prop · GL0387 · 1998-01-01 00:00:00 — Bidrag lämnas till olika projekt, företrädesvis till unga filmare i form av startbidrag, som bidrag till film- och videoexperiment och som bidrag till författare av manus till icke kommersiell, konstnärligt syftande film. Eftersom anslagsnivån varit i stort sett oförändrad har det varit nödvändigt att minska antalet bidrag när det genomsnittliga bidragsbeloppet höjts. Regeringen bedömer i likhet med och fler- talet remissinstanser att stöd till produktion av kort- film har stor betydelse för unga filmares möjligheter att utöva sin konst- närliga verksamhet. Därför bör en uppskrivning av stödet ske. Rege- ringen avser att lämna förslag om detta i budgetpropositionen för . 10 Konstnärer inom ordområdet 10.1 Stöd för att främja nyskriven svensk dramatik m.m. Regeringens förslag: Ett statligt stöd införs för att främja nyskriven svensk dramatik. införs ett statligt stöd till en digital pjäsbank. förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredningen lämnar även förslag på ordområdet om stöd till Författarcentrum och stöd till internationellt utbyte bland författare. Dessa förslag behandlas nedan i avsnitt 11. Remissinstanserna: Samtliga instanser som yttrat sig tillstyrker utredningens förslag på ordområdet. anser dock att stödet till ny svensk dramatik inte bör begränsas till fria teatergrupper. tidigare överväganden: har tagit ställning till förslag om statligt stöd till dramatiker (senast prop. 1994/95:100 bil. 12, bet. 1994/95:KrU21, rskr. 1994/95:285). Skälen för regeringens förslag: Regeringen behandlar i det följande förslag till åtgärder som syftar till att sprida dramatikernas verk så att dessa kan försörja sig på sin konstnärliga verksamhet. Stöd för att främja nyskriven svensk dramatik Arbetsmarknaden för dramatiker har krympt . Av Drama- tikerförbundets ca 500 medlemmar kan endast ca 30 försörja sig på sitt yrke. Allt fler teatrar, inte minst fria grupper, har minskat sina beställningar av nyskrivna verk som en följd av ekonomiska svårigheter. Således är det angeläget att kännedom om dramatikernas verk sprids bland teatergrupper, regissörer m.fl. som dessa ges bättre eko- nomiska förutsättningar för beställning av nya verk. Ett statligt stöd till sceniska verk, s.k. dramatikerersättning, infördes /66 med syfte att stimulera tillkomsten av svensk drama- tik. Ersättningen skulle ges till levande upphovsmän för offentliga fram- föranden på svenska teatrar av sceniska verk skrivna på svenska. Ersätt- ningen lämnades för det första offentliga framförandet och för högst två olika uppsättningar av samma verk. Högst kunde ges som ersättning /76. Halv ersättning kunde lämnas för verk som var en dramatisering av ett svenskt litterärt verk. Ersättning kunde även lämnas för musikdramatiska verk och för koreografiska verk utan textinslag. /85 avvecklades stödet till sceniska verk. De medel som då frigjordes omvandlades till ett rent konstnärsbidrag. Styrelsen för fick i uppgift att fördela bidraget till dramatiker. Detta innebar också en ändring av stödets karaktär. I stället för en ren ersättning fördelas nu bidraget individuellt efter ansökan bl.a. som konst- närsbidrag, resebidrag och projektbidrag, i syfte att ge en tillräcklig eko- nomisk trygghet för att möjliggöra koncentration på den konstnärliga yrkesutövningen. Det finns således ingen stödordning som direkt gynnar dramatikernas möjligheter att få sina verk förmedlade till en publik. För att ge dramatikerna bättre möjligheter att försörja sig på utfört konstnärligt arbete bör ett stöd inrättas som stimulerar fria teatergrupper, stads- och länsteatrar, liksom radio och TV att göra nybeställningar av dramatiska verk. Regeringen föreslår därför att en särskild stödordning införs i syfte att ge i första hand teatrar möjlighet att beställa nyskriven svensk dramatik av hög kvalitet. Efter en gemensam ansökan av en dra- matiker och den som vill uppföra dramatikerns verk bör stödet fördelas av styrelsen för . Regeringen utgår från att styrel- sen vid bedömningen av ansökningar utnyttjar den kompetens som Dra- matikerutskottet, som utgör en del av Författarfonden, har. Det är rege- ringens uppgift att utforma närmare föreskrifter om villkoren för medlens utbetalning och fördelning. I budgetpropositionen för har rege- ringen för avsikt att föreslå att erforderliga medel anvisas för det nya stö- det. Stöd till digital pjäsbank saknas en möjlighet att i ett sammanhang få en överblick över befintliga dramatiska verk. För att hitta pjäser för läsning krävs att man vet exakt vad man vill ha och var man ska söka, vilket försvårar för den som t.ex. planerar för en ny repertoar på en teater. Svårigheterna att söka efter dramatiska verk leder i sin tur till att endast ett relativt fåtal pjäser spelas. har uppmärksammat problemen med att förmedla dramatikernas arbete och har därför arbetat med utvecklingen av en digital pjäsbank. /98 finns ett antal pjäser tillgängliga via Internet. Pjäsbanken består av två delar, en öppen, Läs en pjäs, och en sluten del, DramaDirekt. Den förstnämnda riktar sig till en bred allmänhet där man via pjäsbanken skall kunna beställa pjäserna i bokform. Den sistnämnda, som riktar sig till personer inom branschen, dvs. teatrar och teaterförläggare, är ett fulltextarkiv. Via e-mail kan man få en pjäs utskriven hos ett print-on-demand-företag. Pjä- sen erhålls därefter i bokform. I ett första steg avser man att lägga in närmare femtio svenska pjäser och uppemot trettio utländska, översatta, pjäser. Inledningsvis kommer pjäsbanken endast att innehålla sådana pjä- ser som framförts. Tanken är att banken skall utvecklas till att innehålla allt från äldre klassiker till nyskriven dramatik samt även sådana arbeten som ännu ej uppförts. Pjäsbanken är det första i sitt slag i , utvecklad efter en kanadensisk förebild. Utvecklingsarbetet har finansierats via bidrag från Stiftelsen . Regeringen har i det föregående beskrivit dramatikernas situation på arbetsmarknaden. Behovet av förmedling av deras verk är stort. Pjäs- banken bör enligt regeringens bedömning bidra till att öka kännedomen om dramatikernas arbete och därmed bidra till att förbättra dra- matikernas möjligheter att försörja sig på ersättningar för utfört arbete. Därför föreslår regeringen att det inrättas ett särskilt verksamhetsstöd till för driften och administrationen av den digitala pjäsbanken. I budgetpropositionen för har regeringen för avsikt att föreslå att erforderliga medel anvisas för stödet. 11 Förmedling av konstnärers arbete och internationellt kulturutbyte 11.1 Centrumbildningar Regeringens förslag: införs ett statligt stöd för arbetsför- medling vid centrumbildningarna . Regeringens bedömning: bör få disponera ytterli- gare medel för verksamhetsbidrag till centrumbildningarna. och Konstnärliga arbetsmarknads- utredningens förslag: Överensstämmer huvudsakligen med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker utredningens för- slag om stöd till arbetsförmedling vid centrumbildningarna. Berörda instanser tillstyrker utredningens förslag om stöd till För- fattarcentrum och Illustratörcentum. förutsätter att rådet även i fortsättningen har medel att stödja läsfrämjande verksamhet. När det gäller stödet till Illustratörcentrum anser att även andra centrumbildningar på området borde komma ifråga för förstärkt bidrag. Även andra instanser, bl.a. , KRO och KIF, menar att ett ökat stöd bör tillfalla även andra centrumbildningar. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Centrumbild- ningarna fyller en viktig funktion inom respektive konstområde genom rollen som samarbetsorgan, informatör och opinionsbildare. Vissa av dem har också mer eller mindre renodlade arbetsförmedlande uppgifter. finns tio centrumbildningar i landet som uppbär stöd via i form av verksamhetsbidrag. De flesta centrumbildningar bildades och av frilansande yrkesverksamma konstnärer. Den första som bildades var Författarcentrum som också var den första som erhöll stats- bidrag. Centrumbildningarna kan sinsemellan ha stora skillnader i både verksamhetens omfattning och kvalitet. Några har en regional organisa- tion, andra är koncentrerade till storstäderna. Några har även fast anställd personal. I några fall arbetar man med grupper. Det gäller t.ex. Musikcentrum, Teatercentrum och . Andra centrumbild- ningar arbetar med enskilda medlemmar. I vissa fall kan icke yrkesverk- samma få stödmedlemskap. Det gäller t.ex. och . Samtliga centrumbildningar har dock det gemensamt att de arbetar direkt mot uppdragsgivare och arrangörer. Genom personalens stora kun- skaper om respektive konstart och om medlemmarnas konstnärliga kun- nande erbjuder de en heltäckande service till uppdragsgivarna. Det kon- taktnät som byggts upp är unikt och vidmakthålls genom kontinuerliga kontakter. De flesta centrumbildningar ligger också långt framme när det gäller utnyttjandet av ny teknik för att presentera sina medlemmar. Detta klarar man med ideellt arbete och små resurser. Sam- tidigt har bristande resurser lett till att centrumbildningarna, från att tidi- gare ha haft en aktiv verksamhet över hela landet, nu alltmer har kon- centrerats till storstäderna. Samtliga centrumbildningar har också sina huvudkanslier i . Den utvärdering av centrumbildningarna som utförts av Konstnärliga arbetsmarknadsutredningen visar att man med mycket små resurser för- medlar konstnärers arbete på ett imponerande sätt. Många uppdragsgi- vare och arbetsgivare vänder sig vid behov av kvalificerad konstnärlig arbetskraft i första hand till en centrumbildning, i stället för till en arbets- förmedling. Ett viktigt skäl till detta är att centrum-bildningarnas för- medlingsverksamhet är styrd av konstnärernas och uppdragsgivarens behov. Genom de unika kunskaper som innehas av personalen vid cent- rumbildningarna om deras medlemmar kan en uppdragsgivare snabbt få en för uppdraget kvalificerad konstnär. Mot denna bakgrund föreslår regeringen att ett särskilt stöd införs för arbetsförmedling vid centrumbildningarna . Syftet är att centrumbildningarna skall ges ekonomiskt utrymme för att anställa arbetsförmedlare. Stödet förs över från () till som efter ansökan fördelar medlen till sådana centrumbildningar som erhåller verksamhetsbidrag från . Det är regeringens uppgift att utforma närmare föreskrifter om villkoren för medlens utbetalning och fördelning. Det föreslagna stödet bör utvärderas av AMS i samråd med och . I budgetpropositio- nen för (utgiftsområde 14) har regeringen för avsikt att föreslå att medel anvisas för det nya stödet. Utöver införandet av ett nytt stöd för arbetsförmedling vid centrum- bildningarna bör få disponera ytterligare medel för bidrag till centrumbildningarnas verksamhet, för att i första hand stärka verksamheten på regional nivå. Inom ramen för en sådan medelsförstärk- ning bör utrymme skapas för stöd även till andra ideella föreningar med arbetsförmedlande verksamhet. Regeringen avser att i budgetpropositio- nen för lämna förslag om detta. 11.2 Stöd till internationellt kulturutbyte Regeringens bedömning: , , Svenska rikskonserter och STIM-Svensk Musik bör få disponera ytterligare medel för internationellt kulturutbyte. förslag: Överensstämmer huvudsak- ligen med regeringens bedömning. När det gäller stöd till internationellt kulturutbyte föreslår utredningen en förstärkning av stödet till Moderna museets internationella program, medan regeringen förordar ett ökat stöd till verksamhetsgren IASPIS (International Artists Studio Program in ). Remissinstanserna: När det gäller förslaget om ökat stöd till Moderna museets internationella program, pekar på vikten av att svenska konstnärer representeras vid större internationella konstmani- festationer och att de deltar i ett internationellt konstliv. En ökning av stödet bör även tillfalla utställningar av foto och konsthantverk. Kultur- rådet pekar också på den verksamhet som bedrivs av IASPIS. Även anför att det förutom svenska konstnärers deltagande i utställningar utomlands, även krävs att framstående utländska konst- närer och kritiker tar del av det svenska konstlivet på plats. IASPIS som bedriver en sådan verksamhet har lyckats skapa ett forum där svenska och internationellt framstående konstnärer möts i , vilket berikar konstlivet i och skapar respekt utomlands för svenska konstnärers arbete. Statens konstmuseer anför att det finns finansieringsmöjligheter endast för en begränsad internationell verksam- het inom Moderna museets internationella program. Verksamheten är av ekonomiska skäl främst inriktad på svenskt deltagande i internationella konstbiennaler, men kan verka för ett bredare internationellt konstliv för yrkesverksamma svenska konstnärer. På tonområdet tillstyrker STIM-Svensk Musik den föreslagna förstärk- ningen av informationsinsatserna för ny svensk musik i utlandet. STIM- Svensk Musik har som syfte att verka för upphovsmännen på musikom- rådet. När det gäller utlandsinformationen om musiker och musiklivet har Svensk Musik förklarat sig villigt att handha även den uppgiften under förutsättning att den helt finansieras av statliga medel. Föreningen () föreslår att får fördela det ökade stödet till internationell verksamhet som förstärkning av den befintliga bidragsordningen för tonsättarnas internationella verksamhet. Vad gäller stödet för musiker anför FST att Svenska rikskonserter på ett bättre sätt än STIM-Svensk Musik kan ansvara för en bred lansering av svensk musik. Rikskonserter anför att en förstärkning av stödet för inter- nationell verksamhet bör kunna gå till både Rikskonserter och till Kultur- rådet. framför att en förstärkning av stödet till inter- nationellt kulturutbyte även bör komma nämndens internationellt inrik- tade bidragsgivning till del. anför att de ekonomiska resur- serna för lansering av svensk musik utomlands är otillräckliga, trots att STIM-Svensk Musik utför ett förtjänstfullt arbete på området. En för- stärkning av de totala medlen för internationellt musikutbyte och lanse- ring av svensk musik utomlands är därför behövlig. Skälen för regeringens bedömning: Att främja utbyte av erfarenheter och idéer över språk- och nationsgränser är ett av målen för den natio- nella kulturpolitiken. Den allmänna internationaliseringen ökar och här har konstnärerna en betydelsefull uppgift i att förmedla känslor, tankar och idéer. Kontakter och utbyten med andra delar av världen är viktiga för konst- närernas möjlighet till stimulans och utveckling i sitt skapande. När svenska konstnärer får möjlighet att vistas och verka utomlands, liksom när utländska konstnärer besöker och är verksamma här, medför detta inte bara stimulans för den enskilde konstnärer utan kan ofta vara en betydelsefull inspirationskälla för hela det konstnärliga området. Detta gäller såväl redan väl etablerade som yngre och mer okända konstnärer. Genom ett intensivare internationellt kulturutbyte öppnas också den internationella arbetsmarknaden för svenska konstnärer, som där kan erbjudas fler möjligheter att erhålla arbete och uppdrag samt möta en större publik. På musikområdet har redan skördat stora framgångar utom- lands. Även den svenska scen- och filmkonsten har nått internationell ryktbarhet. Andra konstnärsgrupper behöver dock ytterligare stöd för att upptäckas även internationellt. Så behöver t.ex. svensk dramatik och svenska litterära verk översättas till andra språk och lanseras utomlands i särskild ordning. Det är också angeläget att bl.a organisationer på kul- turområdet kan tillvarata de nya möjligheter som såväl den tekniska som den politiska utvecklingen öppnat för ökat internationellt utbyte. Ett förstärkt stöd till det internationella kultursamarbetet och kulturut- bytet ligger sålunda väl i linje med regeringens konstnärspolitiska inrikt- ning, liksom med utrikespolitiska prioriteringar. Det internationella kulturutbytet handhas av ett flertal aktörer. Inom ansvarsområde kan , , Svenska rikskonserter och STIM-Svensk Musik nämnas. Även handlägger frågor om bidrag till internationellt kultur- utbyte. Institutet har till uppgift att sprida kunskap om i utlandet och att svara för utbyte med andra länder inom kultur, utbildning, forsk- ning och samhällsliv i övrigt. fördelar bidrag till visst kulturutbyte, som kan gå till fasta institutioner och organisationer, till teater-, dans- och musikgrupper samt till utställare av konst och olika internationella organisationer. Kul- turrådet bör i fortsättningen i ökad utsträckning verka för lanseringen av svensk dramatik i utlandet. Regeringen anser att anslag för bidrag till internationellt kulturutbyte bör förstärkas med medel för för- delning till dramatiker. Verksamheten vid det av inrättade internationella ateljécentret IASPIS (International Artists Studio Program in ) startade i i . Syftet är att utveckla och främja de internationella ateljécentra som står öppna för svenska konstnärer i andra länder och att erbjuda ateljéstipendier i Sve- rige till utländska bild- och formkonstnärer. IASPIS administrerar också Bildkonstnärsfondens ateljéprogram utomlands, tillhandahåller ateljéer och utställningslokaler samt organiserar seminarier och föreläsningar. Ateljéer ställs även till svenska konstnärers förfogande. har IASPIS blivit en viktig mötesplats för svenskt och internationellt konstliv i och har på ett aktivt sätt bidragit till svenska konstnärers delta- gande i större utställningar i utlandet, ofta med stor framgång. Rege- ringen anser att förvaltningsanslag bör ökas för att verksamheten med IASPIS skall kunna vidareutvecklas. Svenska rikskonserter medverkar i olika former till en aktiv lansering av svenska sångare och musiker inom det internationella musiklivet. STIM-Svensk Musik marknadsför ny svensk musik och dess upphovs- män utomlands. Även och svarar för bidragsgivning till internationellt musikutbyte. I budgetpropositionen för har regeringen för avsikt att föreslå förstärkta medel till , , Svenska riks- konserter och STIM-Svensk Musik för internationellt kulturutbyte. Sammanfattning av betänkandet Arbete åt konstnärer (1997:183) Utgångspunkter Mitt uppdrag har varit att göra en översyn av arbetsmarknadspolitiken i förhållande till konstnärsyrket och att analysera den obalans som råder på den konstnärliga arbetsmarknaden. Min utgångspunkt har varit att föreslå åtgärder för att lösa det strukturella problem som en överetablering på konstnärernas arbetsmarknad utgör. Min översyn visar entydigt att detta strukturproblem är omfattande och att arbetsmarknadspolitiken bidrar till att förvärra den. En begränsning av målgruppen för arbetsmarknads- politiken inom konstnärsområdet är därför nödvändig. Arbetsmarknads- politiska mål och kulturpolitiska mål måste bägge få genomslag i arbets- marknadsåtgärderna för att strukturproblemet skall kunna lösas. Det finns en motsättning mellan arbetsmarknadspolitikens mål och kulturpolitikens mål, men den går att överbrygga. En förutsättning är att bägge politikområdena definierar konstnärsyrket och konstnärernas arbetsmarknad lika. Då blir båda rollerna tydliga och förstärker varandra. Så sker inte . Problemen har tvärtom till stor del sin grund i att de två politikområdena definierat konstnärernas arbetsmarknad på olika sätt. Detta är också huvudkritiken från konstnärernas organisationer. Att främja arbetskraftens anpassning till den reguljära arbetsmarkna- dens behov på konst och konstnärer, som är arbetsmarknadspolitikens uppgift kommer lätt i konflikt med kulturpolitikens krav på mångfald, konstnärlig förnyelse och kvalitet. Kulturpolitiken skall korrigera mark- naden för konst, medan arbetsmarknadspolitiken skall bidra till en anpassning till denna marknad. Kulturpolitikens kärna är konstens kva- litet medan arbetsmarknadspolitiken förhåller sig neutral till konstens kvalitet. Här handlar det om att hitta jobb. Men framför allt att motverka långtidsarbetslöshet. När det gäller arbetsmarknadspolitiken med avseende på konstnärs- yrket, som den ser ut , dominerar enligt min uppfattning de arbets- marknadspolitiska målen över de kulturpolitiska. Skärp roll - Ge en särställning inom . - Begränsa mottagargruppen för arbetsmarknadspolitiska åtgärder på kulturområdet. - Ge exklusiv rätt att besluta om åtgärder inom kulturområdet. - Inför en inomkonstnärlig bedömning av målgrupp och för åtgärder inom kulturområdet. - Återge AMS kulturarbetsdelegation en starkare roll. - Fri medelsanvändning och inga volymkrav vid . - Satsning på vägledning och utbildning . måste finnas kvar som en del av om det skall vara möjligt att komma tillrätta med strukturproblemen på den kulturella arbetsmarknaden. Den samverkan mellan arbetsmarknads- politik och kulturpolitik som krävs är bara möjlig att genomföra med som en aktiv part. har byggt upp en stor kompetens inom kulturområdet och arbetar med den flexibi- litet som behövs inom denna sektor. Men deras roll behöver förstärkas och deras mandat att handha kulturfrågorna måste tydliggöras inom ver- ket. En särskilt anpassad organisation inom verket med starka är en nödvändig förutsättning och en garant för att arbetsmark- nadsmedel på detta område strikt begränsas till etablerade konstnärer. Mitt första förslag är därför att bibehålla en organisation som bygger på den särprägel som gäller för denna del av arbetsmarknaden. Den skall vara rikstäckande med ett regionalt ansvar fördelat på de olika kontoren. För att roll skall bli den sammanhållande kraften inom arbetsmarknadspolitiken måste organisationen på fältet följas upp inom hela organisationen. Jag anser därför att AMS bör återinrätta tjänsten som kulturdirektör med ansvar för innehållet i verksamhet och med befogenheter att följa upp övriga kontors verksamhet inom kul- turområdet. Det kräver en tjänst med direktkontakt till verksledningen och ett uttalat mandat att företräda en strikt tillämpning av konstnärsbe- greppet och användningen av åtgärdsmedel. uppgift är att motverka en strukturell obalans på arbets- marknaden. De medel och volymkrav som gäller i övrigt för AMS är avsedda för konjunkturberoende åtgärder och passar dåligt för kultur- sektorn. bör därför lösgöras från volymkrav. Samtliga för- medlares erfarenhet visar att det är med stöd av otraditionella medel man kan planera åtgärder som passar för kulturarbetsmarknaden. mottagargrupp är ungefär en tredjedel för stor. En konst- närlig utbildning eller erfarenhet i yrket är inte tillräckligt för att räknas som etablerad på arbetsmarknaden. Det krävs också en kontinuerlig verk- samhet som konstnär utan stöd av arbetsmarknadspolitiska medel. Jag avstår från att föreslå fasta kriterier för vilka som skall anses etablerade inom olika konstnärsyrken. Definitionerna måste skilja sig mellan de olika konstnärsyrkena men de bör utgå från utbildning och/eller påvisad aktiv yrkesverksamhet. Det är däremot angeläget att AMS ges befogen- heter att ha kriterier av det slaget för denna del av sin verksamhet. Mottagningen av konstnärer hos bör ske i två etapper: en gränsdragning vid första ingången och en ny prövning . Har inte personen haft ett vanligt arbete/verksamhet i sitt yrke under den tiden överförs han eller hon till hemförmedlingen. Bestämningen av målgruppen och hur den skall definieras liksom användningen av åtgärdsmedlen skall ske i samråd med särskilda inom- konstnärliga nämnder knutna till de fem . Dessa nämnder bör ges betydande inflytande, utan att de därför tar över något myndighetsansvar. Dessa nämnder kan bidra till att skapa kontinuitet i åtgärderna och öka arbetsförmedlingens legitimitet bland konstnärerna och deras organisationer. Nämndernas sammansättning bör vara blandad: konstnärsorganisationer, enskilda konstnärer med förtroende bland kolle- ger och med integritet, liksom recensenter/kritiker. Också centrumbild- ningarna bör ges representation. Kulturarbetsdelegationen måste återges den betydelsefulla roll den avsågs ha när den skapades och som den tidigare haft.