prop · GL03106 · 1998-01-01 00:00:00 — 8.2 Jämkning av likadelningen vid bodelning Regeringens bedömning: När man skall bedöma om det är oskäligt att den ena maken till följd av likadelningsprincipen skall lämna egendom till den andra maken kan man redan enligt gällande rätt ta hänsyn till om den mottagande maken har rätt till pension av sådant slag som inte ingår i bodelningen. Om det finns en snedfördelning i makarnas pensionsskydd, kan en jämkning alltså göras enligt den all- männa jämkningsbestämmelsen i 12 kap. 1 § inom den ram som bestämmelsen anger. Jämkningsutrymmet bör inte utvidgas. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning (se betänkandet s. 74 f.). Remissinstanserna: Bedömningen lämnas utan erinran av de flesta remissinstanserna. anser att det är fråga om en förändring av jämkningsbestämmelsens tillämpningsområde och förordar att den avsedda förändringen får komma till uttryck i lagtexten. universitets juridiska fakultetsnämnd förordar som ett alternativ att bestämmelsen i 12 kap. 1 § ändras så att det blir möj- ligt att jämka en bodelning även till förmån för den av makarna som har den minsta andelen i boet. Skälen för regeringens bedömning: Makarnas pensionsrättigheter är en del av deras ekonomiska förhållanden och frågan om utjämning av en obalans i deras resp. pensionsskydd uppkommer därför också vid tillämpningen av den allmänna jämkningsbestämmelsen i 12 kap. 1 § . Enligt den bestämmelsen kan en make vid bodelning med anledning av äktenskapsskillnad, i den mån en likadelning av makarnas giftorättsgods skulle framstå som oskälig med hänsyn särskilt till äktenskapets längd men även till makarnas ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt, få behålla mer av sitt giftorättsgods än en tillämpning av likadelningsprincipen skulle medföra. I motiven till bestämmelsen framhålls att det skall göras en helhets- bedömning av makarnas förhållanden när frågan om jämkning prövas. Vid denna bedömning skall bl.a. beaktas om en make behöver behålla sin egendom eller viss del därav för att trygga sin framtida försörjning, medan den andra maken har goda utsikter att kunna försörja sig själv utan att få denna egendom. I en sådan situation bör huvudprincipen om likadelning kunna frångås (prop. 1986/87:1 s. 185 f.). Utredningen har kommit fram till att man vid bedömningen av om det är oskäligt att den ena maken till följd av likadelningsprincipen skall lämna egendom till den andra maken bör kunna beakta om den mot- tagande maken har rätt till pension av sådant slag som inte heller fort- sättningsvis kommer att ingå i bodelningen. Om det finns en snedför- delning i makarnas pensionsskydd, bör därför enligt utredningen en jämkning enligt 12 kap. 1 § kunna komma i fråga. Utredningen har övervägt om det behövs någon ändring av lagtexten för att understryka att innehav av pensionsrättigheter skall tillmätas betydelse i detta sammanhang. anser att det är fråga om en förändring av jämkningsbestämmelsens tillämpningsområde och förordar att den avsedda förändringen får komma till uttryck i lagtexten. Som utredningen påpekar är det dock svårt att se vari en sådan ändring skulle bestå. Makarnas ekonomiska förhållanden nämns redan som en sådan omständighet som kan vara skäl för jämkning. Att ytterligare lyfta fram fördelningen av makarnas respektive pensionsrättigheter framstår inte som motiverat. En makes innehav av sådana pensionsrättigheter som faller utanför bodelning bör redan enligt nuvarande lydelse kunna påverka den andra makens möjligheter att slippa dela med sig av sitt giftorättsgods. Enligt regeringens mening stämmer en sådan tillämpning av jämkningsregeln väl överens med såväl paragrafens nuvarande ordalydelse som tidigare motivuttalanden. Regeringen delar därför utred- ningens bedömning att den allmänna jämkningsregeln i dess nuvarande lydelse kan tillämpas i de aktuella fallen och att någon ändring sålunda inte behövs för att åstadkomma en sådan tillämpning. Utredningen har vidare övervägt om den omständigheten att makarnas pensionsskydd ibland är snett fördelat borde leda till att jämknings- utrymmet utsträcks så att den make som har det bästa pensionsskyddet i vissa fall får lämna ifrån sig mer egendom till den andra maken än som följer av likadelningsprincipen. Det skulle kunna åstadkommas genom att en sådan möjlighet öppnas i 12 kap. 1 § . uni- versitets juridiska fakultetsnämnd förordar en sådan lösning. Utredningen har emellertid avstått från att lägga fram ett sådant förslag. Regeringen instämmer i utredningens uppfattning att jämkningsutrymmet i bestämmelsen inte nu bör utvidgas så att en make skall kunna få avstå mer av sitt giftorättsgods än som följer av likadelningsregeln. 9 Underhållsbidrag för anskaffande av pensionsskydd Regeringens förslag: Det införs en uttrycklig bestämmelse om att det vid prövning av en makes rätt till underhållsbidrag efter äktenskaps- skillnad än en övergångstid skall tas hänsyn till om maken behöver bidrag för att skaffa sig pensionsskydd. Det införs också en uttrycklig föreskrift om att den omständigheten att den underhållsberättigade behöver bidraget för att skaffa sig pensions- skydd kan vara skäl för att bestämma att bidraget skall betalas med ett engångsbelopp. Regeringens bedömning: De skatterättsliga reglerna om avdrag för betalda pensionsförsäkringspremier och underhållsbidrag bör inte ändras. Utredningens förslag och bedömning: Överensstämmer med rege- ringens (se betänkandet s. 75 f.). Remissinstanserna: Förslaget och bedömningen tillstyrks eller lämnas utan erinran av de flesta remissinstanserna. anför att de föreslagna tilläggen i underhållsregler torde omfattas av nuvarande bestämmelser och att det saknas skäl att särskilt framhålla behovet av pensionsskydd som skäl för underhålls- bidrag. anser att den föreslagna bestämmelsen att hänsyn skall tas till den ena makens behov av pensionsskydd när man prövar om det finns skäl för underhållsbidrag inte är nödvändig efter- som den enligt torde innefattas i nuvarande be- stämmelser. förordar att det införs en möjlighet till avdragsrätt för premiebetalningar till försäkring ägd av make samt att det införs en dispensmöjlighet där de skattemässiga avdragsbegränsningarna för kostnaderna för premiebetalningar kan frångås vid betalning av ett större engångsbelopp. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Som tidigare fram- gått kan en jämkning enligt den allmänna jämkningsbestämmelsen i 12 kap. 1 § ibland göras för att komma tillrätta med en betydande snedfördelning i makars pensionsskydd. En jämkning enligt den bestämmelsen kan dock endast leda till att en make får behålla mer av sitt eget giftorättsgods än som skulle följa av en likadelning. Det s.k. jämkningsutrymmet begränsas således å ena sidan genom likadelnings- principen, vilken innebär att en make aldrig behöver avstå mer egendom till den andra maken än som blir följden av en generell likadelning, och å andra sidan av att jämkning som mest kan innebära att vardera maken behåller sin egendom. I flera fall kan en korrigering av bodelning genom jämkning enligt denna bestämmelse inte råda bot på en obalans som består i att den ena maken har pensionsrättigheter av stort värde som faller utanför bodelningen, medan den andra maken inte har någon mer betydande rätt till pension. I en sådan situation skulle för att ett oskäligt bodelningsresultat skall undanröjas ibland krävas att egendom överförs från den i pensionshänseende bäst tillgodosedda maken till den andra maken i större omfattning än som följer av likadelningsprincipen. I speciella fall kan ett sådant resultat uppnås genom jämkning av äktenskapsförord med stöd av 12 kap. 3 § . Annars är underhållsbidrag den möjlighet som lagen anvisar för att i större omfatt- ning än vad en likadelning leder till överföra egendom från den ena maken till den andra. Enligt 6 kap. 7 § tredje stycket har en make rätt till underhållsbidrag än en övergångstid, om han eller hon har svårigheter att försörja sig själv sedan ett långvarigt äktenskap har upplösts eller om det finns andra synnerliga skäl. Utred- ningen har påpekat att det finns ett visst utrymme för att använda denna underhållsbestämmelse för att korrigera bodelningsresul- tat i syfte att hjälpa den behövande maken att skaffa sig ett pensions- skydd (jfr de uttalanden om underhållsbidrag som bodelningskorrektiv som gjordes i motiven vid tillkomst, prop. 1986/87:1 s. 176 och 190). Utredningen har föreslagit att underhållsreglerna kompletteras med en bestämmelse som lyfter fram pensionsskyddets betydelse för underhålls- frågan. och anser en sådan komplettering obehövlig eftersom innehållet i den föreslagna be- stämmelsen enligt deras uppfattning omfattas av nuvarande bestämmel- ser. anser dessutom att det saknas skäl att särskilt framhålla behovet av pensionsskydd som skäl för underhålls- bidrag. Redan enligt gällande rätt torde man vid prövning av underhålls- behovet för den ekonomiskt svagare maken inte kunna bortse från hur förhållandena kommer att gestalta sig efter pensioneringen. Det gäller även om denna inte är nära förestående. Remissinstanserna har inte heller invänt mot denna bedömning. Utredningen har föreslagit att det skall komma till tydligt uttryck i lagtexten att underhållsreglerna har denna innebörd. Syftet med ändringen skulle vara att göra parter och domstolar mer medvetna än vad som kanske är fallet om att det vid prövning av underhållsfrågan är nödvändigt att också uppmärksamma eventuella brister i den ekonomiskt svagare makens pensionsskydd. Lagrådet har anfört att det föreslagna tillägget till 6 kap. 7 § äkten- skapsbalken i princip inte torde innehålla något annat än som kan följa av lagrummet i dess nuvarande lydelse och att ändringen därför är obehövlig i sak. Den föreslagna ändringen riskerar enligt Lagrådet att ge parter och domstolar den föreställningen att en viss återgång till ett äldre rättsläge är avsedd och leda till att en grundläggande familjerättslig princip kan börja ifrågasättas. Lagrådet menar att ett bodelningskorrektiv som ger möjlig- het till kapitalöverföring helst borde finnas inom ramen för bodelnings- institutet men motsätter sig inte att en lösning söks inom underhålls- skyldighetens ram. Lagrådet anser dock att den föreslagna ändringen i bestämmelserna om betalning av underhållsbidrag i 6 kap. 8 § äkten- skapsbalken är ägnad att tillgodose syftet med ändringarna i underhålls- bestämmelserna, nämligen att göra parter och domstolar mer medvetna än vad som kanske är fallet om att det vid prövning av underhålls- frågan är nödvändigt att också uppmärksamma brister i den ekonomiskt svagare makens pensionsskydd. Lagrådet ifrågasätter därför om inte ändringarna borde begränsas till 8 §. Regeringen anser liksom utredningen att man vid prövning av underhållsfrågan måste uppmärksamma eventuella brister i den ekono- miskt svagare makens pensionsskydd. Sådana brister kan i speciella fall föranleda att underhållsbidrag bör betalas för mer än en övergångsperiod. För tydlighets skull bör detta komma till uttryck redan i bestämmelserna om rätten till underhållsbidrag. Regeringen vill dock framhålla att avsikten inte är att ändringen skall ses som ett led i en återgång till ett äldre rättsläge. Det ligger enligt regeringens uppfattning närmare till hands att knyta an till de principer om underhållsbidrag som bodelnings- korrektiv som redan finns nedlagda i underhållsreglerna än att föra in nya bestämmelser i bodelningskapitel. Bestämmelsen bör utformas så att det klart framgår att man skall ta hänsyn till pensionssituationen såväl när man prövar om maken har svårigheter att försörja sig själv sedan ett långvarigt äktenskap har upplösts, som vid prövningen om det finns andra synnerliga skäl för underhållsbidrag. Eftersom underhållsbidrag i första hand är tänkt att tillgodose en från- skild makes löpande behov av pengar till försörjningen är huvudregeln att bidraget skall betalas periodiskt. Om det finns särskilda skäl kan underhållsbidrag emellertid betalas med ett engångsbelopp. Det torde ofta vara lämpligast att bidraget betalas med ett engångs- belopp, om det är avsett att användas för att anskaffa pensionsskydd. Det gäller särskilt om det finns utrymme för att räkna av ett underhållsbidrag i form av ett engångsbelopp vid bodelningen i enlighet med bestämmel- serna i 11 kap. 6 § . I en sådan situation är det fullt tänkbart att den underhållsberättigade maken tillerkänns dels ett engångs- belopp för att skaffa sig pensionsskydd, dels vid behov ett löpande underhåll . I praktiken torde det vara ovanligt att man dömer ut ett engångs- bidrag mot den bidragsskyldiges bestridande (se prop. 1978/79:12 s. 140 f.; jfr , och promulgationslag m.m., 1990, s. 144 f.). Det bör därför som utredningen föreslagit i lagen införas en uttrycklig föreskrift om att den omständigheten att den under- hållsberättigade behöver bidraget för att skaffa sig pensionsskydd kan vara skäl för att bestämma att bidraget skall betalas med ett engångs- belopp. Makars skatteavdrag för premiebetalningar och engångbidrag Utredningen har övervägt ytterligare lagändringar för att öka makarnas handlingsutrymme vid bodelningar som innefattar pensionsrättigheter. Bakgrunden är att makarnas ekonomiska handlingsutrymme i viss mån begränsas av gällande skatteregler. Lagen ställer inte upp några hinder i fråga om att överlåta pensions- försäkringar genom bodelning med anledning av äktenskapsskillnad. Före gällde att försäkringstagaren (överlåtaren) även efter överlåtelsen var skattskyldig för utfallande belopp, såvida inte överlåtaren skulle ha varit berättigad till avdrag för periodiskt understöd till förvärvaren av försäkringen. har emellertid regeln om kvar- stående skattskyldighet tagits bort utom så vitt gäller överlåtelse genom bodelning under bestående äktenskap. Beträffande individuellt pensionsparande medges endast avdrag för inbetalning på eget pensionssparkonto. Om rätten enligt pensionssparav- talet i sin helhet övergår till den andra maken övertar denne också pen- sionssparkontot. Har rätten enligt avtalet delats skall pensionsspar- institutet upprätta ett pensionssparavtal även för den andra maken och fördela tillgångarna mellan kontona i enlighet med vad som bestämts vid bodelningen. Genom en hänvisning till vad som gäller för förmånstagare anges att den som genom bodelning förvärvat rätt enligt ett pensions- sparavtal inte får göra egna inbetalningar på kontot (4 kap. 12 och 16 §§ lagen [1993:931] om individuellt pensionssparande). Huvudregeln beträffande beskattningen av periodiska underhållsbidrag är att mottagaren beskattas för underhållet i den mån utgivaren medges avdrag. Avdragsrätten för periodiskt understöd har successivt begränsats . Enligt punkt 5 av anvisningarna till 46 § kommunal- skattelagen (1928:370) medges emellertid fortfarande avdrag för perio- diska utbetalningar till make eller tidigare make, under förutsättning att makarna lever åtskilda och att underhållsskyldigheten har reglerats. Med det senare avses att underhållsskyldigheten skall vara fast och normalt ha kommit till uttryck i skriftligt avtal eller dom. Någon beloppsmässig gräns för avdragsrätten finns inte. I konsekvens härmed sker beskattning hos mottagaren för hela beloppet. Om ett engångsbelopp betalas till make i samband med bodelning sker däremot inte någon inkomstbeskattning. Detsamma gäller om rätten till periodiskt underhållsbidrag avlöses med ett engångsbelopp. Från försäkringsbranschens sida har efterlysts avdragsrätt för försäkring ägd av make. Detta branschkrav har tidigare avvisats av regeringen med motiveringen att avdragsfrågan inte kan ses isolerad och att de fortsatta överväganden som kan bli aktuella för att förbättra ålders- pension för makar med ingen eller låg förvärvsinkomst bör ske med utgångspunkt från principen om särbeskattning av makar (prop. 1993/94:85 s. 37). Regeringens bedömning godtogs av (bet. 1993/94:SkU16, rskr. 1993/94:110 ). I nu aktuellt lagstiftningsärende har förordat att det införs avdragsrätt för premie för pensionsförsäkring ägd av make. Mot bakgrund av regeringens och tidigare ställningstaganden har utredningen inte föreslagit avdragsrätt för ursprunglig ägare för premie betald till försäkring som överlåtits till tidigare make. Regeringen har ingen annan uppfattning utan anser att avdragsrätt även fortsätt- ningsvis bör vara förbehållen ägaren av pensionsförsäkringen. Regeringen är inte heller beredd att föreslå en sådan ändring av skatte- reglerna som skulle innebära möjlighet till avdrag för underhållsbidrag i form av ett större engångsbelopp som används för betalning av frånskild makes pensionsförsäkringspremier. Till skillnad från periodiska under- hållsbidrag, som är avsedda att bidra till den löpande försörjningen och som hos mottagaren beskattas som inkomst av tjänst, är det här fråga om att vid bodelning ge den ena maken en större andel av de gemensamma tillgångarna än vad likadelningsprincipen medger. För denna typ av bidrag saknas enligt regeringens mening skäl att medge bidragsgivaren avdragsrätt och därmed inkomstbeskatta mottagaren. Sådana avdrags- möjligheter skulle dessutom öppna möjligheter för oönskad skatte- planering. 10 Kriterierna för de olika korrigeringsmöjlig- heterna Regeringens bedömning: Samma kriterier bör gälla för jämkning en- ligt den nuvarande allmänna jämkningsbestämmelsen i 12 kap. 1 § som för den föreslagna jämkningsregeln som gör det möjligt att hålla en privat pensionsrättighet utanför bodelning. Det bör, liksom enligt gällande rätt, krävas betydligt starkare skäl för att använda underhållsbidrag som bodelningskorrektiv. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning (se betänkandet s. 78 f.). Remissinstanserna: De remissinstanser som uttalat sig i frågan in- stämmer i utredningens bedömning eller lämnar den utan invändning. Skälen för regeringens bedömning: Regeringens förslag innebär att kommer att anvisa tre vägar för att jämna ut olikheter mellan makars pensionsskydd och förbättra situationen efter äktenskaps- skillnad för en make som har dåligt pensionsskydd och otillräckliga möjligheter att själv förbättra skyddet. Om maken har en pensions- rättighet på grund av privat pensionsförsäkring eller individuellt pen- sionssparande, kan pensionsrättigheten tas undan från bodelning med stöd av den nya jämkningsbestämmelsen. Vidare kan den allmänna jämkningsbestämmelsen i 12 kap. 1 § tillämpas för att låta den maken behålla mer av sitt giftorättsgods och på så sätt få större möjligheter att själv bättra på sitt pensionsskydd. Slutligen kan den andra maken förpliktas betala underhållsbidrag, ofta i form av engångsbelopp, som den bidragsberättigade maken kan använda för att skaffa sig ett pensionsskydd. Frågan är då om det skall gälla samma kriterier för att ta dessa olika korrigeringsmöjligheter i anspråk eller om det skall krävas starkare skäl för någon av dem. Enligt 12 kap. 1 § gäller som rekvisit för jämkning av likadelningen att denna skulle vara oskälig . Samma krav på enkel oskälighet, dvs. utan tillägg av ordet uppenbart eller liknande, bör enligt regeringens mening gälla enligt den nya jämkningsbestämmelsen som gör det möjligt att hålla en privat pensionsrättighet utanför bodelning med anledning av äkten- skapsskillnad. Detta framstår som relativt självklart i den situationen att den make vars ställning i bodelningen behöver förstärkas ändå är den make som har det mesta giftorättsgodset. Det bör då inte ställas högre krav för att maken skall få ta undan en pensionsrättighet från bodelningen än för att han skall få behålla mer av annat giftorättsgods som kan användas för att förbättra pensionsskyddet. Situationen blir delvis en annan om den make som totalt sett är den ekonomiskt svagare av makarna också har det minsta giftorättsgodset och bestämmelsen i 12 kap. 1 § alltså inte kan användas för att stärka makens ställning. Om maken i den situationen får hålla en privat pensions- rättighet utanför bodelningen, kan det sägas i praktiken ha samma effekt som om han eller hon hade fått mer av den andra makens giftorättsgods än vad en likadelning skulle leda till. Trots detta anser regeringen att det även i den situationen bara bör gälla ett krav på enkel oskälighet för att pensionsrättigheten skall få tas undan från bodelningen. Skälet för detta är att pensionsrättigheter trots allt har ett osäkert värde för innehavaren och är oåtkomliga för honom eller henne fram till dess att pensions- beloppen successivt förfaller till betalning. Trots att det går att beräkna ett matematiskt riktigt värde av rättigheten, kan den alltså inte i praktiken helt likställas med tillgångar i form av t.ex. banktillgodohavanden. Härmed är naturligtvis inte sagt att man i ett enskilt fall automatiskt skall hålla den privata pensionsrättigheten utanför bodelningen bara där- för att det i en hypotetisk situation där den maken hade haft det mesta giftorättsgodset skulle ha varit befogat att jämka enligt 12 kap. 1 §. Pröv- ningen måste alltid göras utifrån en total bedömning av omständigheterna i det enskilda fallet och vardera makens ekonomiska situation efter bodelningen. Ju längre resultatet av bodelningen ligger från det resultat som skulle ha uppnåtts om bara lagens huvudregler tillämpats, desto starkare bör naturligen skälen för avvikelsen vara. Härefter återstår möjligheten att förstärka den ekonomiskt svagare makens pensionsskydd genom ett underhållsbidrag. Här måste man, vil- ket också utredningen funnit, i allt väsentligt acceptera de principer som gäller reform av underhållsreglerna. Regeringen anser emellertid att det finns utrymme för att inom ramen för dessa principer fästa större vikt vid den ekonomiskt svagare makens behov av pensions- skydd och att tillgodose detta behov genom underhållsbidrag. Det gäller särskilt i den mån det finns möjlighet att bestämma ett engångsbelopp som i enlighet med bestämmelserna i 11 kap. 6 § räk- nas av från den andra makens andel i boet. Även fortsättningsvis kommer det att krävas betydligt starkare skäl för ett underhållsbidrag än för tillämpning av jämkningsbestämmelserna i 10 kap. 3 § och 12 kap. 1 § . Detta gäller särskilt om ett engångsbelopp inte kan avräknas enligt 11 kap. 6 §. Liksom tidigare är utgångspunkten att det skall krävas synnerliga skäl för att rätt till underhållsbidrag skall finnas efter en omställningsperiod. Sammanfattningsvis innebär regeringens förslag inte att några avsteg från vanliga bodelningsregler skall ske vid alla eller ens flertalet äkten- skapsskillnader eller att utjämningen, när en sådan är påkallad, skall vara fullständig. 11 Värdering av pensionsrättigheter Regeringens bedömning: Vid bodelning bör värdet av pensionsrät- tigheter bestämmas utifrån den pensionsrätt som är intjänad vid värde- ringstillfället. Eventuellt tillkommande framtida intjänande av pen- sionsrätt bör således inte beaktas vid värderingen. Om den framtida pensionen baseras på ett uppsamlat pensionskapital, bör värdet av pensionen vara lika med pensionskapitalets storlek. Om pensionsrätten i stället avser ett årligt pensionsbelopp utan att något pensionskapital har uppsamlats, bör pensionsrätten värderas till kapitalvärdet av de framtida pensionsbeloppen. Vidare bör den latenta skatteskulden på de framtida pensionsutbetalningarna beaktas vid värderingen. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning (se betänkandet s. 80 f.). Remissinstanserna: Bedömningen lämnas utan erinran av de remiss- instanser som uttalat sig i frågan. Skälen för regeringens bedömning: Pensionsrätt på grund av privat pensionsförsäkring eller individuellt pensionssparande skall enligt för- slaget som regel ingå i bodelning med anledning av äktenskapsskillnad. Detta innebär att värdet av sådana rättigheter måste kunna bestämmas. Andra pensionsrättigheter, dvs. sådana som förvärvats inom det hittills- varande allmänna pensionssystemet eller det föreslagna reformerade pensionssystemet eller något av tjänstepensionssystemen, skall inte heller ingå i bodelning.