - , - , - , (), , Arbetarskyddsstyrelsen (ASS), (), , Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC), SIS-Standardiseringen i , , (), (), i , i , i , , för vatten och luftvårdsforskning (IVL), , kommun, kommun, i län, i , i , , , , , (), Akademikers (), i (LO), (), - Amalgamenheten, , , , , Föreningen , , , , , Livsmedelsindustrierna (LI), (), (), , , , (), (), , Svensk avfallskonvertering AB (), Svenska , för instrumentering, , Svenska Elektriska Materialkontrollanstalten (SEMKO), , , , , () Sammanfattning av Kretsloppsdelegationens rapport (SOU 1994:104) PVC- en plan för att undvika miljöpåverkan Plan för att undvika miljöpåverkan från polyvinylklorid (PVC) och andra klorerade plaster. Regeringen gav genom beslut Kretsloppsdelegationen i uppdrag att utarbeta en plan för att undvika miljöpåverkan från PVC och andra klorerade plaster. Kretsloppsdelegationens utredning och förslag omfattar den använd- ning av PVC-råvara och PVC-produkter som sker i , vilken inklu- derar importerad PVC. Mjukgjord PVC Kretsloppsdelegationen utgår från och delar i grunden tidigare riksdags- beslut att användningen av ftalater och klorparaffiner bör minska respek- tive avvecklas. Mot bakgrund av utförda riskbedömningar avseende effekter på hälsa och miljö anser Kretsloppsdelegationen att använd- ningen av de ftalater som nyttjas för att mjukgöra PVC skall avvecklas. Det underlag som finns tyder enligt Kemikalieinspektionen dock på att en övergång från DEHP till något av de andra mjuknings- medlen som utretts sannolikt inte skulle innebära någon riskreduktion av betydelse om någon alls. Kretsloppsdelegationen anser att användningen av dagens mjukgjorda PVC skall avvecklas. Det är särskilt angeläget att avveckla dagens mjukgjorda PVC inom produktområden med stor användning av mjukgörare eller med stora emissioner. För produktområden där PVC relativt enkelt kan bytas ut till alternativ med bättre hälso- eller miljöegenskaper med bibehållna funktioner och utan större kostnader skall utbyte också inledas . Kretsloppsdelegationen bedömer att den av beslutade inrikt- ningen att avveckla kortlivade PVC-produkter genom substitution kan och bör fullföljas . För att totalt sett minska användningen av dagens mjukgjorda PVC och dess miljöpåverkan skall således avveckling genomföras för mjukgjorda kortlivade PVC-produkter, PVC- bestruken väv, PVC-belagd plåt samt PVC-golv. Även för övriga mjukgjorda PVC-produkter bör avvecklingen påbörjas. Stabilisatorer i PVC All PVC innehåller stabilisatorer. Kretsloppsdelegationen konstaterar att blyanvändningen enligt tidigare riksdagsbeslut bör avvecklas och att de mest miljöskadliga organiska tennföreningarna bör avvecklas så snabbt som möjligt. Kretsloppsdelegationen anser att avvecklingen av de utpe- kade stabilisatorerna skall fullföljas . Kvittblivning Stora mängder PVC finns ackumulerade i samhället i produkter eller på deponi och stora mängder tillförs . Dagens PVC-produkter innehåller stora mängder tillsatser som kan ge skador i miljön. En viktig fråga för att undvika miljöpåverkan av PVC är därför hur den PVC som redan finns ackumulerad i samhället skall behandlas. Kretsloppsdelega- tionen anser att konventionell deponering är en olämplig kvittblivnings- metod för det äldre PVC-avfall som innehåller miljöskadliga komponen- ter. Delegationen bedömer vidare att konventionell deponering är tveksam också för uttjänta nyare PVC-produkter med skadliga komponenter. Kretsloppsdelegationen föreslår att skall ges i upp- drag att följa arbetet. Kretsloppsdelegationen anser att allt PVC-avfall som innehåller miljöskadliga komponenter skall omhändertas på ett miljömässigt godtagbart sätt. Kretsloppsdelegationen föreslår att Natur- vårdsverket får i uppdrag att utreda vilken slutbehandling som är den mest lämpliga från miljösynpunkt och att föreslå lämpliga åtgärder så att negativ miljöpåverkan från PVC-produkter i avfallsledet undviks. Materialåtervinning Kretsloppsdelegationen anser att materialåtervinning av PVC med dagens teknik inte kan rekommenderas. Det är enligt Delegationens uppfattning därför inte lämpligt att överhuvud taget initiera materialåtervinning av PVC-produkter i någon större skala innan det är utrett vilken eventuell miljöpåverkan som kan uppstå vid materialåtervinning av PVC. Det ankommer på den som påbörjar materialåtervinning att visa att återvinning inte ger oacceptabla miljöeffekter. Producentansvar Kretsloppsdelegationen avser att föreslå producentansvar för bland annat varugrupperna bilar, elektriska och elektroniska produkter samt byggva- ror. Merparten av den PVC som används kommer därmed att berö- ras av producentansvar för skilda varugrupper. Kretsloppsdelegationen anser att producentansvaret normalt skall utformas varugruppsvis och att det därför inte är lämpligt att införa producentansvar för materialslaget PVC. Märkning Kretsloppsdelegationen föreslår att alla produkter av PVC och andra klorerade plaster märks för att underlätta sortering vid återvinning av andra termoplaster och i avfallshanteringen. Kretsloppsdelegationen före- slår att kemikalieinspektionen ges i uppdrag att följa arbetet med märk- ning som i första hand skall ske på frivillig väg och om detta inte sker överväga tvingande åtgärder. Avveckling Kretsloppsdelegationen har bedömt miljöpåverkan av PVC i alla led från klortillverkning till avfall. Kretsloppsdelegationen föreslår att dagens mjukgjorda PVC och styv PVC med miljöskadliga additiv avvecklas . Inom vissa produktområden har ett utbyte av PVC redan skett eller pågår. Kretsloppsdelegationen har erfarit att det inom många produktom- råden finns alternativa material som redan nu kan ersätta PVC eller kan utgöra alternativ efter viss omställningstid. För vissa produkter finns dock svårigheter att byta ut PVC, vilket kan bero på hindrande internationella standarder, dagens maskinutrustning eller krav på vissa specifika materialegenskaper. Kretsloppsdelegationen bedömer att många tekniska problem kan lösas och att PVC kan bytas ut inom flertalet användningsområden om tid för omställningen ges. Kretsloppsdelegationens utredningar visar att merkostnaderna för berörda näringsgrenar blir betydligt lägre om tillräcklig tid ges för om- ställning och materialutveckling. Kretsloppsdelegationen har bl.a. av dessa skäl valt en successiv avveckling som dock bör påbörjas och genomföras skyndsamt för de särskilt utpekade produktområdena Förteckning över remissinstanserna avseende Kretsloppsdelegationens rapport (SOU 1994:104) PVC- en plan för att undvika miljöpåverkan Följande instanser har inkommit med yttrande: , , , , , , , , Kungliga Tek- niska Högskolan, , , Fiskeri- verket, , , , , , Styrel- sen för Teknisk Ackreditering, , , Länssty- relsen , i , , , , , Kemikalieinspektionen, kommun, , , , , , , , , (), Akademikers (), i (LO), , , , Föreningen , , Föreningen , Avfallsaktiebolag, Industrins byggmaterialgrupp, Läkemedelsindustrins Branschorganisationer, , Nordiska Plaströrsgruppen, Plast- och , , , , , , , Sydvästra avfallsaktiebolag, (), (), (), , , Plåtslage- riernas , . Följande instanser har beretts tillfälle men avstått från att yttra sig: , i , Stiftelsen , , Föreningen , Svenska , AB Svenska Returpack, Byggentreprenörerna, Kemikontoret, Näringslivets Förpackningsråd, Plaståtervinningsgruppen, , , Sammanfattning av Kemikalieinspektionens rapport 4/96 Additiv i PVC Märkning av PVC Kemikalieinspektionen (KemI) fick i uppdrag av rege- ringen att föreslå åtgärder för att minimera hälso- och miljörisker från additiv i PVC. I uppdraget ingår också att ta fram förslag till riktlinjer för märkning av PVC-plaster. PVC och PVC-additiv För framställning av PVC-produkter används tillsatskemikalier, additiv. Dessa kan varieras beroende på de krav som ställs vid produktion och på den färdiga produkten. Till all PVC sätts stabilisatorer för att förbättra tåligheten vid bearbetning samt livslängden. En PVC-produkt kan mjuk- göras genom tillsats av mjukningsmedel, t.ex. ftalater. Pigment, som i vissa fall innehåller bly, tillsätts för att ge produkten en bestämd färg. Till detta kommer ett antal andra additiv som är av mindre betydelse från hälso- och miljösynpunkt. Ett antal olika stabilisatorer förekommer på marknaden, varav de vikti- gaste baseras på bly, tenn eller kalcium och zink respektive barium och zink. KemI har undersökt hur mycket tillsatser som används i svensk produktion av PVC-varor. Användningen av bly är drygt . De tennbaserade stabilisatorerna utgörs av mono- och diorganiska tennföre- ningar, av vilka knappt används . Sammanlagt ca stabilisatorer med kalcium och zink eller barium och zink används . Bland mjukningsmedlen dominerar estrar av ftalsyra. I svensk PVC- tillverkning används ca ftalater, varav den största andelen utgörs av dietylhexylftalat, DEHP. Användningen av blypigment i svensk PVC-tillverkning är ca , räknat som rent bly. Flöde av PVC och PVC additiv i Inhemsk produktion, import, export och flödet till den svenska marknaden har uppskattats för tio produktgrupper: golv- och väggmattor, kabel, rör, profiler, belagd plåt/färg, folie, belagd väv, underredsmassa, medicinska produkter och livsmedelsförpackningar. Den största användningen av PVC, , sker inom grupperna golv- och väggmattor (ca ), kabel (ca ), rör (ca ), profiler (ca ) och folie (ca ). Blystabilisatorer används främst för rör (ca bly) och kabel (ca bly). Tennstabilisatorer används företrädesvis inom grupperna golv- och väggmattor, profiler, belagd plåt/färg samt folie. De största mängderna ftalater (per grupp) förekommer i golv- och väggmattor, kabel, belagd plåt/färg och folie. Importen och exporten av produkter inom de undersökta grupperna är i vissa fall betydande. Additivinnehållet i importerade varor kan skilja sig från svenskproducerade varor, vilket försvårar bedömningen av hur mycket som tillförs den svenska marknaden. Emissioner av additiv Emissioner av additiv kan ske i samband med tillverkning och använd- ning av produkter, samt efter det att produkten tjänat ut, dvs i form av emissioner från deponier, förbränningsanläggningar, samt från PVC- produkter som lämnats kvar i miljön. Avgången av bly från PVC är troligen mycket begränsad. Emissioner sker huvudsakligen efter det att plasten brutits ned. Emissioner av tenn- organiska stabilisatorer kan påvisas genom mätningar i t.ex. slam från reningsverk. Mjukningsmedlen har större benägenhet att avgå från plasten. Upp- skattningar har visat att ca ftalater sprids till miljön under till- verkning och användning av PVC-produkter, samt från uttjänta produkter. Den största spridningen av ftalater torde ske från utomhusanvändning av belagd väv och belagd plåt, samt från underredsmassa. Dessa produkter står uppskattningsvis för av ftalatemissionerna, men representerar bara en mindre del av flödet av PVC och ftalater på den svenska marknaden. Hälso- och miljörisker av användning av additiv Halterna av bly i mark och sediment är förhöjda. Mycket bly har använts i olika produkter och mycket finns kvar i batterier, kablar, rör m.m. Endast en mindre del av blyanvändningen i samhället är kopplad till PVC, och risken är liten för hälso- och miljöskador med användning av blystabilisatorer i PVC. Beräkningar baserade på tidigare data tyder på att dioktyltennföreningar kan utgöra en möjlig miljörisk lokalt i vattenmiljön. Osäkerheterna är dock mycket stora. data tyder på att halterna i miljön skulle kunna vara lägre än vad som tidigare beräknats. KemIs tidigare bedömning var att DEHP utgör en miljörisk lokalt inom vissa stads- och industrinära områden, t.ex. i sediment. Denna uppfattning kvarstår, men även i detta fall är informationen begränsad. Riskvärdering utförs nu av tre ftalater inom EU:s program för existerande ämnen. utreder DEHP och två andra ftalatmjukgörare. Utvärderingarna bör kunna vara klara . Exponering för ftalater förekommer i samband med medicinsk behand- ling, t.ex. vid dialys och blodtransfusioner. och Social- styrelsen har tillsyn över medicinska produkter. Märkning av PVC Märkning av PVC-produkter medger ett aktivt produktval och är också av betydelse för styrning av avfallsströmmarna. En mycket stor andel av PVC-produkterna märks , men systemen varierar och täck- ningen är inte komplett. Förslag KemIs förslag inom uppdraget är i korthet: Användningen av blystabilisatorer i svensk tillverkning av PVC-pro- dukter av ny ej återvunnen plastråvara bör minska. Ambitionen bör vara en minskning jämfört med förbrukningen 1994. Användningen av blypigment i PVC bör avvecklas till . Industrin bör redovisa åtgärdsplaner beträffande avveckling av bly i PVC till . Där ska bl.a. ingå redovisning av substitu- tionsarbetet. Åtgärderna begränsar inte återvinning av blystabiliserad PVC. Användning av blystabilisatorer i kortlivade produkter ska helt undvikas. Blystabilisatorer bör inte ersättas med organiska tennföreningar. Minskningen av blytillsatser genomförs utan tvingande regler. Industrin bör närmare utreda exponering för och miljöeffekter av organiska tennföreningar som stabilisatorer i PVC. Detta gäller i synnerhet oktyltennföreningar men också andra tennstabilisatorer. Utredningsmaterial bör ha kommit KemI tillhanda . Möjligheten till substitution bör beaktas.