prop · GL031D14 · 1998-01-01 00:00:00 — De ökade statsbidrag som tillförts kommunerna och framåt kommer sannolikt att minska antalet uppsägningar inom den offentliga sektorn vilket bör innebära att framför allt kvinnornas ökande arbetslöshet kommer att bromsas upp. har antalet sysselsatta ökat med drygt 40 000, säsongrensat. Merparten av denna sysselsättningsökning har ägt rum inom de privata tjänsterna. Andelen sysselsatta av befolkningen i åldern minskade från . Jämfört med inledningen av detta decennium har sysselsättningsgraden minskat från till ovannämnda nivå, en minskning med . uppgick sysselsättningsgraden för personer i åldern till vilket är lägre än under samma månad . För männen uppgick sysselsättningsgraden , vilket är något högre än under samma månad . Kvinnornas sysselsättningsgrad uppgick under samma månad till , vilket är en minskning jämfört med augusti . Under inledningen av ökade arbetslösheten mest för männen som ett resultat av den kraftigt minskade sysselsättningen inom tillverknings- och byggnadsindustrin. Under konjunkturuppgången minskade dock arbetslösheten för männen, då denna uppgång medförde en ökad sysselsättning inom industrin. Arbetslösheten bland kvinnorna började inte att öka i större omfattning förrän då det försvårade statsfinansiella läget medförde stora besparingar inom den offentliga sektorn. Även de stora personalnedskärningarna inom det kontorsadministrativa området har bidragit till denna utveckling. var skillnaden mellan män och kvinnors arbetslöshet som störst, . Därefter har skillnaden mellan män och kvinnors arbetslöshet successivt minskat och är den öppna arbetslösheten för kvinnnorna högre än för männen, se figur nedan. har emellertid den relativa arbetslösheten visat på en positiv trend och ligger klart under nivån /97. var den öppna arbetslösheten för männen och för kvinnorna. Jämfört med augusti är detta en minskning för männen medan det är en ökning för kvinnorna. inledande år skedde en kraftig ökning av antalet långtidsarbetslösa personer, dvs. personer som varit arbetslösa eller mer. Efter en nedgång ökade antalet långtidsarbetslösa återigen . Detta förklaras av det försämrade sysselsättningsläget som innebar försämrade möjligheter för de arbetslösa att få ett arbete. En närmare studie visar att eftersom inflödet i arbetslöshet inte ökar, är det inte fler som blir arbetslösa utan de som är arbetslösa förblir detta , dvs. arbetslöshetstidens längd ökar. uppgick andelen långtidsarbetslösa till av samtliga arbetslösa vilket är högre än . Antalet ungdomar som varit arbetslösa eller mer har alltjämt minskat . hade ca 16 800 ungdomar i åldern varit arbetslösa eller mer, vilket är en minskning med ca 3000 jämfört med samma månad . För ungdomar i åldern uppgick motsvarande antal till drygt 800 vilket är något färre än . De utomnordiska medborgarna har haft en än besvärligare situation på arbetsmarknaden. Under tidigare decennier, när invandringen till stor del bestod av arbetskraftsinvandring, fanns inte några större skillnader mellan svenskar och utomnordiska medborgare. har dock denna bild förändrats markant. Detta hänger förmodligen samman med att invandringen successivt har skiftat karaktär från arbetskraftsinvandring till flykting- och anknytningsinvandring. uppgick de utomnordiska medborgarnas relativa arbetskraftsdeltagande till . Jämfört med inledningen av innebär detta en minskning med . Arbetslösheten bland de utomnordiska medborgarna var under inledningen av ca 2,5 gånger högre än för svenska medborgare. var de utländska medborgarnas arbetslöshet knappt 3 gånger större än för svenska medborgare. En väl fungerande lönebildning är nödvändig för att den öppna arbetslösheten skall kunna halveras . uppgick löneökningarna till . Denna löneökningstakt är inte förenlig med målet att halvera den öppna arbetslösheten . minskade löneökningarna något. Den s.k. Edin-gruppen föreslog en norm för hur mycket lönerna kan öka på medellång sikt, vilket innebär att lönerna inklusive löneglidning och lönebikostnader i inte får öka mer än arbetskraftskostnaderna i övriga västeuropeiska länder. Edin-gruppen kom fram till att lönerna inte borde öka med för att skall kunna behålla en konkurrenskraftig ekonomi. Lönerna började emellertid öka relativt kraftigt under slutet av . Denna utveckling fortsatte då lönerna ökade . Inom tillverkningsindustrin ökade lönerna mot som var genomsnittet för övriga . De avtal som slutits ger löneökningar på . De viktigaste statliga insatserna inom området Regeringens högt ställda mål är att halvera den öppna arbetslösheten från till . Arbetsmarknadspolitiken, arbetslivspolitiken och jämställdhetspolitiken är viktiga instrument för att nå målen för regeringens politik och är således viktiga och integrerade delar av den ekonomiska politiken. Arbets- och kompetenslinjen utgör en grundläggande princip för såväl arbetsmarknadspolitiken som arbetslivspolitiken men också för jämställdhetspolitiken. Regeringens politik är starkt inriktad mot aktivitet framför passivitet. Aktiva åtgärder utgör alltid förstahandsvalet för att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt, motverka långtidsarbetslöshet och utslagning från arbetsmarknaden samt förhindra segregation och olika villkor för kvinnor och män i samhället. Det är av stor betydelse att de som inte kan erhålla ett arbete i första hand erbjuds utbildning eller annan lämplig åtgärd för att stärka sin kompetens och öka möjligheterna att återkomma till den reguljära arbetsmarknaden. Lika viktigt är att arbetslivet främjar personlig utveckling och kompetens samt motverkar utslagning. Detta är av stor betydelse för en väl fungerande arbetsmarknad. Villkoren för ett deltagande på arbetsmarknaden och i arbetslivet måste vara lika för både män och kvinnor. Arbetsmarknadspolitiken utgör en viktig del av regeringens sysselsättningspolitik för att halvera den öppna arbetslösheten fram . Dess mest centrala uppgift är att snabbt och effektivt tillsätta de lediga platserna och underlätta arbetskraftens rörlighet på arbetsmarknaden. Därmed kan sysselsättningen höjas och arbetslösheten minska utan att inflationsdrivande flaskhalsar uppstår. Den har också till uppgift att samverka med andra politikområden för att överbrygga konjunktursvängningar genom att de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna anpassas till konjunkturen. Arbetsmarknadspolitiken skall även bidra till att könsuppdelningen på arbetsmarknaden bryts. Dessutom skall personer som på grund av olika omständigheter har svårigheter att finna ett arbete på den reguljära arbetsmarknaden ges möjlighet att aktivt kunna deltaga i arbetslivet. Arbetslivspolitiken skall främja arbetslivets utveckling med möjlighet till personlig utveckling och arbete för den enskilde samt ökad tillväxt och produktivitet genom ny teknik, organisationsförändringar samt kompetensutveckling. Den har till uppgift att förebygga arbetsskador och ohälsa i arbetslivet och därigenom motverka utslagning samt att hjälpa människor tillbaka i arbete. En annan viktig uppgift är att utveckla ny kunskap och att föra kunskaper och erfarenheter vidare, så att arbetsmiljöarbetet kan förbättras ytterligare. Arbetslivspolitiken skall också motverka en uppdelning av arbetslivet vad gäller olika arbetsvillkor, bland annat de olika villkor som råder mellan kvinnor och män på grund av den könsuppdelade arbetsmarknaden och den ojämna fördelningen av ansvaret för hem och barn. Till arbetslivspolitiken hör också frågor om arbetsrätt och arbetstider. Ett bra arbetsliv och fungerande spelregler på arbetsmarknaden ökar produktiviteten samt främjar ekonomisk tillväxt och sysselsättning. Jämställdhetspolitiken skall genomsyra alla poli- tikområden. Inom ramen för jämställdhetspolitiken fortsätter arbetet med att omfördela makt och inflytande mellan kvinnor och män i samhället. Ett jämställdhetsperspektiv skall genomsyra alla delar av regeringens politik. Ett centralt mål för regeringens politik för arbete och tillväxt är att det råder lika villkor för män och kvinnor på arbetsmarknaden och i arbetslivet. Staten som arbetsgivare omfattar främst statliga arbetsgivarfrågor som personal- och chefsförsörjning, personalutveckling och personalrörlighet samt löne- och anställningsvillkor. En omfattande delegering från regeringen till myndigheterna av befogenheter inom det arbetsgivarpolitiska området har skett personalpolitiska proposition. har mål- och resultatstyrning införts med tydligt resultatansvar för myndigheterna. Betydande avregleringar har också skett i syfte att ta bort särlösningar för statsförvaltningen i jämförelse med den övriga arbetsmarknaden. En särskild utredare har haft i uppdrag att utvärdera hur den arbetsgivarpolitiska delegeringen till myndigheterna har fungerat. Utredningen har lämnat sitt betänkande och konstaterar att delegeringarna och, i anslutning till dem, den nya statliga arbetsgivarorganisationen som trädde 1994, i stort har fungerat väl. Utredningen pekar dock på behovet av en fortlöpande uppföljning av arbetsgivarpolitiken från regeringens sida och lämnar förslag om hur en sådan uppföljning lämpligen bör ske. Mot bakgrund av den gjorda utvärderingen anser regeringen att den arbetsgivarpolitiska delegeringen bör ligga fast. Ett uppföljningssystem kommer att införas som bl.a. innebär att myndigheterna åläggs att fortlöpande redovisa sin kompetensförsörjning och de mål som gäller för denna. Effekter av statliga insatser Arbets- och kompetenslinjen har visat sig vara verkningsfull. Långtidsarbetslösheten i är fortfarande förhållandevis låg i ett europeiskt perspektiv. Naturligtvis har det försämrade arbetsmarknadsläget inneburit att den förda politiken har utsatts för stora påfrestningar. Emellertid visar erfarenheterna att under den konjunkturuppgång som hade , med medföljande ökad arbetskraftsefterfrågan, så ökade de långtidsarbetslösas möjligheter att erhålla ett arbete på den reguljära arbetsmarknaden mer än för andra grupper. Detta innebär att den förda politiken har bidragit till att även personer med långa perioder av arbetslöshet är anställningsbara. Regeringens slutsatser Politiken bör även fortsättningsvis bygga på arbets- och kompetenslinjen som en hörnsten i den svenska aktiva arbetsmarknads- och arbetslivspolitiken. I ett läge med tecken på en konjunkturförbättring är det särkilt viktigt att tendenser till flaskhalsar liksom undanträngningseffekter av de statliga insatserna motverkas. I strävan att halvera den öppna arbetslösheten anser regeringen att de arbetsmarknadspolitiska medlen måste användas mer strategiskt för att motverka utslagning och för att få sökande i reguljärt arbete. Resurser inom utgiftsområdet måste säkerställas för personer med svagare ställning på arbetsmarknaden så att dessa tydligt prioriteras. Detta gäller såväl arbetssökande som anställda. Den yrkesinriktade arbetsmarknadsutbildningen har varit effektiv. Det finns tendenser till brist på arbetskraft inom vissa yrkesområden. Arbetsmarknadsutbildning inriktad på dessa yrken bör prioriteras. Ett säkert och utvecklande arbetsliv med bl.a. goda arbetsorganisationer, kompetensutveckling och långsiktig kunskapsuppbyggnad, är en viktig förutsättning för en hållbar samhällsutveckling. Regeringen anser att det finns ett utrymme för arbetstidsförkortning, vilken i första hand bör ske inom ramen för de kollektivavtal som sluts på arbetsmarknaden. En väl fungerande lönebildning är en förutsättning för att arbetslösheten skall kunna halveras. har lönebildningen inte fungerat tillfredsställande. Lönerna i har ökat för snabbt i förhållande till produktiviteten och till lönerna i våra konkurrentländer. Höga löneökningar leder till att massarbetslösheten biter sig fast. En påtaglig och permanent minskning av arbetslösheten förutsätter att formerna för lönebildningen förbättras över hela arbetsmarknaden. En förstärkning av förlikningsmannainstitutet kan bidra till en sådan förbättring. En viktig utgångspunkt är dock att arbetsmarknadens parter också i fortsättningen bär huvudansvaret för lönebildningen. Regeringens högt ställda målsättning är att halvera den öppna arbetslösheten fram . Detta arbete bedrivs nu med samma kraft och konsekvens som saneringen av de offentliga finanserna. Den löpande uppföljning av arbetslöshetsmålet som regeringen gör varje halvår innebär att arbetslöshetsmålet nu följs upp med samma noggrannhet som inflationsmålet, den långa räntan, växelkursen, den offentliga sektorns skuld och budgetunderskottet. Det finns mycket som talar för att arbetsmarknadsläget under den kommande hösten kommer att utvecklas mer gynnsamt. Tillväxten beräknas att öka än mer framöver. Dessutom kommer de arbetsmarknadspolitiska åtgärder som tillkom efter förslag i den ekonomiska vårpropositionen att få full effekt. De ökade statsbidragen till kommunerna bör medföra att personalnedskärningarna inom den offentliga sektorn minskar. Generationsväxlingen och ungdomssatsningen kommer att tillsammans med de övriga arbetsmarknadspolitiska åtgärderna samt övriga insatser utanför arbetsmarknadspolitikens område bidra till att en halveringen av den öppna arbetslösheten uppnås . 3.3 Åtgärder utanför utgifts- området Arbetet med att halvera den öppna arbetslösheten genomsyrar alla politikomåden, inte minst den ekonomiska politiken. Kompetenslinjen i arbetsmarknadspolitiken är naturligtvis nära knuten till den satsning som görs inom utbildningsområdet. Stöd i olika former inom näringspolitikens område syftar också till ökat företagande och ökad sysselsättning. Konstnärernas arbetsmarknad avviker på många sätt från andra arbetsmarknader. Regeringen har därför tagit initiativ till en utredning (Ku 1997:04) om en översyn av arbetsmarknadspolitiken i förhållande till konstnärsyrket. Eventuella förslag från utredningen lämnas . Arbetet för att öka jämställdheten drivs framåt genom politiken på samtliga områden. UTGIFT 1995/96 DÄRAV 1996 ANVISA T 1997 UTGIFTS- PROGNOS 1997 FÖRSLA G 1998 BERÄKN AT 1999 BERÄKN AT 2000 A Arbetsmarknad 46 722,7 32 150,4 36 390,21 38 308,22 33 922,5 35 713,2 34 831,9 B Arbetsliv 8 256,2 5 530,2 5 617,4 5 739,03 5 484,5 5 409,6 5 429,6 C Jämställdhet mellan kvinnor och män 34,5 23,2 31,2 65,24 31,1 31,5 31,9 D Staten som arbetsgivare 22,4 13,7 8 017,75 8 044,36 8 103,8 8 216,1 8 369,7 Totalt för utgiftsområdet 55 035,8 37 717,5 50 146,4 52 156,7 47 542,0 49 370,3 48 663,0 1. Varav anslaget A 2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder har minskats med på tilläggsbudget. I beloppet ingår från det äldre anslaget X A 2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder. I beloppet ingår medel från det äldre anslaget X B 2 Myndigheter inom arbetslivsområdet. I beloppet ingår från det äldre anslaget V G 2 Särskilda jämställdhetsåtgärder. Fr.o.m. har anslaget D 2 Statliga tjänstepensioner m.m. tillkommit. I beloppet ingår från det äldre anslaget VII E 8 Bidrag till kompetensutveckling samt anslaget D 2 Vissa avtalsstyrda anslag m.m. 4.1 Omfattning och ändamål () är den myndighet som huvudsakligen svarar för de arbetsmarknadspolitiska insatserna under verksamhetsområdet. Detta omfattar därför främst utgifter för arbetsmarknadspolitiska åtgärder och AMV:s förvaltning. Under verksamhetsområdet återfinns också utgifter för Europeiska socialfonden, utgifter för samt utgifter för vissa kostnader för införandet av en allmän och sammanhållen arbetslöshetsförsäkring. Verksamhetsområdet omfattar även avgiftsfinansierade verksamheter som inte redovisas på statsbudgeten. Dessa är Arbetslivstjänster och . MILJONER KRONOR (LÖPANDE PRISER) 1995/96 1996 1997 1998 1999 2000 46 722,7 32 150,4 38 308,21 33 922,6 35 713,2 34 831,9 1. I detta belopp ingår en beräknad förbrukning på 4 177 091 tkr på reservationsanslaget A 2. Arbetsmarknadspolitiska åtgärder för /96 Sammanfattande kommentarer till verksamhetsutfall var ca 10 700 årsarbetare anställda inom , varav ca 8 700 på arbetsförmedling och . deltog i genomsnitt 184 000 personer i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska åtgärder som finansieras under verksamhetsområdet, exklusive utbildning i företag. hade i genomsnitt knappt 45 200 personer anställning med lönebidrag och knappt 5 400 personer skyddat arbete hos offentliga arbetsgivare (). Större förändringar Med anledning av beslut att AMV under budgetåren 1995/96-1998 skall spara på AMS och länsarbetsnämndernas förvaltningskostnader har AMV genomfört en organisationsförändring. Den innebär att administrativa stödfunktioner för hela landet samordnas i organisationen . har AMS och länsarbetsnämndernas kanslier minskat kraftigt. I enlighet med beslut skall ingen besparing tas ut på arbetsförmedlingarnas verksamhet. Arbetsmarknads-instituten omfattas av ett särskilt besparingsuppdrag om under budgetåren 1995/96 och 1997. har på tilläggsbudget till statsbudgeten för beslutat att AMV får använda ytterligare , det vill säga totalt , för tillfälliga personalförstärkningar vid arbetsförmedlingar och . Utöver dessa medel har anvisat för att utveckla effektivare arbetsformer vid arbetsförmedlingarna och arbetsmarknadsinstituten. Stora förändringar har skett inom de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. /96 ersatte arbetsplatsintroduktion (API) åtgärderna invandrarpraktik, akademikerpraktik, vidgad arbetsprövning och praktikdelen i ungdomsintroduktionen. Kommunerna tog över ansvaret för ungdomar som inte fyllt , s.k. kommunalt ansvar för ungdomar. För att arbetslösa skall kunna lära sig den nya informationstekniken som de deltar i arbetsmarknadsinriktade projekt, infördes de s.k. datorteken. En ny form av praktikplatser, för arbetslösa ungdomar, infördes . Fr.o.m. ersätts dessa av s.k. interpraktikstipendier där praktiken kan genomföras även i länder utanför . Storleken på statsbidragen till rekryteringsstöd, beredskapsarbete och utbildningsvikariat har förändrats liksom storleken på det finansieringsbidrag som arbetsgivare vilka anordnar API betalar. Till följd av förändringarna av ersättningsnivåns storlek i arbetslöshetsförsäkringen och det kontanta arbetsmarknadsstödet har utbildningsbidragets storlek för personer som har rätt till arbetslöshetsersättning ändrats. Från ändrades dessutom utbildningsbidragets storlek för personer som inte har rätt till arbetslöshetsersättning till ett belopp som efter skatteavdrag motsvarar bidragsdelen i studiemedlen. Arbetslösa kvinnor har givits ökade möjligheter till förlängt starta-eget bidrag och har avsatts för projekt som syftar till att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden. I syfte att öka det lokala inflytandet i arbetsmarknadspolitiken har medlen för otraditionella insatser under verksamhetsområdet ökat med till totalt . Av medlen är beräknade under anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder och under anslaget Särskilda åtgärder för arbetshandikappade. För att höja kvaliteten i de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna har för skapats ett utrymme om under anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det större utrymmet skall främst användas till att öka omfattningen av den, i jämförelse med andra åtgärder, dyrare yrkesinriktade arbetsmarknadsutbildningen. har på tilläggsbudget till statsbudgeten för beslutat att det flexibla lönebidraget skall finnas kvar. Bidragsnivån får dock inte överstiga av den bidragsgrundande lönekostnaden annat än i vissa särskilda fall hos allmännyttiga organisationer och för personer med mycket begränsad arbetsförmåga till följd av ett svårt funktionshinder. För har AMS givits i uppdrag att sänka den genomsnittliga bidragsnivån i lönebidrag som lämnas till andra arbetsgivare än allmännyttiga organisationer till högst av den bidragsgrundande lönekostnaden. Endast personer med funktionsnedsättning som leder till ett arbetshandikapp skall efter utgången av kunna omfattas av lönebidrag. I och med inträde i EU har fr.o.m. /96 medel utbetalats för insatser inom ramen för Europeiska socialfonden. har beslutat om inrättandet av . har beslutat om ett nytt anslag för införandet av en allmän och sammanhållen arbetslöshetsförsäkring. Prioriteringar för En snabb och effektiv matchning av lediga platser och arbetssökande är arbetsförmedlingens grund- läggande uppgift. Härigenom motverkas inflationsdrivande flaskhalsar och långa arbetslöshetstider som tillväxten påskyndas. En effektiv arbetsmarknadspolitik bidrar påtagligt till att målet om en halvering av den öppna arbetslösheten uppnås. skall de övergripande målen för AMV vara att hålla vakanstiderna nere för lediga platser, minska långtidsarbetslösheten, motverka långa tider utan arbete. Konjunkturuppgången skall utnyttjas för att stärka ställningen på arbetsmarknaden för dem med en svagare ställning. Vidare skall decentraliseringen och förenklingen av arbetsmarknadspolitiken fortsätta. Bekämpningen av flaskhalsar och ungdomsarbetslösheten kommer att sättas i fokus. Arbetet med att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden skall fortsätta. 4.2 Resultatbedömning och slutsatser Övergripande mål och verksamhetsmål /96 Inför /96 angav regeringen fem övergripande mål för AMV: Platsförmedlingens möjligheter skulle utnyttjas till fullo, De långtidsarbetslösa och de utsatta grupperna skulle prioriteras, rundgången skulle brytas, De arbetslösa skulle mobiliseras genom kompetensuppbyggnad och ökade krav på aktivt arbets-sökande, Jämställdheten på arbetsmarknaden skulle öka, Medelsanvändningen skulle effektiviseras. Dessa övergripande mål bröts sedan ner i tretton verksamhetsmål. Utfallet för budgetåret visar att närmare hälften av verksamhetsmålen uppfylldes. De mål som uppnåtts har varit knutna till det övergripande målet för platsförmedlingen, prioriteringen av utsatta grupper samt en effektivisering av medelsanvändningen. Däremot har långtidsarbetslösheten inte pressats tillbaka i den omfattning regeringen angivit. Detta kan till en del förklaras av att utvecklingen på arbetsmarknaden blev mindre gynnsam än vad som förväntades samt att AMV har haft stora svårigheter att uppnå den beräknade omfattning på de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna bl.a. på grund av det försämrade konjunkturläget. Målsättningen vid inledningen av budgetåret var att i genomsnitt 240 000 personer skulle delta i någon konjunkturberoende arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Målet reviderades sedermera till 215 000 personer som regeringen gjorde en medelsindragning motsvarande den minskade omfattningen. I genomsnitt deltog 198 000 personer i någon konjunkturberoende arbetsmarknadspolitisk åtgärd under /96. Det var drygt 20 000 personer färre än budgetåret innan. En av orsakerna till att den planerade omfattningen på åtgärderna inte har uppnåtts var att införandet av datortek och det kommunala uppföljningsansvaret för de yngsta ungdomarna gick trögt vid inledningen av budgetåret. Därutöver gjorde den försvagade efterfrågan på arbetskraft det svårare att i tillräcklig utsträckning hitta lämpliga praktikplatser. Regeringen angav som mål att vakanstiderna för lediga platser inte fick öka påtagligt under /96. Vakanstiderna för lediga platser ökade dock jämfört med /95 trots att efterfrågan på arbetskraft minskade. Den genomsnittliga anmälningstiden för en nyanmäld plats uppgick . Ökningen kan i stor utsträckning förklaras av en förändrad administrativ hantering av platserna på arbetsförmedlingarna som syftar till att förbättra registerkvaliteten och uppföljningen av platserna. Genom att arbetsförmedlingen anvisar lämpliga arbetssökande till lediga arbeten kan vakanstiderna hållas nere. Arbetsförmedlingarna har också under föregående budgetår ökat andelen platser som fått anvisning till i genomsnitt av alla nyanmälda platser. Målsättningen att långtidsarbetslösheten skulle minska med i genomsnitt 20 000 personer och att antalet långtidsarbetslösa vid utgången av skulle vara 40 000 personer färre än vid ingången av budgetåret uppnåddes inte. Långtidsarbetslösheten minskade med i genomsnitt 2 800 personer och uppgick till i genomsnitt 91 200 personer . Regeringens bedömning är att det försämrade arbetsmarknadsläget påtagligt påverkade möjligheterna att nå det uppsatta målet.