prop · GL031D7 · 1998-01-01 00:00:00 — Med tanke på utvecklingssamarbetets långsiktiga perspektiv och komplexitet, bör Sidas årsredovisning inriktas på myndighetsnära uppgifter, bl.a. kostnadseffektivitet. De mer långsiktiga effekterna följs genom utvärderingar inom bl.a. landstrategiprocessen. Medelstilldelning och anslagsstruktur för det bilaterala biståndet ökar 1998 med till . Av ökningen beror på överföring från anslagsposten för multilateralt utvecklingssamarbete. En fortsatt ökning kan förutses. kommer förutsedda ökade medelsbehov för utvecklingsbankerna och Europeiska utvecklingsfonden till följd av tidigare åtaganden att innebära en relativt sett långsammare tillväxt för det bilaterala utvecklingssamarbetet än för utvecklingssamarbetet som helhet. En noggrann prövning av samtliga bilaterala verksamheter blir således nödvändig på grundval av såväl regeringens ovan angivna prioriteringar som uppnådda resultat. I denna prövning måste också reservationer vägas in. Trots minskningen av anslagen för utvecklingssamarbetet har reservationerna fortsatt öka. Målet är inte att uppnå höga utbetalningar. Biståndet behövs bäst där det är svårast att genomföra. Långsiktig verksamhet i fattiga länder, där osäkerheten är stor, drabbas ofta av förseningar. eftersträvas hög kvalitet och noggrann kontroll för att bl.a. undvika korruption. Härtill kommer att utvecklingssamarbetet ändrar karaktär från fristående projekt till stöd till processer, där varje insats oftast är mindre. Sida har på regeringens uppdrag genomfört en analys av reservationernas utveckling och orsaker och lämnat förslag på åtgärder. Det handlar bl.a. om att planera för en högre aktivitetsnivå, utveckla former och metoder som medger detta, och stärka fältorganisationens ställning. Sida föreslår också att samarbetsavtalen skall omfatta totala belopp för avtalsperioden, och inte baseras på årsvisa landramar. Sida föreslår vidare att landramar skall kunna användas för betalningsbalansstöd. Regeringen har gett Sida ökad flexibilitet för att undvika reservationer t.ex. genom möjligheter att göra omfördelningar mellan delposterna inom anslagsposten för bilateralt utvecklingssamarbete. Det förutsätter en mer realistisk och flexibel planering som tar hänsyn till att sannolikheten för förseningar är stor. Vad gäller de konkreta förslagen, har Sida redan möjlighet att i förslag till samarbetsavtal ange ett totalbelopp som motsvarar landramen . Betalningsbalansstöd bör i första hand lämnas från delposten för ekonomiska reformer men kan också i vissa fall finansieras från landramar. Det långsiktiga, processinriktade kapacitetsuppbyggandet, som inte kräver stora finansiella resurser, bör i ökad utsträckning kombineras med sektorprogramstöd till regeringar som för en framstegsvänlig och fattigdomsbekämpande politik. Särskilt gäller detta inom programlandssamarbetet. Regeringen har i sina överväganden om fördelningen mellan olika delposter inom det bilaterala utvecklingssamarbetet för , som redovisas nedan, beaktat reservationerna med undantag för ingångna samarbetsavtal. Sänkning av landramar med anledning av stora reservationer bör normalt aktualiseras då samarbetsavtal löper ut. Nedskärningar i medelstilldelningen skall inte medföra minskad verksamhet. Det bilaterala utvecklingssamarbetets fördelning framgår av de diagram som återges ovan, med fördelning på land, sektor respektive kanal under /96. ANSLAGSPOSTEN FÖR DET BILATERALA UTVECKLINGSSAMARBETET 1997 1998 1. 1 540 000 1 600 000 2. 885 000 1 000 000 3. 430 000 385 000 4. - 280 000 5. 1 175 000 1 020 000 6. 390 000 400 000 7. 400 000 410 000 8. 820 000 830 000 9. 1 052 000 780 000 10. 200 000 410 000 11. 33 200 45 000 Summa 6 925 200 7 160 000 Beloppen anges i tusental kronor 1. 60 000 tkr överförs från delposten 5 Särskilda utvecklingsprogram för stöd till demokrati och mänskliga rättigheter 2. 280 000 tkr överförs från delposten 9 Humanitärt bistånd 3. 80 000 tkr överförs till delposten för från anslagsposten A 1.1 Multilateralt utvecklingssamarbete Anslagsstrukturen är i stort sett oförändrad jämfört med innevarande budgetår. En särskild post för tillkommer, omfattande i huvudsak insatser i de länder som uppstått ur f.d. , men också vissa länder i och samt Moldava. Samtliga insatser skall avse länder som står på biståndskommittés, DAC:s, lista över utvecklingsländer. Delpost 1 omfattar dels landramarna för programländerna i , dels medel för regionalt samarbete och övriga insatser. överförs till regionalt/övrigt medel för insatser för stöd till demokrati och mänskliga rättigheter som inte kan finansieras från landramarna. Dessa insatser finansierades förut under delpost 4 Särskilda program. Detta plus den gradvisa avvecklingen av landramen för samarbetet med och en viss ökning av landramarna för och , vilka minskades på grund av stora reservationer, innebär att delposten beräknas öka med till . Delpost 2 omfattar dels landramarna för programländerna i , dels medel för regionalt samarbete och övriga insatser. överförs till regionalt/övrigt medel för insatser för demokrati och mänskliga rättigheter som inte kan finansieras från landramarna. Dessa insatser finansierades förut under delpost 4 Särskilda program. Detta plus ökning av landramen för , som minskades på grund av stora reservationer, innebär att delposten beräknas öka med till . Delpost 3 omfattar landramen för och medel för insatser i Central- och . Genom omläggningen av samarbetet till ett mer processinriktat stöd främst för demokrati och mänskliga rättigheter har medelsbehovet minskat och reservationerna ökat till en alltför hög nivå. beräknas därför minska med till . När reservationen minskat beräknas delposten åter kunna höjas. Delpost 4 är ny. Insatser i f.d. har tidigare främst finansierats från delposten för humanitärt bistånd. Möjligheten att nu övergå i återuppbyggnadsbistånd motiverar en särskild delpost även om humanitära insatser fortsatt kommer att vara viktiga. Den övervägande andelen av delposten förväntas gå till insatser i f.d. . är avsikten att bygga upp viss verksamhet i länder i bl.a. och . De postsovjetiska övergångs-problemen motiverar att hanteringen av dessa medel hålls samman. För delposten beräknas . Delpost 5 Särskilda program omfattar ett flertal verksamheter. Fördelningen framgår av tabellen. Betydande nedskärningar har gjorts på flera verksamheter motiverade av de omfattande reservationerna. En stor del av den i samband med regeringens ekonomiska vårproposition beslutade indragningen om belastade denna post. Insatserna är relativt små och kortvariga, varför det inte finns skäl att hålla reservationer som en säkerhetsreserv. Medlen för demokrati och mänskliga rättigheter minskar på grund av överföringen av landinriktade insatser till regionposterna för , och på samma sätt som tidigare skett för . Till medlen för programutveckling förs stödet till Internationella familjeplaneringsfederationen (IPPF) och i , vilka tidigare finansierats från anslagsposten för multilateralt utvecklingssamarbete. Sammanlagt beräknas delposten minska med till . FÖRDELNING UNDER DELPOSTEN SÄRSKILDA UTVECKLINGSPROGRAM 80 000 70 000 Demokrati och mänskliga rättigheter 1 235 000 120 000 Kontraktsfinansierat tekniskt bistånd 210 000 160 000 Internationella kurser 130 000 150 000 Särskilda miljöprogram 205 000 200 000 Programutveckling 2 210 000 220 000 Rekrytering och utbildning av fältpersonal och multilaterala experter 105 000 100 000 Summa 1 175 000 1 020 000 Beloppen anges i tusental kronor 1. 120 000 tkr överförs till delposterna 1. 80 000 tkr överförs från multilateralt samarbete Delpost 6 Krediter för utveckling omfattar u-krediter och biståndskrediter. beräknas öka med till . I utredningen , som behandlas nedan, liksom i budgetunderlaget har Sida föreslagit att delposten ersätts med en delpost för särskilda investeringar, som förutom krediter bl.a. skulle kunna omfatta gåvofinansiering av angelägna investeringar. Regeringen anser att det inom ramen för nuvarande anslagsstruktur finns utrymme för den flexibilitet, som är Sidas:s motiv för förslaget, bl.a. genom möjligheter att utnyttja medel under regionposterna även för investeringsprojekt. Däremot bör i enlighet med vad som förordas nedan, medlen under delposten kunna utnyttjas flexibelt för olika kreditformer och -villkor. Delpost 7 Forskningssamarbete beräknas för erhålla . Verksamheten är högt prioriterad och beräknas kunna erhålla fortsatt ökad medelstilldelning när den nuvarande reservationen minskat. Delpost 8 Enskilda organisationer finansierar stöd genom svenska folkrörelser och enskilda organisationer. beräknas öka med till i enlighet med vad som angavs i budgetpropositionen för . Delpost 9 Humanitärt bistånd beräknas minska till genom överföring av medel till den särskilda delposten för för insatser främst i f.d. . Delpost 10 Ekonomiska reformer minskades kraftigt med anledning av de mycket stora reservationerna. De kommer att minska betydligt under innevarande budgetår på grund av att fler skuldtyngda länder nu genomför en ekonomisk reformpolitik, som uppfyller kriterierna för betalningsbalansstöd eller bidrag till skuldlättnader i olika former. beräknas därför en ökning med till . Delpost 11 Information beräknas öka med till i syfte att stödja Sidas ambitioner om en ökad satsning på information om samlade utvecklingssamarbete och om biståndets uppgift att bidra till lösningar på globala problem. Sidas verksamhet Den följande redogörelsen för mål, resultat och framtida inriktning det bilaterala utvecklingssamarbetet inleds med region- och landdimensionen, som är den viktigaste, där regeringens styrning i huvudsak utövas genom landstrategierna. Därefter följer en redogörelse för olika verksamhetsområden, samhällssektorer, former och kanaler. Regeringens styrning av Sidas verksamhet i denna dimension sker i huvudsak genom budgetcykeln. 4.3.1 I och med det upphörande har i , liksom i stora delar av övriga världen, möjligheter skapats att lösa upp tidigare låsta positioner. Utvecklingen i och , och senast i (f.d. ), är de kanske tydligaste exemplen i . har nya, eller i vissa fall nygamla, interna konflikter utbrutit, bland vilka den mest allvarliga var folkmordet i . av världens befolkning bor i , som emellertid endast står för av tillväxten i världen och av världens samlade export. som allt fler människor i världen tar sig ur fattigdomsfällan ökar antalet fattiga i länder med stark befolkningsökning och otillräcklig ekonomisk tillväxt, främst i . Skuldbördan är betungande. Ekonomiska reformer är i flera länder inne i en kännbar och därmed politiskt påfrestande fas. Korruption hindrar utveckling och skadar förtroendet för politiken och politiker, såväl internt som i förhållandet till biståndsgivare. har emellertid en försiktigt uppåtgående ekonomisk trend kunnat registreras för som helhet. steg BNP och den negativa per capitautvecklingen bröts. De 33 fattigaste ländernas tillväxt låg över genomsnittet . har den demokratiska utvecklingen i tagit fart: allt fler har hållit flerpartival. Flera bakslag har dock visat att val i sig inte är en garanti för en hållbar demokratisk utveckling. Det regionala samarbetet i ökar. Tecken finns på en ny tilltro till den egna förmågan hos en framväxande ung afrikansk ledargeneration, inte minst kvinnor. Regeringen har tagit initiativet till ett omfattande utvärderings- och analysarbete för att definiera vilken roll bör spela i den omvandling som förestår eller redan inletts i . presenterades utredningen med som underlag för en ny svensk Afrikapolitik. Det var resultatet av analys- och konsultationsarbete med stor medverkan av afrikaner. I utredningen utvecklas ett nytt partnerskapsbegrepp och förutsättningarna för att utforma ett mer jämbördigt samarbete med . Länder i måste ta ett större eget ansvar för sin utveckling och ges möjlighet att ta del i ett utökat internationellt ekonomiskt samarbete. Utredningen skall ligga till grund för en särskild skrivelse till . Viktiga frågor för det framtida samarbetet blir stöd till politiska och ekonomiska reformer, fortsatt stöd till sociala sektorer, konfliktförebyggande och bättre givarsamordning. Förslag om hur stöd till konfliktförebyggande och konfliktlösning kan stärkas har lagts fram i en särskild rapport om Säkerhet och utveckling i (Ds 1996:15). Biståndet kan inte ensamt lösa de afrikanska utvecklingsländernas problem. Investeringar, marknadstillträde för afrikanska produkter samt ramverk och allmänna förutsättningar för näringslivsutveckling är faktorer som kommer att kräva ökad uppmärksamhet. Resultatet av det hittillsvarande utvecklingssamarbetet med länder i har varit blandat. I de följande avsnitten kommenteras detta ländervis. I fallet har de nordiska länderna tillsammans med regeringen i efter en utvärdering gemensamt utformat början på ett partnerskapsbaserat samarbete. Vissa länder i har redan nått eller förväntas inom överskådlig framtid nå en utvecklingsnivå som möjliggör en minskning av det traditionella biståndssamarbetet kopplat till stöd till ett bredare samarbete. avvecklas sålunda landprogrammet i . bör detta kunna ske även för länder som och där andra samarbetsformer kan utvecklas. LANDRAMAR, GÄLLANDE 1997 SAMT PLANERADE 1998 20 000 5 000 20 000 20 000 90 000 100 000 35 000 35 000 65 000 65 000 245 000 245 000 75 000 75 000 230 000 230 000 180 000 200 000 95 000 95 000 110 000 100 000 110 000 110 000 Regionalt/Övrigt 125 000 180 000 Summa 1 540 000 1 600 000 300 000 300 000 80 000 80 000 90 000 90 000 40 000 40 000 70 000 130 000 / 120 000 120 000 Regionalt/Övrigt 65 000 120 000 Summa 885 000 1 000 000 240 000 190 000 110 000 115 000 Summa 430 000 385 000 Beloppen anges i tusental kronor Det regionala samarbetet i förväntas få ökad betydelse. En intressant utveckling pågår främst inom Southern African Development Community, SADC. har, tillsammans med övriga nordiska länder och även inom ramen för EU, ett betydande engagemang i form av stöd till olika SADC-aktiviteter. Detta samarbete ses över inom ramen för en politisk dialog mellan och SADC respektive EU och SADC. En särskild översyn har gjorts av relationer med . Denna har pekat på det underskott som kan sägas finnas i fråga om svensk närvaro i och kunskaper rörande en viktig del av söder om . Regeringen har för avsikt att vidareutveckla relationerna med och återkommer härtill i den särskilda skrivelsen om svensk Afrikapolitik. Programländer Viktiga framsteg i fredsprocessen i gjordes , då UNITA:s parlamentsledamöter intog sina platser i nationalförsamlingen och en nationell enhetsregering bildades. Detta skedde emellertid med betydande försening. Ännu kvarstår osäkerhet om graden av demobilisering av och strider har förekommit i framför allt de nordöstra delarna av landet. har beslutat om skärpta sanktioner mot UNITA. Utvecklingen i (f.d. ) torde få stor betydelse för den fortsatta fredsprocessen i . Grava kränkningar av de mänskliga rättigheterna förekommer från båda parters sida. Det finns dock hopp om att MR-läget skall förbättras, förutsatt att fredsprocessen fortsätter. Det ekonomiska läget är fortsatt allvarligt och omfattande åtgärder måste vidtas för att stabilisera ekonomin. Regeringen förhandlar med IMF om åtgärder som väntas leda till ett strukturanpassningsprogram. Utvecklingssamarbetet bedrivs enligt mål och riktlinjer, som fastställdes . En ny landstrategi skall utarbetas . En grundläggande förutsättning för svenskt stöd till långsiktiga utvecklingsinsatser i är att fredsprocessen fullföljs och ekonomiska reformer genomförs. Den långvariga konflikten och den ekonomiska misshushållningen har försvårat det hittillsvarande utvecklingssamarbetet. Landprogrammet (hälsa, fiske, energi och telekommunikationer) har därför inskränkts till förmån för rehabiliteringsinsatser. Biståndet bör även huvudsakligen inriktas på fredsfrämjande, humanitära och sociala insatser, återuppbyggnad samt stöd till demokrati och mänskliga rättigheter. Samarbetet inom sektorerna fiske och energi fasas ut. bör även i fortsättningen kunna få stöd till fredsprocessen och humanitära insatser från andra anslag. är ett demokratiskt och relativt rikt land. Respekten för de mänskliga rättigheterna, som regleras i konstitutionen, är tillfredställande. Tillväxten är hög. Som i övriga länder i regionen är emellertid rikedomen ojämnt fördelad och majoriteten av befolkningen lever i fattigdom. Landet är ensidigt beroende av gruvnäring och boskapsskötsel. är hårt drabbat av HIV/AIDS med smittade i fertil ålder. Ett annat problem är den snabba befolkningsökningen. Utvecklingssamarbetets överordnade mål är att verka för förbättring av villkoren för landets fattiga samt att medverka till breddning av och produktivitetshöjning inom ekonomin. Till följd av landets goda ekonomiska utveckling har biståndet allt mer kommit att inriktats mot institutions- och kapacitetsuppbyggnad. Dessutom ges stöd till utbildning, kultur och enskilda organisationers verksamhet. Det 30-åriga samarbetet bedöms ha gett goda och bestående resultat. Programlandssamarbetet med avslutas vid utgången av 1998 p.g.a. landets höga utvecklingsnivå. Det skall ersätts av andra former av samarbete. Sida kommer att ta fram förslag till utformning av samarbetet efter 1998. är ett av världens absolut fattigaste länder. Det har efter ett långt krig omfattande behov på en rad områden. Rehabiliterings- och återuppbyggnadsprogram genomförs, liksom program för att förbättra den sociala situationen som präglas av hög spädbarnsdödlighet, låg livslängd och utbredd analfabetism. starka betoning av självtillit och samarbete på jämställd grund med och andra partners är utgångspunkter för relationerna med omvärlden. har val till de regionala parlamenten genomförts med ett högt valdeltagande av dem som registrerat sig röstade. Bland medlemmar i de regionala parlamenten skall ledamöter i det nationella parlamentet längre fram utses. presenterades ett utkast till ny konstitution, som ratificerats av landets konstitutionsförsamling. Utkastet tar ej upp frågan om flerpartisystem. Det politiska livet domineras ännu av det enda tillåtna partiet Folkfronten för demokrati och rättvisa, PFDJ. I utvecklingssamarbetet 1998 ingår stöd till utbildning och förbättrad kunskapsnivå inom förvaltningen och kapacitetsuppbyggnad. Viktigt är vidare stöd till återuppbyggnad, särskilt rehabilitering av energisektorn. Också miljömålet vägleder samarbetet mot bakgrund av den allvarliga jorderosionen och markförstöringen i . Utöver landramen förutses insatser avseende demokrati och mänskliga rättigheter, stöd för utveckling av och stöd via enskilda organisationer. Biståndskrediter kan komma i fråga inom främst energisektorn. Sviterna efter många års inbördeskrig präglar fortfarande . Landet är mycket fattigt med återkommande försörjningssvårigheter på grund av torka. Den ekonomiska tillväxten är dock god och inflationen är under kontroll. Försörjningsläget har förbättrats men årets skörd hotar att slå fel med betydande behov av livsmedelshjälp som följd. Flerpartival till parlamentet har hållits i enlighet med landets nya konstitution. Flera oppositionspartier bojkottade valet med hänvisning till att de inte tilläts agera eller att deras ledare trakasserades. Utvecklingen avseende demokratisering och respekt för mänskliga rättigheter har stora brister och är en fråga som EU och lyft fram i dialogen med den etiopiska regeringen. Det federala statsskicket innebär att de centrala ministeriernas styrning och inflytande har minskat i betydelse och omfattning, parallellt med att regionerna inlett en uppbyggnad av egen administrativ kapacitet. Genomförandet av utvecklingssamarbetet har bl.a. till följd härav försenats. I utvecklingssamarbetet ingår stöd till utveckling av landsbygden, hälsovård och utbildning, sexuell och reproduktiv hälsa samt infrastruktur. Stöd till kapacitetsuppbygnad samt till demokratisering och mänskliga rättigheter prioriteras. Utöver landramen förutses stöd till insatser avseende demokrati och mänskliga rättigheter, forskning samt svenska enskilda organisationer. De första demokratiska valen i ägde rum . PAIGC, som har haft regeringsmakten sedan självständigheten , har en stark ställning. Kommunalval var planerade , men dessa kommer antagligen att äga rum som parlamentsvalen 1998. Demokratiseringsprocessen har medfört en viss öppenhet och debatt, men fortfarande finns brister vad gäller respekt för mänskliga rättigheter och rättsväsendets opartiskhet. är ett av världens fattigaste länder. Utbildningsnivån är mycket låg. Skuldsituationen hämmar landets utveckling. Det internationella biståndet till landet har varit stort, men effekterna är begränsade. Biståndssamarbetet med inleddes redan innan landet blev självständigt. har givit ett omfattande stöd till landet inom så gott som samtliga samhällssektorer. Landstrategin för för anger att det svenska biståndet skall koncentreras till undervisning, jordbruk, nationella folkhälsolaboratoriet samt kapacitetsuppbyggnad. Sida har genomfört en utredning om samarbetet. Beslut om det fortsatta utvecklingssamarbetet med efter 1998 kommer att beredas . Det politiska klimatet i har blivit allt hårdare inför de val som skall hållas senast . Mycket återstår för att skapa jämbördiga förhållanden mellan regering och opposition, som dessutom är mycket splittrad även om det förekommit försök till samling. Situationen beträffande mänskliga rättigheter är otillfredsställande. Trakasserier av politiska meningsmotståndare med återkommande inslag av polisbrutalitet förekommer. Positivt är att öppenheten i samhället, understödd av det mycket vitala och livaktiga civila samhället, numera är betydligt större än . Enskilda organisationer har en erfarenhet och bredd som i få andra . Utvecklingen i kräver stor uppmärksamhet. En fortsatt negativ utveckling kan få återverkningar på biståndet. Det svenska biståndet till har redan reducerats kraftigt, bl.a. till följd av utbredd korruption och den politiska situationen. MR- och demokratistödet har däremot ökat. Målen för utvecklingssamarbetet, som fastställts i en landstrategi för åren 1995 98, är att stödja den demokratiska processen, förbättra levnadsvillkoren för landsbygdens fattiga samt bidra till ett hållbart utnyttjande av naturresurser och miljö. Insatserna inom dessa områden har på det hela taget givit gott resultat. Sedan fredsavtalets undertecknande genomgår en omvälvande förändringsprocess politiskt och ekonomiskt. Vid de första demokratiska valen vann regeringspartiet en knapp seger. Utvecklingen går mot ett mer demokratiskt samhälle. kvarstår dock att etablera en verklig demokratisk kultur och att höja kompetensen i statsförvaltningen. Ekonomin läggs om från planekonomi till marknadsekonomi. Landet samarbetar alltmer med sina grannar. har ingått ett avtal med om byggande av en motorväg mellan och , det första av en rad projekt i den s.k. Maputokorridoren. är ett av världens fattigaste och mest skuldsatta länder. Utlandsskulden uppgår till ca , nära fyra gånger landets BNP. Den tunga skuldbördan hämmar ekonomisk och social utveckling. har givit ett betydande betalningsbalansstöd till . bidrar till en nyinrättad skuldfond för avbetalning av multilaterala skulder. Landet är mycket biståndsberoende. Biståndet beräknas utgöra 50 av BNP. Regeringen har beslutat om en landstrategi för samarbetet med 2001. Huvudlinjerna är fattigdomsbekämpning och främjande av demokratisk utveckling. Stödet till energisektorn samt flertalet insatser inom undervisnings- och förvaltningsstödet avslutas . Ett provinsinriktat stöd, som inkluderar jordbruk, utveckling av den privata sektorn, undervisning, kultur, förvaltning och eventuellt vägar, demokrati och konfliktförebyggande, påbörjas . har sedan självständigheten utvecklats till en väl fungerande demokrati med en för afrikanska förhållanden hög BNP per capita. Det regerande partiet , som fick av rösterna i det senaste parlamentsvalet, dominerar det politiska livet.