prop · GL0370 · 1998-01-01 00:00:00 — har numera blivit så integrerat i världsekonomin att den ryska ekonomin påverkas av yttre skeenden, såsom krisen i . Oron på de finansiella marknaderna i följdes av branta aktiekursfall och stigande räntor också i . Tillväxten förväntas öka ytterligare , från en svag ökning 1997 som ersatte av ekonomisk tillbakagång. Det bör i sammanhanget noteras att rysk ekonomisk statistik ej alltid är rättvisande. Storleken på den svarta och grå ekonomin är svår att beräkna, men torde ligga i intervallet 25 av BNP. Trots att flera ekonomiska indikatorer går i rätt riktning har den fortfarande flera stora problem att lösa. Det statsfinansiella läget är prekärt, och var budgetunderskottet av BNP till följd av framför allt dålig skatteindrivning och dålig budgetdisciplin. Otillräckliga skatteinkomster är ett av skälen till de omfattande förseningarna av utbetalningar av löner inom den statliga sektorn. En planerad men försenad skattereform kommer förhoppnings- vis att leda till en förbättring av läget. Ett ekonomiskt och politiskt problem är de ökande sociala klyftorna som uppstått i . Stora grupper har inte kunnat förbättra sin ekonomiska situation, och utsatta grupper som pensionärer, handikappade och barnfamiljer är ofta ekonomiskt marginaliserade i det nya . Fattigdomen är på sina håll utbredd, även om tillförlitlig statistik saknas. De fortsatta ryska ekonomiska reformerna måste därför oundvikligen i högre utsträckning ta hänsyn till de sociala behoven i samhället. Överhuvudtaget kan konstateras att den ekonomiska utvecklingen generellt uppvisar stora olikheter mellan olika regioner i med en klar koncentrering av tillväxt och investeringar i . En fortsatt omstrukturering av den produktionsapparat som byggdes upp , och som ofta saknade reella förutsättningar för att överleva under marknadsekonomiska villkor, ter sig alltmer nödvändig. Denna process har ännu bara inletts, och kommer sannolikt att medföra stora folkomflyttningar inom från stagnerande till mer dynamiska områden. Relationerna mellan och har gått in i en ny fas i och med att avtalet om partnerskap och samarbete (PSA) trädde i kraft . Det återstår att se om de ryska förväntningarna på en mer flexibel tillämpning av EU:s handelspolitik kommer att kunna infrias. Mycket beror på egna ansträngningar att driva reformprocessen vidare. EU är viktigaste handelspartner och står för en ansenlig del av de utländska direktinvesteringarna i den ryska ekonomin. har i enlighet med regeringens beslut getts ökad prioritet i det bilaterala utvecklingssamarbetet. Sedan samarbetet inleddes , har insatserna uppgått till . andel av det totala samarbetet med har varit , att jämföra under de två föregående åren. har samarbetet med uppgått till . Merparten av samarbetet har varit av kunskapsöverförande och institutionsuppbyggande karaktär. Tyngdpunkten i det bilaterala samarbetet har legat på områdena demokratiutveckling, marknads- ekonomi och miljövård. Rådgivning och utbildning har skett i ett samarbetsprojekt mellan och det ryska finans- ministeriet, innefattande den statliga budgetprocessen, allmän och statlig revision, statsskuldförvaltning samt skattepolitik och skatteadministra- tion. Detta samarbete har betydelse för att stärka förutsättningarna för företagandet och näringslivets villkor, liksom gjorda insatser inom bland annat lantmäteri och fastighetsregistrering. har satsats på arbete. har även bidragit med till ISTC, Internationellt centrum för vetenskap och teknik i . ISTC är en internationell fond till stöd för vetenskaplig forskning för ryska vetenskapsmän och ingenjörer. Den sociala sektorns roll i samarbetet har ökat . På demokratiområdet har bland annat journalistutbildningar genomförts. Det är regeringens uppfattning att en ytterligare expansion av den ryska andelen i utvecklingssamarbetet med är motiverad. I Ds 1997:75 påpekas att samma typer av insatser som genomförs i kandidatländerna till EU kan vara motiverade också i , eftersom de knyter närmare det europeiska samarbetet. Regeringen anser vidare att de nordvästra delarna av städerna , , , Novgorod, Archangelsk och med kringliggande län samt fortsatt skall vara prioriterade i samarbetet med . En viss geografisk koncentration är önskvärd för att undvika splittring av de begränsade svenska resurserna och möjliggöra synbara effekter av insatserna. Det skall dock betonas att det är fullt möjligt och önskvärt att genomföra angelägna projekt i andra ryska regioner. Det gäller t.ex. federala system och institutioner i eller projekt i andra regioner där reformprocessen är av särskilt intresse och där en insats kan vara av strategisk betydelse för det svensk-ryska samarbetet . Projekt i mindre reformbenägna regioner i den europeiska delen av kan också vara motiverade, lämpligen som en utvidgning av redan existerande projekt i nordvästra . Insatser i dessa regioner skulle kunna få relativt stor effekt och bidra till attitydförändringar. Behoven av rent tekniskt stöd är fortfarande stora i . Det är svårt att bedöma hur samarbetet kommer att utvecklas på men utgångspunkten bör vara ett tidsperspektiv på utvecklingssamarbetet på närmare . Tyngdpunkten i det svenska samarbetet bör fortsatt ligga på kunskapsöverföring och institutionsuppbyggnad, men investeringar bör i ökad utsträckning komma i fråga. Ett antal större investerings- projekt med svenskt deltagande på vatten/avlopps- och fjärrvärme- området planeras i som en fortsättning på tidigare gjorda förstudier. Större flexibilitet vad beträffar möjligheten att kombinera tekniskt utvecklingssamarbete med materiellt stöd bör eftersträvas också på andra områden, till exempel genom samfinansiering med andra givare. Samarbetsområden som förtjänar särskild uppmärksamhet från svensk sida är den sociala sektorn, gränsöverskridande samarbete, stärkande av rättssystemet, utbildning och erfarenhetsutbyte för företagsledare och statstjänstemän, stöd till lokal självförvaltning, det civila samhället och massmedia, samt miljö- och energiåtgärder inklusive kärnsäkerhet och strålskydd. Svenska erfarenheter på det sociala området bör även fortsättningsvis kunna ligga till grund för ett fördjupat samarbete med . En social omsorg som lindrar de negativa konsekvenserna av omstruktureringen av företag och myndigheter är en förutsättning för att den ekonomiska reformprocessen skall bli framgångsrik i . Behovsprövade socialförsäkringssystem, pensionsreformer, profylaktisk hälsovård, åldringsvård och arbetsmarknadspolitik är exempel på områden för svenska insatser. Åtgärder som förbättrar barnens situation bör ägnas särskild uppmärksamhet i samarbetet med . Det kan gälla barn- och mödravård, arbete med barn med funktionshinder samt barn på institutioner eller folkhälsokampanjer riktade till ungdomar. Ökade insatser som strävar till att uppmuntra gränsöverskridande samarbete mellan framför allt och de baltiska staterna bör uppmuntras, mot bakgrund av att spänningarna kring de nya statsgränserna kvarstår. Goda relationer mellan och dess grannar främjar också en positiv ekonomisk utveckling i hela . Insatser för att stimulera kontakter och handel mellan små och medelstora företag i och bör därför prioriteras. Arbete pågår på svensk sida för att utröna hur sådan stimulans bäst kan ges. Det säkerhetsfrämjande samarbetet med skall utvecklas. Det bör bland annat utformas så att det främjar integration i euroatlantiska strukturer och bidrar till förbättrade baltisk-ryska förbindelser. Stödet har också betydelse för att integrera i ett regionalt samarbete. Åtgärder som kan bidra till ett stärkande av rättsväsendet och dess institutioner synes också välmotiverade. Möjligheterna att genomföra samarbetsprojekt riktade mot åklagar- och domstolsväsendet bör undersökas, liksom insatser som främjar tillämpningen av rättsstatens principer i statsförvaltningens myndighetsutövning. Till detta anknyter också behovet av fasta och kända spelregler för näringslivet i . Möjligen kan svenska insatser göras i syfte att stärka framför allt implementeringen av lagstiftningen på t.ex. områdena äganderätt, konkurrens- och konsumentskydd. har som svar på en appell från president åtagit sig att ta emot totalt 1 000 unga ryska företagsledare på kortare perioder av utbildning och praktik i . Element av utbildning för ryska statstjänstemän ingår redan i flera av projekten inom det reguljära samarbetet. Erfarenhetsutbytet på förvaltningsområdet bör kunna intensifieras inom flera sektorer, både på central, regional och lokal nivå. Även korta vistelser i för unga ryska tjänstemän inom förvalt- ningen ger möjligheter till att få intryck av svensk förvaltningstradition (t.ex. styrformer, öppenhet och serviceskyldighet gentemot medborgarna samt den enskilde tjänstemannens ansvar). Svenska insatser som stöder den lokala självförvaltningen och det civila samhället utifrån de svenska erfarenheterna bedöms även framgent vara efterfrågade. Vänortsamarbetets roll är väsentligt i uppbyggandet av nätverk mellan svenska och ryska lokala och regionala myndigheter, folkrörelser och föreningar. Insatser bör därför göras för att utöka och intensifiera de svenska vänortskontakterna med ryska städer. Svenska institutets kultur- och akademiutbytesprogram är också av stor vikt för den demokratiska utvecklingen. Ryska journalister har i tidigare skeden av samhällsomvandlingen i deltagit aktivt i svenska samarbetsprojekt. Dagens mångfald av oberoende ryska massmedia betyder inte att fortsatta svenska projektsatsningar på området är motiverade. Undersökande journalistik och synen på media som en oberoende statsmakt är inga självklarheter i . Fortsatta seminarier för ryska journalister är därför mycket angelägna, möjligen i kombination med praktik på svenska nyhetsredaktioner. 5.7 Den ukrainska reformprocessen har lett till framsteg, framför allt inom stabilisering och privatisering, men bristen på genomgripande strukturella reformer gör att är ett av de få länder i där tillväxten har uteblivit. Vissa framsteg har dock gjorts, bland annat markerar en ny valuta, hryvnjan, och en ny författning landets självständighet. Motståndet till privatisering har varit starkt, men privatiseringstakten har ökat och den privata sektorn beräknas uppgå till av BNP 1997. Stabiliseringen har varit framgångsrik i så måtto att inflationen, som uppgick till 10 , har sjunkit till . Det politiska motståndet mot reformprocessen manifesteras i det ukrainska parlamentet, Verchovna rada, som bland annat har motsatt sig privatiseringen av en rad ukrainska företag. Huruvida det parlamentariska motståndet minskar efter parlamentsvalet återstår att se. Ingen klar konkurrent till sittande president har utkristalliserats inför nästa presidentval . Bristen på strukturella reformer är det största hotet mot den ukrainska reformpolitiken. I avsaknad av strukturella förändringar växer den inofficiella ekonomin under det att företagens utveckling hindras av bristande avreglering, oklara lagar, licenser och byråkrati. Underskottet i statsbudgeten har kunnat finansieras med hjälp av lån, vilket hjälpt till att hålla inflationstakten nere, men måste underskottet minska och budgetens sammansättning ändras. Statsbudgeten är utsatt för stora svårigheter med skatteindrivningen, vilket i sin tur även påverkar utgiftssidan. Även om utrikeshandeln ökat markant från en mycket låg nivå, ökar också handelsunderskottet. Företagen hämmas av omfattande byråkrati, bristfällig skattelagstiftning och korruption. De utländska investeringarna har ökat i omfattning, men är fortfarande blygsamma i relation till landets storlek. De haltande reformerna har utsatt befolkningen för påfrestningar. Den höga inflationen har urholkat besparingarna och försenade löneutbetalningar är vanligt förekommande. De sociala problemen är likartade de som förekommer i . Mycket återstår att göra inom den sociala sektorn, vars tillstånd påverkar det folkliga stödet för ekonomiska reformer. undertecknades ett partnerskaps- och samarbetsavtal (PSA) mellan EG och dess medlemsstater och , i vilket parterna tillerkänner varandra mest-gynnad-nationsbehandling, dock med sedvanliga undantag. Liksom för innehåller PSA en bestämmelse om att 1998 undersöka om omständigheterna medger att förhandlingar om upprättande av ett frihandelsområde kan påbörjas. Ett interimsavtal om handel och handelsrelaterade frågor tillämpades inledningsvis, ett avtal som reglerade frågor inom gemenskapens kompetens, främst inom områdena varuhandel, betalningar och konkurrens. med trädde i kraft och PSA . utvecklingssamarbete med initierades senare än för övriga samarbetsländer men har ökat successivt. Fram uppgick stödet till , varav 2,9 miljoner US- dollar, () har avsatts till en EBRD-fond för inkapsling av den havererade reaktorn vid Tjernobyl. Stommen i det bilaterala samarbetet vilar på fastighetsregistrering/lantmäteri, utbildning av socialarbetare och kommunalt självstyre. Samarbete sker även på statistikområdet, genom arbetsmarknadsutbildningar och utbildning av journalister samt inom ramen för StartÖst. finns utrymme även i Sida-Östs näringslivsprogram, Advantage East. Flertalet av dessa projekt befinner sig i ett initialskede, varför det ännu är för tidigt att analysera resultaten. Ett lektorat i svenska finns vid i och efterfrågan på svenskundervisning är stor. har även bidragit med till STCU, ett vetenskapligt-teknologiskt center. STCU finansierar projekt som utförs av ukrainska forskare. Intresset för verksamheten har varit stort och flera hundra projekt har beviljats finansiering. Utvecklingssamarbetet med bör ses i ett perspektiv om närmare och förväntas fortsätta öka inom kommande programperiod. Insatserna skall inriktas på områden som underlättar den ekonomiska och demokratiska utvecklingen. Direkt näringslivsfrämjande insatser och stöd till uppbyggnad av de i en marknadsekonomi nödvändiga institutionerna, såsom en fungerande skatteförvaltning, bör fortsätta. Ett fördjupat samarbete förutses inom den sociala sektorn, där svenska insatser bör medverka till att bygga upp nya system och institutioner samt till att förbättra folkhälsan. Likaså bör barnens situation ägnas särskild uppmärksamhet. Insatser som främjar akademiskt och kulturellt utbyte bör intensifieras. Energisituationen i är besvärlig och energisparande åtgärder är därför angelägna. Även på kärnsäkerhetsområdet finns utrymme för utökat samarbete. 5.8 De politiska och ekonomiska reformerna i har i huvudsak avstannat och utvecklingen har på många områden inneburit en återgång till förhållanden rådande . Den politiska makten är starkt koncentrerad till presidenten. Mänskliga rättigheter såsom yttrande- och pressfrihet är mycket begränsade. Bristen på ekonomiska reformer och återgången till ett sovjetliknande ekonomiskt system har bland annat medfört att inflationen ökat . Landet lider inte bara av en låg standard inom områden som hälso- och sjukvård, handikappvård mm utan har dessutom problem med alkoholism, hiv- spridning och efterverkningar från Tjernobylkatastrofen. har därför en lång väg att gå mot fungerande demokrati, marknadsekonomi och ett hållbart socialt system. På grund av den alltmer auktoritära politiken, brott mot de mänskliga rättigheterna samt ovilja att ta intryck av omvärldens kritik har det varit svårt att samarbeta med landet. Det är därför positivt att har kunnat öppna ett kontor i landet och detta skall förhoppningsvis bidra till en mer positiv utveckling. Internationella finansiella institutioner har starkt begränsat sin utlåning eftersom inte har uppfyllt de villkor som varit knutna till krediterna. I har intresset för att stödja det vitryska civilsamhället markerats bland annat genom ett internationellt seminarium vid i . De viktigaste insatserna för att stödja landets utveckling bör ske inom civilsamhället. Regeringen anser att stöd bör inriktas på åtgärder för att bygga upp ett demokratiskt samhälle genom organisationer inriktade på mänskliga rättigheter och samhällelig utveckling, föreningar såsom miljö- organisationer och oberoende fackföreningar samt andra enskilda organisationer. Kunskapsöverföring som syftar till systemöppnande åtgärder skall också vara möjliga. Kontakter och utbyte på regional och lokal nivå bör uppmuntras, gärna i samverkan med organisationer i grannländer. Även den sociala sektorn bör prioriteras inom ramen för samarbetet mellan enskilda organisationer. Student- och forskarutbyte bör intensifieras, liksom seminarier och utbildningsinsatser. En beredskap bör finnas för ett utvecklat samarbete när politiska och ekonomiska förutsättningar föreligger. 5.9 Förutom , , och , som är av regeringen prioriterade samarbetsländer, finns ytterligare sex kandidatländer i . Dessa är , , , , och . Med anledning av de kommande förhandlingarna om medlemskap i är det av stort värde att öka kontakterna med dessa länder och stödja deras integrationssträvanden. Regeringen har därför avsatt särskilda medel för att främja integrationsarbetet med samtliga kandidatländer. Totalt avsattes för sådana insatser och minst lika mycket väntas anslås . Det bör därutöver finnas utrymme för att göra ytterligare insatser i regionen om angelägna behov skulle uppstå. och ingår båda i den grupp länder som först skall inleda förhandlingar med EU. Dessutom kommer dessa länder, tillsammans med , troligen att bli medlemmar i . Båda länderna är intressanta handelspartner för . Det aktiva besöksutbytet samt EU-integrationsstödet väntas bli fortsatt intensivt. har den högsta inkomsten per invånare bland kandidatländerna, i nivå med och och av handeln sker redan med EU. ingår i en första grupp av kandidatländer som påbörjar förhandlingar om medlemskap i 1998. Landet är medlem i 1998 99 och har aktivt sökt svenskt stöd och samarbete i flera EU-relaterade frågor. tillhör inte den första grupp länder som får börja förhandla om EU-medlemskap, vilket främst beror på brister i demokratins funktionssätt och institutionernas stabilitet Det är av vikt att inte blir isolerat. bör därför också ha en beredskap att stödja landets demokratiska krafter genom t.ex. bidrag till enskilda organisationer och oberoende media. Först efter parlamentsvalet tog itu med nödvändiga reformåtgärder. Samma kan sägas om efter de val till parlamentet som ägde rum . Båda länderna har en lång väg att gå innan de kan inleda förhandlingar om medlemskap. Det är mot den bakgrunden betydelsefullt med fortsatt EU-integrationsstöd. 5.10 Utvecklingsländerna i regionen Det finns ett antal länder i som enligt , DAC (), klassificeras som utvecklingsländer på grund av deras låga inkomstnivå. Det rör sig om vissa länder i f.d. och f.d. samt . Det svenska utvecklingssamarbetet med dessa länder omfattas inte av denna proposition eftersom det finansieras över det ordinarie biståndsanslaget, utgiftsområde 7 A, under en särskild anslagspost, . Det kan ändå vara motiverat för helhetens skull att kortfattat här redogöra för det svenska utvecklingssamarbetet med dessa länder. från har lagt en grund för återuppbyggnad och inbördes diplomatiska förbindelser på nya grundvalar mellan Bosnien- , (FRJ) och . Försoningsprocessen går dock mycket långsamt, framförallt avseende möjligheten för flyktingar i regionen att i större omfattning återvända till sina ursprungliga hem. FRJ präglas alltjämt av djupa motsättningar mellan folkgrupperna i samhället. Etniskt betingade motsättningar riskerar även att försena utvecklingen i (). har påbörjat vägen tillbaka mot försoning och utveckling och måste ges möjligheter att fortsatt spela en stabiliserande roll i området. Ovanstående påverkar i sin tur demokratiseringstakten och respekten för mänskliga rättigheter över hela området. För överskådlig tid framåt torde således utvecklingen präglas av etniska och politiska spänningar inom och över de nationella gränserna. Detta riskerar försena närmandet till övriga . Medlemskap i har högsta utrikespolitiska prioritet i de berörda länderna. För att integrationen skall ske på en socialt, ekonomiskt och säkerhetspolitiskt stabil grund har EU utvecklat en regional ansats. Den innebär att länderna i regionen på olika sätt måste förmås att fungera internt och tillsammans. Även de svenska insatserna i regionen måste präglas av ett regionalt synsätt. Biståndet skall bidra till långsiktig fred och integration av regionen i det europeiska samarbetet. Det skall syfta till att länderna i regionen förmås att fredligt lösa etniskt betingade konflikter och andra spänningar som finns i området. Uppbyggnad av demokratiska och ekonomiska strukturer samt gränsöverskridande insatser måste prioriteras som humanitära behov fortsatt skall beaktas. Likaså skall möjligheterna tas tillvara för hemlösa människor i hela regionen att flytta tillbaka till sina ursprungliga bostäder. Detta gäller även flyktingar i tredje land som önskar återvända. Även i , (, , ) och (, , , , ) kommer nödvändigheten att skapa demokratiska och ekonomiska strukturer att stå i centrum. Insatsbehoven kommer främst att bestå i kunskapsöverföring till stöd för de demokratiska och ekonomiska reformprocesserna, inklusive insatser relaterade till mänskliga rättigheter. Olika frågor inom miljöområdet kommer också att prioriteras. Erfarenheterna från tidigare genomförda samarbetsprojekt i de baltiska länderna, och skall med fördel användas. Det institutionsutvecklande samarbetet med , som redan inletts, förutses bli relativt betydande och skall inriktas på landets önskemål att knytas närmare till EU. Vad gäller geografisk prioritering i övrigt bör stor flexibilitet gälla. En viktig faktor i sammanhanget är bedömningen om var förutsättningarna för ett framgångsrikt samarbete är störst, vilket bl.a. beror på intresset att ta del av svensk kunskaps- överföring. Situationen i vissa av länderna torde göra det mindre meningsfullt att där inleda projekt i större skala. 6 Kanaler, instrument och styrning Sammanfattning: - De kanaler som finns för utvecklingssamarbetet med fungerar väl och kompletterar varandra. Samordningen av insatserna skall fortsatt ske inom och huvuddelen av samarbetet skall kanaliseras genom Sida. - Utvecklingssamarbetet med skall vägledas av flexibilitet vad gäller val av instrument och successivt anpassas till en övergång till ett normalt grannlandssamarbete. Detta innebär att vid sidan av gåvofinansiering skall andra instrument användas i ökad utsträckning, t.ex. riskkapital, garantier och krediter. - Ytterligare insatser skall ske för att förbättra resultatstyrningen av östsamarbetet. Utvecklingssamarbetet skall bedrivas med hög flexibilitet och insatserna skall anpassas efter samarbetsländernas utveckling och behov av stöd. Samarbetets utformning och de sektoriella prioriteringarna görs utifrån samarbetsländernas önskemål med utgångspunkt i de över- gripande målen. Insatserna skall i första hand avse kunskapsöverföring och tekniskt samarbete. Inom vissa områden förekommer även investeringar med gåvomedel eller garanti- respektive kreditmedel. Garantier lämnas i form av exportkreditgarantier och som finansiellt stöd. bär huvudansvaret för utvecklingssamarbetet med och har bland annat till uppgift att bereda regeringens beslut om medelsfördelningen mellan olika kanaler vilka i sin tur ansvarar för planering och implementering av samarbetsinsatserna. På basis av proposition 1994/95:160 beslutades att UD skall ha en samordnande roll för östsamarbetet och att medlen för utvecklingssamarbetet skall samlas hos UD. Anslagen fördelas mellan (säkerhetsfrämjande insatser, multilaterala organ, till regeringens disposition samt avsättning för förlustrisker), Sida, samt, , . Vid sidan av dessa anslag tillkommer stöd genom EU. * I stapeln ingår delposterna Säkerhetsfrämjande stöd, Multilateralt stöd, Till regeringens disposition och Avsättning förlustrisker. 6.1 Kanaler 6.1.1 Sida (Sida) hanterar huvuddelen av det bilaterala samarbetet med länderna i . Inom Sida handläggs samarbetsinsatserna i av en särskild avdelning Sida-Öst.