prop · GL031D16 · 1998-01-01 00:00:00 — Ny organisation och struktur Högskolans former för ledning och för anställning av lärare moderniseras. Regeringen har därför i propositionen Högskolans ledning, lärare och organisation (prop. 1996/97:141) som överlämnades till lämnat förslag om förändrade villkor för högskolans ledning, anställning av lärare och förändrade villkor för forskning och forskarutbildning. Förslagen innebär bl.a. att nya former för anställning som lärare inom högskolan införs vilket kommer att befrämja rekryteringen till undervisning och forskning. Vidare föreslås högskolorna få större frihet att själva besluta om sin inre organisation. Högskolans ledning föreslås bli förstärkt genom att regeringen till ordförande utser en person som har sin huvudsakliga verksamhet utanför högskolan. Högskolan som förebild Högskolan skall vara öppen mot det omgivande samhället och svara mot såväl studenternas som personalens krav på en god studie- och forskningsmiljö. Nya högskolor placeras ofta centralt och är en gemensam angelägenhet för region, kommun och medborgare. Karakteristiskt för de nya högskolorna är att de ofta präglas av god arkitektur. Högskolans byggnader kan därför i många fall tjäna som förebild för annan byggnation. Högskolorna är viktiga offentliga miljöer som skall främja forskning och högre utbildning samt möten mellan högskola och samhällsliv. Internationella utvärderingar 1. Om högre utbildning i har i en rapport presenterat omdömen om i den svenska högre utbildningen. är ett av tio länder som har deltagit i en internationell jämförande studie om tendenser, utveckling och frågeställningar i anslutning till i den eftergymnasiala utbildningen. I rapporten framhålls att denna utbildning befinner sig i en livskraftig tillväxt och utveckling genom kraftfulla statliga satsningar. Där understryks att "landets genomtänkta och vanligen väl underbyggda metoder förväntas erbjuda andra länder nyttig vägledning vid deras försök att utarbeta strategier för den eftergymnasiala utbildningens vidare utveckling." Men där framhålls också att det behövs radikalare förändringar för att motverka den sociala snedrekryteringen och för att rekrytera fler begåvningstyper, med olika intressen och socio- ekonomiska bakgrundförhållanden. Rapporten uttalar i detta sammanhang en förväntan på att " med sitt starka engagemang och sina erfarenheter av arbetet med att ta fram fördelningspolitiska program och skapa genomtänkta politiska ramar på nationell nivå, att ligger bra till för att fungera som förebild på det internationella planet". Rapporten framhåller även att den svenska högskolan, till skillnad från åtskilliga andra , inte tar ut några terminsavgifter. anses även stå sig bra i jämförelse med andra länder när det gäller att engagera vuxenstuderande. Behovet av ett mer systematiskt samarbete och en arbetsfördelning mellan högskolor lyfts fram. Högskolorna bör uppmuntras att eftersträva kvalitet och relevans i sin verksamhet. Inga ansträngningar bör sparas för att bibehålla mångfald och variation i undervisning och forskning men strävan bör även vara att utbildningen och forskningen vid olika högskolor kompletterar varandra. Rapporten redovisar kritik från studenthåll om att undervisningen i alltför hög grad liknar skolundervisningen, att det existerar föråldrade undervisningsmetoder och att det finns en brist på ämnens anknytning till aktuell samtid. Därför betonas i rapporten det angelägna i att utforma examinationsformerna så att de intellektuella kvaliteter och den kompetens som vanligtvis framhålls som universitetsutbildningens förtjänster och mål stimuleras. Genom att de svenska studenterna i allmänhet är äldre än studenterna i en del andra framstår krav på utveckling i dessa avseenden som särskilt angelägna. Rapporten avslutar med att konstatera att den svenska utbildningen har en stolt historia av framgångsrikt nytänkande och anpassning till förändringar. av eftergymnasial utbildning kommer att behöva ännu mer sakkunskap, engagemang och resursberedskap. Aktuella frågor inom högre utbildning i 10 OECD- länder presenterade en omfattande jämförande studie över första åren av den högre utbildningen. Den bygger på en närmare analys av situationen i 10 , men även på erfarenheter från betydligt fler länder samt på aktuell forskning. Där betonas att det i många länder pågår en anmärkningsvärd tillväxt av den högre utbildningen. En allt högre andel av befolkningens alla åldersgrupper deltar. Detta innebär att utbildningen utvecklas från att tidigare ha varit en angelägenhet för ett fåtal utvalda till att angå en stor del av samhället. Det är en mycket viktig utmaning som länderna står inför och som är avgörande för hur framtiden kommer att kunna bemästras. I rapporten framförs även ett stort antal rekommendationer varav några återges i det följande. Det är nödvändigt att utveckla nya flexibla former för att svara mot den mångfald behov som studerande och samhälle uppvisar. Politiker, högskoleledningar och lärare måste skapa en utveckling som medför att de barriärer och statusskillnader inom den högre utbildningens olika former övervinns så att studenter kan få möjlighet att kombinera olika slag av ämnen och utbildningar. Frågor om kvalitet och relevans blir allt viktigare liksom det legitima kravet från alla delar av samhället på ökad insyn, kvalitetssäkring och redovisning. Studenternas medverkan i utvärderingarna av undervisning i omnämns vara av större värde än många andra former för kvalitetsarbete. Allt viktigare blir även frågan om ojämlikhet vad gäller socio-ekonomiska förutsättningar för tillträde och obalansen mellan kön och etniska grupper. Demokratisering och deltagande från breda grupper har påverkat lärosätena, men vissa delar av den högre utbildningen har envist motstått förändringar bort från en struktur som favoriserar grupper "som redan har". Alltför lite uppmärksamhet riktas mot de studerande som misslyckas inom utbildningen. Kunskapen om orsaker till misslyckande är låg. Det finns därför ett behov av att skapa sig en bättre bild av detta och formulera tydliga mål för att motverka misslyckanden. Lärosätena måste ägna större uppmärksamhet åt förändringar på arbetsmarknaden och anpassa program och kurser efter dessa och visa större intresse för erfarenheter från arbetslivet och samarbete med det omgivande samhället. Informationsteknologins möjligheter är enligt rapporten inte särskilt väl utnyttjade. De mycket spännande möjligheter som ligger i IT måste ägnas mycket större intresse för att den potential som finns där skall kunna utnyttjas fullt ut. I rapporten uppmärksammas även problemen med de överfyllda universitet och högskolor som finns i större västeuropeiska länder. Där uttrycks också oro över ökade terminsavgifter till den högre utbildningen och den betydelse detta kan få när det gäller rekryteringen av nya, mindre studievana grupper. I rapporten framhålls särskilt att vid besöket i hos utbildningsutskott blev besökarna imponerade av ledamöternas djupa kunskap och intresse. Regeringen vill understryka att det ligger ett mycket stort värde i att på detta sätt kan granska den svenska högre utbildningen. Det är av särskilt värde att bedömningen gjorts med bedömningar av 9 andra länders högre utbildning och därmed möjliggjort vissa jämförelser. Rapportens slutsatser ligger helt i linje med regeringens politik. Regeringen vill särskilt understryka rapportens kritik av undervisningens form och behovet av utveckling av denna samt att högskolorna utvecklar sina egna specialiteter i ett system präglat av både konkurrens och samverkan. 5.1.2 Allmänt om högre utbildning och forskning En väsentlig del av det nationella utbildningssystemet utgörs av landets universitet och högskolor. Grundläggande högskoleutbildning, forskarutbildning och forskning bedrivs vid tio universitet - , , , , , och , Kungl. Tekniska högskolan, och (), som sorterar under . är det regeringen som har att besluta om vilka lärosäten som skall benämnas universitet. har ansökt om att få benämnas universitet. Ansökan har remitterats till för yttrande. förbereder ytterligare tre högskolor inlämnande av ansökan. Det finns 16 högskolor i landet, inklusive i och i , samt sju konstnärliga högskolor i . Konstnärlig utbildning bedrivs även vid Lunds, , och . Härutöver bedrivs högskoleutbildning på . har beslutat (prop. 1996/97:1, bet. 1996/97:UbU1, rskr. 1996/97:100) att en självständig högskola skall inrättas på . påbörjas verksamheten vid en ny högskola i . Vidare finns 19 landstingskommunala vårdhögskolor. Genom avtal har sju tidigare landstingskommunala vårdhögskolor inordnats i statliga lärosäten. Till detta kommer enskilda utbildningsanordnare, bl.a. och Stiftelsen . Även dessa lärosäten finansieras huvudsakligen med offentliga medel. 5.1.2.1 Anslagsutvecklingen inom verksamhetsområdet ÅR MILJONER KRONOR (LÖPANDE PRISER) 1995/96 (18 mån.) 27 762 1996 18 6601 1997 18 289 1998 19 199 1999 19 191 2000 20 381 1. Inklusive resurser för tillfälliga utbildningssatsningar av arbetsmarknadsskäl, motsvarande . Av bokföringstekniska skäl redovisas en besparing på under detta verksamhetsområde (se avsnitt 5.10.1) Sammanfattande kommentarer till verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall Satsningen på den högre utbildningen har fortsatt. Antalet studenter inom högskolan var /97 närmare 300 000. Även forskarutbildningen och forskningens omfattning har fortsatt att öka. Större förändringar De mindre och medelstora högskolornas andel av den högre utbildningen har ökat och alla högskolor har fått egna permanenta resurser för forskning. Nya regler för antagning till högskolan har införts. Ett flertal åtgärder har vidtagits för att påskynda utvecklingen mot ökad jämställdhet inom högskolan. Betydande satsningar har gjorts på naturvetenskap och teknik. Prioriteringar Utbyggnaden av högskolan skall fortsätta. Den högre utbildningen tillförs 15 000 nya permanenta platser, huvudsakligen vid de mindre och medelstora högskolorna. Kvaliteten inom forskarutbildning och forskning förstärks genom ytterligare resurser om och genom fortsatta insatser från forskningsstiftelserna. Organisationen inom högskolan förnyas. Nya former för resurs- tilldelning och styrning av högskolan införs. Anslagen till universitet och högskolor under uppgick till , varav avsåg tillfälliga utbildningssatsningar av arbetsmarknadsskäl. beräknades anslagen till universitet och högskolor under till . Till detta kommer bidrag till högre utbildning och forskning från andra finansieringskällor t.ex. forskningsstiftelser och sektorforskningsorgan. De sammanlagda intäkterna till högskolesektorn uppgick till . Av intäkterna utgjorde anslagsmedel , bidrag (från näringsliv, kommuner, landsting) och avgifter och andra ersättningar . De totala kostnaderna för högskolesektorn uppgick till (exklusive studiemedel). Verksamhetsutfallet för visade således ett underskott, . En orsak till verksamhetsutfallet är att kostnadsökningarna med anledning av expansionen av högre utbildning slår igenom först i ett senare skede. Universitet och högskolor har tidigare redovisat överskott avseende myndighetskapital. Det ackumulerade myndighetskapitalet finansierar underskottet för . Fördelning av de totala kostnaderna för högskolesektorn i Universitet (inkl. KTH, KI och SLU) 21 700 Högskolor 3 600 Enskilda utbildningsanordnare (inkl. , Stiftelsen , )i ) 2 200 Landstingskommunal högskoleutbildning 1 000 Konstnärliga högskolor 300 Centrala myndigheter 200 Totalt 29 000 Källa: /96 5.1.2.2 Resultatbedömning och slutsatser Grundläggande högskoleutbildning Intresset för högre utbildning fortsätter att ligga på en hög nivå. /96 studerade totalt nära 286 000 personer vid universitet och högskolor, vilket motsvarar cirka 233 000 helårsstudenter, inklusive cirka 10 000 helårsstudenter i uppdragsutbildning. Det är en ökning jämfört med /95. Enligt preliminära uppgifter studerade totalt närmare 300 000 personer vid universitet och högskolor under /97. Andelen kvinnor var /96, en nivå som i stort sett varit . Intresset för högskolestudier ökar bland ungdomar . Detta mönster gäller för både kvinnor och män. Övergångsfrekvensen från gymnasieskolan till högskolan har för avgångskullarna fram till /88 legat på . Därefter har andelen ökat och /93 uppgick andelen till . Enligt regeringens bedömning kommer av dagens 20- åringar att ha studerat vid högskolan när de fyllt . FAKTA OM HÖGSKOLESEKTORN LÄSÅRET 1995/96 1995/961 FÖRÄNDRIN G JÄMFÖRT 1994/95 ANDEL KVINNOR 1995/96 ANDEL KVINNOR 1994/95 Antal högskolenybörjare 66 300 Antal registrerade studenter i grundutbildning 286 000 Antal examina i grundutbildningen 31 Antal nyantagna till forskarutbildning 3 100 Antal aktiva studerande i forskarutbildning 15 600 0,Antal doktorsexamina 1 600 Antal licentiatexamina 825 Antal helårsstudenter totalt (inkl. uppdragsutbildning) 233 000 Universitet (inkl. KTH, KI och SLU) 151 000 Konstnärliga högskolor 2 000 Källa: /96 1. avrundade uppgifter ANTAL HELÅRSSTUDENTER PER LÄROSÄTE UNIVERSITET/HÖGSKOLA EXKLUSIVE UPPDRAGSUTBILDNING PROGNOS TOTALT ANTAL HELÅRSSTUDENTER. BUDGETÅRET 1997 TOTALT ANTAL HELÅRSSTUDENTER. LÄSÅRET 1995/961 TOTALT ANTAL HELÅRSSTUDENTER. LÄSÅRET 1994/95 19 000 19 340 18 936 27 500 27 575 26 476 21 500 22 196 21 394 20 500 20 763 20 762 14 500 14 218 12 596 13 000 12 3 000 2 566 2 845 Kungl. Tekniska högskolan 10 000 9 498 9 056 6 600 5 918 5 345 110 101 105 137 112 137 2 700 2 914 2 499 3 300 3 514 2 880 3 200 3 352 3 017 2 600 2 668 2 297 3 700 2 987 2 818 / 1 800 1 623 1 435 6 200 6 449 6 240 2 800 2 615 2 299 2 300 2 434 1 890 / 1 900 1 520 1 397 5 400 5 263 5 039 6 300 5 862 5 788 Högskoleutbildning på 700 640 468 i 354 370 484 UNIVERSITET/HÖGSKOLA EXKLUSIVE UPPDRAGSUTBILDNING PROGNOS TOTALT ANTAL HELÅRSSTUDENTER. BUDGETÅRET 1997 TOTALT ANTAL HELÅRSSTUDENTER. LÄSÅRET 1995/96* TOTALT ANTAL HELÅRSSTUDENTER. LÄSÅRET 1994/95 573 533 600 Kungl. 215 220 191 i 6 000 5 867 4 874 8 100 7 079 7 119 Kungl. 560 539 569 4 600 3 918 3 522 i 36 39 47 1 600 i 69 76 73 Stiftelsen högskolan i 3 400 3 418 3 005 7 100 6 911 6 747 3 100 2 354 2 058 i 1 500 1 477 1 421 Övr. enskilda utbildningsanordnare 700 654 606 Landstingskommunala vårdhögskolor 15 000 15 159 17 651 Summa: prognos helårsstudenter : 252 000 cirka 232 000 224 8121 215 518 Källa: /96 samt delårsrapporter från universitet och högskolor 1. Inklusive resurser för tillfälliga utbildningssatsningar av arbetsmarknadsskäl motsvarande cirka 10 000 helårsstudenter. Trots en expansion av antalet platser i högskolan har inte alla sökande kunnat erbjudas plats. Antalet sökande som inte tidigare studerat vid högskolan ökade med . Denna grupp har fortsatt att öka och uppgick antalet sökande som inte tidigare studerat i högskolan till närmare 113 000. I den samordnade antagningen som sköttes av VHS fortsatte det totala antalet sökande att öka till nya rekordnivåer. I den samordnade antagningen, som svarade för omkring hälften av all antagning inkl. utbildningarna vid vårdhögskolorna, sökte 139 000 personer vilket är en ökning jämfört med . Av dessa har närmare 47 000 studenter antagits. Under /96 var antalet högskolenybörjare 66 300, vilket är en ökning med från föregående läsår. Ökningen av de permanenta platserna innebär att ett utrymme skapas för ytterligare minst 20 000 nybörjare i högskolan. För varje universitet och högskola har fastställt ett utbildningsuppdrag för treårsperioden /94 - 1995/96. I dessa uppdrag ingår bl.a. krav på att vissa examensmål skall uppnås. I det följande anges utfallet för den gångna treårsperioden. EXAMEN MINSTA ANTAL EXAMINA ENL. REDOVISAT ANTAL EXAMINA Examina om minst 120 poäng 54 560 63 809 Examina om minst 80 poäng 885 864 Civilingenjörsexamen 8 945 9 110 Grundskollärarexamen 1- 7 6 270 6 035 Grundskollärarexamen 4- 9 4 590 2 291 Gymnasielärarexamen 4 430 3 057 Läkarexamen 2 221 2 253 Tandläkarexamen 570 562 Målen har i huvudsak uppnåtts för samtliga examina med undantag för grundskollärarexamen med inriktning mot undervisning i årskurserna 4-9 där har uppnåtts och för gymnasielärarexamen där har uppnåtts. Den lägre måluppfyllelsen kan delvis förklaras av att de flesta universitet och högskolor har haft problem att rekrytera till den ettåriga praktisk- pedagogiska utbildningen, som infördes av den förra regeringen. Prognoser som ställdes upp för examensmålen byggde på att ett relativt stort antal ämneskompetenta studenter skulle söka sig till den ettåriga utbildningen. Regeringens insatser och åtgärder för att främja rekryteringen till olika lärarutbildningar redovisas i avsnitt 5.2.4. För har statsmakterna fastställt examensmål för magisterexamen i stället för mål för examina om minst 120 poäng. Vidare har statsmakterna givit uttryck för den önskvärda utvecklingen för treårsperioden vad gäller vissa program som leder till yrkesexamen. Bl.a. skall civilingenjörsutbildningen, grundskollärarutbildningen med inriktning mot undervisning i årskurserna 4-9 och gymnasielärarutbildningen öka. De barn- och ungdomspedagogiska utbildningarna och tandläkarutbildningen skall minska. Utvecklingen av antalet nybörjare vid dessa utbildningar överensstämmer väl med den av statsmakterna önskade utvecklingen. Antalet nybörjare vid civilingenjörsprogrammet har ökat kraftigt , medan nybörjarna på de barn- och ungdomspedagogiska utbildningarna har minskat med . har intresset för tekniska och naturvetenskapliga utbildningar ökat. Antalet sökande och antagna fortsatte att öka under /96 och i den samordnade antagningen har denna positiva trend fortsatt. Antalet studenter inom de tekniska och naturvetenskapliga utbildningarna har också ökat . Andelen helårsstudenter inom de naturvetenskapliga och tekniska utbildningsområdena har tillsammans ökat till av samtliga helårsstudenter vid landets universitet och högskolor. Bland annat har antalet nybörjare på högskoleingenjörsutbildningarna ökat betydligt och fortsätter att öka. Det samhällsvetenskapliga utbildningsområdet står dock fortfarande för den enskilt största andelen av helårsstudenterna /96 av samtliga helårsstudenter vid landets universitet och högskolor. Majoriteten av studenterna vid högskolans civilingenjörs- och högskoleingenjörsutbildningar är män. Andelen kvinnor bland nybörjarna vid civilingenjörsutbildningarna har dock ökat från mellan läsåren 1980/81 och 1995/96. Inom högskoleingenjörsutbildningarna har andelen kvinnor bland nybörjarna ökat något till /96. beslutade att ge möjlighet för 9 000 studerande i åldrarna att läsa en teknisk eller naturvetenskaplig högskoleutbildning med en förmånligare studiefinansiering (vuxenstudiestöd) än normalt, s.k. NT-utbildning. Inom ramen för denna satsning har vissa universitet och högskolor genomfört särskilda rekryteringsåtgärder bl.a. riktade till kvinnor. Den behörighetsgivande förutbildningen är en viktig rekryteringsbas till tekniska och naturvetenskapliga utbildningar, för såväl kvinnor som män. Regeringens åtgärder för att främja rekryteringen till naturvetenskapliga och tekniska utbildningar redovisas i avsnitt 5.2.3. En viktig uppgift för högskolan är fortbildning och vidareutbildning. Högskolan har goda förutsättningar att tillgodose detta samhällsbehov. En betydande del av högskolornas kursutbud kan användas för fortbildnings- och vidareutbildningssyfte. Detta gäller framför allt fristående kurser på halv- eller kvartsfart (långsammare studietakt) och kurser som ges som distansutbildning. Andelen kurser som ges i långsammare studietakt uppgick /av samtliga kurser vilket är oförändrat jämfört med föregående år. Distansutbildning är en användbar utbildningsform för att möta dagens och framtidens behov av fortbildning och vidareutbildning. Regeringen har gjort en rad insatser för att främja distansutbildningen. Regeringen tillsatte en kommitté, distansutbildningskommittén (dir 1995:69), som bedriver försöksverksamhet med ett hundratal projekt. Dessa skall ge underlag för kommitténs slutsatser och förslag om en framtida strategi för den samlade distansutbildningen i . Kommittén skall redovisa sina förslag till regeringen . Under /96 bedrev 27 000 eller av samtliga studenter studier på distans. Regeringen har i regleringsbrev för ställt krav på universitet och högskolor att de skall erbjuda distansutbildning i minst samma omfattning som . Regeringens insatser inom området redovisas i avsnittet 5.2.7. Ökningen av antalet studenter som läser utomlands fortsätter. /96 läste omkring 20 000 studenter utomlands. Av dessa deltog i något studentutbytesprogram, i första hand i EU-programmet . , och är de populäraste länderna för utlandsstudier. Det vanligaste utbildningsområdet är humaniora (huvudsakligen språkämnen) följt av konstnärliga och samhällsvetenskapliga ämnen (huvudsakligen ekonomiämnen). Antalet gäststudenter och utländska studenter vid svenska universitet och högskolor var drygt 5 000. Forskarutbildning och forskning Studenternas intresse för forskarutbildning är fortsatt stort. fanns närmare 20 000 registrerade doktorander av vilka nära 16 000 avsatte av normal heltid till forskarstudier. Antalet nyantagna till forskarutbildningen /96 var i stort oförändrat jämfört med föregående år (drygt 3 100). Hälften av dessa antogs till de båda största fakulteterna, den medicinska och den tekniska. Andelen kvinnor bland nyantagna var i stort sett oförändrat /96 jämfört med föregående läsår och uppgick till . Däremot har det skett en viss ökning av antalet nyantagna kvinnor till de tekniska och naturvetenskapliga fakulteterna. Antalet doktorsexamina fortsatte /96 att öka och var drygt 1 600, vilket är en ökning jämfört med föregående år. Antalet licentiatexamina /96 var 825, vilket är en ökning jämfört med föregående år. Största antalet doktorsexamina avlades vid medicinsk fakultet (478), följt av teknisk fakultet (358) och matematisk-naturvetenskaplig fakultet (208). Regeringen lämnar i denna proposition förslag till en reformering av och ökade resurser till forskarutbildningen (avsnitten 5.4 och 5.5). /96 var av de nyblivna doktorerna kvinnor vilket är en procentenhet lägre än föregående år. /96 var av lektorerna vid universitet och högskolor och av professorerna kvinnor. Det är i stort sett oförändrade siffror sedan föregående år. Under /96 fanns det 2 255 professurer. Flest professurer återfinns inom medicinsk fakultet (cirka 570), följd av teknisk fakultet (cirka 480) och samhällsvetenskaplig fakultet (cirka 310). kan ge tillstånd att inrätta professurer vid de mindre och medelstora högskolorna. Drygt 100 prövningar har genomförts eller inletts. har givit nio högskolor rätt att inrätta sammanlagt 51 professurer. Av dessa var 22 professurer inom områdena naturvetenskap, teknik och data, 18 inom det samhällsvetenskapliga området och 10 inom det humanistiska området. En professur avsåg det idrottsliga området. Regeringen föreslår i propositionen Högskolans ledning, lärare och organisation (prop. 1996/1997:141) att de mindre och medelstora högskolorna skall ha rätt att själva besluta om vilka professurer som skall inrättas. ANTALET ÅRSVERKEN LÄSÅRET 1995/96 VID SAMTLIGA UNIVERSITET OCH HÖGSKOLOR PROFESSOR LEKTOR ADJUNKT FORSKARASS ANNAN FORSKANDE/U NDERVISANDE PERSONAL ANSTÄLLNIN G SOM DOKTRAND (TIDIGARE DOKTORAND TJÄNST) (inkl. KTH, KI och SLU) 11 681 4 063 6 Högskolor 3 097 307 115 1 699 219 5 437 Konstnärliga högskolor 346 9 211 13 579 Vårdhögskolor 1 523 5 21 412 72 2 033 Summa 16 647 4 384 6 170 15 784 1 437 44 422 Under /96 utfördes sammanlagt 44 400 årsverken av personalen vid samtliga universitet och högskolor vilket är en ökning jämfört med /94. Antalet registrerade studenter inom högskolan ökade . Ökningen av antalet årsverken var störst vid högskolorna som ökade jämfört med föregående läsår. Denna kraftiga ökning förklaras delvis av att vissa vårdhögskolor inordnats i högskolorna. 21 000 årsverken utfördes av lärare, inkl. gäst- och timlärare och annan undervisande och forskande personal. 6 170 årsverken utfördes av innehavare av doktorandtjänster.