prop · GL03151D2 · 1998-01-01 00:00:00 — I avvaktan på att frågan om vilka som bör vara försäkrade bereds vidare har i denna lag införts bestämmelser som i princip motsvarar de som avser försäkringen för tilläggspension enligt AFL. Enligt denna lag kan dock även en person som är försäkrad erhålla pension varför bestämmelsen i AFL om att den som tillgodoräknats pensionspoäng alltid är försäkrad för tilläggspension inte har någon motsvarighet här. I första stycket av denna paragraf anges två huvudgrupper som är för- säkrade för inkomstgrundad ålderspension. Den första är svenska med- borgare och den andra är personer som inte är svenska medborgare men som är bosatta i . Av 7 § följer att även vissa personer som inte faktiskt är bosatta här ändå vid tillämpning av lagen skall anses vara det. Andra och tredje stycket innehåller bestämmelser rörande utländska sjömän på svenska handelsfartyg och personer som uppbär förtidspension beräknad enligt 13 kap. 2 § AFL. Den senare gruppen är inte uttryckligen omnämnd i motsvarande bestämmelse i AFL men omfattas ändå av försäkringen för tilläggspension på grund av den tidigare nämnda bestämmelsen att alla som har tillgodoräknats pensionspoäng är försäkrade för tilläggspension. På grund av medlemskap i gäller vissa andra regler om vem som omfattas av svensk lagstiftning om social trygghet än som direkt följer av denna lag. Denna fråga har dock behandlats utförligt i avsnitt 7 och kommenteras därför inte närmare här. I denna lag finns vidare särskilda föreskrifter som innebär att personer i olika åldersgrupper inte är berättigade till viss pension eller berättigad till sådan pension endast i begränsad utsträckning. Indexering 5 § Vissa beräkningar enligt denna lag skall göras med ledning av ett in- komstindex. Detta index skall visa den relativa förändringen av genom- snittet av de försäkrades årliga pensionsgrundande inkomster utan den begränsning som anges i 2 kap. 1 § andra stycket, efter avdrag för allmän pensionsavgift, och de försäkrades årliga inkomster i form av förtidspension, vilka har uppburits av dem som under inkomståret har fyllt minst och högst . Förändringen av indextalet mellan två på varandra följande år skall motsvara den beräknade årliga relativa förändringen av de inkomster som anges i första stycket av före det år inkomstindexet avser. Vid beräkningen av inkomsterna skall den årliga förändringen i det allmänna prisläget räknat månad frånräknas. Det framräknade värdet skall därefter omräknas med förändringen i det allmänna prisläget före det år indexet avser och det allmänna prisläget året närmast före . Regeringen skall fastställa inkomstindexet efter det att det har beräknats av . skall inkomstindexet vara lika med 100,00. I paragrafens första stycke anges att vissa beräkningar skall göras med ledning av ett inkomstindex. Indexet skall visa den procentuella föränd- ringen av de försäkrades årliga inkomster. I första stycket andra meningen, som formulerats efter förslag av Lagrådet, anges att de in- komster som ligger till grund för beräkningen av förändringen skall an- tingen vara av sådant slag att de till sin natur är pensionsgrundande eller också skall de utges i form av förtidspension. Vid beräkningen av genomsnittet av de inkomster som i sig är pensionsgrundande skall av- drag för den allmänna pensionsavgiften ha gjorts. Det finns inte någon övre gräns för de inkomster som skall ingå i beräkningen vilket innebär att även inkomster som överstiger 7,5 inkomstbasbelopp räknas med vid beräkningen av inkomsterna. Beräkningen skall endast omfatta inkomster som uppburits av personer som fyllt men inte . Av andra stycket framgår att indexuppräkningen består av två delar. Den ena delen utgörs av den procentuella förändringen i det angivna in- komstmåttet justerat för förändringar i det allmänna prisläget räknat månad respektive år. Förändringen beräknas som den genomsnittliga årliga förändringen av det angivna inkomstmåttet av före det år inkomstindexet avser dvs. mätningen sker med utgångspunkt i det genomsnittliga inkomstunderlaget före det år indextalet avser. Den andra delen av indexuppräkningen avser för- ändringen i det allmänna prisläget mellan juni månad före det år indextalet avser . Detta innebär att in- dextalet för fastställs genom att indextal uppräknas med dels den prisjusterade årliga inkomstutvecklingen mellan och , dels med prisförändringen mellan juni och juni . I paragrafens tredje stycke fastslås att det är regeringen som skall fastställa inkomstindexet. Beräkningen av indexet görs av Riksför- säkringsverket. Indextalet för är dock angivet till 100,00 direkt i lagtexten. 6 § Regeringen skall fastställa ett inkomstbasbelopp. In- komstbasbeloppet skall för motsvara det för det året fastställda förhöjda prisbasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. därefter skall inkomstbasbeloppet räknas om med förändringen av inkomstindex inkomstbasbeloppet skall avse i förhållande till inkomstindex för . Det omräknade beloppet skall avrundas till närmaste hundratal kronor. Förutom att inkomstindex skall användas för vissa beräkningar skall även i vissa fall ett inkomstbasbelopp användas. Detta gäller beräkning av det s.k. intjänandetaket som summan av en försäkrads pensionsgrundande inkomst och andra pensionsgrundande belopp inte kan överstiga och det enhetliga belopp som kan tillgodoräknas försäkrade föräldrar till små barn. Det förvärvsvillkor som en pensionsberättigad måste uppfylla för att pensionsrätt beräknad på pensionsgrundande belopp för plikttjänst- och pensionsgrundande belopp för föräldrar till små barn skall ligga till grund för beräkning av en pensionsutbetalning är också kopplat till inkomstbasbeloppet. I denna paragraf anges dels att inkomstbasbeloppet skall fastställas år- ligen av regeringen, dels att beloppet skall räknas om med förändringen av inkomstindex. Av lagen om införande av denna lag följer att inkomstbasbeloppet skall fastställas 2002. Inkomstbasbe- loppet för följer av förevarande paragraf och skall för det året motsvara det förhöjda prisbasbeloppet enligt AFL. därefter skall det räknas om med förändringarna av inkomstindex. Definitioner m.m. 7 § En försäkrad som lämnar skall vid tillämpningen av denna lag fortfarande anses vara bosatt i landet om utlandsvistelsen är avsedd att vara längst . Den som av en statlig arbetsgivare sänds till ett annat land för arbete för arbetsgivarens räkning anses också bosatt i under hela ut- sändningstiden även om den är avsedd att vara längre än . Detta gäller även medföljande make samt barn som inte fyllt . Med make likställs den som utan att vara gift med den utsände lever tillsammans med denne, om de har varit gifta eller gemensamt har eller har haft barn. I denna paragraf anges att en person som inte faktiskt är bosatt i landet i vissa situationer ändå skall anses vara det vid tillämpning av denna lag. Detta innebär att när det i lagen uppställs ett krav på bosättning i landet, t.ex. för att en utländsk medborgare skall vara försäkrad för inkomst- grundad ålderspension eller för att en förälder skall tillgodoräknas ett pensionsgrundande belopp enligt 3 kap. 10 §, skall den som uppfyller kraven i denna paragraf anses vara bosatt här. I första stycket föreskrivs att en försäkrad som lämnar fortfa- rande skall anses vara bosatt här om utlandsvistelsen är avsedd att vara längst . Denna bestämmelse har sin motsvarighet i 1 kap. 3 § första stycket AFL. I andra stycket anges att den som av en statlig arbetsgivare sänds till ett annat land för arbete för arbetsgivarens räkning normalt skall anses bosatt i . Detta gäller även vissa i paragrafen närmare angivna personer som följer med den utsände. Bestämmelsen motsvarar 1 kap. 3 § fjärde stycket AFL i nu föreslagen lydelse. Det bemyndigande för regeringen att föreskriva annat som fanns i AFL har efter påpekande från Lagrådet tagits bort, se närmare avsnitt 7. 8 § I denna lag avses, där inte annat föreskrivs, med 1. år: kalenderår, 2. månad: kalendermånad, 3. intjänandeår: det kalenderår en inkomst som är pensionsgrundande har uppburits respektive det kalenderår för vilket ett annat pensions- grundande belopp än pensionsgrundande inkomst skall fastställas, och 4. fastställelseår: kalenderåret efter intjänandeåret. Om en inkomst som är pensionsgrundande har uppburits under ett be- skattningsår som inte sammanfaller med kalenderår skall den inkomsten anses ha uppburits under kalenderåret närmast före taxeringsåret. Första stycket punkterna 1 och 2 i denna paragraf motsvarar 20 kap. 1 § första stycket AFL. I punkterna 3 och 4 har begreppen intjänandeår och fastställelseår de- finierats. När det gäller pensionsgrundande inkomst är intjänandeåret i princip detsamma som beskattningsåret. Med fastställelseår avses året efter intjänandeåret, dvs. detsamma som taxeringsåret när det gäller pen- sionsgrundande inkomster. Det är under slutet av detta år pensionsrätt för intjänandeåret tidigast kan fastställas. Eftersom pensionsrätt räknas endast för hela kalenderår och den pensionsgrundande inkomsten grundar sig på taxeringen har i andra stycket angetts att inkomster som har uppburits under ett beskattningsår som inte sammanfaller med ett kalenderår skall anses uppburna under kalenderåret närmast före taxeringsåret. För andra pensionsgrundande belopp än pensionsgrundande inkomst motsvarar intjänandeåret det kalenderår för vilket ett sådant belopp skall beräknas enligt bestäm- melserna 3 kap. 9 § Med avses i denna lag en arbetstagare som enligt sjömans- lagen (1973:282) anses som . Med anställning på ett svenskt handelsfartyg likställs anställning på ett utländskt handelsfartyg som en svensk redare hyr i huvudsak obemannat, om anställningen sker hos denne eller någon av honom anlitad arbets- givare. Hyrs ett svenskt handelsfartyg ut till en utländsk redare i huvud- sak obemannat, skall bestämmelserna om sjömän på svenska handelsfar- tyg i denna lag tillämpas endast om anställningen sker hos fartygets ägare eller någon av denne anlitad arbetsgivare. Innehållet i denna bestämmelse motsvarar till stora delar bestämmelserna i 20 kap. 1 § andra och tredje styckena AFL. 10 § Vad som i denna lag föreskrivs om förtidspension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring skall också gälla sjukbidrag enligt samma lag. I denna paragraf anges att vad som i lagen föreskrivs om förtidspension enligt AFL också skall gälla sjukbidrag enligt nämnda lag. Detta gäller framför allt tillgodoräknande av ett pensionsgrundande belopp enligt 3 kap. 4 §. 2 kap. Pensionsgrundande inkomst 1 § Inkomster av anställning enligt 3 5 §§ samt inkomster av annat förvärvsarbete enligt 6 8 §§ är pensionsgrundande om inte annat föreskrivs i 9 17 §§. Sådana inkomster skall beräknas enligt 18 22 §§ och var för sig avrundas till närmaste lägre hundratal kronor. Summan av en försäkrads inkomster av anställning och inkomster av annat för- värvsarbete utgör den försäkrades pensionsgrundande inkomst . Vid beräkning av en försäkrads pensionsgrundande inkomst skall det bortses från inkomster av anställning och inkomster av annat för- värvsarbete till den del summan av dessa överstiger det för intjänandeåret gällande inkomstbasbeloppet. Sådana belopp som det skall bortses ifrån skall i första hand räknas av från den försäkrades inkomster av annat förvärvsarbete. Den pensionsrätt som för ett visst år skall tillgodoräknas en försäkrad inom det reformerade ålderspensionssystemet skall som tidigare angetts grundas på dels dennes pensionsgrundande inkomster under , dels andra pensionsgrundande belopp som den försäkrade skall tillgodoräknas för . Detta kapitel innehåller regler om vilka inkomster som till sin art är pensionsgrundande samt hur dessa skall beräknas och sammanläggas till en total pensionsgrundande inkomst. I nästa kapitel finns motsvarande bestämmelser när det gäller andra pensionsgrundande belopp än pensionsgrundande inkomst. Pensionsrätt skall tillgodoräknas på grundval av inkomster av anställ- ning, uppdrag och annat förvärvsarbete enligt samma principer som en- ligt AFL. Huvudprincipen skall vara att pensionsrätt skall grundas på inkomst av förvärvsarbete och att inkomster av andra slag inte är pen- sionsgrundande. Inkomst av kapital kan alltså inte grunda rätt till pen- sion. De pensionsgrundande inkomsterna skall på samma sätt som enligt nuvarande regler i AFL hänföras till antingen inkomster av an- ställning eller inkomster av annat förvärvsarbete. Detta framgår av första stycket i denna inledande paragraf som anger att inkomster av anställning och inkomster av annat förvärvsarbete är pensionsgrundande enligt 3 5 §§ respektive 6 8 §§. Detta gäller dock inte om annat föreskrivs i därpå följande paragrafer. Bestämmelserna om vad som är pensionsgrundande inkomst av anställning respektive av annat förvärvsarbete motsvarar i huvudsak 11 kap. 2 och 3 §§ AFL och har, om inte annat anges, samma innebörd som nämnda bestämmelser i den lagen. Inkomsterna skall beräknas enligt 18 22 §§ och var för sig avrundas till närmaste lägre hundratal kronor. Liksom enligt AFL utgörs en försäkrads pensionsgrundande inkomst enligt denna lag av summan av en försäkrads inkomster av anställning och inkomster av annat förvärvsarbete upp till ett visst belopp. Summan av den försäkrades inkomster av anställning skall därvid avrundas till närmast lägre hundratal kronor och detsamma gäller summan av hans eller hennes inkomster av annat förvärvsarbete. För den som har in- komster överstigande det i andra stycket angivna högsta pensionsgrun- dande beloppet, skall den del av inkomsterna som överstiger beloppet i första hand avräknas från inkomster av annat förvärvsarbete. Den del av denna inkomst som skall grunda rätt till pension kan därvid komma att avse ett belopp som inte är jämnt delbart med 100. Även detta överens- stämmer med vad som gäller enligt AFL. Däremot är inkomsterna, till skillnad från vad som gällt enligt AFL, pensionsgrundande från "första kronan". Vid smärre inkomster skall dock pensionsgrundande inkomst inte fastställas (se 2 §). Det högsta belopp som avses i andra stycket (det s.k. intjänandetaket) skall motsvara det inkomstbasbelopp som gäller för intjänandeåret. Något sådant basbelopp kommer dock inte att finnas . Av bestämmelser i lagen om införande av denna lag följer att intjänandetaket skall motsvara det för intjänandeåret gällande förhöjda prisbasbeloppet enligt AFL. Som Lagrådet påpekat används i lagen, om inte annat särskilt anges, begreppet pensionsgrundande inkomst för inkomster som i sig är pensionsgrundande men efter begränsning till nämnda intjänandetak. Som sagts består den pensionsgrundande inkomsten av dels inkomster av anställning, dels inkomster av annat förvärvsarbete. För att tydliggöra att dessa senare begrepp avser inkomster som i sig är pen- sionsgrundande sedan dessa beräknats enligt bestämmelserna i 18 22 §§ (och alltså minskats med debiterad allmän pensionsavgift) men utan någon begränsning av intjänandetaket har en smärre justering gjorts i paragrafen. När det däremot i t.ex. 2 § andra stycket anges att summan av de inkomster som är pensionsgrundande skall ha uppgått till ett visst belopp åsyftas inkomster som i sig är pensionsgrundande och utan avdrag för allmän pensionsavgift. 2 § som en person har varit försäkrad enligt 1 kap. 4 § första eller andra stycket och har haft inkomster som är pensionsgrundande, skall hans eller hennes pensionsgrundande inkomst fastställas. Detta gäller dock endast om summan av de inkomster som är pensionsgrun- dande uppgått till av det för intjänandeåret gällande prisbasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Fastställande enligt första stycket skall inte göras för år före det år då den försäkrade fyllt . då den försäkrade har avlidit skall pensionsgrundande inkomst inte fastställas i annat fall än om överföring av pensionsrätt för premiepension till den avlidnes make skall göras för . För den som är född eller tidigare skall pensions- grundande inkomst inte heller fastställas för år efter det då den försäkrade har fyllt eller under vilket han eller hon har uppburit hel ålderspension enligt denna lag eller enligt lagen om allmän försäkring. I denna paragraf anges förutsättningarna för att pensionsgrundande in- komst skall fastställas för en försäkrad. Delvis motsvarar bestämmelsen 11 kap. 1 § andra stycket AFL. Som framgår av första stycket skall en persons pensionsgrundande in- komst fastställas personen har haft inkomster som är pen- sionsgrundande om han eller hon då varit försäkrad enligt 1 kap. 4 § första eller andra stycket. Detta gäller svenska medborgare, andra som är bosatta här och vissa utländska sjömän. I 1 kap. 7 § finns bestämmelser som innebär att en person som inte är bosatt i ändå i detta sammanhang skall anses vara det varför han eller hon kommer att anses som försäkrad enligt förstnämnda bestämmelser. Även för en sådan person skall eventuell pensionsgrundande inkomst fastställas. Till följd av rådets förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen gäller också vissa avvikande regler (se avsnitt 7). För den som omfattas av försäkringen för inkomstgrundad ålderspen- sion enbart på grund av bestämmelsen i 1 kap. 4 § tredje stycket skall däremot inte bestämmas någon pensionsgrundande inkomst. (En sådan person är försäkrad enbart för inkomstgrundad ålderspension grundad på förtidspension beräknad enligt 13 kap. 2 § AFL och skall därför bara tillgodoräknas pensionsrätt på pensionsgrundande belopp enligt 3 kap. 4 § och/eller pensionspoäng enligt vad som föreskrivs i 4 kap. 9 §.) En allmän förutsättning för att beslut om en försäkrads pensionsgrun- dande inkomst skall meddelas är att de inkomster som är pensionsgrundande sammanlagt uppgått till av det för året gällande prisbasbeloppet. Denna gräns motsvarar gränsen för när inkomstdeklaration ska lämnas och är, som anges i avsnitt 8.3, huvudsakligen administrativt motiverad. Det är inte det förhöjda prisbasbeloppet som skall användas vid beräkningen utan det något lägre belopp som fastställs enligt 1 kap. 6 § andra stycket AFL. Vidare är det summan av de inkomster som är pensionsgrundande som minst skall uppgå till av prisbasbeloppet. Till följd av avdrag för allmän pensionsavgift enligt 21 eller 22 § kan däremot den pensionsgrundande inkomsten komma att understiga detta belopp. Likaså kan till följd av bristande avgiftsbetalning den pensionsgrundande inkomst på vilken pensionsrätt skall beräknas komma att understiga detta belopp (se avsnitt 13.5). I andra stycket anges att, i likhet med vad som gäller pensionsgrundande inkomst enligt AFL, pensionsgrundande inkomst inte skall fastställas för år före det då den försäkrade fyllt . Detsamma gäller andra pensionsgrundande belopp (3 kap. 2 §) och därmed även pensionsrätt. Vidare föreskrivs i andra stycket att pensionsgrundande inkomst normalt inte skall fastställas då en person har avlidit. Detta gäller dock inte om överföring skall göras av den pensionsrätt för premiepension som skall fastställas för den försäkrade. Sådan överföring skall även kunna avse det år då den försäkrade har avlidit, om inte makan eller maken till vilken överföring skall ske har avlidit , och det förutsätter att pensionsgrundande inkomst fastställs för . Enligt 4 kap. 1 § första stycket skall dock i en sådan situation endast pensionsrätt för premiepension fastställas men inte pensionsrätt för inkomstpension. I andra och tredje styckena i samma paragraf föreskrivs särskilt att inte heller pensionspoäng skall fastställas för dödsfallsåret och att vårdår inte skall tillgodoräknas . För den som är född eller tidigare skall pensionsgrundande inkomst inte heller fastställas för år efter det då denne har fyllt . En sådan person kan endast erhålla tilläggspension och sådan pension kan, liksom enligt AFL, inte tjänas in efter . För en sådan person skall, i enlighet med vad som gäller enligt nuvarande regler i 11 kap. 1 § AFL, inte heller pensionsgrundande inkomst fastställas för år då den försäkrade har uppburit hel ålderspension . Något undantag för fastställande av pensionsgrundande inkomst för år under vilket en försäkrad har uppburit hel ålderspension finns däremot inte såvitt gäller dem som är födda eller . Till följd härav föreslås också att den avgiftsbefrielse som förelegat upphävs för personer som är födda eller senare (se 3 kap. 3 § tredje stycket ). Lagrådet har inte granskat den slutliga utformningen av andra stycket. Inkomster av anställning och inkomster av annat förvärvsarbete Inkomster av anställning 3 § Lön eller annan ersättning i pengar eller annan skattepliktig förmån som en försäkrad har fått som arbetstagare i allmän eller enskild tjänst, är pensionsgrundande som inkomst av anställning. Med lön likställs kostnadsersättning som inte undantas vid beräkning av skatteavdrag enligt 8 kap. 19 eller 20 § skattebetalningslagen (1997:483). Sådan skattepliktig intäkt i form av rabatt, bonus eller annan förmån som har utgetts på grund av kundtrohet eller liknande, skall också anses som inkomst av anställning, om den som slutligt har stått för de kostnader som ligger till grund för förmånen är någon annan än den som är skattskyldig för förmånen. Ersättning i pengar eller annan skattepliktig förmån för utfört arbete, dock inte pension, samt tillfällig förvärvsinkomst av verksamhet som inte bedrivits självständigt är pensionsgrundande som inkomst av anställ- ning, även om mottagaren inte har varit anställd hos den som betalat ut ersättningen. Den som har utfört arbetet likställs i sådana fall med en arbetstagare och den som betalat ut ersättningen med en arbetsgivare. I 6 § andra stycket, 7 §, 8 § och 10 § andra stycket finns bestämmelser om att ersättning för utfört arbete som avses i första och andra styckena i vissa fall inte skall anses som inkomst av anställning. Första stycket i denna paragraf motsvarar 11 kap. 2 § första stycket första tredje meningarna AFL. Annan ersättning i pengar är sådan ersättning som inte kan betecknas som lön, exempelvis den del av ett avgångsvederlag som överstiger vad som kan anses som ersättning för lön under normal uppsägningstid och som utbetalas direkt från arbetsgivaren och inte från en försäkrings- givare. Sådana vederlag har så gott som alltid sin grund i ett anställ- ningsförhållande och kommer därför regelmässigt att vid taxeringen be- dömas som inkomst av tjänst. Enligt de principer som gäller utgör ersättningar av detta slag underlag för socialavgifter. Detta påpekades av skatteutskottet vid behandlingen av prop. 1990/91:54 om kvarvarande frågor i reformeringen av inkomst- och företagsbeskatt- ningen (bet. 1990/91:SkU10 s. 166 167). I betänkandet föreslog utskottet i förtydligande syfte en ändring i 2 kap. 3 § lagen om socialavgifter, vilken godkändes av (rskr. 1990/91:106). Med kostnadsersättning avses en särskild ersättning som betalas ut vid sidan av lönen för att täcka kostnader som arbetstagaren har i tjänsten. Traktaments- och resekostnadsersättning i tjänsten till den del den inte är avdragsgill enligt bestämmelserna i kommunalskattelagen (1928:370) är exempel på sådan kostnadsersättning som skall likställas med lön och därmed bli pensionsgrundande. Skattepliktig inkomst av tjänst i form av rabatt, bonus eller annan för- mån som utges på grund av kundtrohet eller liknande skall alltid anses som inkomst av anställning om den som slutligt har stått för de kostnader som ligger till grund för förmånen är någon annan än den som är skattskyldig för förmånen. Med rabatt eller annan bonus avses alla former av rabatter, t.ex. både sådana som ges i samband med inköpet och sådana som ges i efterhand antingen i pengar eller på annat sätt. Ett ytterligare krav uppställs dock, nämligen att förmånen utges på grund av kundtrohet eller liknande.