prop · GL0312 · 1998-01-01 00:00:00 — 2 Släpvagnar med skattevikt över , som dras av en bil1 som inte kan drivas med dieselolja med en hjulaxel med två hjulaxlar 3 001- 13 001- 13 00 0 58 0 1 48 0 9 0 med tre eller flera hjulaxlar 3 001- 13 001- 13 00 0 58 0 1 18 0 6 0 3 Släpvagnar med skattevikt över , som dras av en bil som kan drivas med dieselolja, om det är fråga om 1 Dras annan släpvagn än påhängsvagn även av en bil som kan drivas med dieselolja, tas skatt ut enligt 3. Dras släpvagn även av en trafiktraktor, av ett motorredskap som beskattas som en trafiktraktor eller av en tung terrängvagn som beskattas enligt E4 tas skatt ut enligt 4. Skattevikt, kilogram Skatt, kronor gru nd- bel op p tilläggsbel opp för varje helt hundratal kilo- gram över den lägsta vikten i klassen 3.1 styraxel för påhängsvagn med en hjulaxel 3 001- 5 001- 8 001- 5 00 0 8 00 0 63 0 2 19 0 5 40 0 med två eller flera hjulaxlar 3 001- 8 001- 11 001- 14 001- 8 00 0 11 00 0 14 00 0 61 0 2 71 0 4 99 0 8 41 0 42 76 114 160 3.2 andra släpvagnar med en hjulaxel 3 001- 8 001- 32 0 2 12 0 med två hjulaxlar 3 001- 8 001- 11 001- 14 001- 17 001- 8 00 0 11 00 0 14 00 0 17 00 0 31 0 1 46 0 2 60 0 4 34 0 6 62 0 23 38 58 76 84 med tre eller flera hjulaxlar 3 001- 11 001- 17 001- 25 001- 11 00 0 17 00 0 25 00 0 30 0 1 42 0 3 22 0 7 22 0 14 30 50 65 4 Släpvagnar med skattevikt över , som dras av en trafik- traktor2 eller ett motorredskap2 som beskattas som en trafiktraktor eller av en tung terrängvagn2 som beskattas enligt E4 med en hjulaxel 3 001- 8 001- 55 0 2 80 0 med två hjulaxlar 3 001- 8 001- 11 001- 17 001- 8 00 0 11 00 0 17 00 0 55 0 1 55 0 3 05 0 13 25 0 20 50 170 250 med tre eller flera hjulaxlar 3 001- 11 001- 14 001- 20 001- 25 001- 30 001- 11 00 0 14 00 0 20 00 0 25 00 0 30 00 0 55 0 2 15 0 3 35 0 7 85 0 13 10 0 19 10 0 20 40 75 105 120 45 2 Dras annan släpvagn än påhängsvagn även av en bil som kan drivas med dieselolja tas skatt ut enligt 3. Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Förslag till lag om ändring i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 § Under indrivningen gäller bestämmelserna i 7 kap. 14 § utsökningsbalken om företrädesrätt vid utmätning av lön för böter och viten samt för fordringar som påförts enligt bestämmelserna i 1. uppbördslagen (1953:272), om inte annat föreskrivs i den lagen, 2. lagen (1958:295) om sjömansskatt, om inte annat föreskrivs i den lagen, 3. lagen (1972:435) om överlastavgift, 4. lagen (1976:206) om felparkeringsavgift, 5. lagen (1976:339) om saluvagnsskatt, 6. lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter, 7. lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, om inte annat föreskrivs i den lagen, 8. fordonsskattelagen (1988:327), 9. lagen (1989:471) om investeringsskatt för vissa byggnadsarbeten, 10. lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, 11. lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl., 12. mervärdesskattelagen (1994:200), eller 13. lagen (1994:419) om brotts-offerfond. 12.mervärdesskattelagen (1994:200), 3. lagen (1994:419) om brottsofferfond, eller 14. lagen (1996: ) om vägavgift för vissa tunga fordon. Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Lagrådets yttrande Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: justitierådet , f.d. presidenten i , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om vägavgift för vissa tunga fordon, 2. lag om ändring i fordonsskattelagen (1988:327), 3. lag om ändring i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet. Förslaget till lag om vägavgift för vissa tunga fordon 5-7 §§ 5 § innehåller bestämmelser om vilka fordon som är avgiftspliktiga. En första förutsättning är enligt första stycket att det är fråga om motorfordon eller ledad motorfordonskombination . Enligt Lagrådets mening bör det i första stycket bara talas om motorfordon, medan det i ett senare stycke bör anges att med motorfordon jämställs ledad motorfordonskombination. På det sättet slipper man att i följande lagbestämmelser tala om ledade motorfordonskombinationer utan kan nöja sig med att använda uttrycket motorfordon . Som framgår av paragrafens andra stycke kan avgiftsplikt gälla för dels utländska motorfordon, dels motorfordon som är eller bör vara registrerade i det och inte är avställda. Lagrådet anser att det redan av upptakten till förevarande paragraf bör framgå att avgiftsplikten gäller för dessa två typer av motorfordon. Härvid kan lämpligen beteckningen svenskt motorfordon användas i fråga om motorfordon som är eller bör vara registrerat i det . Beträffande såväl svenska som utländska motorfordon och motorfordonskombinationer skall som förutsättning för avgiftsplikt gälla att fordonet eller fordonskombinationen har en totalvikt av eller därutöver. Är det fråga om en motorfordonskombination där ett svenskt motorfordon ingår, torde avsikten vara att frågan om avgiftsplikt skall bedömas med hänsyn till den högsta totalvikt som fordonskombinationen kan ha (jfr. 13 § i remissförslaget). Detta bör uttryckligen anges i anslutning till den bestämmelse där det sägs att ledande motorfordonskombinationer skall jämställas med motorfordon. Det framgår av 6 § att, när det gäller svenska motorfordon, en ytterligare förutsättning för avgiftsplikt är att de används på det svenska allmänna vägnätet. För de utländska motorfordonens del framgår av 7 § att avgiftsplikt föreligger bara i den mån fordonet används på någon av de vägar som anges i bilaga 1 till den föreslagna lagen. Enligt Lagrådets mening har de nu angivna förutsättningarna för avgiftsplikt en sådan betydelse att de bör tas in som ett andra stycke i 5 §. I 6 § kan lämpligen tas in dels en bestämmelse om vad som avses med svenskt motorfordon, dels de förordade bestämmelserna om motorfordonskombinationer. I 39 § har, under , tagits in vissa bestämmelser som innebär att vägavgift inte skall tas ut för fordon som tillhör bl.a. försvarsmakten och polisväsendet. Enligt Lagrådets mening är det i sammanhanget mindre träffande att tala om befrielse från vägavgift . Bestämmelserna bör ses som undantag från avgiftsplikten för motorfordon och kan därmed lämpligen tas in efter de allmänna föreskrifterna om avgiftsplikt. De bör då kunna bilda en 7 §. Lagrådet förordar att 5 7 §§ och rubriken närmast före 5 § ges följande lydelse: Förutsättningar för avgiftsplikt 5 § Avgiftsplikt gäller för svenska motorfordon som inte är avställda och för utländska motorfordon. En förutsättning för avgiftsplikt är i båda fallen att fordonet har en totalvikt av och är avsett uteslutande för godstransport på väg. För svenska motoarfordon gäller avgiftsplikt när de används på det svenska allmänna vägnätet. Beträffande utländska motorfordon gäller avgiftsplikt endast i den mån fordonet används på någon av de vägar som anges i bilaga 1. 6 § Med svenskt motorfordon avses motorfordon som är eller bör vara registrerat i det . Med motorfordon jämställs ledad motorfordonskombination. Är det fråga om en fordonskombination med ett svenskt motorfordon skall, vid bedömningen av om det föreligger avgiftsplikt, hänsyn tas till den högsta totalvikt som fordonskombinationen kan ha. 7 § Avgiftsplikt gäller inte för motorfordon som tillhör 1. försvarsmakten, 2. polisväsendet, 3. civilförsvaret, brandväsendet eller annan räddningstjänst, 4. väghållningen. En förutsättning för undantag enligt första stycket är att fordonet bär yttre kännetecken som visar att fordonet tillhör någon av de angivna kategorierna. För fordonskombinationer är det motorfordonet som är avgörande för om kombinationen är undantagen från avgiftsplikt. I paragrafens tredje stycke har tagits in bestämmelser om vem som skall anses som ägare till ett svenskt motorfordon. Huvudregeln är att det är den som är eller bör vara upptagen i bilregistret som är ägare. I 6 §, som handlar om skyldighet att betala vägavgift beträffande svenska motorfordon, anges att skyldigheten åvilar den som är eller bör vara upptagen i bilregistret som ägare vid vissa angivna tidpunkter. Enligt Lagrådets mening bör dessa tidsangivelser tas in redan i 8 §. Lagrådet föreslår att 8 § utformas på följande sätt: Avgiftsskyldig för svenskt motorfordon är ägaren. Har fordonet flera ägare, är de solidariskt ansvariga för den vägavgift som skall betalas. Som ägare anses den som är eller bör vara upptagen i bilregistret som ägare när avgiftsplikt inträder eller, om det är fråga om en ny avgiftsperiod, vid ingången av kalendermånaden före avgiftsperiodens början. I fråga om ett fordon som innehas på grund av kreditköp med förbehåll om återtaganderätt eller som innehas med nyttjanderätt för bestämd tid om anses innehavaren som ägare. Paragrafen, som innehåller bestämmelser om avgiftsperioder för svenska och utländska motorfordon, bör förtydligas och ges följande utformning: För svenskt motorfordon betalas vägavgift för en avgiftsperiod . För utländskt motorfordon betalas vägavgift för en avgiftsperiod som anges i kalenderdagar, veckor, månader eller år. Längsta avgifts- period är . 12 och 13 §§ I paragraferna har tagits in regler om vägavgiftens storlek. Reglerna bör enligt Lagrådets mening disponeras om så att 12 § handlar om vägavgift för svenska motorfordon och 13 § behandlar vägavgift för utländska motorfordon. Lagrådet föreslår att paragraferna ges följande lydelse: 12 § För svenskt motorfordon är vägavgiften , om fordonet har högst tre axlar, och annars . Är det fråga om en motorfordonskombination, bestäms vägavgiften efter det största möjliga antalet axlar och den högsta totalvikten som fordonskombinationen kan ha. 13 § För utländskt motorfordon med högst tre axlar är vägavgiften , , och per dag. För utländskt motorfordon med fyra eller flera axlar är vägavgiften , , och per dag. I paragrafen finns regler angående beslut om vägavgift m.m. för svenska motorfordon. Enligt paragrafen skall en rad bestämmelser i fordonsskattelagen gälla i tillämpliga delar beträffande vägavgift. Härvid skall vissa begrepp i fordonsskattelagen ersättas med andra begrepp. I paragrafen anges också att vad som i fordonsskattelagen föreskrivs om efterbeskattning och skattetillägg skall i stället avse efterprövning och avgiftstillägg, när det är fråga om vägavgift. Enligt Lagrådets mening bör det uttryckligen anges i förevarande paragraf att det, vid tillämpningen av vägavgiftslagen, kan göras efterprövning och tas ut avgiftstillägg. Vidare bör uppräkningen av olika begrepp byggas ut något. Lagrådet föreslår att 14 § samt paragrafens rubrik utformas på följande sätt: Beslut om vägavgift m.m. för svenskt motorfordon 14 § I fråga om vägavgift skall bestämmelserna i 36 39, 41 47 och 55 §§ fordonsskattelagen (1988:327) gälla i tillämpliga delar. Därvid förstås med beskattningsmyndighet: i län, skattskyldig: avgiftsskyldig, skatteperiod: avgiftsperiod, skattskyldighet: avgiftsskyldighet, skattebelopp: avgiftsbelopp. Vid tillämpningen av denna lag görs efterprövning i stället för efterbeskattning. Vidare tas avgiftstillägg ut i stället för skattetillägg. I paragrafen har tagits in regler om när vägavgift beträffande svenska motorfordon skall betalas. Reglerna bör enligt Lagrådets mening disponeras om och förtydligas. Paragrafen kan lämpligen utformas på följande sätt: När avgiftsplikt inträder, betalas vägavgift för den avgiftsperiod som då börjar senast . När en avgiftsperiod följs av en ny avgiftsperiod, skall vägavgift betalas under månaden närmast före den nya avgiftsperiodens början. I fråga om svenska motorfordon som är avgiftspliktiga vid lagens ikraftträdande skall, enligt vad som föreslås i lagrådsremissen, avgift betalas i enlighet med en särskild övergångsbestämmelse (punkt 3 i det remitterade förslaget). Lagrådet återkommer till denna fråga under rubriken . De regler som i remissförslaget har tagits in i 16 § bör enligt Lagrådets åsikt arbetas in i 8 §. Som följd härav bör 17 § i remissförslaget betecknas 16 §, och de därpå följande paragraferna får numreras om. 18 § andra stycket i remissförslaget innehåller bestämmelser om vilka uppgifter som ett vägavgiftsbevis skall innehålla, när det är fråga om ett svenskt motorfordon. Lagrådet anser att bestämmelserna har en sådan karaktär att de bör kunna tas in i en förordning. Bestämmelserna bör därför utgå ur lagen. I paragrafen behandlas dels återbetalning av vägavgift i vissa fall, dels skyldighet att betala ytterligare avgift, när ett fordons beskaffenhet ändras. Paragrafen har enligt Lagrådets mening fått en mindre god struktur och utformning. Lagrådet förordar utan att någon ändring av det sakliga innehållet i paragrafen är avsedd att paragrafen, som bör betecknas 18 §, ges följande utformning: Om avgiftsplikt upphör för ett motorfordon, återbetalas betald väg- avgift för varje hel kalendermånad som återstår av avgiftsperioden, räknad från det att vägavgiftsbeviset gavs in till beskattningsmyndigheten. Återbetalningen skall för svara mot en tolftedel av årsavgiften och görs till den som var avgiftsskyldig när avgiftsplikten upphörde. Om ett fordons beskaffenhet ändras så att vägavgift skall tas ut med högre belopp än tidigare, är den som är registrerad som ägare i bilregistret när registreringsbesiktning skedde eller senast skulle ha skett skyldig att betala den tillkommande vägavgiften. Avgiften skall betalas senast efter utgången av den kalendermånad under vilken registreringsbesiktning skedde eller senast skulle ha skett. Om ett fordons beskaffenhet ändras så att vägavgift skall tas ut med lägre belopp än tidigare, återbetalas det överskjutande beloppet till den som var avgiftsskyldig när registreringsbesiktningen skedde. Från belopp som skall återbetalas enligt första eller andra stycket dras en avgift om . 22, 26 och 27 §§ Paragraferna innehåller regler om vägavgiftsbevis beträffande utländska motorfordon. I 22 § första stycket sägs att vägavgiftsbevis erhålls mot betalning, medan det i andra stycket föreskrivs att beviset skall innehålla de uppgifter som framgår av 18 § andra stycket. I 26 § har tagits in regler om försäljning av vägavgiftsbevis, medan 27 § handlar om återbetalning för oanvända bevis. Enligt Lagrådets mening bör bestämmelsen i 22 § första stycket förtydligas. Det kan lämpligen anges att vägavgiften betalas genom köp av vägavgiftsbevis (jfr 18 § 17 § enligt Lagrådets förslag såvitt gäller betalning av vägavgift för svenska motorfordon). När det är fråga om svenska motorfordon har Lagrådet förordat att bestämmelsen i 18 § andra stycket i remissförslaget om innehållet i vägavgiftsbevis skall utgå ur lagen. I konsekvens härmed bör även det föreslagna 22 § andra stycket utgå. Enligt 26 § första stycket kan regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer medge att företag och organisationer m.fl. får förvärva och sälja vägavgiftsbevis för utländska motorfordon. Det ankommer på regeringen att meddela närmare föreskrifter om försäljning av sådana vägavgiftsbevis. I andra stycket av 26 § har tagits in förhållandevis detaljerade regler om rätt för färjeföretag och rederier m.fl. att sälja vägavgiftsbevis. Även reglerna i 27 § om återbetalning för oanvända bevis är detaljbetonade. Lagrådet anser att de föreslagna reglerna i 26 och 27 §§ bör kunna ersättas med en kortfattad bestämmelse om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om väg-avgiftsbevis. Bestämmelsen kan lämpligen bilda ett andra stycke i 22 § (21 §, om Lagrådets tidigare förslag följs). 26 och 27 §§ i remissförslaget liksom rubriken närmast före 26 § bör alltså utgå, medan 22 § bör betecknas 21 § och utformas på följande sätt: Vägavgiften betalas genom köp av vägavgiftsbevis. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om vägavgiftsbevis. Paragrafen, som handlar om återbetalning av vägavgift för utländskt motorfordon, bör förenklas och struktureras om, delvis efter modell av 19 §. Lagrådet föreslår att paragrafen, som bör betecknas 23 §, får följande lydelse: Om ett årsbevis, för vilket betalning har erlagts till , återlämnas till beskattningsmyndigheten före årets utgång, skall beskattnings-myndigheten besluta om återbetalning för varje hel kalendermånad som återstår av året, räknad från det att årsbeviset återlämnades. Återbetalningen skall för svara mot en tolftedel av årsavgiften. Från det belopp som skall återbetalas dras en avgift om . I paragrafen finns föreskrifter om omräkning av dels de belopp med vilka vägavgift skall tas ut, dels de avgifter för återbetalning som föreslås i 19 § tredje stycket och 24 § tredje stycket. Avgiftsbeloppen utgör motsvarigheten i svenska kronor till de belopp i ecu som anges i artiklarna 8 och 10 i avtalet om uttag av en avgift för tunga fordon som använder vissa vägar. Avsikten är att regeringen , med början , skall fastställa beloppen för närmast följande kalenderår i enlighet med förändringen av värdet av ecu i svenska kronor. Enligt Lagrådets mening bör paragrafen förtydligas. Lagrådet förordar att paragrafen, som bör betecknas 24 §, får följande lydelse: De belopp som anges i 12 §, 18 § tredje stycket och 23 § utgör motsvarigheten i svenska kronor till de belopp i ecu som anges i artiklarna 8 och 10 i avtalet i bilaga 2. Beloppen i de nämnda paragraferna skall, med början , fastställas av regeringen före utgången av november för det närmast följande kalenderåret, om inte annat följer av andra stycket. Beloppen beräknas med ledning av den kurs i svenska kronor av ecu som gäller den första vardagen i oktober året före kalenderåret och som offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. De framräknade beloppen avrundas till närmast lägre hela krontal. Om ett belopp som beräknas för ett visst år före avrundning avviker från föregående års belopp med eller med mindre än motsvarigheten i svenska kronor till 5 ecu, skall föregående års belopp fortsätta att gälla. I paragrafen anges att ett avgiftspliktigt fordon inte får användas om väg-avgiften inte har betalats. Det är att märka att en förutsättning för avgiftsplikt, såvitt gäller svenska motorfordon, är att de används på det svenska allmänna vägnätet, medan avgiftsplikten beträffande utländska motorfordon gäller rätten att använda de vägar som anges i bilaga 1 (6 och 7 §§ i det remitterade förslaget, 5 § i Lagrådets förslag). Användande av andra vägar kan således ske utan erläggande av vägavgift. Med hänsyn bl.a. till det anförda föreslår Lagrådet att paragrafen, som bör betecknas 25 §, ges följande lydelse: Avgiftspliktigt motorfordon får inte användas, om föreskriven väg- avgift inte har betalats. I paragrafen, som handlar om överklagande, bör som en följd av Lagrådets förslag beträffande 27 §, hänvisningen till beslut enligt den paragrafen utgå. Lagrådet har i det föregående förordat att bestämmelserna i 39 § i remissförslaget skall flyttas till 7 §. Lagen föreslås träda i kraft . Bestämmelser som gäller för utländska motorfordon samt bestämmelser om brukandeförbud och indrivning av vägavgift liksom kontroll- och straffbestämmelser skall dock inte tillämpas förrän . Av punkterna 3 och 4 i övergångsbestämmelserna framgår vidare att avgiftsplikt beträffande svenska motorfordon inte föreligger för tid före . Däremot skall betalning i vissa fall göras . Innebörden av övergångsbestämmelserna i redovisade delar är, såvitt Lagrådet kan bedöma, att den föreslagna lagen i realiteten skall börja tillämpas men att möjlighet skall föreligga att genomföra uppbörd av vägavgifter för vissa svenska motorfordon . Enligt Lagrådets mening vinner bestämmelserna i tydlighet om de formuleras i enlighet härmed. Lagrådet föreslår att bestämmelserna ges följande lydelse: Denna lag träder i kraft . För svenskt motorfordon, som vid en tillämpning av 5 7 §§ skulle vara avgiftspliktigt vid ingången av , skall vägavgiften för den avgiftsperiod som börjar betalas . För svenskt motorfordon, som vid en tillämpning av 5 7 §§ skulle bli avgiftspliktigt , skall vägavgiften för den avgiftsperiod som börjar betalas senast efter det att fordonet skulle ha blivit avgiftspliktigt. Om ett motorfordon som avses i punkt 2 eller 3 inte är avgiftspliktigt vid lagens ikraftträdande, återbetalas erlagd avgift utan avdrag av den avgift som anges i 18 § tredje stycket. För fordon som är registrerat i tas vägavgift ut av de i 13 § angivna beloppen för tid till och med . Förslaget till lag om ändring i fordonsskattelagen De föreslagna ändringarna avser bilaga 1 till fordonsskattelagen. I bilagan, som innehåller skattesatserna för olika fordon, anges i punkterna 2.5.2, 2.6.2 och 2.7.2 skattesatserna för vägavgiftspliktiga lastbilar utan draganordning. Skattesatserna anges för dessa lastbilar med början vid skattevikten (=totalvikten) . Den föreslagna vägavgiften skall dock enligt det remitterade förslaget kunna tas ut endast för fordon med en totalvikt om . De angivna punkterna bör därför justeras. Förslaget till lag om ändring i lagen om indrivning av statliga fordringar m.m. Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. AVTAL OM UTTAG AV EN AVGIFT FÖR TUNGA FORDON SOM ANVÄNDER VISSA VÄGAR Innehållsförteckning Artikel 1 Avtalets syfte Artikel 2 Definitioner Artikel 3 Avgiftsplikt Artikel 4 Befrielse från vägavgift Artikel 5 Avgiftsskyldiga för vägavgift Artikel 6 Uppbörd av vägavgift Artikel 7 Perioder för vägavgift Artikel 8 Avgiftssatser Artikel 9 Bevis om betald vägavgift Artikel 10 Återbetalning vid uteblivet utnyttjande Artikel 11 Kontroll Artikel 12 Påföljder Artikel 13 Fördelning av avgiftsintäkterna Artikel 14 Inrättande av en samordningskommitté Artikel 15 Skiljedomsförfarande Artikel 16 Tillträde Artikel 17 Avstående från uppbörd av vägavgift Artikel 18 Uppsägning Artikel 19 Ikraftträdande Artikel 20 Giltighet Regeringarna i , , För- bundsrepubliken , Storhertigdömet och , som beaktar rådets direktiv /89/EEG av om medlemsstaternas tillämpning av skatter på vissa fordon som används för godstransporter på väg och tullar och avgifter för användningen av vissa infrastrukturer och som beaktar den gemensamma förklaringen om införande av ett gemensamt system för vägavgifter gjord i av de belgiska, danska, luxemburgska, nederländska och tyska delegationerna vid Europeiska gemenskapernas råds 1668 möte den 7, 8 och , har kommit överens om följande. Artikel 1 Avtalets syfte Detta avtal syftar till att införa ett system för uppbörd av de avtalsslutande parterna av en gemensam avgift på vissa fordon som använder vissa vägar inom parternas territorier och regler för och förfaranden vid fördelning av intäkterna av dessa avgifter. Artikel 2 Definitioner 1. Definitionerna i artikel 2 i rådets direktiv /89/EEG av om medlemsstaternas tillämpning av skatter på vissa fordon som används för godstransporter på väg och tullar och avgifter för användningen av vissa infrastrukturer, härnedan kallat direktivet, är tillämpliga på detta avtal. För övrigt avses i detta avtal med de avtalsslutande parternas territorier , , , Storhertigdömet och respektive territorier i . Artikel 3 Avgiftsplikt 1. Enligt bestämmelserna i detta avtal skall de avtalsslutande parterna inom sina territorier från uppbära en gemensam avgift för användning av motorvägar för fordon definierade i direktivets artikel 2.