prop · GL0313 · 1998-01-01 00:00:00 — I budgetpropositionen för redovisar regeringen förslag till närmare utformning av det energipolitiska program som utgör en central del av energipolitiska beslut (prop. 1996/97:84, bet. 1996/97:NV12 rskr). Kommunerna har en central roll i omställningen till ett ekologiskt uthålligt samhälle. Inom energisektorn pågår en omfattande verksamhet i kommunerna. Det bidrag till energirådgivning som ingår i det energipolitiska programmet har tillkommit för att ytterligare stödja och förbättra möjligheterna för kommunerna att ta en aktiv roll i den förändring av samhället som sker. Bidraget är särskilt viktigt för små kommuner som har mindre möjligheter att omfördela sina resurser. Den kommunala energirådgivningen skall utgöra ett komplement till den allmänna energiinformationen från statliga myndigheter och till den rådgivning som ges av kommersiella aktörer som exempelvis energileverantörer. Det finns goda möjligheter till synergieffekter mellan de lokala investeringsprogrammen (se avsnitt 4) och det nationella energiprogrammet. Effektiv användning av energi torde komma att utgöra ett viktigt inslag i de lokala investeringsprogrammen, och det bör då vara möjligt att komplettera dem med energipolitiskt stöd. Så kan ske när ett lokalt program inbegriper utbyggnad av fjärrvärme, minskat eleffektuttag i bebyggelsen och konvertering från elvärme. Också de energipolitiska stöden till ny elproduktion kan komma att komplettera lokala investeringsprogram. Det gäller speciellt stödet till biobränslekraftvärme, exempelvis i kombination med ökad fjärrvärme- anslutning. För att underlätta samordning är det regeringens uppfattning att det bör vara möjligt att kombinera stöd inom ramen för de lokala investeringsprogrammen med andra statsbidrag i den mån övriga regelverk tillåter det. Beskattningen av energi är ett viktigt styrmedel vid omställningen av energisystemet. En översyn av energiskattesystemet har påbörjats i (se avsnitt 3.6.1). De nordiska ländernas statsministrar antog en deklaration om uthållig energiförsörjning kring . Ländernas energiministrar har fått i uppdrag att presentera en första rapport med klargörande av vissa frågeställningar av betydelse för omställningen till ett uthålligt energisystem i regionen. 3.11.6 Skogssektorn har arbetat fram en aktionsplan för biologisk mångfald. Den redovisas närmare i budgetpropositionen. Utöver detta planerar en främst riktad till landets mindre skogsägare. Målsättningen är att lyfta fram landskapsperspektivet inom skogsnäringen för att kunna tillgodose såväl produktions- som miljömål. Erfarenheten visar att ett hållbart skogsbruk i vårt land måste planeras med utgångspunkt i landskapsvisa avvägningar, vilket gör det möjligt att mer effektivt nyttja de resurser som avsatts för reservatsbildningar och biotopskydd. 3.11.7 Export och miljö arrangerade Regeringen ett symposium med temat Export och Miljö. Symposiet kommer att följas upp med bland annat en dokumenterande rapport i Närings- och skriftserie Aktuellt om näringspolitik och ekonomi . Två centrala frågeställningar behandlades under symposiet; dels hur svensk miljöexport kan främjas, dels frågan om miljöansvar vid export. Med miljöexport avses såväl den renodlade miljötekniksektorn som de områden där ett välutvecklat miljömedvetande i företagen bidrar till att skapa affärsmöjligheter. Inte minst inom tjänstesektorn, som till exempel konsultbranschen, finns potential för export av miljörelaterade tjänster och hela systemlösningar. Möjligheten att beakta miljöfaktorer vid export och exportfinansiering diskuterades under symposiet och en väl avvägd politik som balanserar nationella och internationella krav och intressen är av stor betydelse. Se också avsnitt 3.2.10. De förslag och frågor som togs upp kommer att bearbetas vidare med sikte på att arbeta fram ett sammanhållet program för bl.a. export av miljöanpassad teknik. En utredare tillsätts för att kartlägga vilka möjligheter och hinder som finns för ökad export av miljöanpassad teknik och miljöanpassade produkter. En viktig utgångspunkt är redan pågående arbete, t.ex. det projekt inom UD:s som syftar till att ta fram en presentation av svensk miljökompetens, riktad till bl.a. multilaterala upphandlare. En annan central fråga i sammanhanget rör vikten av nätverksbyggande i exportsammanhang så att också mindre företag kan agera i större sammanhang, och om och i så fall hur staten kan stödja tillkomsten och utvecklingen av sådana nätverk. Denna frågeställning korresponderar väl med nätverks- eller klusteransatsen i avsnitt 3.11.3. Vidare kommer dialogen med näringslivet i form av projektexportseminarier att fortsätta. Denna dialog, som gäller olika aspekter på projektexport, kan eventuellt också utnyttjas för att diskutera export av miljöanpassad teknik. Det hör till bilden att en betydande del av Tlj projektexporten är miljörelaterad. En annan central uppgift är att tillse att berörda myndigheter har erforderlig miljökompetens och att viktig information når ut. Sådan kompetens och information bör innefatta både kunskap om den inhemska resursbasen och kunskap om miljörelaterad utveckling och miljökrav på marknader i andra länder. Det är väsentligt att kartlägga var marknader för miljöanpassad teknik och tjänster finns och hur behoven ser ut. 3.11.8 Baltic 21 Baltic 21 är arbetsnamnet på ett samarbete mellan elva länder i med målet att ta fram en för uthållig utveckling i hela regionen. Projektet har sin upprinnelse i de möten ländernas statschefer respektive miljöministrar hade i och . Ansvaret för olika samhällssektorer har fördelats mellan länderna och ansvarar tillsammans med för detta arbete inom den samlade industrisektorn. (har också ansvar för jordbruksområdet). Uppdraget går i korthet ut på att teckna ett scenario för uthållig utveckling inom industrisektorn, att finna lämpliga mål och kriterier och att visa på vägen dit i form av en praktisk handlingsplan. En viktig del av arbetet är också att identifiera sådana hinder och glapp som motverkar eller stör utvecklingen mot hållbarhet. Det är ett omfattande och visionärt arbete som har en konkret dimension, i det att en verklighetsförankrad åtgärdsplan skall redovisas. Arbetet bedrivs tillsammans med en rad olika internationella, nationella och regionala aktörer, såväl näringslivsorganisationer, enskilda företag, offentliga institutioner och organisationer som forskningsinstitut. Ett slutdokument, for The Baltic Sea Region , avseende samtliga de sju sektorer som ingår i skall föreligga . 3.11.9 Delegationen för främjande av miljöanpassad teknik Delegationen för främjande av miljöanpassad teknik med representanter från företag, forskningsmiljöer och offentliga institutioner, har nämnts i andra sammanhang men förtjänar att lyftas fram igen. Delegationen tillsattes strax /97 och man arbetar med en rad förslag på åtgärder. Uppdraget går ut på att stimulera utveckling, upphandling och introduktion av miljöanpassade produkter och teknik för att nå en ekologiskt hållbar utveckling. Delegationen har valt att arbeta inom fyra huvudområden; sanering av förorenad mark, byggsektorn, transporter och livsmedelsområdet. Dessutom har projekt initierats som som skall främja kommersialisering av miljöanpassad teknik, som till exempel produktidésökning och rundabordssamtal kring och dokumentaion av trögheter och utvecklingshinder för miljödrivna innovationer. 3.12 Åtgärdsprogram för en ekologiskt hållbar utveckling inom verksamhetsområde Sammanfattning Verka för en helhetssyn i samhällsplaneringen bl.a. genom att utveckla samordningen, boendedemokratin och kvinnoperspektivet Stödja utvecklingen av ändrade beteendemönster hos konsumenter och hushåll Föreslå ny lagstiftning om va-system för en ekologiskt hållbar utveckling Stödja arbetet för en förbättrad inomhusmiljö, kretsloppstänkandet i byggfrågor samt hälsodeklaration av bostäder Ställa grundläggande miljökrav och krav på effektiv resursanvändning vid ny- och ombyggnad utifrån kommande förslag från system för miljö- och hälsovärdering av byggmaterial, byggande och byggnader, som bl.a. kan användas som underlag vid beskrivningar av byggnadsobjektens konsekvenser för ekologisk hållbarhet och i samband med statliga åtgärder på byggområdet Uppmärksamma kretsloppsfrågor i byggandet vid en ändrad organisation av det statliga plan-, bygg- och bostadsväsendet. Öka kunskapsnivån om konsumtion och miljö, bl.a. genom att underlätta för konsumenten att få tillgång till relevant information Främja information om produkters miljöeffekter Verka för en effektiv försörjning med geografiska data som en del av samhällets informationsförsörjning Verka för att svenska ståndpunkter skall få internationellt genomslag För att uppnå goda resultat i arbetet för en ekologiskt hållbar utveckling är bl.a. samhällsplaneringen, byggsektorn samt konsumtionsmönster av stor betydelse. Mellan dessa områden finns flera samband. Omställningen till en ekologiskt hållbar utveckling ger nya förutsättningar för samhällsbyggandet. Bebyggelse och infrastruktur måste anpassas till miljöförhållanden, kulturvärden och naturens kretslopp. Våra mark- och vattenområden måste användas på ett långsiktigt hållbart sätt. måste de sociala aspekterna beaktas. har genom deltagande i åtagit sig att verka för en från social synpunkt hållbar utveckling i bostadsområden. Habitat-deklarationen kan således sägas komplettera med en social dimension. Detta förutsätter en helhetssyn i samhällsbyggandet och en förmåga att överbrygga sektorsgränser. Grunden härför läggs bl.a. genom den fysiska samhällsplanering som bedrivs inom olika verksamheter och sektorer. Planeringen sker på olika nivåer och är i stor utsträckning ett gemensamt ansvar för staten och kommunerna som en rad olika parter i samhället berörs. Ekologisk hållbarhet bör således utgöra ett gemensamt mål för all samhällsplanering. Detta innebär en höjning av ambitionsnivån i samhällsplaneringen med krav på delvis nya arbetsformer och ett omfattande utvecklingsarbete. Framförallt behövs en bättre samordning och samverkan mellan de skilda formerna av samhällsplaneringen. Men de olika momenten i samhällsplaneringen kan också utnyttjas i arbetet för en omställning till ett ekologiskt samhälle. Regeringen har tidigare betonat att omställningen måste vara demokratiskt förankrad och accepterad av alla berörda i samhället och att det är angeläget att ta till vara både mäns och kvinnors kunskaper och erfarenheter. I detta avseende finns en potential i planeringsprocessen, som ger möjligheter till insyn och inflytande i samhällsbyggandet. behöver medborgarinflytandet förbättras, framförallt i fråga om kvinnors möjligheter till påverkan och inflytande. I propositionen Aktiv Konsumentpolitik (1994/95:140, bet 1994/95:LU32, rskr. 1994/95:438) anges som ett av de fyra målen för konsumentpolitiken att utveckla sådana konsumtions- och produktionsmönster som minskar påfrestningarna på miljön och bidrar till en långsiktigt hållbar utveckling. Den potential som finns inom hushållssektorn när det gäller arbetet med hållbar utveckling måste tas tillvara. Den enskildes agerande är av stor betydelse. Utvecklingen av ändrade beteendemönster hos hushållen bör därför stödjas. 3.12.1 Konsumenterna och miljön I regeringens skrivelse 1996/97:50 anmäldes att beredningen av betänkandet (SOU 1996:108) Konsumenterna och miljön skall leda till en presentation av en åtgärdsinriktad handlingsplan. Denna skall konkretisera och precisera miljömålet i konsumentpolitiken dvs. att sådana konsumtions- och produktionsmönster utvecklas som minskar påfrestningarna på miljön och bidrar till en långsiktigt hållbar utveckling. Hushålls- och konsumentsektorn bör behandlas som en egen dimension i arbetet för en ekologiskt hållbar utveckling. Handlingsplan samt miljömål för denna sektor kommer att presenteras . Arbetet bör bl.a. inriktas på att minska hushållens utsläpp, energiförbrukning samt mängden hushållsavfall. Ökad effektivitet vid utnyttjande av naturens resurser bör eftersträvas. Såväl varor, transporter, boende som samhällsplaneringen berörs. Resultatet kan bl.a. uppnås genom att kunskapsnivån ökar om konsumtionens betydelse för miljön. Konsumenternas möjlighet att påverka producenterna har stor betydelse. Insatserna bör riktas till hushållen direkt samt till tänkbara vidareinformatörer. arbete bör mer tydligt profileras kring dessa frågor. Framtagandet av faktaunderlag liksom informations- och utbildningsinsatser är viktiga delar i verksamheten. I betänkandet föreslås ett sektorsansvar för för miljömålet i konsumentpolitiken. har på regeringens uppdrag utrett hur det skulle kunna utformas. Uppdraget har redovisats till regeringen. Statistik och kunskapsutveckling, såsom forskning om olika livsstilar och preferenser samt varuprovning är av stor betydelse. 3.12.2 Samhällsplanering för en ekologiskt hållbar utveckling Grunden för samhällsplaneringen läggs genom (PBL) (1987:10), samt genom lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser, (NRL) med anknytande lagar som reglerar mark- och vattenanvändningen. PBL har varit föremål för översyn i syfte att få ett ökat hänsynstagande till miljön. En av de viktigaste uppgifterna inom samhällsplaneringen är att verka för att intentionerna i genomförda anpassningar av lagsystemet får genomslag och att instrumenten i lagstiftningen utvecklas och används på avsett sätt. I samband med handlingsprogrammet för en ekologisk utveckling vill regeringen framhålla följande utvecklingsbehov: Vidgat perspektiv i den kommunala översiktsplaneringen De flesta kommuner står nu inför en revidering av sina översiktsplaner enligt PBL, som i hög grad tar fasta på miljöfrågorna kopplade till arbetet med . En sådan utveckling av kommunernas fysiska planering främjas av en fortlöpande metodutveckling och erfarenhetsutbyte. Som framhålls tidigare i skrivelsen är en av de viktigaste medlen i den ekologiska omställnigen att bryta sektoriseringen i samhällsbyggandet. Översiktsplaneringen kan lägga en grund för ett sådant sektorsövergripande synsätt i kommunerna. Detta förutsätter dock att planeringsperspektivet vidgas så att ekologiska, ekonomiska och sociala förhållanden integreras med markanvändnings- och bebyggelsefrågor. För att en sådan ansats skall bli framgångsrik krävs ett förbättrat kunskapsunderlag om sociala förhållanden, utbildnings- och kompetensnivå, näringsliv och sysselsättning, infrastruktur samt, inte minst, om natur-, kultur- och miljöförhållanden. Förbättrad mellankommunal samverkan och regional planering Den förestående försöksverksamheten med den regionala samhällsorganisationen innebär att de kommunala självstyrelseorganen får ett ökat ansvar också för det regionala utvecklingsarbetet i samarbete med statens förvaltning på regional nivå. Erfarenheterna från arbetet med den fysiska planeringen visar att det mellan kommuner med uppenbara samordningsbehov inte kommit till stånd en tillfredsställande samordning. Regeringen menar att det som stöd för arbetet med att utveckla till ett hållbart samhälle också behövs en utveckling av den mellankommunala och regionala samordningen. Det regionala perspektivet är väsentligt framförallt när det gäller näringsliv och sysselsättning, infrastruktur, utbildning och forskning, men också när det gäller hushållning med naturresurser och möjligheterna att lösa vissa miljöproblem. En förstärkning av det regionala perspektivet i samhällsplaneringen är således nödvändig. Förbättrade möjligheter för kvinnor att medverka i samhällsplaneringen har i sin rapport, - jämställdhetsaspekter på fysisk planering och byggd miljö, lämnat olika förslag på hur jämställdheten kan öka inom den fysiska planeringen. Bland annat föreslås en särskild försöksverksamhet i några kommuner i syfte att utveckla och pröva jämställdhetsperspektivet på samhällsplaneringen. Det är främst fråga om att skapa förutsättningar för kvinnor att delta i beslutsprocessen vid arbetet med utformningen av detaljplaner, översiktsplaner m.m. Dessutom kan mer riktade insatser såsom utbildning och forskning om könsperspektiv i fysisk planering och byggd miljö bli aktuella. 3.12.3 Lagstiftning om va-system Plan- och byggutredningen har i betänkandet Översyn av PBL och va- lagen (SOU 1996:168) lämnat förslag om ny lagstiftning för de allmänna va-anläggningarna, lagen om vattenförsörjning och avlopp. I betänkandet lämnas flera förslag som är av betydelse för en ekologiskt hållbar utveckling. I jämförelse med gällande va-lag föreslås bl.a. att den nya lagen får ett vidare tillämpningsområde. Det föreslås att vattenförsörjning och omhändertagande av avloppsvatten skall ske med iakttagande av kravet på hushållning med samhällets resurser och på ett sätt som tillgodoser skyddet för miljön och hälsan samt behovet av hushållning med naturresurser. Vidare föreslås förändringar för att skapa förutsättningar för ett lokalt omhändertagande av dagvatten (). Va-lagens framtida utformning bereds i . En proposition i frågan avses lämnas till . 3.12.4 Ekologisk hållbarhet i byggande och bebyggelsen Stora delar av vårt bestånd av bostäder närmar sig nu den ålder när omfattande ombyggnads- och renoveringsarbeten blir aktuella. Enbart inom de bostäder som förvaltas av de allmännyttiga företagen uppskattas behovet av större underhålls- och ombyggnadsåtgärder till . Stora åtgärdsbehov av liknande art finns också i den övriga bostadsbebyggelsen. Flertalet av dessa åtgärder kan genomföras på ett sådant sätt att miljömässiga vinster uppnås i den fortsatta driften av bostäderna. Det gäller bl.a att minska användningen av energi för drift och uppvärmning, begränsa emissioner från olika bygg- och ytbehandlingsmaterial samt effektivisera hanteringen av avlopp och dagvatten. En annan fråga av stor betydelse är hur vi tar hand om de stora mängder avfall som uppkommer vid såväl ny- och ombyggnader som rivningar och hur vi kan öka återanvändningen av sådana material. I de lokala investeringsprogram som staten kommer att stödja med sammanlagt kan båda dessa aspekter förväntas stå i centrum. Vidare kommer bebyggelsens arkitektoniska kvaliteter och kulturhistoriska värden att uppmärksammas. Härigenom kommer det fram goda exempel på lokal nivå vilka kan tjäna som inspiration för det fortsatta arbetet i kommunerna med att utveckla bebyggelsen på ett ekologiskt hållbart sätt. Även andra vägar kommer att användas för att driva på utvecklingen. har ett omfattande regeringsuppdrag som innefattar bl.a. demonstrations- och utvecklingsprojekt som avser inomhusmiljön, kretsloppet i byggandet, miljöklassning av byggnader, hälsodeklaration av bostäder m.m. Regeringen har vidare tillkallat (Dir. 1996:39) för att se över vilka krav som kan ställas på byggsektorn i syfte att garantera ett miljö- och hälsoriktigt byggande. Resultaten från det pågående arbetet i dessa delar kommer att utnyttjas i den fortsatta översynen av de bestämmelser som gäller för byggandet. Kretsloppsfrågorna i byggandet och statens roll i det förändringsarbetet kommer också att uppmärksammas vid regeringens kommande ställningstagande till frågan om en ändrad organisation för det statliga plan-, bygg- och bostadsväsendet. har återanvändning av byggmaterial och hela byggelement fått ökad aktualitet i samband med att strukturella förändringar på bostadsmarknaden lett till att även relativt sent byggda hus monterats ned. Som ett led i Östersjösamarbetet har regeringen uppdragit åt att i samverkan med svenska kommuner undersöka förutsättningarna att återuppföra nedmonterade bostadshus bl.a. i . Projektet kan väntas ge värdefulla erfarenheter också för svensk del. 3.12.5 Samhällets informationsförsörjning En infrastruktur för samhällets informationsförsörjning med geografiska data är en tillgång för ett ekologiskt hållbart . Det är angeläget att informationsförsörjningen organiseras och utnyttjas så effektivt som möjligt för att åstadkomma bl.a. skydd av miljön, effektiv användning av resurser och en hållbar ekonomisk utveckling. Den offentliga verksamheten med geografiska data har stor betydelse för många samhällssektorer. har pekat ut samhällets informationsförsörjning som en prioriterande statlig uppgift (prop. 1995/96:125, bet. 1995/96:TU19, rskr 1995/96:282). Därvid betonas särskilt vikten av geografiska data. Inom finns en särskild arbetsgrupp för samverkan kring geografiska data och geografiska informationssystem, REGGIT (M 1995:C). Arbetsgruppen har bl.a. lämnat en delrapport som betonar de geografiska grunddatabasernas karaktär av infrastruktur med betydelse inte minst för rationalisering, tillväxt och sysselsättning. I rapporten anges att särskilda åtgärder kan behövas för att åstadkomma en mera samordnad övergång till databaser med syfte att uppnå en heltäckande geografisk informationsinfrastruktur. Gruppen anger särskilt områden som geodesi och koordinatsystem, grundläggande geografiska data, belägenhetsadresser, geologiska grunddatabaser och vegetationsinformation. Kunskapsförmedling om konsumtion och miljö är av central betydele för att uppnå ett förändrat beteende. Tillgång till sådan information är särskilt betydelsefull vid köptillfället. Information om produktens miljöeffekter bör främjas. Huruvida en mer detaljerad information i form av en skriftlig redogörelse över miljödeklarerade egenskaper hos produkten lämpar sig som konsumentinformation har ännu inte klarlagts. Denna typ av redogörelse ställer högre krav på konsumenterna när det gäller kunskapsnivå och tid för att värdera informationen. Sådan information kan dock med fördel användas av andra aktörer såsom demonterare och professionella inköpare. Korrekt information om konsumtion och miljö bör finnas lättillgänglig exempelvis i databaserad form. Lokal förankring är av stor betydelse för att nå ut till hushåll och konsumenter med information. Bl.a. inom ramen för arbetsgruppen för medborgarkontor (IN 97:A) kommer detta att beaktas särskilt. 3.12.6 Transnationellt samarbete deltar i EG:s Kommitté för Regional Utvecklingsplanering (), som skall ta fram ett europeisk utvecklingsperspektiv (European Spatial Development Perspective, ESDP). Övergripande mål för arbetet är en långsiktigt hållbar utveckling - ekologiskt, ekonomiskt och socialt - samt en balanserad fördelning av tillväxt och välfärd. För att utveckla och pröva metoder och arbetssätt i praktisk projektverksamhet har särskilda medel, det s.k. INTERREG II C, avsatts. deltar i programmen för respektive . bör också fortsättningsvis genom aktivt deltagande i samarbetet verka för en hållbar utveckling i . I arbetet bör särskild vikt läggas vid att redovisa de svenska förhållandena i fråga om bebyggelse och markanvändning. Underlaget för svenska ståndpunkter skall förankras med berörda nationella, regionala och lokala myndigheter och organ på lämpligt sätt. De erfarenheter och metoder som utvecklas genom samarbetet skall fortlöpande föras ut. Inom EU verkar också aktivt för att driva på harmoniseringen inom byggsektorn. En stark europeisk byggsektor kan klara att möta konsumenternas ökade krav på ett miljö- och hälsoriktigt byggande till rimliga boendekostnader. kommer vid det informella bostadsministermötet i att lyfta fram sambandet mellan ökad konkurrens inom den europeiska byggsektorn och möjligheterna att bygga ekologiskt till rimliga kostnader. Regeringen har också tillsatt en särskild kommitté med uppgift att verka för att en anordnas som i ett fullskaleprojekt visar hur hållbara bostadsområden kan utformas . undersöker f.n. möjligheterna att i nära anslutning till vårt ordförandeskap i EU anordna en europeisk bostadsmässa i . har också bidragit till att utforma innehållet i ett nytt forskningsområde inom EU:s femte ramprogram Competitive and sustainable growth the city of tomorrow. Inom det nordiska samarbetet, EU, och FN pågår arbete som rör hållbara konsumtions- och produktionsmönster, där bl.a. miljömärkningen är en viktig fråga. Inom det internationella standardiseringsarbetet berörs även konsument- och miljöaspekter. deltar aktivt i detta arbete.