prop · GL03113 · 1998-01-01 00:00:00 — pekar i sin nya rapport på många brister gör följande sammanfattning av äldres situation inom äldreomsorgen: Utvecklingen inom den sociala kännetecknas av en lägre servicenivå och utarmning såtillvida att en tidigare mer generell till- delning fått vika för en selektiv fördelning av insatserna. För att er- hålla samhällelig äldreomsorg krävs i högre grad än tidigare att man är mycket vårdkrävande, ensamboende och utan närboende anhö- riga. Framförallt i hemvården men också i det särskilda boendet saknas re- surser, kompetens och en ändamålsenlig organisation för att på ett tryggt och säkert sätt ge en god vård i livets slut. Ett ökat avgiftsuttag drabbar många äldre, som väljer att inte begära hjälp eller avsäger sig den hjälp de redan har, trots att de fortfarande har behov av hjälp. Eftersom även en begränsad hemtjänstinsats kan ha ett viktigt förebyggande och psykosocialt värde, ifrågasätts effekterna av en sådan strategi. Psykiskt sjuka äldre får ofta inte tillgång till de förbättrade vård- och behandlingsmöjligheter som finns . Näringsproblem som inte blivit synliggjorda har uppmärk- sammats. Personalen har inte blivit kompetensmässigt för de nya och alltmer komplicerade arbetsuppgifter som man möter i äldreomsorgen. Motsvarande kompetensförstärkning är också nödvändig för ledningsansvariga på olika nivåer i den kommunala äldreomsorgen. Landstingen har inte levt upp till sitt hälso- och sjukvårdsansvar särskilt läkartillsynen för äldre måste väsentligt förstärkas anser det angeläget att uppmärksamma bl.a. att lands- tingen inte levt upp till sitt hälso- och sjukvårdsansvar och att sjuk- vårdsinsatserna särskilt utpekas läkartillsynen för äldre väsentligt måste förstärkas. Ledningens ansvar måste tydliggöras och det åligger den medicinskt ansvariga sjuksköterskan () att upprätthålla och ut- veckla verksamhetens kvalitet och säkerhet. Enligt är det också av största betydelse att få till stånd en förstärkt och integrerad tillsyn inom äldreomsorgen, både vad gäller resurser och sanktionsmöjligheter. Personalen måste ges bättre förutsättningar att klara de förändrade arbetsuppgifter och vårdsituationer som man möter . Det är också angeläget att stärka den enskildes ställning gentemot vård- och omsorgsgivare. Huvudmännen måste utveckla lokala överenskommelser och vårdprogram för att garantera trygghet och säkerhet i vården mot livets slut. 5.4.4 Utredningen om bemötande av äldre tog dåvarande socialministern initiativ till en utredning om hur äldre bemöts (dir.1995:159). I direktiven beskrivs företeelser som direkt eller indirekt handlar om brister i bemötandet av äldre allt från subtila och ofta omedvetna kränkningar av äldres självkänsla och integ- ritet i det vardagliga arbetet till brister i medicinsk omvårdnad och säkerhet och på en mer strukturell och organisatorisk nivå brister i information, handläggning av ärenden, rättssäkerhet, behovsbedömning vårdplanering, informationsöverföring, arbetsledning, kompetens osv. I direktiven antyds att brister i bemötandet kan vara ett uttryck för en mer eller mindre tydlig marginalisering och diskriminering av äldre med grund i ett tidigare rådande synsätt. "Vid seklets början framställdes ofta åldringen som en undergiven och tacksam understödstagare som förut- sattes vara förnöjsam och tålmodig och som inte förväntades ställa krav på inflytande eller förändringar". Lågt antal anmälningar om brister i bemötandet av äldre överlämnade utredningen ett kartläggningsbetänkande "Brister i omsorg en fråga om bemötande av äldre (SOU 1997:51)". Utredningen har kartlagt anmälningar avseende brister i bemötandet av äldre genom kontakter med landstingens förtroendenämnder, (), Patientförsäkringen, Socialstyrel- sens RiskDataBas (RDB), regionala tillsynsenheter, länsstyrelser, anhörigföreningar, elever och lärare, fackliga organisatio- ner, pensionärs- och handikapporganisationer, hälso- och sjukvårdsberedning och Svenska Kommunförbundets social- beredning. Utredningen konstaterar att antalet formella anmälningar som berör äldre är lågt jämfört med anmälningar som rör yngre personer och även i förhållande till att vårdkonsumtionen ökar med stigande ålder. Enligt utredningen är sannolikt mörkertalet stort angående faktiskt miss- nöje och upplevelser av brister i vård och omsorg. Enskilda rapporterar dåligt bemötande En allsidig bild av brister i bemötandet av äldre kräver beskrivningar från många olika källor. Inte minst viktig är beskrivningen från de enskilda äldre som berörs och från deras anhöriga. Utredningen har haft omfat- tande kontakter med enskilda människor genom samtal, brev och personliga besök. De allra flesta kontakterna har förmedlat erfarenheter av bristfälligt bemötande, ibland diskriminerande behandling och övergrepp. Några få har tagit kontakt för att berätta om exempel på särskilt god vård och omsorg. Framförallt är det anhöriga som hört av sig men ett fåtal äldre har också själva berättat om missförhållanden. Det går heller inte, enligt utredningen, att utesluta att många är rädda för att framföra kritik. anses berättelser från äldre och deras anhöriga som ett tämligen ovidkommande och anekdotiskt material. Starka känslomässiga inslag kan leda till att trovärdigheten ifrågasätts eller att krav på generaliserbarhet eller objektivitet inte anses uppfyllda. I utredningen ges också enskildas berättelser ett eget värde som uttryck för hur människor i vården upplevt brister i bemötande och kvalitet. Anhöriga och personal upprörs av brister i omvårdnaden Det som upprör anhöriga men också företrädare för personal allra mest är den bristande omvårdnaden av äldre, i synnerhet av människor med små eller inga förutsättningar att själva framföra klagomål. Många beskriver händelser som uppfattas som allvarliga psykiska och fysiska kränkningar, vilka påtagligt lett till försämrad hälsa, men det kan också handla om mer subtila sätt att kränka självkänsla och integritet. Att ge god omvårdnad handlar om kunnande, omtanke och varsamhet inför den enskilda människans behov. Att få god och tillräcklig kost och dryck är exempel på självklar var- daglig omvårdnad där det ibland brister. Klagomålen handlar om kall och smaklös mat, ingen hänsyn till vad den enskilde tycker om eller ogillar, dålig kontroll av vad en glömsk person faktiskt äter, ett opersonligt sätt att mata den som behöver hjälp, bristande tid att göra måltider till trev- liga stunder. Motsvarande gäller behovet att få tillräckligt mycket att dricka. Att få läkemedel på ett säkert sätt är också ett område där kvalitets- brister ofta påtalas. Många riktade studier av bl.a. och beskriver över- och undermedicinering, ohörsamhet mot givna ordinationer, dålig uppföljning i förhållande till den enskildes sjukdomshistoria och till den speciella kunskap som behövs för att ordi- nera lämplig medicin till mycket gamla människor. Att få hjälp att bli tvättad och ha rena kläder när man inte själv orkar eller kommer ihåg hur det skall gå till, hör också till det självklara i var- dagen. Att få gå omkring med gröt på klänningen, lukta illa eller ha "fel" och ful klädsel är också ett utslag av bristande respekt för integritet och värdighet. Att få ha tillgång till personliga hjälpmedel är enligt anhöriga något som ibland försummas. Det kan handla om att behov av reparatio- ner inte tillgodoses, att det inte finns batterier till hörapparaten, att man inte når larmklockan eller är demenssjuk och inte förstår hur den tekniska utrustningen fungerar. Många berättelser handlar om bristen på innehåll , om önskan att få "guldkanter i tillvaron", om att få sina andliga behov tillgodosedda. Känslor av ensamhet, sorg, rädsla och hemlängtan behöver ett förstående gensvar liksom det är viktigt att kunna dela glädje, omtanke och trevliga minnen med någon. En god personlig omvårdnad är att se "till både kroppens och själens behov" . Många goda exempel finns på målmedvetet arbete med kvalitetsutveckling... I syfte att skapa en mer balanserad bild av äldreomsorgens vardag efter- lyste också goda exempel på målmedvetet arbete med kvalitetsutveckling. En förfrågan riktades till landets samtliga kom- muner och landsting. Sammanlagt 101 kommuner, inklusive kommun- och stadsdelar, och 14 landsting skickade in exempel på utvecklingsar- bete som rör bl.a. rehabilitering, insatser för personer med åldersdemens, stöd genom gruppverksamhet, "träffpunkter", dagvård, vård i livets slutskede, stöd till anhöriga, om hjälpmedel och förebyggande insatser, personalutveckling och utbildning, samverkan mellan huvudmän och mellan verksamheter, kvalitetsutveckling genom kontaktmannaskap och informationsrutiner, kvalitetssäkring, metodutveckling, brukarundersökningar, tillgänglighet och andra aspekter på fysisk miljö m.m. I en rapport redovisar utredaren en rad goda exempel på utvecklingsarbete inom äldreomsorgen. ...till exempel en lärande organisation för kvalitetsutveckling i ... Projektet i har varit inriktat på frågan hur man skapar en lärande organisation inom äldreom- sorgen. De som driver projektet är de kvinnor som arbetar i det särskilda boendet och inom i elva västmanländska kommuner och sju kommundelar i . Personalen deltar i olika nätverksaktiviteter för att utbyta idéer och erfarenheter om sina verksamheter. En arbetsmetod som tillämpas är s.k. lärande granskning, dvs. att man genom att granska varandras sätt att arbeta kan föra fram konstruktiv kritik och lära av varandra. Man utarbetar också en handbok i lärande granskning som stöd för arbetet. I denna anges tre huvudområden för granskningen: Vilka förutsättningar har verksamheten? Hur utförs den? Vilket är dess resultat? Projektarbetet upplevs av de medverkande som mycket utvecklande. ...i ... Här har man valt att prioritera omvårdnadsbehov framför servicebehov. Individen sätts i centrum. Det gäller såväl vårdtagare som personal. Ett system har införts för att mäta hur stora behov varje vårdtagare har. Detta avgör budget och personaltäthet. Administrationen bantas och personalen tar ett större personligt ansvar. Man har också gjort en omfattande utbildningssatsning. Målet är att alla inom skall ha minst gymnasiekompetens. Det rapporteras att personalen har vuxit och att de känner stolthet över sitt jobb! Det är viktigt, anser man, att alla stora förändringar är förankrade hos personalen. På gruppboendet i har personalen bestämt målen själva. Alla har fått säga sitt. ...."liv-stroke"-projektet i .... Detta framgångsrika projekt handlar om utslussning för patienter som drabbats av stroke En särskild strokegrupp har bildats och man har etab- lerat ett samarbete med studieförbund, pensionärsklubbar och handikappföreningar. Syftet är att stimulera deltagarna till social gemenskap, stötta kvarboende i det egna hemmet och ge en viss avlastning för närstående personerna. Arbetet med stroke-patienterna ingår som en pusselbit i ett större mönster av mål och delmål för äldreomsorgen. ...och demensprojektet i I möts anhöriga till demenspatienter i samtalsgrupper, där kurator och sjuksköterska ger information och stöd. De anhöriga möter männi- skor i samma situation och får en möjlighet att dela med sig av sina erfa- renheter och upplevelser. pekar ut tre områden där det krävs förbättringar Den genomgång som utredaren gjort av äldreomsorgen kan sammanfattas som följer: Det finns många mycket goda insatser inom omsorg om äldre. Det finns inslag som kan och måste förbättras både . Det finns företeelser som är fullständigt oacceptabla och som måste bli föremål för åtgärder. Utredningen pekar ut tre områden där det krävs förbättringar för att åt- gärda brister i kvalitet och bemötande. Enskildas och anhörigas ställning i vården måste stärkas, förebyg- gande åtgärder i vid bemärkelse bl.a. systematisk kvalitetssäkring, Utbildning, fortbildning och handledning, arbetsledning och arbetsor- ganisation måste utvecklas Tillsynen måste förstärkas. Flera förslag från återkommer i denna proposition skickade ut kartläggningsbetänkan- det och ovannämnda rapport med goda exempel och inbjöd kommuner, landsting, myndigheter, organisationer, enskilda m.fl. till en bred debatt i form av en informell remiss inför arbetet med slutbetänkandet. Närmare 200 svar inkom, varav 150 i skriftlig form. En mycket omfattande remissammanställning redovisas i slutbetänkandet Bemötandet av äldre trygghet, självbestämmande och värdighet (SOU 1997:170). Slutbetänkandet innehåller förslag till åtgärder på de tre områden som tidigare nämnts. Ett antal av dessa förslag har beretts inom och återfinns bland de åtgärder för en bättre vård och omsorg som föreslås i denna proposition. har också avlämnat rapporter om "Invandrare i vård och omsorg en fråga om bemötande av äldre (SOU 1997:76)", "Barns bilder av åldrande (SOU 1997:147)" och om "Omsorg om anhöriga (SOU 1997:187)". I samarbete med har utredningen genomfört en intervjustudie som handlar om "Värdigt bemötande går det att lära (1997:17)". 6 Nationella mål och inriktning för äldrepolitiken Regeringens förslag: Nationella mål för äldrepolitiken skall läggas fast. Målen omfattar en rad olika samhällssektorer. De kan brytas ned och konkretiseras inom olika verksamheter och för förhållanden som berör äldre. Målen för den nationella äldrepolitiken är att äldre skall kunna leva ett aktivt liv och ha inflytande i samhället och över sin vardag, kunna åldras i trygghet och med bibehållet oberoende, bemötas med respekt, samt ha tillgång till god vård och omsorg. Uppfyllelsen av de nationella målen skall regelbundet följas upp av regeringen, som också i anslutning härtill har att ge förslag till ytterligare åtgärder. Skälen för regeringens förslag: Välfärdspolitikens mål är att ge alla förutsättningar att leva ett gott liv. Ett gemensamt ansvar för samhällets äldre personer är en av hörnstenarna i ett solidariskt samhälle. För ett rikt liv på ålderns höst behövs många saker. Pensionerna skall ge ekonomisk trygghet. Kulturen, föreningar, arbetslivet och andra delar av samhället skall bidra till en hög livskvalitet för äldre. Det skall vara möjligt att bo kvar i sin bostad som äldre, ha tillgång till ett gott socialt nätverk och fortsätta att delta i samhällslivet. Äldreomsorgen skall ge stöd när den egna förmågan sviktar. Hälso- och sjukvården skall finnas tillgänglig när den behövs. Mångfalden av insatser och det faktum att flera huvudmän har olika ansvarsområden gör det önskvärt med nationella mål för äldrepolitiken. Det kommunala självstyret garanterar att många beslut fattas nära männi- skorna och med hänsyn till lokala förhållanden, men samlade nationella mål som går över sektors- och lagområden gör att det gemensamma åta- gandet blir tydligare. Det blir klara besked till medborgarna. Målen gör det lättare att dra åt samma håll och att mobilisera gemensamma resurser. Effekten av samhällets insatser blir större. Det blir också lättare att jämföra utvecklingen mot målen, att utkräva ansvar av de politiskt folkvalda. Nationella mål syftar på så sätt till att stärka demokratin. I socialtjänstlagen anges att samhällets socialtjänst på demokratins och solidaritetens grund skall främja människornas ekonomiska och sociala trygghet, jämlikhet i levnadsvillkor och aktiva deltagande i samhällslivet. Det stadgas vidare att socialnämnden skall verka för att äldre människor får leva och bo självständigt och under trygga förhållanden och med respekt för deras självbestämmande och integritet. I hälso- och sjukvårdslagen slås fast att målet är en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen. Det anges bland annat att vården skall vara av god kvalitet och bygga på respekt för patientens självbestämmande och integritet. Regeringen anser att dessa målsättningar, vilka riktar sig till verksamheter inom vård och omsorg, skall kompletteras genom att samlade mål för äldrepolitiken läggs fast. antog 46:e generalförsamling en resolu- tion (nr 46/91) som innehåller en deklaration med principer för äldre personer. I deklarationen anges ett knappt tjugotal principer som föreslås vara vägledande vid utformandet av nationella program. Huvudrubrikerna i deklarationen är Independence, Participation, Care, Self-fulfilment samt Dignity (oberoende, deltagande, vård, självförverkligande samt värdighet). Dessa principer ligger till grund för de nationella mål för äldrepolitiken som regeringen nu föreslår. Målen har dock anpassats till svenska förhållanden och vårt språkbruk. De nationella målen skall ge en inriktning av den framtida äldrepoliti- ken. Att söka uppnå målen är en uppgift inte bara för regering och riks- dag utan också för kommuner, landsting och myndigheter samt från sina egna utgångspunkter organisationer, näringsliv och inte minst för alla enskilda människor. Med utgångspunkt från målen kan kommunerna utarbeta lokala äldrepolitiska handlingsprogram. Program och målsättningar kan formuleras på varje nivå ända till den enskilda arbetsplatsen. Flera kommuner har redan utifrån nu gällande lagstiftning utarbetat sådana. I en kommun anger man i "Mål och riktlin- jer för äldreomsorgen" lagstiftningens innehåll, mål samt riktlinjer för verksamheten för en rad olika områden, bl.a. rättssäkerhet, boende, stöd till anhöriga, personal och samverkan. En annan kommun har beslutat om "Inriktningsmål och kvalitetsmål för äldreomsorg och handikappom- sorg". I dokumentet beskrivs existerande målsättningar i ramlagstift- ningen, inriktnings- och kvalitetsmål på övergripande nivå och för olika verksamhetsområden samt slutligen en rad mycket konkreta målsätt- ningar, exempelvis: De boende skall, om de har förmåga till det, ges möjlighet att fatta beslut om möbleringen av sitt rum (valfrihet), den bo- endes önskemål om hur han vill bli tilltalad skall respekteras (integritet), den boende skall om han så önskar komma ut i friska luften minst (aktivt och meningsfullt liv). Dessa mål är föredömligt tydliga för äldre, deras anhöriga och för de anställda som skall förverkliga dem. Även myndigheter och organisationer kan på detta sätt utarbeta sär- skilda äldreprogram inom sina ansvars- eller intresseområden. Hur de nationella målen uppfylls skall regelbundet följas upp av regeringen, som också har att ge förslag till ytterligare åtgärder i anslutning härtill. 6.1 Förslag till nationella mål för äldrepolitiken Äldre skall kunna leva ett aktivt liv och ha inflytande i samhället och över sin vardag, Äldre skall kunna åldras i trygghet och med bibehållet oberoende, Äldre skall bemötas med respekt, samt Äldre skall ha tillgång till god vård och omsorg. Äldre skall kunna leva ett aktivt liv och ha inflytande. Detta innebär bland annat att äldre skall ha inflytande. Den enskilde skall ha inflytande i samhället som boende, patient, mottagare av hemtjänst eller i andra sammanhang. Äldre bör finnas representerade bland förtroendevalda i kommuner, landsting och riksdag. Pensionärsorganisationernas möjlighet att medverka i processen inför beslut i kommuner och landsting som rör äldres förhållanden skall tas tillvara. kunna arbeta om de själva vill det. Övergången från arbetslivet till pensionärstillvaron skall underlättas. Många vill arbeta, men önskar dra ner på tempot. Det skall vara möjligt att påverka sin arbetstid. ha möjlighet att förmedla sina erfarenheter till yngre generationer. Äldres erfarenheter är värdefulla. I arbetslivet, i familjen, inom organisationer, i skolan, i den högre utbildningen och i det politiska livet behövs kunskaper om gångna tider, om kulturarvet och andra länders kulturer och om livet självt. få möjlighet att lära nytt. Äldres lust och förmåga att få nya kunskaper, färdigheter och intressen skall tillgodoses. Föreningslivet, men också utbildningsväsendet kan bidra. När framtidens informationssamhälle växer fram skall de äldre finnas med. Äldre skall känna trygghet och leva ett oberoende liv. Detta innebär bland annat att äldre skall ha en tryggad ekonomi. Pensionssystemet skall vara pålitligt och följsamt mot samhällsekonomin. Det skall också ha en bred politisk förankring så att det inte ändras av majoritetsväxlingar i . kunna påverka när de vill pensioneras. Det nya pensionssystemet öppnar för möjligheten att gå i pension . Det är rimligt att regler anpassas så att det blir möjligt att påverka tidpunkten för pensioneringen. kunna leva ett så självständigt liv som möjligt. Att åldras innebär att krafterna avtar eller att man blir sjuk. Vård, omsorg, reha- bilitering och annan hjälp skall inriktas på att stödja den enskildes oberoende. Även den som blir helt beroende av exempelvis äldreomsorgens eller sjukvårdens insatser skall ges möjlighet att påverka sitt liv och sin vardag. inte behöva flytta på grund av sjukdom eller handikapp. Bostäderna bör redan från början, vid nybyggnad eller ombyggnad, anpassas till människor med funktionshinder. Den som så önskar skall kunna bo kvar i sin ursprungliga bostad och så långt det är möjligt få sina vårdbehov tillgodosedda i hemmet. kunna röra sig i bostadsområden, i butiker och restauranger, på gator och med kollektivtrafik. Samhället skall planeras på ett sådant sätt att äldres behov av tillgänglighet till allmän service tillgodoses. känna sig trygga både hemma och ute på gator och torg. Brottsligheten skall bekämpas. Rån och inbrott förändrar för alltid tillvaron för dem som drabbas och skrämmer både dem och andra. Det brottsförebyggande arbetet har stor betydelse för att skapa trygghet för äldre. Äldre skall mötas med respekt. Detta innebär bland annat att äldre skall inte diskrimineras på grund av sin ålder. Alla människor äldre som yngre skall behandlas rättvist, jämlikt och med aktning oavsett ålder, kön, ekonomiska förutsättningar, ras eller etnisk bakgrund, funktionshinder eller annan omständighet. ses som individer. Precis som bland yngre människor skiljer sig intressen och förmågor, hälsa, tillgångar, behov och kulturell bakgrund. De individuella behoven eller önskemålen skall vara avgörande. inte utnyttjas eller bli illa behandlade. Äldre människor i vård och omsorg kan befinna sig i en utsatt situation. Vårdslös behandling, nonchalans och nedlåtande tilltal är inte acceptabelt. Den som är helt beroende av vårdens hjälp drar sig för att anmärka på brister. Genom personalens yrkesansvar, god arbetsledning och effektiv tillsyn skall brister i vård och omsorg motverkas. behandlas med respekt. Äldre har värdefull livserfarenhet och har bi- dragit med viktiga insatser i arbetslivet och familjen. De som är yngre har anledning att visa äldre särskild respekt. Äldre skall ha tillgång till en god vård och omsorg. Detta innebär bland annat att äldre skall så långt möjligt ges möjlighet att bo kvar hemma i sin ursprungliga bostad så länge som de själva önskar. I hemmet skall man kunna få hjälp och stöd i den dagliga livsföringen. Man skall också kunna få hjälp med personlig omvårdnad eller sjukvård. De anhöriga skall ges stöd för sina insatser. kunna flytta till en särskild boendeform om vårdbehoven är stora. Om behoven är stora och omfattande eller om man inte känner sig säker och trygg där skall man kunna flytta till en särskilt anpassad boendeform. ha tillgång till en vård och omsorg som passar alla. allt mer mångkulturella karaktär reser nya krav på att utforma äldreomsorgen med hänsyn till människor med olika språk och ursprung. ha tillgång till hälso- och sjukvård på samma villkor som yngre människor. Hälso- och sjukvården skall vara lika tillgänglig för äldre som för yngre medborgare. Vården får inte begränsas genom åldersgränser. kunna lita på att vård och omsorg har god kvalitet. Människovärde, individuella behov och önskemål, integritet, självbestämmande och vär- dighet skall respekteras. Det betyder till exempel att själv få välja sina sovtider, att maten är näringsriktig och serveras på normala tider samt att få äta det man tycker om. Det betyder också att hygienen är god och att läkemedel används korrekt. kunna lita på att personalen kan sina saker. De som arbetar i vård och omsorg har mycket viktiga och ansvarsfulla uppgifter.