prop · GL031 · 1998-01-01 00:00:00 — För att säkerställa att målet nås kommer regeringen att fortsätta att inför halvårsvis avstämma utvecklingen på arbetsmarknaden. Beredskap finns för att vid behov vidta ytterligare åtgärder så att målet nås. Tillväxten kalkyleras ligga något högre än den långsiktiga trenden på . Den offentliga sektorns finanser förbättras i takt med att skattebaserna växer som utgiftspolitiken förblir stram. De nu föreslagna resurstillskotten på 1999 och ytterligare till den kommunala sektorn bidrar till att sysselsättningen i den här sektorn ökar något . Den ökade tillväxten i ekonomin bärs till stor del av den privata konsumtionen. TABELL 1.3 NYCKELTAL, 1997 2000 ÅRLIG PROCENTUELL FÖRÄNDRING 1997 1998 1999 2000 Antal sysselsatta -1,2 1,0 1,6 1,6 Real disponibel inkomst 0,0 1,8 2,6 3,6 Hushållens nettosparkvot 3,2 2,6 3,1 4,8 KPI, årsgenomsnitt 1,1 1,7 2,0 2,0 Kostnadstimlön 4,8 3,5 3,5 3,5 Ränta 5-års statsobligation 5,8 2 6,1 3 6,2 5 6,2 5 Tysk ränta 5-års statsobligation 4,6 0 5,1 3 5,2 5 5,2 5 TCW-index 121 ,2 120 ,5 119 ,0 118 ,0 Produktivitet i näringslivet 4,4 2,5 1,6 1,6 Bytesbalans, procent av BNP 3,1 3,8 3,9 4,0 TABELL 1.4 SYSSELSÄTTNING, ARBETSLÖSHET OCH LÖNEUTVECKLING 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 Relativt arbetskraftstal1 84,2 83,3 81,1 79,1 77,6 78,2 77,9 77,1 76,9 76,7 76,5 Antal sysselsatta2 4 454 4 378 4 185 3 964 3 927 3 986 3 963 3 915 3 954 4 Privat sektor2 3 075 2 986 2 821 2 630 2 633 2 698 2 697 2 697 2 730 2 790 2 841 Offentlig sektor2 1 404 1 404 1 381 1 327 1 291 1 287 1 263 1 217 1 223 1 227 1 241 Öppen arbetslöshet3 1,7 3,0 5,3 8,2 8,0 7,7 8,1 8,4 7,4 6,0 4,5 Konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska åtgärder3 4,4 Kostnadstimlön4 9,8 5,7 3,7 2,8 2,4 3,3 6,1 4,8 3,5 3,5 3,5 1. Arbetskraften i procent av befolkningen i åldern 16 2. Tusental personer 3. I procent av arbetskraften 4. Årlig procentuell förändring Anm.: 1992 är sysselsättningen inom privat och offentlig sektor inte konsistenta med totalen. Delbranscherna är här omräknade av SCB för definitions- och metodändringar genomförda 1992/1993 och kvotade från SNI69 till SNI92. Totalen är den ursprungliga serien men korrigerad för bl.a. felaktig klassificering av ALU-arbetare och ungdomspraktikanter. Även för åren efter 1993 finns en diskrepans. 1.2.5 Sysselsättning och arbetslöshet gick från att vara ett land som kännetecknades av full sysselsättning till ett land märkt av massarbetslöshet. försvann över 450 000 arbetstillfällen. Av dessa var drygt 350 000 i den privata sektorn och drygt 100 000 i den offentliga. vände situationen på arbetsmarknaden. tillkom det 64 000 nya arbetstillfällen i den privata sektorn som det försvann ytterligare 28 000 jobb i den offentliga. Arbetsmarknadsläget var oroväckande. Detta gällde framför allt på den offentliga sidan. ser situationen ut att ljusna. Arbetslösheten har vänt nedåt och sysselsättningen har börjat stiga. Orsaken till vändningen är både den ekonomiska återhämtningen och den satsning på skola, vård och omsorg som föreslogs i vårpropositionen och som i denna budget preciseras. Sammantaget beräknas dock 46 000 arbetstillfällen försvinna i den offentliga sektorn 1997, varav den största delen av minskningen skedde . I den privata sektorn är sysselsättningen så gott som oförändrad jämfört med föregående år. kommer bl.a. resurstillskottet till kommuner och landsting att medföra en bättre utveckling. beräknas det tillkomma 33 000 privata och 6 000 offentliga jobb. Inom den privata sektorn är det främst tjänstesektorn som expanderar. 1.3 statsfinanser och stabila priser statsfinanser och stabila priser är en förutsättning för en långsiktigt hög tillväxt. Detta synsätt är styrande för den ekonomiska politikens utformning. Med en stabil ekonomisk grund kan regeringens viktigaste uppgift sättas i fokus: att halvera den öppna arbetslösheten från . 1.3.1 Finanspolitiken Finanspolitiken inriktas på att sanera de offentliga finanserna. Orsaken till detta är den kris som drabbades av . Raset i den inhemska efterfrågan och tredubblingen av arbetslösheten tillsammans med finanskrisen och svag budgetdisciplin under början av 1990- talet raserade de offentliga finanserna. I budgetpropositionen beräknades det statliga lånebehovet för budgetåret till . Mer än var tredje krona i statsbudgeten utgjorde en lånad krona. Situationen var ohållbar. Den svenska välfärden hotades i grunden. Räntorna på statsskulden trängde ut andra utgifter. Förtroendet för var lågt. Regeringen föreslog därför ett omfattande saneringsprogram för att snabbt få stopp på ökningen av statsskulden. Saneringsprogrammet uppgår till och är med budgeten fullt ut genomfört. Storleken och profilen på saneringsprogrammet har kontinuerligt anpassats för att uppnå de budgetpolitiska målen: Statsskulden mätt som andel av BNP skulle stabiliseras Detta mål är uppfyllt. Statsskulden som andel av BNP nådde sin topp på . Därefter har den stadigt minskat. Vid utgången av 1998 beräknas statsskulden ha sjunkit till av BNP för att sedan fortsätta minska i snabb takt. Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld nådde sin topp och har fallit kontinuerligt. Underskottet får ej överstiga av BNP 1997. Även detta mål uppfylls. Underskottet beräknas bli av BNP 1997. Det är en förbättring sedan vårpropositionen. Det är därmed att förvänta att tas bort från den grupp EU- länder som har alltför stora underskott i de offentliga finanserna. skall de offentliga finanserna vara i balans Även detta mål kommer att uppfyllas. betalar den egna välfärden med egna pengar, något som av många ansågs som fullständigt osannolikt. var underskottet i de offentliga finanserna av BNP. Detta innebär att går från att ha OECD- områdets näst största underskott till balans. är därmed ett av de få som inte har ett underskott i de offentliga finanserna. Detta gäller även för det strukturella underskottet där bedömning är att har ett strukturellt överskott . skall de offentliga finanserna uppvisa ett överskott föreslog regeringen ett fjärde budgetpolitiskt mål ett överskott i de offentliga finanserna efter 1998. Det finns en rad orsaker till att bör ha ett ambitiöst mål för de offentliga finanserna: Med ett överskott i de offentliga finanserna finns det en marginal att aktivt motverka konjunktur- avmattningar utan att underskottet hotar att bli för stort och utlösa en ränteuppgång. måste rusta för framtiden. Andelen äldre kommer en bit in på nästa sekel att öka. Den offentliga sektorn måste då vara stark nog för att kunna möta denna utveckling. Situationen är inte unik för , men eftersom har höga ambitioner för den offentliga välfärden måste ha minst lika höga ambitioner för den offentliga sektorns styrka. En hög nivå på sparandet möjliggör en hög investeringsnivå utan att får ett underskott i betalningarna med andra länder. Därmed kan internationella skuldsättning minskas som produktionskapaciteten kan höjas. Ett högt offentligt sparande bidrar dessutom till ett högt nationellt sparande, vilket har en positiv inverkan på de långsiktiga tillväxtmöjligheterna. Ett genomsnittligt överskott på av BNP I samband med vårpropositionen 1997 föreslog regeringen efter överläggningar med en konkretisering av överskottsmålet: Det långsiktiga målet bör vara ett överskott i de offentliga finanserna på av BNP i genomsnitt över en konjunkturcykel. har ställt sig bakom detta. Med ett genomsnittligt överskott på av BNP kan den offentliga sektorns nettoskuld försvinna . Därmed minskas beroendet av de finansiella marknaderna. Ett land med en liten offentlig skuldsättning har en betydligt större frihet än ett hårt skuldsatt land. En avbetalning av statsskulden minskar också statens räntekostnader. beräknas räntekostnaderna till . Det är den största utgiftsposten i statsbudgeten, av utgifterna. Med ett långsiktigt mål om 2 procents överskott kan i en normal konjunktursvacka upprätthålla en god säkerhetsmarginal till EU:s s.k. referensvärde för offentliga finanser, dvs. ett underskott på högst av BNP. Även om inte kommer att delta i den monetära unionen från starten har referensvärdet en stor betydelse. Tre-procentsgränsen har blivit en måttstock för nästan samtliga länder i hela världen. Dessutom uppfyller ett viktigt åtagande i stabilitets- och tillväxtpakten som samtliga EU-länder har gjort att ha ett medelfristigt budgetmål nära balans eller överskott. Fempunktsprogrammet i vårpropositionen Det statliga utgiftstaket på ligger fast. Det budgetpolitiska målet om balans uppnås. I samband med vårpropositionen konstaterade regeringen att det fanns ett utrymme att genomföra en offensiv mot arbetslöshet inom ramen för målet om offentliga finanser i balans 1998. Beräkningarna visade att balans 1998 skulle uppnås vid en satsning på . Utrymmet uppkom genom att de offentliga finanserna förbättrades snabbare än tidigare beräknat, i huvudsak på grund av att utgifterna ökade mindre än väntat. I denna budget konkretiseras den offensiv som föreslogs i vårpropositionen. Satsningen riktas mot fem områden: En nivåhöjning av statsbidragen till kommuner och landsting på för att höja kvaliteten på skola, vård och omsorg. En utökning av utbildningssatsningen för att höja kunskapsnivån i och på så sätt möjliggöra en varaktigt hög tillväxt och låg arbetslöshet. En satsning på att bygga om i en ekologiskt hållbar riktning. Ytterligare förbättrade villkor för små och medel- stora företag. En kvalitetshöjning av arbetsmarknadspolitiken i syfte att minska risken för bristsituationer. TABELL1.5 VÅRPROPOSITIONENS FEMPUNKTSPROGRAM FÖR ARBETE OCH UTBILDNING MILJARDER KRONOR 199 7 199 8 199 9 200 0 Skola, vård, omsorg 4,0 8,0 8,0 8,0 Hållbar utveckling 1,5 5,1 5,9 Utbildning 0,5 2,5 4,3 6,0 Småföretag 1,6 1,8 1,7 Arbetsmarknadspolitik 0,9 2,8 1,9 1,6 Nya åtgärder för sysselsättning och rättvisa De budgetpolitiska målen innebär att balans skall uppnås 1998 och att ett överskott skall etableras därefter. De offentliga finanserna utvecklas enligt den bedöm- ning som görs starkare än vad som antogs i vårpropositionen. Detta gäller såväl 1997 som 1998 och beror på en starkare tillväxt och lägre offentliga utgifter. Det har därmed skapats ett utrymme för ytterligare offensiva åtgärder. Regeringen föreslår därför följande åtgärder för sysselsättning och rättvisa. Regeringen föreslår ytterligare resurser till skolan, vården och omsorgen. höjs bidragen till kommuner och landsting med och med ytterligare i nivå. Sammantaget innebär regeringens satsningar en nivåhöjning på jämfört med . Regeringen prioriterar en förbättring för barnfamiljerna bl.a. mot bakgrund av att de fördelningspolitiska utvärderingarna visar att barnfamiljerna har drabbats hårdare än andra grupper. Barnbidraget och studiebidraget i studiehjälpen höjs därför per barn och månad från . Flerbarnstillägget för barn födda återinförs från samma datum. Regeringen prioriterar förbättringar för de sämst ställda pensionärerna genom förstärkt bostadstillägg för pensionärer, . Regeringen föreslår dessutom en tidigareläggning av utbetalningen av pensionerna till den 18:e 19:e . Regeringen prioriterar en åtgärd som särskilt lyfts fram av arbetsmarknadens parter och småföretagarnas organisationer. Den period då företagen betalar sjuklön förkortas . Därmed förbättras företagsklimatet ytterligare. Dessutom förändras förmögenhetsskatten. Regeringen prioriterar dessutom en förlängning av ROT-avdraget och en förändring av reseavdraget. De budgetpolitiska målen fortsätter att vara styrande för budgetpolitiken. Efter de ovan nämnda åtgärderna kommer det offentliga sparandet, med samma beräkningsmetoder som användes i vårpropositionen, att uppgå till av BNP. Målet om balans uppnås således 1998. Jämfört med vårpropositionen ändras dock beräkningarna av två tekniska skäl. För det första föreslås AP-fondens innehav av fastigheter att överföras till bolagsform. Detta påverkar inte den offentliga förmögenheten. Men eftersom aktier inräknas i det finansiella sparandet medan direktägda fastigheter inte gör det, leder detta till en uppjustering av det redovisade finansiella sparandet av BNP. För det andra har rekommenderat att utdelning från ej skall inräknas i det redovisade finansiella sparandet. Detta innebär en nedjustering för det redovisade finansiella sparandet såväl 1997 som 1998. uppgår nedjusteringen till av BNP. Eftersom underskottet före dessa två justeringar var av BNP uppvisar de offentliga finanserna ett överskott på av BNP 1998. Det skall noteras att detta är en följd av en bokföringsteknisk åtgärd. Med samma redovisning som i vårpropositionen uppnås balans. Saneringen av de offentliga finanserna har till största delen skett genom en minskning av de offentliga utgifterna. Utgifterna som andel av BNP faller . Det är mer än dubbelt så mycket som i något annat OECD-land under . faller utgiftskvoten med . är de offentliga utgifterna som andel av BNP lägre än de var 1990. TABELL1.6 NYA ÅTGÄRDER FÖR SYSSELSÄTTNING OCH RÄTTVISA MILJARDER KRONOR 199 8 199 9 200 0 Skola, vård och omsorg 0,0 4,0 8,0 Barnbidrag 2,9 3,0 3,0 Bostadstillägg för pensionärer 0,3 0,3 0,3 Ändrad utbetalningsdag 0,2 0,2 0,2 Högskola 0,6 0,0 0,0 Företag 2,6 3,2 3,4 Förlängt ROT-avdrag 0,0 1,0 0,5 Reseavdrag 0,0 0,1 0,1 Summa 6,5 11, 7 15, 5 Finansiering - 2,7 - 2,6 - 2,7 Nettoeffekt 3,9 9,1 12, 7 Finanspolitiken efter 1998 Den nya budgetprocessen innebär att regeringen i samband med vårpropositionen presenterar förslag till utgiftstak framåt. I vårpropositionen föreslog regeringen ett utgiftstak för . De statliga taken , 1999 och ligger fast. Regeringen föreslog en gradvis anpassning till det långsiktiga målet för de offentliga finanserna om ett genomsnittligt överskott på av BNP. skall målet vara ett överskott på av BNP, för av BNP och för av BNP. har ställt sig bakom dessa mål och utgiftstaket för . Målen gäller vid den tillväxt som kalkylerades i vårpropositionen. Om tillväxten av konjunkturmässiga skäl väsentligt skulle avvika från denna kan motsvarande avvikelse i måluppfyllanden tolereras. Om tillväxten blir väsentligt högre bör ambitionen för det offentliga sparandet justeras uppåt, och om tillväxten blir väsentligt lägre bör ambitionen för det offentliga sparandet justeras nedåt. Lönebildningen spelar här en avgörande roll. Om löneökningstakten i den svenska ekonomin överstiger kommer tillväxten i den svenska ekonomin med all sannolikhet att bli lägre än den prognostiserade. Detta är i så fall ett strukturellt problem, inte ett konjunkturellt. De målsatta överskotten om av BNP 1999, av BNP år av BNP skall användas för att amortera av den offentliga nettoskulden. TABELL 1.7 OFFENTLIGA FINANSER PROCENT AV BNP 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 Inkomstkvot 65,2 61,9 61,6 60,5 59,7 59,9 63,5 62,5 61,7 60,8 59,9 Skattekvot 55,8 52,8 51,1 50,2 49,8 50,0 54,3 53,8 53,2 52,7 51,8 Utgiftskvot 61,0 63,0 69,4 72,8 70,0 67,8 66,0 64,4 61,1 60,3 58,4 Statsskuldsräntor 4,5 4,4 4,7 5,5 6,3 6,5 6,6 6,4 5,7 5,3 4,8 Finansiellt sparande 4,2 -1,1 -7,8 -12,3 -10,3 -7,9 -2,5 -1,9 0,6 0,5 1,5 Statens lånebehov, mdkr 25 75 150 242 185 138 21 18 15 -1 -5 Nettoskuld -8,2 -5,3 4,8 11,0 21,9 24,0 23,9 26,5 24,9 23,0 21,5 Statsskuld 45,5 47,9 61,1 78,3 84,1 84,3 84,1 83,5 79,4 75,3 71,8 Konsoliderad bruttoskuld 43,8 53,0 67,1 76,0 79,3 78,2 77,8 77,1 73,9 70,2 67,0 Källor: , , och I vårpropositionen beräknades att utöver dessa amorteringar skulle det finnas ett utrymme för överföringar till hushållen på 1999 och . Efter de nu föreslagna åtgärderna för sysselsättning och rättvisa återstår endast . kvarstår dock ett belopp på . Det statliga utgiftstaket är av BNP. Åren därefter minskar utgiftstaket i relation till BNP avsevärt och är nere i . 1.3.2 Penning- och valutapolitiken Utgångspunkten för penning- och valutapolitiken är att prisstabilitet är en förutsättning för en framgångsrik ekonomisk politik. Erfarenheterna visar att hög inflation försämrar förutsättningarna för en uthålligt hög tillväxt och därmed också för en stabilt hög sysselsättning. En hög inflation minskar möjligheterna till en god fördelningspolitik och en rättvis fördelning av tillgångar och inkomster. Erfarenheterna och 1990-talets början visar tydligt de negativa konsekvenserna för tillväxt, arbetslöshet och in- komstfördelning av en hög inflation. Den övergripande uppgiften för penningpolitiken är prisstabilitet. bedriver penningpolitiken självständigt och riksbanksfullmäktige har definierat prisstabilitetsmålet som att ökningen av konsumentprisindex skall begränsas till med en tolerans på uppåt respektive nedåt. Regeringen stöder penningpolitikens inriktning och ställer sig bakom inflationsmål. ställning stärks För att modernisera lagstiftningen och stärka trovärdigheten för prisstabiliteten har en fempartiöverenskommelse träffats om penning- och valutapolitiken. I huvudsak är de åtgärder som föreslås sådana som är fördragsmässigt skyldigt att genomföra som en följd av det svenska EU- medlemskapet. Överenskommelsen gäller tre områden: ges ett överordnat mål för sin verksamhet som läggs fast i lag. Målet för penningpolitiken skall vara att upprätthålla ett fast penningvärde. Härutöver gäller att mål för den ekono- miska politiken som formuleras av måste anses vara vägledande för myndigheter underställda , däribland . Detta behöver emellertid inte regleras i lag. ska därför, utan att målet om fast penningvärde åsidosätts, stödja den allmänna ekonomiska politiken, bland annat i syfte att främja en hållbar tillväxt och en hög sysselsättning. I regeringsformen tas in ett förbud för varje myndighet att ge instruktioner till i frågor som rör penningpolitik. Detta förbud kompletteras med att det i riksbankslagen förs in ett förbud för högre tjänstemän inom att söka eller ta emot instruktioner. Den nuvarande bestämmelsen om samråd mellan regeringen och ändras till att ska informera finansministern inför alla viktiga penning- och valutapolitiska beslut. Riksbankschefen får en stärkt ställning genom att det i regeringsformen anges att denne under den sexåriga mandatperioden får avsättas endast om hon, eller han, inte längre uppfyller de krav som ställs för att kunna utföra sina uppgifter eller om hon, eller han, gjort sig skyldig till allvarlig försummelse. En ny ledningsstruktur införs i . Den påminner om ledningsstrukturen i många andra centralbanker. En direktion införs bestående av ett antal heltidsanställda ledamöter, av vilka en utses till riksbankschef och minst en till vice riksbankschef. Samtliga ledamöter i direktionen får sexåriga mandatperioder och samma avsättningsregler som riksbankschefen. Direktionen blir bankens operativa ledning som i första hand har att självständigt fatta alla penningpolitiska beslut. Riksbankschefen blir dess ordförande. Det nya fullmäktige får en kontrollerande funktion men har inga penningpolitiska uppgifter. Fullmäktige utser ledamöterna i direktionen. utser ledamöterna i fullmäktige. Fullmäktige kan väljas inom eller utom krets. Fullmäktige skall bidra till att ge en god förankring i samhället. Till ledamöter i fullmäktige skall väljas personer som har en bred erfarenhet av samhällsfrågor och samhällsekonomi. Fullmäktiges ordförande och vice ordförande får rätt att närvara vid direktionens sammanträden med yttranderätt men utan förslags- och rösträtt. Beslutanderätten över valutapolitiken Regeringen skall bestämma växelkurssystem. Denna ändring innebär en ordning som överensstämmer med vad som gäller i flertalet övriga EU-länder. skall bestämma om centralkurs och bandbredd i ett system med fast växelkurs och om den praktiska tillämpningen av ett system med flytande växelkurs. Eftersom en del av ändringarna rörande ställning och valutapolitiken rör grundlagen kan ett slutgiltigt beslut inte tas förrän efter valet . Svensk ekonomi mindre inflationsbenägen Det finns en rad tecken på att inflationsbenägenheten har minskat i den svenska ekonomin: Hushållens inflationsförväntningar har fallit. När den senaste avtalsrörelsen genomfördes var inflationsförväntningarna högre än vad de är . Medvetenheten hos arbetsmarknadens parter har ökat om att inte kan ha lönekostnads- ökningar som märkbart avviker från omvärldens. Detta har bland annat tagit sig uttryck i en uppgörelse om förhandlingsformer på industrins och handelns områden. Produktiviteten har ökat kraftigt. Innevarande år beräknas t.ex. produktiviteten i näringslivet öka . var den genomsnittliga årliga produktivitetsökningen . Konkurrensen har ökat i . Inom t.ex. livsmedelsindustrin och vissa tjänstesektorer finns tydliga tecken på en ökad konkurrens. Detta minskar företagens möjligheter att öka sina pris- marginaler eller övervältra kostnadsökningar på konsumenterna. Den inre marknaden och inträde i EU har bidragit till denna utveckling liksom ökade inslag av lågprisimport från andra delar av världen. Företagen uppvisar ett nytt prisbeteende. Inflationsförväntningarna ligger i linje med inflationsmål. har inflationsförväntningarna stigit något. Detta är en naturlig följd av att inflationen varit extremt låg p.g.a. tillfälliga faktorer i samband med räntefallet och förstärkningen av kronan. Kronan och räntan Det ökade förtroendet för den svenska ekonomin och den svenska ekonomiska politiken har medfört att de flesta räntor så gott som halverats . Räntemarginalen mot som var för de långa räntorna har fallit till . Den låga inflationen och det ökade förtroendet för den förda politiken har medfört att har kunnat sänka den s.k. reporäntan. En lägre ränta är positiv för ekonomin på många sätt. Investeringar och sysselsättning stimuleras. Ränte- utgifterna för statsskulden minskar. Räntefallet har också medfört en stor lindring för många hushåll. I diagram 1.5 visas hur månadskostnaden efter skatt för ett normalt villalån på har fallit . Jämfört med har månadskostnaden efter skatt minskat med ca . En likartad utveckling har skett för bostadsrättslån. De som bor i hyresrätt gynnas också av de fallande räntorna i takt med att de sjunkande ränteutgifterna slår igenom på hyran. försvagades den svenska kronan gentemot D-marken. har kronan förstärkts. Dollarn har dock stigit kraftigt. Orsaken till denna utveckling är bl.a. den starka ekonomiska utvecklingen i . Regeringen avser att i en proposition till föreslå att inte skall deltaga när den gemensam valutan inom EMU införs . Regeringens uppfattning är att det inte är aktuellt att delta i det europeiska växelkurssamarbetet . Erfarenheterna från den nuvarande politiken inriktad på prisstabilitet i kombination med en valutaregim med rörlig växelkurs är goda. 1.4 En strategi för ökad syssel- sättning Regeringens viktigaste uppgift är att öka sysselsättningen och minska arbetslösheten. Målet är att den öppna arbetslösheten skall halveras från . På lång sikt är målet full sysselsättning. Regeringens strategi bygger på att kunniga människor, ett gott företagsklimat och en omställning till ekologisk hållbarhet stärker . I en stabil ekonomisk miljö skall kvaliteten på och tillgången till skola, vård och omsorg förbättras för att möjliggöra ett högt deltagande i arbetskraften för både kvinnor och män. Utbildning, utveckling och kompetens skall prägla hela . Såväl unga som äldre, kvinnor som män skall ges möjlighet att förbättra sin kunskap och kompetens. Arbetsmarknadspolitiken skall bli än mer flexibel, kvaliteten höjas och utnyttjandet av befintliga resurser förbättras. Det finns därmed gynnsamma förutsättningar att åstadkomma en god tillväxt utan att inkomstklyftorna ökar. Utifrån denna strategi formas politiken. 1.4.1 Ökat företagande Huvuddelen av sysselsättningsökningen bör ske i den privata sektorn. En expansion av det privata näringslivet innebär en förstärkning av både de offentliga finanserna och hela ekonomi. skall ha fler företagare, växande företag och ett mer kunskapsinriktat företagande. måste ha livskraftiga företag som förmår att hävda sig i både den inhemska och den internationella konkurrensen. De allmänna förutsättningarna för företagande i är goda.