prop · GL03155 · 1998-01-01 00:00:00 — Prestationer Kommunala riskanalyser har genomförts vid över 220 av landets 256 räddningstjänstkommuner . har sex räddningscentraler färdigställts vilket gör att det totala antalet ledningscentraler i landet är 90 vilket täcker ledningsbehovet för 120 kommuner. Sju kommuner, varav två nya , har avtalat med om att bistå och vid räddningsinsatser till sjöss (sk RITS-styrkor). Tabell 9.1 Antalet kommunala räddningsinsatser åren 1993 1996 1993 1994 1995 1996 Brand i byggnad 13 248 Brand, ej i byggnad 15 630 17 787 14 052 17 417 Automatlarm, ej brand 27 413 29 605 31 061 30 926 Förmodad brand/undersökning 7 324 Falsklarm brand, uppsåt 817 Övrigt (brand i byggnad) 20 880 21 417 21 193 Trafikolycka 7 849 7 646 8 052 7 530 Utsläpp av farligt ämne 1 432 1 583 1 732 2 451 Drunkning/tillbud 525 Vattenskada 2 229 2 948 2 785 2 000 Stormskada 2 102 937 1 006 477 Ras/skred 1 028 Förmodad räddning 1 052 Falsklarm räddning/uppsåt 3 164 Statlig räddningstjänst 177 Övrig räddning 10 735 10 489 11 193 Totalt 88 281 92 412 91 074 88 635 Anm.: Från och med har statistik ändrats varför jämförbarheten i stort sett upphört. Personal ur bl.a. den kommunala räddningstjänsten har deltagit vid 14 påbörjade internationella räddnings- och katastrofinsatser finansierade av Sida eller av olika FN-organ (UNHCR, DHA/OCHA, WHO och ). Antalet brandmän i beredskap har minskat med till cirka 4180 personer. Vid cirka 75 stationer upprätthålls beredskapen med heltidsbrandmän medan cirka 685 stationer enbart har deltidsbrandmän. På ett 20-tal stationer finns både hel- och deltidsanställda i beredskapsstyrkor. Organisationsöversynerna i kommunerna har medfört att såväl antalet brandstationer som antalet man i beredskap har minskat en nedåtgående trend som pågått . Inom den kommunala räddningstjänsten återfinns kvinnorepresentationen huvudsakligen bland de deltidsanställda brandmännen som f.n. uppgår till cirka 100 personer. Kostnader Kostnaderna för den kommunala räddningstjänsten består till övervägande del av personalkostnader, d.v.s. att tillhandahålla beredskap. Enligt kommunala räkenskapssammandraget uppgick nettokostnaden till . För ersättning enligt 37 § räddningstjänstlagen för sådana betydande kostnader för räddningstjänst som överstiger kommunens självrisk har utbetalat totalt i statlig ersättning till åtta kommuner. utbetalade ersättning med sammanlagt till tio kommuner för sanering av olja vid stränder. Utsläpp av olja varierar kraftigt i antal och omfattning. har beviljat statsbidrag till tre kommuner med sammanlagt till förebyggande åtgärder mot översvämningar och med sammanlagt till 15 kommuner för skredförebyggande åtgärder. 10 Civilt försvar Nationella mål Kommunernas verksamhet inom totalförsvaret regleras av lagen (1994:1720) om civilt försvar. Kommunerna skall vidta de beredskapsförberedelser som behövs för verksamheten under höjd beredskap. Förberedelserna skall genomföras i samverkan med berörda statliga myndigheter, landsting och kyrkliga kommuner. Den nya roll som bl.a. lagen om civilt försvar gett kommunerna beskrivs i regeringens skrivelse 1996/97:118 om utvecklingen i den kommunala sektorn. försvarsbeslut anges målen för det civila försvaret med dess olika funktioner 2001. Huvuduppgiften är att värna civilbefolkningen, trygga en livsnödvändig försörjning, säkerställa de viktigaste samhällsfunktionerna samt bidra till försvarsmaktens förmåga vid väpnat angrepp och vid krig i vår omvärld. Vidare skall internationella fredsfrämjande och humanitära insatser kunna genomföras och samhällets förmåga att möta svåra påfrestninga på samhället i fred stärkas. Måluppfyllelse och kvalitet har redovisat beredskapsläget i kommunerna för . Rapporten bygger bl.a. på underlag från länsstyrelserna, kommunenkäter i Försvarets forskningsanstalts regi samt på löpande iakttagelser i samband med konferenser, kurser och övningar. Kännedomen i kommunerna om 1996 års försvarsbeslut liksom statsmakternas inriktning för samhällets åtgärder vid svåra påfrestningar i fred, är väl förankrad genom länsvisa beredskapskonferenser och andra informationsaktiviteter som genomförts av länsstyrelserna. Kommunernas planläggning bygger ännu i huvudsak försvarsbeslut. En revidering till försvarsbeslut är att vänta först när länsstyrelserna gett ut aktuella planeringsunderlag, vilket beräknas göras . bedömer beträffande den del av det civila försvaret som avser räddningstjänsten under höjd beredskap att av kommunerna kan komma att behöva ändra sina planer. ambition är att en full anpassning till det nya försvarsbeslutet skall vara genomförd . Enligt lagen om civilt försvar skall varje kommun ha ett hemskydd. har genom en enkät samlat in uppgifter från kommunerna om hemskyddet. Härav framgår att cirka en tredjedel har övertagit den tidigare statliga hemskyddsorganisationen utan att ha vidtagit några åtgärder. En tredjedel har vidtagit kommunanpassning av sitt hemskydd och resterande tredjedel av kommunerna planerar att genomföra en sådan förändring. bedömer att huvuddelen av kommunerna kommer att ha genomfört en översyn av sitt hemskydd. Sannolikt bedöms organisationerna minska i omfattning men kvaliteten förbättras tack vare en ny utbildning. Sammanfattningsvis bedömer Överstyrelsen att kommunerna har förbättrat sin beredskap främst inom områdena ledning, riskhantering och kommunalteknik. Flertalet länsstyrelser bedömer beredskapen i sina kommuner som god eller godtagbar. Överstyrelsen har förberett ett projekt () som startar och som i en första etapp syftar till att alla landets kommuner skall revidera sin planläggning och förbättra sin lednings- och informationsförmåga. Prestationer Av Överstyrelsens för civil beredskap redovisning av beredskapsläget i kommunerna framgår bl.a. följande: - Två av tre kommuner har tillsatt en särskild ledningsgrupp för krishantering. - Enbart i var tionde kommun har man genomfört en ledningsövning . Detta får anses vara en förhållandevis låg nivå. Flera länsstyrelser har framfört att resurser saknas att bistå kommunerna vid övningarna. - Kommunledningens informationsberedskap har förbättrats bl.a. till följd av beredskapsdagar som Styrelsen för psykologiskt försvar genomfört i kommunerna. Besök har genomförts vid cirka 25 kommuner . - I stort sett samtliga kommuner har en beredskapssamordnare utsedd. - Beredskapen mot avbrott i den tekniska försörjningen har successivt förbättrats genom riskanalys och anskaffning av bl.a. reservelkraft. har Överstyrelsen tecknat 31 avtal med kommuner för förbättrande av den kommunaltekniska försörjningen. Därmed har avtal tecknats med drygt hälften av landets kommuner vilket gett en väsentligt förbättrad säkerhet inom de stora tätortsregionerna, vad gäller tillgång på vatten och el. I sina bemanningsanalyser avgör kommunerna behovet av personal för krigsorganisationen, såväl totalförsvarspliktig- som frivillig personal. Tabell 10.1 Utbildning av totalförsvarspliktiga för krigsplacering i kommunerna Befattning 1995/96 (18 mån) 1997 Räddningsman 946 715 Sanerare 51 96 Ammunitionsröjare 36 46 Beredskapsman - 408 Källa: Grundutbildningen av totalförsvarspliktiga genomförs vid skolor. I utbildningarna ingår utbildningsmoment som genomförs i kommunerna. Kostnader Kommunerna får ersättning för arbetet med beredskapsförberedelser med ett grundbidrag om samt tilläggsbelopp som är beroende av kommunens riskutsatthet i krig. Ersättningen som uppgick till sammanlagt bestäms och betalas ut av Överstyrelsen. Grundutbildningen av totalförsvarspliktiga bekostas huvudsakligen av statliga medel genom . Tabell 10.2 Skyddsrum och skyddade utrymmen Antal skyddsrum Antal platser Kostnad kr/plats Nya 346 Nya som byggts i befintliga byggnader 28 Moderniserade 3 (äldre stora) Besiktigade 5 100 ca Kostnad för åtgärd av fel/brister 4 000 ca Skyddsrumsbyggandet kostade sammanlagt . 11 Miljövård Nationella mål Dagens miljömål Miljöpolitikens syfte är att skydda människors hälsa, bevara den biologiska mångfalden, långsiktigt hushålla med naturresurser och att värna natur- och kulturlandskapen. De nationella miljömålen avser bl.a. att begränsa utsläppen av klimatpåverkande gaser, motverka uttunning av ozonskiktet, motverka försurning av mark och vatten, begränsa tätorternas luftföroreningar och buller, förhindra övergödning av mark och vatten, begränsa påverkan genom metaller, begränsa påverkan av organiska miljögifter, reglera introduktion och spridning av främmande organismer, hushålla med mark och vatten som produktions- och försörjningsresurs och även för bebyggelse och infrastruktur, skydda särskilt värdefulla områden samt att hushålla med andra naturresurser, material och varor. har en mängd nationella miljömål och i 4646 redovisas sammanlagt 167 miljömål. Miljömålen är i regel sektorsövergripande och förutsätter därför samverkan mellan olika aktörer. För att nå de nationella miljömålen måste samverkande åtgärder vidtas inom och mellan lokal, regional och nationell nivå. Det är därför svårt att följa upp den kommunala miljö- och hälsoskyddsverksamhetens specifika betydelse för att nå målen. Samhällsplanering mot en ekologiskt hållbar utveckling En grundförutsättning för att uppnå ett flertal av de övergripande målen är att den samhällsplanering som sker i kommunerna leder till en samhällsutveckling inom kommunen som främjar målen. För en stor del av den kommunala verksamheten finns inga uttryckliga författningskrav på att särskilda miljöhänsyn skall iakttas. Av (1987:10) följer emellertid att bestämmelserna om planläggning av mark och vatten och om byggande bl.a. syftar till att främja en samhällsutveckling med jämlika och goda sociala levnadsförhållanden och en god och långsiktigt hållbar livsmiljö för människorna i dagens samhälle och för kommande generationer. Eftersom också andra angelägna samhällsintressen skall iakttas vid planeringen och den totalt sett optimala lösningen söka åstadkommas, är det emellertid mycket svårt att avgöra vilken tyngd miljöhänsynen givits i planeringen i det enskilda fallet och om de beaktats i enlighet med vad som avses från statsmakterna. Renhållning Ytterligare exempel på en lagstadgad skyldighet att beakta miljöhänsyn finns beträffande den kommunala renhållningsskyldigheten. Varje kommun skall enligt renhållningslagen (1982:1080), om inte särskilt producentansvar har föreskrivits, svara för att hushållsavfall forslas till behandlingsanläggning i den utsträckning som behövs för att tillgodose såväl hälsoskydds- och miljövårdskrav som enskilda intressen. Kommunen skall anta en renhållningsordning som skall innehålla uppgifter bl.a. om kommunens åtgärder för att minska avfallets mängd och farlighet. Avfallsordningen är endast ett av flera instrument i strävan mot ett kretsloppssamhälle. Det krävs att andra aktörer än kommunerna också agerar för att kretsloppssamhället skall bli verklighet. Kretsloppssamhället har betydelse främst för målet om hushållning med material och varor samt naturresurser och för möjligheten att begränsa påverkan genom metaller och giftiga organiska ämnen. Miljötillsynens betydelse för miljömålen En av kommunernas främsta möjlighet att verka för miljömålen är utövande av tillsyn över ett antal lagar och föreskrifter med regler av direkt betydelse för en ekologiskt hållbar utveckling. Nämnas kan miljöskyddslagen (1969:387) enligt vilken kommunerna har visst tillsynsansvar. Vidare har tillsynen enligt naturvårdslagen (1964:822), som normalt utövas av , i begränsad utsträckning övertagits av kommunerna. Enligt renhållningslagen (1979:596) och hälsoskyddslagen (1982:1080) har kommunerna det operativa tillsynsansvaret för att lagarna följs. Kommunerna har också ett visst tillsynsansvar enligt lagen om kemiska produkter (1985:426). Det kommunala Agenda 21-arbetet Genom , som antogs vid om miljö och utveckling i , har kommunerna fått ett större ansvar för att skapa förutsättningar för och genomdriva en ekologiskt hållbar utveckling. Av en enkätundersökning genomförd 1997 framgår att av kommunerna hade antagit en lokal och att det i av kommunerna pågår arbete med att ta fram ett program samt att resterande kommuner inte bedriver något sådant arbete . Variationerna mellan olika kommuner är emellertid stor beträffande vad programmet innebär, både till innehåll, form och aktivitet. Agenda 21-arbetet kan i förlängningen ha betydelse för samtliga fastställda miljömål samt betydelse för att öka förståelsen för och kunskapen om miljömålen. Översyn av miljömålen En förutsättning för att miljömålen skall få genomslag och kunna uppnås är att dessa är tydliga, lättförståeliga och uppföljningsbara. De nationella miljömålen skall utgöra grund för de regionala och de lokala målen. Nuvarande miljömål kan inte sägas uppfylla nämnda krav. Miljömål måste dessutom kontinuerligt revideras och preciseras med anledning av ökad kunskap om vad som krävs för en ekologiskt hållbar utveckling och möjligheterna att åstadkomma en sådan. Ett system med regelbundna uppföljningar av miljömålen både avseende målens relevans för en hållbar utveckling och avseende samhällets utveckling i förhållande till målen måste finnas för detta ändamål. I arbetet för att nå målen måste olika strategier och principer för hur miljöarbetet skall bedrivas på lokal, regional och nationell nivå utvecklas. har på regeringens uppdrag tagit fram förslag till nya nationella miljömål . Nuvarande miljömål har systematiserats, samordnats till 18 mål och uppdaterats. Förslaget utgår från visionen om ett ekologiskt hållbart samhälle. De föreslagna målen är tänkta att beskriva och precisera det miljötillstånd som behövs för ett sådant samhälle. förslag kommer att utgöra underlag för regeringens miljöpolitiska proposition där bl.a. nya övergripande nationella miljökvalitetsmål kommer att föreslås. Med utgångspunkt i dessa nationella miljökvalitetsmål skall dels sektorsmål dels lokala mål utarbetas av sektorerna och kommunerna. Sådana mål kan vara formulerade inte bara som kvalitetsmål utan även som t.ex. åtgärdsmål och mål för strategier att nå kvalitetsmålen. Måluppfyllelse och kvalitet I den mån uttryckliga miljöregler gäller kan efterlevnadsgraden relativt väl följas upp genom statistik från tillsynsmyndigheterna. Av betydelse för de nationella miljömålen är inte bara att gällande regler följs utan också att reglerna är ändamålsenliga för att nå målen. En hög regelefterlevnad behöver inte med nödvändighet leda till måluppfyllelse. Med hänsyn till de nationella miljömålens karaktär är det svårt att fastställa kommunernas resultat i arbetet för att nå dessa. I de fall konkreta uppgifter ligger på kommunerna kan dock en utvärdering av hur dessa uppgifter fullgörs ske. Dessa uppgifters betydelse för möjligheten att nå uppsatta miljömål måste analyseras i särskild ordning, bl.a. med beaktande av vilka åtgärder i övrigt som vidtas i samma syfte. En struktur av den art som föreslagit, där de övergripande miljökvalitetsmålen bryts ned i operationella etappmål och strategier av aktörerna, bör underlätta uppföljningen av olika sektorers och aktörers betydelse för möjligeheten att nå målen. Enligt har medvetandet och kunskapen om framför allt miljöfrågor ökat i kommunerna. Detta gäller även . Många kommuner märker också en ny syn på miljö- och utvecklingsfrågorna inom den egna organisationen, särskilt hos politikerna. Det tvärsektoriella arbetet har ökat inom kommunerna, men också mellan kommuner, föreningar och organisationer. En annan effekt är att nästan alla kommuner nu ställer miljökrav vid upphandling. I de flesta län finns det även exempel på kommuner som integrerar frågor om hållbar utveckling enligt i planer och program särskilt i den fysiska översiktsplaneringen. Den största direkta förändringen i miljön som framhållits är de drastiskt minskade avfallsmängderna. Miljöfarligt avfall minskar genom att industrier kretsloppsanpassas, men också genom återanvändning av byggmateriel. Omhändertagandet av miljöfarligt avfall har fördubblats i vissa kommuner. Viktbaserade taxor, producentansvar och konjunkturen har, enligt många, spelat en större roll för detta än . I den kommunala tillsynen ingår bl.a. att utöva tillsyn över sådan verksamhet som drivs av kommunen. Exempel är tillsyn över renhållningen, kommunens fastighetsbestånd och livsmedelshanteringen i skolor och förskolor. I vissa fall ansvarar kommunen för tillsynen över egna avfallsbehandlingsanläggningar och avloppsreningsverk. Det är viktigt för trovärdigheten i tillsynen att organisationen på förvaltningsnivå ordnas så att tillsynen kan utövas utan att risk för att otillbörliga hänsyn tas. Kommunernas organisation enkätundersökning framgår att kommunernas organisation har förändrats från fristående miljö- och hälsoskyddsnämnder till nämnder med fler verksamhetsområden. Den vanligaste sammanslagningen är miljö- och byggnämnd. Samma trend kan urskiljas på förvaltningsnivå. Fördelarna uppges bl.a. vara att miljöfrågor integreras med andra frågor och att vissa resursbesparingar kan göras. Nackdelar som påtalas är att miljöfrågorna inte uppmärksammas lika mycket i de kommuner där t.ex. bygg- och planeringsfrågor dominerar verksamheten. Tabell 11.1 Organisationen av miljö- och hälsoskyddsverksamheten 1992 1995 1996 229 174 166 201 165 163 38 62 74 28 52 72 12 13 11 - 3 4 Miljö-, bygg- och räddnings/trafiknämnd 2 3 14 Miljö-, bygg-, räddnings/trafikförvaltning 4 - 7 Miljö- och teknisk nämnd 1 - 1 Teknisk förvaltning 11 7 16 Övriga nämnder 4 7 6 Övriga förvaltningar 30 35 10 286 262 272 Totalt förvaltning 274 261 272 0 26 16 Bortfall förvaltning 12 27 16 Källor: Kommunerna och miljöarbetet, Utredningen om kommunernas arbete för en god livsmiljö, SOU 1993:19. Hälsoskyddslagens tillämpning 1995. och och Myndigheternas arbete enligt miljöskyddslagen 1995, rapport 4590, . Miljö- och hälsoskydd i kommunerna 1997, samverkan Behovet av att utveckla olika former av samarbete och samverkan både inom och mellan kommunerna har ökat. Motiven för att utveckla samverkan är främst att utnyttja befintliga resurser på bästa sätt. Många kommuner har svårt att täcka alla specialområden med egen expertis. De flesta kommuner samarbetar på något sätt med andra kommuner inom miljö- och hälsoskyddsområdet. Den stora merparten av detta samarbete sker informellt och kan bestå av t.ex. kunskaps- och erfarenhetsutbyte och samordning av olika typer av projekt. Enligt Svenska Kommunförbundets enkätundersökning , har ett tjugotal kommuner angivit att de bedriver samverkan efter beslut i kommunfullmäktige eller ansvarig nämnd. Planer avseende miljöarbetet Av enkätundersökning framgår att av kommunerna har en verksamhetsplan som bas för sin planering av miljö- och hälsoskyddsnämndens arbete. En miljövårdsplan innehåller normalt mål och åtgärder för miljön som kommunen skall arbeta efter. Planen kan behandla trafik, avlopp, avfall, kemiska produkter, transport av farligt gods, luft, vatten och även mark- och naturvård om det inte finns en särskild naturvårdsplan. Miljövårdsplaner finns enligt Svenska Kommunförbundets enkätundersökning i av kommunerna. finns krav på planer endast för tillsynen över livsmedelslagstiftningen. I miljöbalksutredningens slutbetänkande med förslag till förordningar till föreslås att tillsynsförordningen skall innehålla en bestämmelse med vissa krav på den myndighet som har ansvar för den operativa tillsynen. Innebörden av bestämmelsen är att myndigheter skall avsätta resurser för tillsynsarbetet som i tillräcklig grad svarar mot behovet av tillsyn samt ha personal med tillräcklig och relevant kompetens för tillsynsarbetet. Detta medför att kommunerna måste ägna mer tid och resurser åt planeringen av miljöarbetet Prestationer Av enkätundersökning framgår att ett 60-tal kommuner arbetar med gröna räkenskaper. I gröna räkenskaper ingår miljöbokslut, miljöredovisningssystem, miljöskuldsberäkningar och naturekonomimetoden. Ungefär hälften av miljöredovisningarna har gjorts som en uppföljning och utvärdering av beslutade miljömål. I mer än hälften av redovisningarna används gröna nyckeltal som ett hjälpmedel för att beskriva miljösituationen eller måluppfyllelsen. Ett antal kommuner har dessutom inlett arbete med miljöledningssystem som EMAS och ISO 14001. Investeringar för ekologisk hållbarhet i kommunerna Det görs stora insatser på lokal nivå för att ställa om till ekologisk hållbarhet. Kommunernas Agenda 21-arbete är ofta grunden som sedan vidareutvecklas i samarbete med företag och organisationer. Det finns två statliga investeringsstöd med det gemensamma syftet att skapa sysselsättning med hjälp av investeringar som främjar ekologisk hållbarhet, dels den s.k. kretsloppsmiljarden som såväl företag och organisationer som kommuner kan söka bidrag ur, dels stödet till lokala investeringsprogram som riktar sig direkt till kommunerna. har avsatt för ett femårigt program (1997 2001) för stöd till kretsloppsanpassning av befintlig bebyggelse och annan infrastruktur. Villkor för bidraget är att investeringen bidrar till bättre miljö, ger sysselsättning och utnyttjar ny teknik eller nya arbetsmetoder. har bidrag om totalt beviljats. Mer än hälften har gått till investeringar inom den kommunala sektorn. Drygt hälften av de beviljade bidragsmedlen gäller investeringar inom avfallsområdet. Stödet till lokala investeringsprogram innebär att kommunerna ges möjlighet att i samverkan med lokala företag, organisationer och andra aktörer söka stöd till investeringar som ökar den ekologiska hållbarheten. har avsatts för perioden 2000. De kommuner vars investeringsprogram bedöms ge de bästa effekterna på sysselsättning och miljö får statligt stöd till sina investeringar. Samtliga kommuner utom två har redan anmält intresse för att ansöka om stöd till sina lokala investeringsprogram. Knappt hundra kommuner har ansökt om bidrag inför det första beslutstillfället. Långt ifrån alla som söker kommer att kunna beviljas statsbidrag . De projekt som kommunerna för fram i sina program spänner över hela spektrat av åtgärder, från naturvård och marksaneringsprojekt till energieffektivisering, ombyggnader och andra åtgärder i bebyggelsen. Kostnader Av enkätundersökning framgår bl.a. följande. ägnades ca 2 100 årsarbetskrafter (chef, handläggare och assistenter) åt miljö- och hälsoskyddsarbetet. Kommunerna har klarat sig från större nedskärningar i detta avseende. Antalet kommuner med mindre än två årsarbetskrafter är färre än . var den totala bruttokostnaden för miljö- och hälsoskyddsnämndernas verksamhet . kostade motsvarande verksamhet penningvärde . Enligt Svenska Kommunförbundets beräkningar är kostnadstäckningen genom avgifter för nämndernas myndighetsutövning totalt sett . 12 Kommunerna och sysselsättningen Arbetsmarknadspolitiken skall ses som en integrerad del av den ekonomiska politiken. Den är ett centralt instrument för att nå regeringens övergripande mål om tillväxt, stabilitet och rättvis fördelning. Den har till uppgift dels att förmedla lediga platser, dels att främja arbetskraftens anpassning till den reguljära marknadens krav (tillväxt). Den har också till uppgift att i samverkan med andra politikområden utjämna konjunkturerna genom att omfattningen av åtgärderna anpassas till konjunkturutvecklingen (stabilitet). Vidare skall arbetsmarknadspolitiken bidra till att arbetssökande oavsett förutsättningar bereds möjlighet att arbeta samt ge vissa arbetssökande inkomsttrygghet vid arbetslöshet (rättvis fördelning). Effektmålen för AMV anger att den aktiva arbetsmarknadspolitiken som allt mer inriktas mot att tillgodose behovet av arbetskraft genom en snabb tillsättning av lediga platser och kompetensutveckling skall medverka till att regeringens mål om en halvering av den öppna arbetslösheten till uppnås. Ett av verksamhetsmålen för AMV för är att genom ett mer effektivt utnyttjande av de lediga platserna skall antalet långtidsarbetslösa vara mindre än 100 000 personer i genomsnitt . Med långtidsarbetslös avses personer som har en oavbruten arbetslöshetstid och som är eller äldre.