prop · GL03124 · 1998-01-01 00:00:00 — , tidigare , har med stöd av dessa författningar ut- färdat kompletterande föreskrifter om körkort. Författningarna, som be- rör en mycket stor del av befolkningen, har ändrats och kompletterats i sådan omfattning att regelverket blivit svårtillgängligt och därmed gett upphov till tillämpningsproblem. Mot bakgrund av detta förordnades med stöd av regeringens bemyn- digande f.d. regeringsrådet att göra en lagtek- nisk översyn av författningarna. I uppdraget poängterades särskilt att det var av största vikt att en reglering som berör allmänheten i så stor ut- sträckning som körkortslagstiftningen skulle göras tydlig och lättöver- skådlig. Utredaren skulle särskilt uppmärksamma vilka möjligheter som fanns att förenkla, förtydliga och om så behövdes justera de materiella bestämmelserna för att på detta sätt främja en enhetlig praxis i körkorts- hanteringen hos olika myndigheter. Utredningen, som antog namnet körkortsutredning, har läm- nat tre betänkanden. Det första av dessa betänkanden, EG-anpassade körkortsregler (SOU 1995:48), har genom att antagit rege- ringens proposition 1995/96:118 Ändringar i körkortslagen föranlett för- fattningsändringar som trätt i kraft . lade utredningen fram delbetänkandet EU-MOPEDEN, Ålders- och behörighetskrav för två- och trehjuliga motorfordon (SOU 1996:11) och lämnade utredningen sitt slutbetänkande En körkortsreform (SOU 1996:114). De lagförslag som lades fram i delbe- tänkandet och slutbetänkandet finns i bilaga 2. Betänkandena har remiss- behandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Sammanställning av remissvaren finns i akter K96/595/RS och K96/2770/RS. En kort sammanfattning av inne- hållet i betänkandena finns i bilaga 1. Europeiska kommissionen inledde ett förfarande mot enligt artikel 169 i EG-fördraget. I ett motiverat yttrande gjorde kommissionen gällande att inte på ett korrekt sätt införlivat en bestämmelse om regelbundna läkarundersökningar för inne- havare av körkort i kategori 2 (C och D behörigheter) i punkt 4 bilaga 3 rådets direktiv /439/EEG av om körkort. Den huvud- sakliga kritiken från kommissionen går ut på att kravet på regelbundenhet vad gäller läkarundersökningarna inte är uppfyllt när en person under sin yrkesverksamma period () inte behöver underkasta sig någon läkarundersökning utöver den som görs för att behörigheten skall kunna utfärdas. Kommissionen har gett tid till för att vidta lämpliga åtgärder med anledning av sitt påstående. Mot bak- grund av kommissionens motiverade yttrande remitterade Kommunika- tionsdepartementet ett förslag till ändring av reglerna om regelbundna läkarundersökningar. Förslaget till författningstext finns i bilaga 2. Förteckning av remissinstanser finns i bilaga 3. Sammanställ- ning av remissvaren finns i akt K96/2770/RS. Försöksverksamhet med s.k. alkolås Regeringen gav i uppdrag att lämna förslag till erforderliga lagändringar jämte en beskrivning över utform- ningen av en försöksverksamhet med i bilar inmonterade instrument, som omöjliggör körning om det finns alkohol i förarens utandningsluft (alkolås). gav in en promemoria med för- slag till försöksverksamhet med alkolås. Promemorian remitterades till Kammarrätten i , Länsrätten i , i och . I remissen till anmodades att samråda med polis, åklagare och i innan ytt- rande gavs. Samtliga remissinstanser var positiva till att åtgärder vidtogs inom rattfylleriområdet men gav uttryck för att förslaget till försöksverk- samhet borde omarbetas. gav in ett omarbetat beslutsunderlag för för- söksverksamheten. gav Kommunikations-departementet juristen i uppdrag att utarbeta ett underlag för beslut om att påbörja en försöksverksamhet med alkolås. Därvid skulle utredaren vidareutveckla de förslag i frågan som hade lämnats av och beakta de remissynpunkter i ärendet som inkommit till Kommunika- tionsdepartementet. överlämnade utredaren sin promemoria om försöks- verksamhet med alkolås. Promemorians lagförslag framgår av bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstan- serna finns i bilaga 3 och en sammanställning av remissvaren finns i akt K94/684/RS. En kort sammanfatt- ning av innehållet i promemorian finns i bilaga 1. Lagrådet Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets ytt- rande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådet har föreslagit vissa ändringar i de remitterade lagtexterna. Regeringen har i huvudsak följt Lagrådets förslag. Därutöver har vissa ändringar gjorts i texten i förhållande till de lagförslag som remitterades till Lagrådet. Regeringen återkommer till dessa och till Lagrådets syn- punkter i avsnitten 5.1, 5.3 och 9 samt i författningskommentarerna. Lag- rådets yttrande finns i bilaga 5. Efter Lagrådets granskning har tillkommit ett förslag till ändring i lagen (1988:15) om förbud mot radar- och laservarnare. Den föreslagna lagändringen är emellertid enligt regeringens mening en teknisk justering av sådan enkel beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna be- tydelse. 4 Nuvarande ordning och behov av ändringar 4.1 Om körkortsförfattningarna 4.1.1 Allmänt första förordning om automobiltrafik tillkom . Enligt denna fick automobil köras endast av den som fyllt och som styrkt att han var fullt förtrogen med en automobils konstruktion, skötsel och manövrering. Bevis härom utfärdades av en besiktningsman. fanns tre olika grader av förarbehörighet, nämligen en för bil, motorcykel och traktor samt turistkörkort och internationellt körkort. För att köra bil i yrkesmässig trafik krävdes en särskild behörighet, trafikkort. utmärks behörighet att i yrkesmässig trafik för personbefordran köra personbil, lätt lastbil eller terrängvagn med beteckningen TAXI på körkort. Därutöver finns sex olika slag av förarbehörighet vilka gäller för olika kategorier av fordon. Den nuvarande körkortslagen utfärdades och har efter ut- färdandet ändrats vid drygt 20 tillfällen, senast . Kör- kortsförordningen som också utfärdades har ändrats vid närmare 50 tillfällen. Körkortsförfattningarna innehåller förutom regler för erhållande och bibehållande av behörighet att köra vissa motorfordon även regler för återkallelse av den erhållna behörigheten och tillhörande regler för för- farandet. Inom Europeiska unionen har antagits rådets direktiv /439/EEG av om körkort1. Direktivet innehåller bl.a. minimikrav för utfärdande av körkort och reglering av körkortets utseende och innehåll. Unionen har också regler om typgodkännande av olika typer av motor- fordon se exempelvis rådets direktiv /61/EEG av om typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordon. är som medlem i unionen skyldigt att införliva direktiven i sin nationella lag- stiftning. 4.1.2 Behov av ändringar Texten i körkortsförfattningarna har efter hand blivit allt mer ogenom- tränglig och de olika bestämmelserna har kommit att delvis överlappa varandra. Även Lagrådet har uppmärksammat att bestämmelserna är komplicerade och svårtillgängliga (se prop. 1995/96:118 s. 48). Körkortsförfattningarna berör en mycket stor del av befolkningen. Antalet körkortshavare uppgår till drygt 5,4 miljoner och antalet bilar till närmare 4 miljoner. Härtill kommer drygt 110 000 motorcyklar och ett antal andra motorfordon som kräver innehav av körkort eller traktorkort. För körkortshavarna liksom för dem som avser att ansöka om körkort är det viktigt att regelverket är tydligt och lättöverskådligt. Detta är också nödvändigt för att undvika tillämpningsproblem. Körkortslagstiftningen bör struktureras så att den för såväl den en- skilde som de tillämpande myndigheterna blir överskådlig och lättill- gänglig. De grundläggande förutsättningarna för rätten att köra fordon av olika slag och den enskildes skyldigheter bör finnas samlade i en enda författning. Härvid skall också från körkortsförfattningarna flyttas bort bestämmelser som reglerar vissa yrkesverksamheter yrkesförare och trafikskolor. De lagtekniska ändringar som föreslås avses i princip leda till att författningstexterna blir lättare att förstå och att det direkt ur dessa skall gå att utläsa vad som gäller. Denna ordning bör underlätta en enhetlig tillämpning av regelsystemet. Reglerna om körkortsingripande är liksom de straffrättsliga sanktio- nerna instrument som kan användas för att uppnå en säkrare vägtrafik. har i genomsnitt närmare 600 personer dött och mellan 60 000 och 80 000 personer skadats till följd av trafik- olyckor. Samhällets kostnader för vägtrafikolyckor som inträffade har uppskattats till . Ur trafiksäkerhetssynpunkt är det således av stor vikt att den som kör motordrivet fordon har den kunskap och insikt som krävs för att fordonet skall kunna föras på ett trafiksäkert sätt. Föraren bör därför på olika sätt stimuleras att visa hänsyn, omdöme och ansvar i trafiken och i övrigt följa de trafikregler som gäller. Dessutom krävs tydliga och konsekventa regler för hur det allmänna skall agera i de fall trafikanten inte följer dessa regler. De nuvarande reglerna har mot denna bakgrund tillämpning i olika instanser lett till en praxis som av vissa uppfattas som för sträng och av andra som för lindrig. Hur körkortsingripandet skall utformas så att trafiksäkerhetskraven och en optimal efterlevnad av trafikreglerna uppnås kräver en grundlig ana- lys. Regeringen har denna dag beslutat att tillkalla en särskild utredare för att göra en översyn av reglerna om körkortsingripande. Fr.o.m. har behörighetskrav införts i körkortslagen för rätt att köra terrängskoter. Ansvarsbestämmelserna i körkortslagen och lagen om straff för vissa trafikbrott behöver anpassas till denna ändring. Det är givetvis också angeläget att den nya körkortslagstiftningen får en modern språklig utformning. har dock beaktats att det inom området utvecklats en terminologi som har blivit väl känd av allmänheten och myndigheterna. 4.1.3 Fortsatt EG-anpassning av körkortsförfattningarna Sedan regeringen avlämnat propositionen om ändringar i körkortslagen (prop. 1995/96:118) har rådets direktiv /439/EEG av varit föremål för två ändringar. Genom rådets direktiv /47/EG av om ändring av rådets direktiv /439/EEG om körkort in- fördes en ny alternativ gemenskapsmall för körkort och genom rådets direktiv /26/EG av om ändring av direktiv /439/EEG om körkort infördes en ny definition av begreppet motor- cykel och harmoniserade gemenskapskoder för angivande av vissa vill- kor och begränsningar i rätten att köra körkortspliktigt fordon. Genom samma ändring bildades en kommitté under ledning av kommissionen med uppgift att anpassa de harmoniserade gemenskapskoderna i bila- gorna om körkortets utseende och innehåll (bilagorna 1 och 1a), bilagan om förarprovet (bilaga 2) och bilagan om medicinska krav för utfärdande av körkort (bilaga 3) till vetenskapliga och tekniska framsteg. Europeiska kommissionen har inlett ett förfarande mot enligt artikel 169 i EG-fördraget. Kommissionen gör i sitt motiverade yttrande gällande att inte på ett korrekt sätt införlivat en bestämmelse om regelbundna läkarundersökningar för innehavare av körkort i kategori 2 (C och D behörigheter) i punkt 4 bilaga 3 rådets direktiv /439/EEG av om körkort. Den huvudsakliga kritiken från kommissionen går ut på att kravet på regelbundenhet vad gäller läkarundersökningarna inte är uppfyllt när en person under sin yrkesverksamma period () inte behöver underkasta sig någon läkarundersökning utöver den som görs för att behörigheten skall kunna utfärdas. Kommissionen har gett tid till för att vidta lämpliga åtgärder med anledning av sitt påstående. Genom rådets direktiv /61/EEG om typgodkännande av två- och tre- hjuliga motorfordon och ändringar i detta direktiv har definitioner av mopeder, motorcyklar och tre- och fyrhjuliga motorcyklar och minibilar införts inom unionen. Dessa definitioner står inte helt i överensstäm- melse med de nuvarande svenska definitionerna av dessa typer av fordon och därmed inte heller i överensstämmelse med de definitioner som finns i körkortsförfattningarnas beskrivningar av olika motorfordon som kräver särskild förarbehörighet. I samband med att definitioner av fordon ändras bör också övervägas i vilken mån reglerna för förarbehörigheten behöver ändras. 4.2 Försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse Den tekniska utvecklingen på fordonsområdet framskrider och nya tek- niska lösningar för att hindra otillbörligt brukande eller olika typer av olyckor har presenterats bl.a. intelligenta farthållare, avståndshållare, elektroniska körkort och alkolås. För att kunna utröna effekten av denna typ av tekniska lösningar bör tester ske under realistiska förhållanden. Om testerna ger vid handen att de tekniska lösningarnas tillförlitlighet är god och installation och användning kan göras överkomlig för allmän- heten, bör också övervägas om lösningarna kan föreskrivas som obligato- riska i vissa fall för att förhindra trafikfarligt beteende hos vissa förare. Den grupp av förare som då i första hand kommer i fråga är de som redan visat att de har svårigheter att följa de gällande reglerna för trafiken. Enligt nu gällande regler skall ett körkort ovillkorligt återkallas om körkortshavaren gör sig skyldig till vissa typer av brott som äventyrar trafiksäkerheten. En körkortsåterkallelse har betydande effekter på den enskildes tillvaro. Den personliga ekonomin och det sociala livet kan slås i spillror om körkortsåterkallelsen medför att körkortshavaren förlorar sitt arbete som en följd av att han kan ta sig till sitt arbete eller företa resor i tjänsten eller skjutsa barnen till daghem innan arbetet börjar osv. Möjligheten att genom villkorlig återkallelse i vissa fall begränsa körkortsingripandets effekter utan att utsätta de övriga trafi- kanterna för fortsatt risk bör därför närmare utforskas. Användningen av alkolås bedöms kunna ha en betydande potential för minskning av antalet återfall i rattfylleri och därmed också för en förbätt- ring av trafiksäkerheten. Innan alkolås används mera generellt bör dock uppgifter om vilken effekt bruket kan medföra samlas och utvärderas. Detta bör ske genom en försöksverksamhet där speciellt effekten av alkolås i förhållande till effekten av körkortsåterkallelse undersöks 5 Ny körkortslag 5.1 Körkortslagstiftningens struktur Regeringens förslag: De för den enskilde och från trafiksäkerhetssyn- punkt mest betydelsefulla bestämmelserna om körkort samlas i en ny körkortslag. Bestämmelserna om förarutbildning i trafikskola förs över från körkortsförordningen till två nya författningar lag om trafikskolor och förordning om trafikskolor. I en ny körkortsförordning tas i princip in endast rena tillämpningsföreskrifter. Utredningens förslag: Överensstämmer i allt väsentligt med rege- ringens (se betänkandet s. 139). Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrat sig i frågan är huvudsakligen positiva till förslaget. Länsrätten i län anser dock att polismyndighetens anmälningsskyldighet i de fall som anges i 7 kap. 8 § i den föreslagna körkortsförordningen skall flyttas till körkortslagens 10 kap. samt att uppgift om vilken länsstyrelse som handlägger det en- skilda körkortsärendet och bestämmelserna om undantag från krav på förarbehörighet skall finnas i körkortslagen och inte i körkortsförord- ningen. ifrågasätter, utan att föreslå någon ändring, den regle- ring som rör trafikskoleverksamheten. Verket påpekar härvid att det av- ser att göra en översyn av reglerna om trafikskolorna och dess personal. instämmer i ut- redningens förslag men uppger sig inte kunna acceptera strukturföränd- ringar som tar sikte på att försvåra och fördyra för den enskilde med- borgaren att skaffa och inneha körkort. Skäl för regeringens förslag: Förutsättningarna för rätten att köra fordon av olika slag finns i såväl körkortslagen som kör- kortsförordningen. Den som vill veta t.ex. vilka krav som ställs för att få körkort eller vilka regler som gäller för körkortsingripande måste således gå igenom båda dessa författningar. Körkortslagen kan sägas vara för- hållandevis väl strukturerad, vilket dock inte är fallet med körkortsför- ordningen. Härtill kommer att båda författningarna varit föremål för ett flertal ändringar vilket gjort bestämmelserna svåröver- skådliga. Enligt utredningens mening bör den enskilde endast behöva gå till kör- kortslagen för att få veta vilka regler som gäller. Regeringen delar denna uppfattning. Lagen bör således innehålla bestämmelserna om förarbe- hörighet, behörighetshandlingarna (körkort och traktorkort), förutsätt- ningarna för att utfärda sådana handlingar samt om körkortsingripande. Till lagen bör också från körkortsförordningen föras över de för den en- skilde viktigaste reglerna för övningskörning, dvs. behörighetsåldern och kravet på uppsikt över övningskörning. Vissa administrativa bestämmel- ser samt regler om överklagande, ansvarsbestämmelser och bemyn- digande kan inte undvaras i körkortslagen. Reglerna om utländska kör- kort har tagits in i körkortslagen. Innehållet i körkortsförordningen bestäms av de materiella bestämmel- serna i körkortslagen och det bemyndigande som i lagen ges till rege- ringen att meddela ytterligare föreskrifter. Körkortsförordningen bör i princip endast innehålla rena tillämpningsföreskrifter. Materiella be- stämmelser som riktar sig till enskilda och som finns i körkortsför- ordningen, bör i stället ges i lagen. I vissa avseenden är det dock ofrån- komligt, för att inte körkortslagen skall bli alltför omfångsrik, att ge före- skrifter i förordning som riktar sig inte bara till handläggande myndig- heter utan också till enskilda. Det bör bl.a. gälla definitioner av vissa be- grepp i lagen, närmare regler om förarprov, bestämmelser om övnings- körning i gymnasieskolan, komvux m.m. samt föreskrifter om undantag i vissa fall från de i lagen angivna kraven. Vad gäller placeringen av reglerna om skyldighet för polis att anmäla vissa förhållanden som kan utgöra grund för körkortsingripande (se lag- rådsremissens förslag till 10 kap. 3 § körkortslag) har Lagrådet anfört att denna skyldighet är, till skillnad från läkares anmälningsskyldighet, av administrativ karaktär mellan myndigheter och bör därför tas in i förord- ning. Regeringen godtar Lagrådets synpunkter. Nuvarande körkortsförordning innehåller också bestämmelser som inte bör ges i en förordning. Det gäller bl.a. bestämmelserna om förarutbild- ning i trafikskola. Enligt nuvarande bestämmelser får trafikskola drivas endast efter tillstånd av . Tillstånd meddelas efter en lämplig- hetsprövning. Ett meddelat tillstånd kan återkallas. Bestämmelserna om trafikskolor har inget direkt samband med reglerna om behörigheten att köra motordrivna fordon. Utredningen har därför föreslagit att föreskrif- terna om trafikskolor, även om de rör förarutbildningen i ett brett per- spektiv, bör ges i särskilda författningar en lag och en förordning om trafikskolor. Regeringen delar utredningens syn. Om den av planerade översynen av bestämmelserna om trafikskolor kommer att leda till ändrade bestämmelser kan de behövliga ändringarna göras i de nya författningarna. Bestämmelser som kan meddelas i form av myndighetsföreskrifter finns också i den nuvarande körkortsförordningen. Det gäller bl.a. när- mare föreskrifter om förnyelse av körkort och traktorkort i vissa fall, t.ex. när ett körkort har förstörts eller kommit bort. I dessa fall bör rena hante- ringsbestämmelser kunna ges i föreskrifter. Skyldigheten att förnya ett körkort och vilka följderna är när körkortet inte förnyas bör dock regleras i körkortslagen liksom huvudregler om vad som gäller för återfående av körkort efter beslut om återkallelse. En allmän utgångspunkt vid översynen av bestämmelserna i körkorts- förordningen har varit att försöka samla bestämmelser, som åter- kommer i flera olika sammanhang, i en generell bestämmelse. Reglerna om körkortsregistret och definitionerna av olika beteckningar i körkortsförfattningarna tar stort utrymme i körkortsförordningen. Rege- ringen har tillsatt en utredning direktiv 1996:117 Översyn av bestäm- melserna inom trafikregisterområdet som bl.a. skall utarbeta förslag till författningsregleringar som bedöms nödvändiga på området och pröva om inte de definitioner som finns i vägtrafikförfattningar skulle kunna samlas i en särskild författning. I avvaktan på att utredningen redovisar sitt uppdrag och de ställningstaganden som redovisningen föranleder bör reglerna kvarstå i körkortsförordningen. Regeringen delar utredningens uppfattning att såväl körkortslagen som körkortsförordningen bör indelas i kapitel för att öka överskådligheten av bestämmelserna. 5.2 Körkortsgivning och övningskörning Regeringens förslag: För att få övningsköra och för att få körkort ut- färdat krävs innehav av körkortstillstånd. Privat övningskörning får ske endast med godkänd handledare. Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att kraven för att få körkortstillstånd skall uppfyllas först i samband med att förarprovets teo- ridel skall avläggas. Beträffande kravet på godkänd handledare överens- stämmer regeringens förslag med utredningens (se betänkandet s. 67 74). Remissinstanserna: De flesta remissinstanser som yttrat sig i frågan anser att kravet på körkortstillstånd skall finnas kvar. Remissinstanserna pekar här på den trafiksäkerhetsrisk som uppstår om utredningens förslag genomförs och personer som på grund av brott, av medicinska eller per- sonliga skäl inte bör få körkort ändå får övningsköra. Flertalet av remissinstanserna är positiva till krav på godkänd handledare vid all privat övningskörning. Vissa av dem som är negativa till förslaget anser att kravet på godkända handledare inte kommer att påverka trafiksäker- heten eftersom det i förslaget inte ställs några krav i form av särskild ut- bildning. Skäl för regeringens förslag: Den som vill skaffa sig ett körkort måste skriftligen ansöka om körkortstillstånd hos . För att få övningsköra krävs också körkortstillstånd om övningskörningen inte sker vid trafikskola, gymnasieskola, komvux eller inom Försvarsmakten. Till ansökan om körkortstillstånd skall fogas en hälsodeklaration och ett synintyg eller i vissa fall ett läkarintyg (11 § körkortsförordningen). prövar därvid om de medicinska kraven för sökt körkorts- behörighet är uppfyllda. skall också göra en personutred- ning för att bedöma sökandens personliga lämplighet. går praktiskt till så att undersöker om sökanden förekom- mer i polisregister. Förekommer inte personen där, behöver ytterligare utredning göras endast om det finns särskilda skäl för det (11 § andra stycket körkortsförordningen). Om sökanden förekommer i registret, skall personutredning begäras hos polismyndigheten. Läns- styrelsen får även föranstalta om den ytterligare utredning som kan be- hövas, bl.a. får sökanden föreläggas att komma in med läkarintyg. När ett körkortstillstånd meddelas skall föreskrivas de villkor för kör- kortet som föranleds av medicinska skäl. Det kan t.ex. vara att regel- bundet komma in med läkarintyg av visst slag. Ett meddelat körkortstillstånd gäller normalt (10 § körkorts- förordningen). Giltighetstiden är bl.a. anpassad till att det är möjligt att börja övningsköra vid fyllda . Det är tänkt att körkortstillståndet med viss marginal skall gälla till dess förarprov kan avläggas. Ett körkortstillstånd gäller för samtliga körkortsbehörigheter för vilka de medicinska kraven är uppfyllda (12 § fjärde stycket körkortsförord- ningen). Körkortstillstånden har därvid delats in i tre olika medicinska grupper. Grupp I avser behörigheterna A1, A, B och BE, grupp II be- hörigheterna C och CE samt grupp III behörigheterna D, DE och TAXI (VVSF 1996:200). Avsikten med denna ordning är att förenkla för sökanden, om han inom samma grupp vill avlägga förarprov för annan behörighet än den han ursprungligen ansökt om. Något nytt körkortstill- stånd behövs således inte om ansökningen ursprungligen avsåg t.ex. be- hörigheten A och sökanden därefter också vill avlägga förarprov för be- hörigheten B. Det finns möjlighet att i en ansökan om körkortstillstånd begära förhandsbesked.