prop · GL03151D2 · 1998-01-01 00:00:00 — Det gäller också den som har fått rätt till sådan pension enligt 10 kap. 5 §. Detta beror på att efterlevandeskyddet enligt 10 kap. 1 § har karaktären av en ren risk- försäkring med fasta ersättningsbelopp som är oberoende av storleken på pensionsspararens tillgodohavande. I stället skall det upprättas ett nytt konto för den som är berättigad till sådan premiepension till efterlevande. Det kommer dock inte att vara lika många uppgifter som skall antecknas på ett sådant konto. Det kan slutligen anmärkas att en kontobehållning kan gå ned till noll om någon tjänar in pensionsrätt för premiepension bara under något eller och sedan utnyttjar tillgodohavandet för efterlevandeskydd under en följd av år. Sådana fall måste dock antas bli mycket ovanliga. Den tillfälliga förvaltningen 1 § skall ansvara för förvaltningen av de avgiftsmedel som enligt 4 kap. 3 § lagen (1981:691) om socialavgifter skall placeras på konto hos till dess att de förs över enligt 2 § till annan förvaltning. Myndigheten skall träffa avtal med kon- toret om förräntning och andra villkor för placeringen av medlen. Myn- digheten skall sträva efter att med ett lågt risktagande och med hänsyn till kravet på betalningsberedskap uppnå så god avkastning på medlen som möjligt. Avkastningen för ett kalenderår skall tillföras sådana pensionssparare, för vilka pensionsrätt för premiepension för det föregående året har fastställts. Avkastningen skall fördelas mellan pensionsspararna i förhållande till storleken av vars och ens fastställda pensionsrätt. Paragrafen beskriver den tillfälliga förvaltningen hos . Skälen för den ordning som föreslås har redovisats i avsnitt 20.1. I paragrafens andra stycke finns en bestämmelse om hur avkastningen från den tillfälliga förvaltningen skall fördelas mellan pensionsspararna. Som framgår i avsnitt 20.1 kommer hela eller delar av de avgiftsmedel som är hänförliga till ett visst intjänandeår att finnas i den tillfälliga för- valtningen under med början intjänandeåret och slut i perioden december året efter intjänandeåret-mars det därpå följande året. Med någon förenkling kan man säga att i genomsnitt halva årsavgiften finns inbetald under intjänandeåret och hela årsavgiften efter intjänandeåret. I enlighet med detta skulle de pensionssparare som har tjänat in pen- sionsrätt ett visst år vara berättigade till avkastning för halva intjänande- året och därpå. En fördelning av avkastningen efter denna prin- cip skulle emellertid kräva ett komplicerat system för att hålla isär de olika intjänandeårens medel och avkastningen av dessa. I den tillfälliga förvaltningen kommer ju att finnas avgiftsmedel för två - och t.o.m. tre - olika intjänandeår. I stället används den enklare modellen att hela avkastningen från den tillfälliga förvaltningen ett visst år tilldelas de pensionssparare som tjänade in pensionsrätt året före det år som avkastningen hänför sig till. Resultatet av denna enklare modell skiljer sig från den mer komplicerade modellen bara i den utsträckning storleken av inbetalade avgifter varierar mellan åren. Skillnaderna jämnas ut genom skilda utfall av pensionsintjänandet över åren. Avkastningen tillförs pensionsspararna i form av ett procentuellt påslag som bestäms av förhållandet mellan avkastningen från den tillfälliga förvaltningen året efter intjänandeåret och summan av de avgifter som betalats in för intjänandeåret. Om summan av inbetalda avgifter för ett visst år är större än summan av de pensionsrätter som fastställs för det året, kommer alltså en proportionell del av avkastningen att tillföras de överskjutande avgiftsmedlen och därmed bli kvar i den tillfälliga förvaltningen. Om i stället summan av fastställda pensionsrätter är större än de inbetalda avgifterna, skall den framräknade procentsatsen ändå användas vid uppräkningen av de enskildas pensionsrätter. I det fallet kommer alltså en del av de övriga medel som finns i den tillfälliga förvaltningen att tas i anspråk för uppräkningen. Placering hos fondförvaltare 2 § När pensionsrätt för premiepension för en pensionssparare har fast- ställts, skall föra över medel som motsvarar pensionsrätten samt avkastningen enligt 1 § andra stycket från till förvaltning i 1. värdepappersfonder eller utländska fondföretag som avses i 3 §, eller 2. Premiesparfonden inom Allmänna pensionsfonden. Om pensionsspararen har tagit ut premiepension i form av livränta en- ligt 9 kap. 2 § skall medlen i stället föras över till Premiepensionsmyn- dighetens livränteverksamhet. I paragrafen anges ett av de viktigaste elementen i premiepensionssyste- met, nämligen att kapitalförvaltningen som huvudregel skall ske hos från fristående fondförvaltare. Förvaltning kan ske i värdepappersfonder och utländska fondföretag. Vilka typer av för- valtare som kan komma i fråga anges i 3 §. Förvaltning kan också ske i Premiesparfonden inom Allmänna pensionsfonden. Valet av förvaltare i det enskilda fallet behandlas i 4 §. Initiativet till överföringen skall komma från Premiepensionsmyndig- heten, efter det att pensionsspararna har anmält sina val av förvaltare till myndigheten. Överföringen skall ske direkt från till förvaltarna utan att passera . Rutinerna för dessa överföringar bör ingå i myndighetens och förvaltarnas sam- arbetsavtal enligt 3 § första stycket 2 (och § lagen [1983:1092] med reglemente för Allmänna pensionsfonden). Som angetts tidigare får pensionsspararna på sig att anmäla sitt val av förvaltare till myndigheten. När valperioden är över skall de medel för vilka någon annan förvaltare inte har valts föras över till Premiespar- fonden inom Allmänna Pensionsfonden enligt 4 § andra stycket. Enligt 9 kap. 2 § första stycket kan pensionsspararen begära att få ut sin pension i form av livränta med garanterade belopp. I samband därmed övertar av de tillgångar som motsvarar tillgodohavandet på pensionsspararens premiepensionskonto. Av den paragrafens andra stycke framgår att detta gäller även medel som tillförs . Om en livränta tagits ut skall i sistnämnda situation över- föringen från endast göras till myndigheten. Det spelar inte någon roll om pensionsrätten som ligger till grund för tillskottet har tjänats in före eller efter det att pensionsspararen började ta ut sin pension. Den slutliga utformningen av paragrafens andra stycke har inte redovisats för Lagrådet. 3 § Överföring enligt 2 § första stycket 1 får göras till fonder som har anmälts för registrering hos och som för- valtas av fondförvaltare som 1. har rätt att utöva fondverksamhet enligt lagen (1990:1114) om värdepappersfonder, 2. har slutit samarbetsavtal med myndigheten, 3. har åtagit sig att på begäran lämna sådana informationshandlingar som avses i 26 och 27 §§ lagen om värdepappersfonder till pensionsspa- rare som har valt eller överväger att välja någon av förvaltarens fonder i premiepensionssystemet, 4. har åtagit sig att inte ta ut några avgifter för inlösen av fondandelar, 5. har åtagit sig att, med eller utan särskild prisnedsättning, inte ta ut avgifter i övrigt utöver vad som godtagits av myndigheten, och 6. har åtagit sig att till myndigheten rapportera alla kostna- der som har tagits ut ur fonden, uppdelade på olika kostnadsslag. Medlen får inte placeras i sådana fonder som avses i 3 § lagen om värdepappersfonder i andra fall än som anges i tredje stycket. får, efter att ha inhämtat yttrande från , medge att medlen placeras i fonder vars värdeut- veckling är beroende av index. Ett sådant medgivande får lämnas om god riskspridning uppnås i fonden. I paragrafen anges kraven på de fondförvaltare som får erbjuda sina tjänster i premiepensionssystemet. Huvudregeln är att den som har rätt att driva vanlig fondverksamhet i också har rätt att delta i premiepensionssystemet. Härutöver ställs det upp ett par särskilda krav för detta system. Kraven är desamma för svenska och utländska fondförvaltare, i den mån de senare har rätt att utöva fondverksamhet i . För att både och pensionsspararna skall veta vilka fonder som finns inom systemet, skall varje förvaltare till myndigheten anmäla vilka av hans fonder som skall kunna ta emot medel inom ramen för premiepensionssystemet. med anmälan bör förvaltaren ge in de av (eller motsvarande utländska myndighet) godkända fondbestämmelserna. Om fondbestämmelserna ändras, skall de nya bestämmelserna också lämnas in. Även andra änd- ringar rörande fonden och förvaltningen av den måste anmälas till myn- digheten, så att myndigheten har en klar överblick över syste- met. Det register över fonderna som myndigheten upprättar blir ett register över förvaltarna. Förvaltaren måste också ingå ett avtal om det praktiska samarbetet med myndigheten. Avtalet skall bestämma rutiner för överföring av information och medel mellan parterna. I avtalet mellan och förvaltaren skall också tas in en eventuell överenskommelse om reducering av priset på förvaltartjänsten (se avsnitt 20.2). Avtalet benämns samarbetsavtal. Även när det gäller prisreduktion på förvaltartjänsten bestämmer myndigheten de krav som skall gälla för förvaltarnas tillträde till systemet. Det görs efter en intresseavvägning som beskrivs i den allmänna motiveringen. Bestämmelsen om ett åtagande i fråga om förvaltarens prissättning har lagts till och viss annan justering av paragrafens första stycke har skett efter Lagrådets granskning. Vidare måste förvaltaren åta sig att på begäran av den enskilde lämna sådan information som avses i 26 och 27 §§ lagen om värdepappers- fonder (dvs. informationsbroschyr, årsberättelse och halvårsredogörelse) till sådana pensionssparare som har valt eller överväger att välja någon av förvaltarens fonder i premiepensionssystemet. Hänvisningen till 26 och 27 §§ lagen om värdepappersfonder innebär inte att ett utländskt fondföretags informationshandlingar måste utformas efter de regler som i det avseendet gäller för svenska fondbolag, utan här är det hemlandets be- stämmelser som gäller. Enligt 7 c § lagen om värdepappersfonder och 3 § förordningen (1990:1123) om värdepappersfonder har möjlighet att föreskriva att informationen skall vara avfattad på svenska språket. Den enskilde skall inte vara tvungen att inför fondförvaltaren styrka sin behörighet att få ut informationsmaterialet med ett intyg från om att han har ett tillgodohavande som har placerats eller skulle kunna placeras i den aktuella fonden. En sådan ordning skulle vara meningslös, eftersom alla som över huvud taget har tjänat in pensionsrätt för premiepension kommer att bli berättigade till informationen. Fondförvaltaren skall också ha åtagit sig att inte tillämpa några ut- tagsavgifter. Skälen för det kravet har angetts i avsnitt 20.2. Åtagandet kommer att göras i förhållande till myndigheten i dess egenskap av fondandelsägare. Slutligen måste förvaltaren ha åtagit sig att till myndigheten redovisa samtliga kostnader som tas ut fonden. Skälen för detta krav har redovisats i avsnitt 20.2. Som framgår av första stycket kan alla svenska och utländska fondför- valtare som har rätt att utöva vanlig fondverksamhet i delta i premiepensionssystemet, och förvaltarna kan själva välja vilka fonder de skall anmäla till systemet. En förutsättning för deltagande är, som fram- gått, dock att förvaltaren godtar de krav ställt upp i fråga om tak för avgifter o.d. Enligt andra stycket gäller som huvudregel att s.k. nationella fonder inte kan användas. Den bestämmelse i lagen om värdepappersfonder som det hänvisas till gäller visserligen bara för svenska fondbolag, men samma resultat följer för de utländska fondföretagens del av kravet i första stycket 1 att de skall ha rätt att utöva fondverksamhet enligt lagen om värdepappersfonder. Rätten enligt den lagen för utländska fondföretag att vara verksamma i anses nämligen inte omfatta någon rätt att tillhandahålla sådana fonder som faller utanför UCITS-direktivets tillämpningsområde, dvs. Som närmare utvecklats i avsnitt 20.2 får dock Premiepensionsmyn- digheten, efter att ha hört , medge att placering sker i s.k. indexfonder. Den föreslagna dispensregeln gäller för samtliga fond- förvaltare som får delta i premiepensionssystemet, dvs. även för utländ- ska fondförvaltare. För många utländska indexfonder blir det förmod- ligen inte aktuellt att tillämpa dispensregeln, eftersom de torde uppfylla det krav på riskspridning som ställs upp i UCITS-direktivet och lagen om värdepappersfonder. Enligt tredje stycket förutsätter med- givande till att placering sker i indexfonder att god riskspridning uppnås i fonden. Med god riskspridning avses i detta sammanhang att index åter- speglar värdeförändringar för en eller flera börser, auktoriserade mark- nadsplatser eller liknande marknader. De enskilda skall även kunna välja en placering i värdepappersfonder som förvaltas av ett statligt fondbolag. Det statliga fondbolaget skall uppfylla samma krav som ställs på de privata fondförvaltarna. Rege- ringen kommer senare att föreslå att godkänner inrättandet av ett sådant bolag. Något lagförslag behövs inte på denna punkt. Även sjunde fondstyrelsen inom Allmänna pensionsfonden, som skall förvalta Premiesparfonden, skall uppfylla de krav som ställs för del- tagande i premiepensionssystemet. I § lagen (1983:1092) med reg- lemente för Allmänna pensionsfonden anges således att sjunde fond- styrelsen skall ingå samarbetsavtal med och, med ett undantag, göra de åtaganden som krävs av övriga fondför- valtare. och byte av fond 4 § Pensionsspararen har rätt att bestämma var de medel som för spara- rens räkning skall föras över enligt 2 § första stycket skall placeras. Pre- miepensionsmyndigheten får dock bestämma ett högsta antal fonder som får antecknas på ett premiepensionskonto. När pensionsrätt för premiepension har fastställts, skall upplysa pensionsspararen om rätten att välja placering. Om pensionsspararen inte anmäler något annat val inom den tid som bestämmer, skall medlen föras över till Premiesparfonden inom Allmänna pensionsfonden. Om pensionsspararen har anmält val av fond eller flyttat hela eller en del av innehavet i en fond till en annan fond, skall, om spararen inte begär annat, medlen i stället föras över till den eller de fonder i vilka medel senast har placerats för spararens räkning. När flera fonder mottagit medel vid det senaste placeringstillfället, skall medlen fördelas mellan dessa fonder i förhållande till värdet av innehavet i varje fond. Paragrafens första mening slår fast den viktiga principen att den enskilde har rätt att själv bestämma hur de medel som motsvarar hans pensionsrätt för premiepension skall förvaltas. Denna rätt är generell och gäller inte bara i samband med det årliga fastställandet av pensionsrätt. Särskilt för det tillfället gäller att skall erinra pensionsspararen om hans rätt att välja fond. När det gäller byte av fond är det i princip den enskilde som måste ta initiativet. Som angetts i avsnitt 31 föreslås att skall producera ett allmänt informationsmaterial om de fonder som har anmälts till premiepensionssystemet. Detta material bör skickas ut till pensionsspararna med blanketten för val av fond. Val av fond kan bli aktuellt också för den som har fått rätt till premie- pension för efterlevande enligt 10 kap. 7 §, eftersom det kan finnas pen- sionsrätt kvar att fastställa för den avlidne. Pensionsrätt skall normalt dock inte fastställas då pensionsspararen avlidit (se 4 kap. 1 § första stycket jfrd med 2 kap. 2 § andra stycket och 3 kap. 2 § tredje stycket). Som tidigare angetts är det sak att be- stämma hur pensionsspararna skall ha på sig för att göra sitt val. Om pensionsspararen inte anmäler något annat val inom den tid som myndigheten har bestämt, skall medlen placeras i Premiesparfonden inom Allmänna pensionsfonden. Detta skall dock inte gälla om pensionsspararen har anmält val av fond eller flyttat hela eller del av innehavet i en fond till en annan fond. I sådana fall skall medlen i stället föras över till den eller de fonder i vilken medel senast har placerats för hans räkning. Om fler än en fond senast tillförts medel för pensionsspararens räkning han har t.ex. valt två fonder eller bytt till två fonder vid ett och samma tillfälle skall medlen fördelas mellan fonderna i förhållande till det aktuella värdet av innehavet i varje fond. Denna fördelningsmetod används också när skall föra över medel till respektive från pensionsspararens fonder när hans pensionsrätt för premiepension har ändrats (se 14 kap.). Om pensionsspararen har anmält sitt val av fond i rätt tid men har valt en fond som inte ingår bland de fonder som har registrerats hos myndig- heten, skall medlen för pensionsspararen placeras i Premiesparfonden eller i den eller de fonder i vilka medel senast har placerats för hans räk- ning. 5 § På begäran av pensionsspararen skall flytta hela eller del av innehavet i en fond till en annan fond. Som angetts vid 4 § ingår det i pensionsspararens rätt att välja placering av de medel som motsvarar hans pensionsrätt för premiepension också en rätt att byta fond. Pensionsspararen underrättar då om vilken fond han önskar lämna och till vilken fond han vill att medlen skall flyttas, varefter myndigheten genomför bytet. Ofta kommer ett byte som har begärts av en pensionssparare att kunna samordnas med byten som har begärts av andra pensionssparare eller med transaktioner som skall genomföras av andra skäl. Särskilt gäller detta för sådana byten som begärs då val av fond för ny pensionsrätt pågår. Myndigheten kommer då att kunna "kvitta" olika önskemål mot varandra och gentemot förvaltaren bara köpa eller sälja nettot. I paragrafen anges inte inom vilken tid myndigheten skall verkställa ett byte. Byten skall genomföras så snabbt som möjligt, eftersom ett dröjs- mål kan få betydande ekonomiska konsekvenser för pensionsspararen. Det kan därför inte godtas att myndigheten dröjer med att genomföra ett byte t.ex. därför att myndigheten räknar med att senare kunna genomföra en sådan kvittning som angetts ovan. Under förutsättning att det inte uppkommer några förseningar på grund av förhållanden på fondförval- tarens sida bör en längre tidsutdräkt än för myndig- hetens hantering inte godtas. 6 § Närmare föreskrifter för verkställighet av lagens bestämmelser om val och byte av fond meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Paragrafen, som behandlar meddelande av verkställighetsföreskrifter, har formulerats i enligt med vad Lagrådet föreslagit. De aktuella verk- ställighetsföreskrifterna kan användas för att bestämma den tid inom vilken val av fond skall göras och vilka uppgifter som skall lämnas vid begäran om byte av fond m.m. Det kan också bli aktuellt att föreskriva en längsta tid inom vilken fondbyten som begärs av pensionsspararna skall vara genomförda. Däremot är det inte avsikten att bemyndigandet skall kunna användas för begränsningar av den principiella val- och bytesrätten. Skadestånd 7 § Om någon är skadeståndsskyldig för att ha orsakat att fondandelar som har förvärvat för en eller flera pen- sionssparares räkning gått ned i värde, skall skadeståndet betalas till myndigheten. Om myndigheten har förklarat att den inte avser att föra talan om skadestånd och inte heller har träffat någon uppgörelse om ska- deståndsskyldigheten, har en pensionssparare för vars räkning sådana fondandelar har förvärvats rätt att föra talan om skadestånd till myndig- heten. Om en sådan talan väcks, får någon uppgörelse om skadestånds- skyldigheten inte träffas utan pensionsspararens samtycke. En pensionssparare som för talan om skadestånd till myndigheten svarar själv för rättegångskostnaderna men har rätt till ersättning för dessa av myndigheten, i den utsträckning de täcks av vad som har kom- mit myndigheten till godo genom rättegången. Sådan ersättning skall dras av från skadeståndsbeloppet innan fördelning enligt tredje stycket görs. När ett skadeståndsbelopp har betalats till myndigheten, skall myndig- heten, för varje pensionssparare för vars räkning andelar förvärvats i den berörda fonden, beräkna hur mycket av skadeståndsbeloppet som belöper på spararen och öka tillgodohavandet på hans premiepensionskonto med detta belopp. Om pensionsspararen har börjat ta ut pension, skall den del av beloppet som beräknas belöpa betalas ut till spararen. Om inte pensionsspararen har tagit ut pension i form av livränta enligt 9 kap. 2 §, skall resten av medlen tillföras den eller de fonder i vilka medel har placerats för spararens räkning. Beloppet skall fördelas mellan fonderna i förhållande till värdet av innehavet i varje fond. Paragrafen reglerar frågor om talerätt m.m. om det blir aktuellt att kräva skadestånd av någon som har orsakat att värdet av fondandelar som myn- digheten har förvärvat för pensionsspararnas räkning har gått ned. En sådan talan kan grundas på 47 § lagen om värdepappersfonder (såvitt gäller fondbolaget och förvaringsinstitutet) eller på allmänna skade- ståndsrättsliga regler. Det kan vara fråga om skadestånd på grund av brott eller om skadeståndskrav mot det allmänna med stöd av reglerna i 3 kap. skadeståndslagen (1972:207). När det gäller skadestånd på grund av felaktig myndighetsutövning torde området vara begränsat till Finansin- spektionens beslutssfär. I första styckets första mening slås fast att det är Premiepensions- myndigheten som är berättigad till skadeståndet - inte den enskilde pensionsspararen. Övriga bestämmelser i stycket har sina förebilder i 15 kap. 5 § aktiebolagslagen (1975:1385). Detsamma gäller första meningen i andra stycket, medan andra meningen i det stycket är speciell för premiepensionssystemet. Det av- drag som anges där skall naturligtvis göras från hela skadeståndsbe- loppet och på det viset belasta samtliga berörda pensionssparare. Av- dragsregeln blir för övrigt aktuell bara om inte den skadeståndsskyldige betalar även rättegångskostnaderna. När ett skadeståndsbelopp har betalats till myndigheten, skall myndig- heten fördela detta på de pensionssparare för vilkas räkning medel placerats i den berörda fonden efter vilken skada var och en har lidit. Reglerna i tredje stycket om hur det sålunda beräknade beloppet skall tillgodoföras pensionsspararna överensstämmer med de regler i 14 kap. 3 § som föreslås för den situationen att medel skall tillföras en pensionssparare därför att hans pensionsrätt för premiepension för ett visst år har blivit höjd i efterhand. Bestämmelsernas närmare innebörd behandlas i författningskommentaren till den paragrafen. Stycket har fått sin slutliga formulering efter Lagrådets granskning. Det kan i sammanhanget anmärkas att rättegångskostnader för Premie- pensionsmyndigheten, som stannar på myndigheten och inte täcks av skadestånd i ett sådant mål som avses i paragrafen, övervältras på försäk- ringskollektivet enligt den ordning som följer av den s.k. skälighetsprin- cipen i försäkringsrörelsereglerna. Uttag av premiepension 1 § Premiepension får tidigast tas ut från och med den månad då pen- sionsspararen fyller . Pensionen är livsvarig och skall beräknas med utgångspunkt i tillgodohavandet vid varje tid på pensionsspararens premiepensionskonto. Premiepension skall beräknas lika för kvinnor och män. Bestämmelserna i paragrafen har behandlats i avsnitt 21. Som framgår där avviker förslagen i denna del från de godkända riktlinjerna på en punkt. föreslås att premiepensionen skall vara enbart livsvarig. Någon möjlighet till tidsbegränsad utbetalning skall alltså inte finnas. har praktiskt taget alla fondförsäkringar som tillhandahållits i haft enbart tidsbegränsad utbetalning. Försäkringstagare som önskat en livsvarig utbetalning har erbjudits att gå över till en traditionell livränteförsäkring. Några principiella eller försäkringsmässiga svårig- heter att konstruera en fondförsäkring med livsvarig utbetalning före- ligger dock inte, fast tekniken delvis blir en annan.