prop · GL03119 · 1998-01-01 00:00:00 — 5 Statens stöd till bostadssektorn nuvarande regler 5.1 Subventioner till bostadsproduktionen Statens stöd till bostadsbyggandet består dels av räntebidrag för ny- och ombyggnad av bostäder, dels av kreditgarantier för lån mot säkerhet i fastigheten efter det att ny- eller ombyggnaden färdigställts. Ärenden om räntebidrag handläggs av och länsstyrelserna. svarar för ärenden om kreditgarantier. Under olika perioder har också tillfälliga stöd utgått för investeringar med särskild inriktning. Vidare finns möjlighet till viss skattereduktion för reparationsarbeten. Dessa stödformer berörs närmare i avsnitt 12. Med hänsyn till räntekostnadernas stora andel av de totala boendekostnaderna är de skattemässiga avdrag för räntekostnader som varje skattskyldig är berättigad till av stor betydelse i sammanhanget. I den omfattning som sådana avdrag avser räntekostnader för investeringar i en bostad kan även detta anses utgöra en del av statens stöd till bostadssektorn. Räntebidrag enligt system Räntebidrag lämnas fr.o.m. till nyproduktion av bo- städer och till vissa ombyggnader enligt bestämmelserna i förordningen (1992:986) om statlig bostadsbyggnadssubvention. När det gäller om- byggnader lämnas räntebidrag till sådana investeringar i hyres- och bostadsrättshus som i väsentlig mån förbättrar sådana grundläggande funktioner som är nödvändiga för att fastigheten skall fungera tillfreds- ställande för bostadsändamål. Räntebidrag lämnas vidare till sådana om- byggnadsåtgärder som syftar till att upprätthålla eller förbättra husets grundläggning eller dess huvudsakliga försörjningssystem för el, uppvärmning, vatten och avlopp, ventilation samt transporter och kommunikationer. Åtgärder som utgör underhåll och reparationer är inte bidragsberättigade. Räntebidraget vid nyproduktion lämnas med en procentuell andel av en schablonberäknad räntekostnad för investeringen, dock utan krav på särskild lånefinansiering. Till grund för beräkningen ligger dels den s.k. subventionsräntan, dels ett bidragsunderlag vars storlek vid nybyggnad bestäms genom två schablonbelopp ett på /m2 för ytor upp till per lägenhet och ett på /m2 för ytor därutöver. Högst per lägenhet berättigar till bidrag och bidragsunderlaget kan därmed maximalt uppgå till . För byggande av vissa servicebostäder gäller särskilda bestämmelser. Subventionsräntan fastställs av utifrån ett räntegenomsnitt för obligationer på kreditmarknaden med återstående löptid. För ett enskilt projekt till vilket bidrag har beviljats minskar bidragets storlek med i förväg fastställda procentsatser. Dessutom innebär bidragssystemet en fortlöpande sänkning av bidragets storlek för det första bidragsåret så att bostäder som t.ex. påbörjas får ett lägre räntebidrag än bostäder som påbörjades . I tabell 3 nedan redovisas med vilka andelar som räntebidrag lämnas respektive år till hyres- och bostadsrättshus. Tabell 3 Räntebidrag till nybyggda hyres- och bostadsrättshus, pro- centuell andel av beräknad räntekostnad Årgång Bidragsår 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 1 57 52 52 47 42 37 32 30 2 53 48 48 43 38 33 30 30 3 49 44 44 39 34 30 30 30 4 45 40 40 35 30 30 30 30 5 41 36 36 31 30 30 30 30 6 37 32 32 30 30 30 30 30 7 33 30 30 30 30 30 30 30 8 30 30 30 30 30 30 30 30 lämnas räntebidrag av beräknad räntekostnad för både befintliga och nya ärenden. Bidraget är enligt gällande regelverk evigt. Vid ombyggnad bestäms bidragsunderlaget med ledning av den fak- tiska ombyggnadskostnaden. Bidragsunderlaget får dock inte bestämmas till ett högre belopp än det som motsvarar av nybyggnadsschablonen, minskat med värdet av byggnaden före ombygg- naden. Räntebidrag lämnas även till nyproduktion av egnahem enligt samma principer som för hyres- och bostadsrättshus. De procentuella bidrags- andelarna är dock inte desamma på grund av att de har justerats med hänsyn till effekten av egnahemsägarnas ränteavdrag. Bidraget i ett enskilt ärende avtrappas tills det upphör helt. Räntebidrag lämnas inte för egnahem som påbörjas . För egnahem som påbörjats lämnas räntebidrag med de procentuella andelar som redovisas i tabell 4. Tabell 4 Räntebidrag till nybyggda egnahem, procentuell andel av beräknad räntekostnad Årgång Bidragsår 1995 1996 1997 1998 1999 2000 1 31,4 24,3 17,2 10,1 3,0 0 2 25,7 18,6 11,5 4,4 0 0 3 20,0 12,9 5,8 0 0 0 4 14,3 7,2 0 0 0 0 5 8,6 1,5 0 0 0 0 6 2,9 0 0 0 0 0 7 0 0 0 0 0 0 Räntebidrag enligt äldre regler Statligt stöd för ny- och ombyggnad av bostäder i form av räntebidrag lämnades även . Delvis olika bidragsregler har därvid gällt under olika perioder. För perioden närmast tillämpades bestämmelserna i förordningen (1991:1933) om statliga räntebidrag för ny- och ombyggnad av bostäder (regler). Till grund för bidragsberäkningen ligger ett i varje ärende fastställt bidragsunderlag som skall motsvara en skälig produktionskostnad för det aktuella huset eller dess ombyggnad. Räntebidraget bestäms schablonmässigt med utgångspunkt i skillnaden mellan den s.k. subventionsräntan och den s.k. garanterade räntan. Den senare utgör en på förhand fastställd räntesats som höjs med ett visst antal också på förhand bestämda procentenheter. Denna s.k. upptrappning av den garanterade räntesatsen medför att räntebidraget fortlöpande minskar. Räntebidraget upphör när den garanterade räntan första gången uppgår till eller överstiger sub- ventionsräntan. Bidragstidens längd kommer således att i huvudsak bestämmas av hur subventionsräntan utvecklar sig i förhållande till den garanterade räntesatsen. Bidragstiden kan dock högst uppgå till . Kreditgarantier Staten lämnar kreditgaranti för nyproduktion av bostäder i samtliga upplåtelseformer (hyresrätt, bostadsrätt och egnahem) samt till större ombyggnader av hyres- och bostadsrättshus. Kreditgaranti får enligt gällande regler endast lämnas för lån som avser färdigställda bostäder som har räntebidrag. Kreditgarantisystemet infördes i stället för de statliga bostadslån som lämnades . Storleken på kreditgarantin uppgår normalt till av ett schablonbe- räknat garantiunderlag som i princip motsvarar bidragsunderlaget för räntebidragen. Kreditgarantin har formen av en s.k. fyllnadsborgen. Det innebär att långivaren även skall ha säkerhet i form av pantbrev och att det är pant- säkerheten som i första hand skall tas i anspråk om låntagaren inte kan fullfölja sina åtaganden gentemot långivaren. Kreditgarantin svarar således bara för den del av långivarens fordran som kvarstår sedan panten har realiserats. för lån med kreditgaranti skall ha ett förmånsrättsläge i direkt anslutning till säkerheten för bottenlånet. Kreditgarantin begränsas till det säkerhetsläge som motsvarar högst av pantvärdet. Pantvär- det motsvaras av garantiunderlaget med vissa tillägg, t.ex. för lokaler. Produktionskostnaden för ett hus är dock i allmänhet högre än pantvär- det. Skillnaden mellan beviljade lån och produktionskostnaden måste täckas med eget kapital. får lämna kreditgaranti till bl.a. sådana inhemska kreditaktiebolag, bankinstitut, finansbolag och försäkrings- institut som står under tillsyn. Långivaren bestäm- mer själv i vilken omfattning som möjligheten att få kreditgaranti skall utnyttjas. Om ersättning utbetalas till långivaren övertar staten långivarens ford- ringar på låntagaren i motsvarande del. Sådana regressfordringar kan efterges av nämnden, om låntagaren inte kan betala och nämnden bedömer att så även kommer att vara fallet . Kreditgaranti kan lämnas för av högst och är avgiftsbelagd. Den årliga avgiften uppgår till av det garanterade beloppet. har fr.o.m. ett ekonomiskt resultatansvar för kreditgarantier inom bostadssektorn. Detta innebär att den garantiavgift som tas ut skall motsvara den ekonomiska risk och de övriga kostnader som garantin innebär för staten i enlighet med en ny modell för hantering av statens garantier som regering och riksdag beslutat om (prop. 1996/97:1, bet. 1996/97 FiU:1, rskr. 1996/97:53). När det gäller tidigare beviljade kreditgarantier belastar ersättningar till följd av infriade garantiåtaganden statsbudgeten. 5.2 Bidrag till bostadskonsumtion Bostadsbidrag lämnas dels till barnfamiljer, dels till ungdomar mellan utan barn. Pensionärer kan vid sidan om pensionen få bostadstillägg och särskilt bostadstillägg. Beslut om bostadsbidrag och bostadstillägg fattas av de allmänna försäkringskassorna. Riksförsäk- ringsverket är central myndighet och har ansvar för tillsyn etc. Bostadsbidrag Bostadsbidraget till barnfamiljer (ensamstående och gifta/samman- boende) är behovsprövat, dvs. bidragets storlek bestäms av det enskilda hushållets inkomster och andra ekonomiska resurser. Det består dels av ett särskilt bidrag för hemmavarande barn, dels av ett belopp som utgår från bostadskostnaden och antalet barn. Det särskilda bidraget lämnas med för familjer med ett barn, för familjer med två barn och för familjer med tre eller flera barn. Det särskilda bidraget utges även till familjer som saknar egen bostad. Det bostadskostnadsberoende bidragsbeloppet grundas på bostadskost- naden mellan en nedre och en övre gräns. Mellan dessa gränser lämnas bidrag med 75 respektive av bostadskostnaden i två olika intervall. Bostadskostnadsgränserna för hushåll med olika antal barn framgår av följande sammanställning. Gränserna har gällt . Tabell 5 Bostadskostnadsgränser för hushåll med barn (kr/mån) Familjer med Lägsta bidrags- grundande bo- stadskostnad Bidrag upp till en bostadskostnad av Bidrag upp till en bostadskostnad av 1 barn 2 000 3 000 5 300 2 barn 2 000 3 300 5 900 3 eller flera barn 2 000 3 600 6 600 Det maximala bidragsbelopp som kan räknas fram med hänsyn till det antal barn och den bostadskostnad som familjen har minskas av den del av den bidragsgrundande inkomsten som överstiger för ensamstående eller för vardera maken. Även bostadsbidraget till ungdomar mellan utan barn är behovsprövat och beroende av bostadskostnadens storlek. Bidragsbe- loppet grundas, på samma sätt som för barnfamiljer, på bostadskostnaden mellan en nedre och en övre gräns för bostadskostnaden. Mellan dessa gränser lämnas bidrag med 75 respektive av bostadskostnaden i två olika intervall. Bidraget lämnas enligt samma regler oavsett om någon i hushållet studerar eller inte. Bostadstillägg till pensionärer till pensionärer () kan maximalt lämnas av bostadskostnaden mellan och . BTP är helt inkomstprövat och reduceras av årsinkomsten upp till ett och ett halvt basbelopp och av inkomsten därutöver. Som inkomst räknas i princip alla inkomster utöver folkpension samt pen- sionstillskott eller ATP motsvarande ett pensionstillskott. I årsinkomsten ingår inkomst av kapital som beräknas som en schablonmässigt bestämd andel av förmögenheten. Särskilt bostadstillägg till pensionärer () betalas ut som ett kom- plement till BTP till pensionärer med hög bostadskostnad och låg in- komst. SBTP prövas automatiskt för alla som uppbär BTP och betalas ut om den sammanlagda inkomsten, efter det att en skälig bo- stadskostnad är betald, understiger av basbeloppet. I sådant fall betalas SBTP ut upp till denna nivå. för högsta skäliga bostads- kostnad för beräkning av SBTP är . 5.3 Statens utgifter Utgifterna över statsbudgeten för generella bidrag till bostadsproduktion och för riktade bidrag till hushållen redo- visas i tabell 6 nedan. Tabell 6 Statens utgifter, miljarder kr Budgetår Bidrag 1992/93 1993/94 1994/95 1995/96 (18 mån) 1996 1997 Räntebidrag 33,8 33,7 32,6 43,3 27,8 20,8 Kreditgarantier - 0 0,4 1,4 1,2 1,1 Bostadsbidrag 3,0 11,4 9,2 12,9 8,4 6,2 Bostadstillägg till pensionärer () 4,1 7,0 8,9 14,7 9,8 9,4 Anm: Kreditgarantisystemet infördes . /93 svarade sta- ten för av utgifterna för bostadsbidrag, medan finansierades av kommunerna. /94 belastades anslaget för bostadsbidrag med utgifterna för ett extra halvår i samband med att staten övertog hela kostnadsansvaret från kommunerna. Utgifterna för BTP (tidigare KBT) finansierades av både staten och kommunerna. För budgetåren 1998 2000 beräknas utgifterna i statens budget bli föl- jande med gällande regelverk. Tabell 7 Prognos för statens utgifter, miljarder kr Budgetår Bidrag 1998 1999 2000 Räntebidrag 11,1 7,7 4,4 Kreditgarantier 1,5 1,2 1,0 Bostadsbidrag 6,1 6,0 6,0 BTP 9,6 9,6 9,5 Anm: I prognosen för utgifterna för räntebidrag har den genomsnittliga räntenivån respek- tive år antagits vara , och . Flera faktorer bidrar till att utgifterna för statens stöd till bostadssektorn har minskat . Den stora minskningen av utgifterna för räntebidrag beror framför allt på lägre räntenivå och låg volym på bo- stadsbyggandet. Utgifterna för bostadsbidrag har minskat bl.a. till följd av de förändringar av reglerna som beslutat 1996 och fr.o.m (prop. 1994/95:100 bil. 6, bet. 1994/95:BoU14, rskr. 1994/95:312 och prop. 1995/96:186, bet. 1995/96:BoU11, rskr. 1995/96:229). kommer även utgifterna över statsbudgeten för infriade åtaganden för kreditgarantier att minska, i takt med att garanti- ärenden enligt det äldre systemet avslutas. 6 Internationellt samarbete med anknytning till det bostadspolitiska området deltar i internationellt samarbete med anknytning till det bostads- politiska området i FN, , EU och inom ramen för Östersjö- samarbetet. Ett exempel som väckt särskild uppmärksamhet är arbetet inför Habitat II, FN:s andra världskonferens om boende- och bebyggelse- frågor. Habitat II Habitat II ägde rum i den 3 . De svenska förbere- delserna skedde samordnat med EU men också i nära kontakt med bl.a. de nordiska och de baltiska länderna. Konferensen innebar att världssamfundet enades om en grundläggande syn på bostadens och boendemiljöns betydelse för en socialt hållbar ut- veckling. Allas rätt till ett rimligt boende och till en anständig livsmiljö som grundläggande element i en hållbar utveckling betonades. Habitat II resulterade i två dokument, dels Istanbuldeklarationen som i femton paragrafer sammanfattar konferensens viktigaste slutsatser, dels den omfattande Habitatagendan för boende, bebyggelse och stadsutveck- ling. Habitatagendan innehåller en utförlig redovisning av de mål, principer och åtaganden samt det globala handlingsprogram med strategier för genomförande som konferensen behandlade. Dessa dokument har översatts till svenska och publicerats i en rapport som också innehåller en redogörelse för konferensen och dess resultat (Aktstycken utgivna av , ny serie II:53). I Habitatagendan fastlades övergripande mål om att alla bör tillförsäk- ras ett rimligt boende, att städer och boplatser bör göras säkrare, mer hälsosamma och anpassade till människors behov samt mer jämlika, håll- bara och produktiva. Habitatagendan innehåller också de åtaganden som världens regeringar ansett nödvändiga för att förverkliga målen och som också lokala företrädare ställt sig bakom. Förhållandet mellan de rika och de fattiga delarna av världen framstod som kritiskt i ljuset av stark befolkningsökning och urbanisering. Det finns därför ett mycket stort behov att skapa drägliga livsförhållanden inte minst i de snabbt växande städerna i tredje världen. En central upp- gift är att finna former för boende och bebyggelse som leder till en lång- siktigt hållbar utveckling i ett globalt perspektiv. Hållbar utveckling i enlighet med besluten FN-konferenser från till förutsätter lokal demokrati och många parters medverkan. Nationellt pågår nu ett arbete som innebär en uppföljning av Habitat II. Kommunerna har därvid en nyckelroll i genomförandet genom den vikt som ges åt den lokala samhällsplaneringen. Detta markerades tydligt i inte minst mot bakgrund av strategin hjälp till självhjälp och principer om utveckling av samarbete med näringslivet, delaktighet och stärkt lokal demokrati. Det globala perspektivet från Habitat II kan bli ett viktigt stöd i arbetet med att bygga om för hållbar utveckling. Den svenska nationalrapportens prioriteringar kommer att följas upp bl.a. i de lokala investeringsprogrammen för ekologisk hållbarhet. genomförde i samarbete med Inrikes- departementet och en konferens om bostads- byggande och stadspolitik som bl.a. syftade till att informera om Habitat- agendan och att diskutera dess konsekvenser för svensk samhälls- planering. kommer och Svenska kommunför- bundet att genomföra konferenser med landets kommuner för att infor- mera om mål för en hållbar utveckling av städer och boendemiljöer. Ett extramöte med som uppföljning till Habitat II avses äga rum i . bör därvid i samarbete med övriga EU-länder fullfölja sina prioriteringar av rätten till ett hem och behovet av stöd till förbättringar av livsmiljön för fattiga människor i tredje världens städer. Vikten av lokal demokrati, god förvaltning och respekt för mänskliga rättigheter måste framhållas i detta sammanhang. Inom ramen för det pågående arbetet med att reformera FN kommer FN:s aktiviteter inom boende- och miljöområdet att utvärderas i syfte att insatserna skall kunna reformeras och stärkas. En särskild arbetsgrupp skall presentera ett förslag till generalsekreteraren . Den pågående integreringen av olika FN-organs arbete på landnivå kom- mer också att beröra Habitats arbete i programländerna. Samarbete inom EU Bostadspolitiska frågor ingår inte i EU:s kompetensområde men däremot sker ett informellt samarbete. genomförs möten mellan bostads- ministrarna i de olika länderna. På motsvarande sätt sker ett informellt samarbete mellan de ministrar som ansvarar för planfrågor i EU-länderna. EU:s medlemsländer och Kommissionen arbetar med en sammanhållen regional utvecklingsplanering för Unionens territorium - European Spatial Deve- lopment Perspektive, ESDP. Med regional utvecklingsplanering avses i detta sammanhang en verksamhet som omfattar såväl traditionell fysisk planering som olika regionalpolitiska åtgärder och styrning av offentliga investeringar. ESDP har tre grundteman: en flerkärnig och bättre balanserad stadsstruktur samt ett nytt förhåll- ande mellan tätort och landsbygd, likvärdig tillgång till infrastruktur och kunskap, varsam förvaltning och utveckling av natur- och kulturarv. Arbetet med ESDP syftar bl.a. till att öka förutsättningarna för regional samordning av gemenskapens politikområden. förutsätter det vidgade planeringsperspektiv som ESDP utgör en fördjupad dialog mellan staten och kommunerna samt mellan dem som arbetar med regionalt utvecklingsarbete, kommunikationer, miljöfrågor, kulturarvet och fysisk planering. Behovet av samordning mellan olika aktörer och sektorer betonas. Det första officiella utkastet till ESDP presenterades på ett minister- möte i Noordwijk . har nyssnämnda doku- ment varit föremål för remissbehandling och debatt i bl.a. . De synpunkter som kommit fram förs nu vidare till ordförandelandet och till Kommissionen för att ge underlag inför den revidering som avses göras inför nästa ministermöte i . En praktisk tillämpning av grundtankarna i ESDP sker inom ramen för gemenskapsinitiativet Interreg II C som syftar till att främja samarbete över gränserna när det gäller regional utvecklingsplanering. Särskilda program har utarbetats för transnationellt samarbete. medverkar i två sådana program, nämligen för och . Arbetet syftar till gemensamma strategier för hur de områden som om- fattas av programmen skall utvecklas. Kommunerna och de regionala organen har en central roll i genomförandet av programmen. Inom EU har också de särskilda planeringsfrågor som rör stadsområ- dena uppmärksammats. pågår ett projekt benämnt Sus- tainable Cities . Projektet syftar till samla kunskap om vad som känne- tecknar hållbara städer och att ge stöd och information till framför allt kommunerna. Kommissionen redovisade vidare i ett särskilt meddelande Mot ett program för städerna inom den Europeiska Unionen sin syn på städernas situation och på vad EU kan göra för att stödja städer och storstadsområden som har problem. Avsikten är att regeringar, kommuner och andra organ nu skall lämna synpunkter i frågan. avser Kommissionen att kalla till ett för att där lägga fram sina slutsatser. Sammanfattningsvis kan konstateras att det nu inom EU växer fram en insikt om vikten av att både behålla och utveckla de europeiska städernas konkurrenskraft i en globaliserad ekonomi och att utveckla socialt eftersatta stads- delar framför allt i storstadsområdena. Kommissionen betonar att EU varken kan eller skall träda in på natio- nernas eller kommunernas ansvarsområden, men framhåller också att medlemsländerna tillsammans bör ta ett ansvar för en bättre stads- utveckling. Mycket tyder dock på att frågor om stadsutveckling - och därmed bostadspolitiken i vidare mening - kommer att tillmätas allt större vikt inom gemenskapen. Övrigt internationellt samarbete Som ett led i Östersjösamarbetet genomfördes konferen- sen Baltic Cities i . Konferensen blev en mötesplats för forskare, planerare och kommunalpolitiker engagerade i hållbar stads- utveckling i . Frågan om en ekologiskt hållbar utveckling av städer och regioner har också uppmärksammats på olika sätt i annat internationellt samarbete. Bl.a. kan nämnas rapporten for an Ecologically Sus- tainable World från ett seminarium om den ekologiska staden som och arrangerade och den svenska national- rapporten till . Frågan om en hållbar utveckling av städer och regioner har också upp- märksammats på flera sätt inom samarbete om stadsutveckling. Särskilda projekt har drivits om både ekologisk och social hållbarhet. har också studerat indikatorer för stadsutveckling. 7 Den framtida bostadspolitiken mål och uppgifter Regeringens bedömning: Bostaden är en social rättighet och bostadspolitiken skall skapa förutsättningar för alla att leva i goda bostäder till rimliga kostnader och i en stimulerande och trygg miljö inom ekologiskt hållbara ramar. Boendemiljön skall bidra till jämlika och värdiga levnadsförhållanden och särskilt främja en god uppväxt för barn och ungdomar. Bostadspolitiken är en väsentlig del av välfärdspolitiken. Rätten till en god bostad till en rimlig kostnad är ett viktigt mål för samhällets insatser på det bostadspolitiska området. Den sociala bostadspolitikens grund- läggande inriktning ligger fast inför inträdet i det tjugoförsta århundradet. anpassas bostadspolitiken till nya förutsättningar och behov. De internationella åtaganden som har gjort i samband med FN- konferenserna om miljön i och om boende- och bebyggelsefrågor i innebär att bostadspolitiken också skall skapa förutsättningar för en socialt, ekonomiskt, kulturellt och ekologiskt hållbar utveckling. Bostadspolitiken har därmed tillförts en ny dimension. Det övergripande målet för bostadspolitiken som det uttrycks ovan kommer att prägla inriktningen av statsmakternas handlande inom många områden. I det följande redovisar regeringen hur de olika komponenter som tillsammans formulerar det övergripande målet avses komma att tillgodoses under . Bostaden är en social rättighet och bostadspolitiken skall skapa förutsättningar för alla att leva i goda bostäder till rimliga kostnader Huvuduppgiften för bostadspolitiken har varit att bygga bort trångboddhet och dåliga bostadsmiljöer. kan vi konstatera att de bostadspolitiska ansträngningarna har varit mycket framgångsrika. Vi har i vårt land en bostadsstandard som internationellt sett är mycket hög och jämnt fördelad. I det stora flertalet kommuner råder balans på bostadsmarknaden eller finns ett överskott på bostäder. Den bostadspolitiska helhetsbilden uppvisar många positiva drag, men det finns också betydande brister och problem. De höga räntorna under den ekonomiska krisen höjde boendekostnaderna för många hushåll. För en del hushåll har kostnaderna fortsatt att stiga medan de sjunkande rän- torna kraftigt har sänkt kostnaderna för andra. Bostäder behöver rustas upp och byggas om för att motsvara dagens och morgondagens krav på en god och hälsosam miljö. De många outhyrda lägenheterna och tidigare gjorda borgensåtaganden i bostäder tynger många kommuner med svag ekonomi, särskilt i områden med stor befolkningsminskning.