prop · GL0390D1 · 1998-01-01 00:00:00 — Även en från social synpunkt god livsmiljö, goda miljöförhållanden i övrigt samt en långsiktigt god hushållning med mark och vatten och med energi och råvaror skall främjas. Hänsyn skall tas till förhållandena i angränsande kommuner. Planläggning får inte medverka till att en miljökvalitetsnorm enligt 5 kap. överträds. Vad som anges------ enligt denna lag. Paragrafen har i första stycket kompletterats med en ny mening varvid i paragrafen införts en bestämmelse som motsvarar 16 kap. 5 § MB. Kompletteringen har utförts med beaktande av Lagrådets synpunkter. Av paragrafens andra stycke framgår att inte heller beslut om bygglov eller andra lov får medverka till att en miljökvalitetsnorm överträds. 1 § I översiktsplanen skall redovisas de allmänna intressen enligt 2 kap. och de miljö- och riskfaktorer som bör beaktas vid beslut om användningen av mark- och vattenområden. Vid redovisningen skall riksintressen enligt 3 eller 4 kap. anges särskilt. Av planen skall framgå 1. grunddragen i fråga om den avsedda användningen av mark- och vattenområden, 2. kommunens syn på hur den byggda miljön skall utvecklas och bevaras, och 3. hur kommunen avser att tillgodose de redovisade riksintressena och iaktta gällande miljökvalitetsnormer. Översiktsplanens innebörd --- utan svårighet. I paragrafen anges kraven på översiktsplanens innehåll. I det första stycket har beträffande riksintressen en hänvisning till naturresurslagen ändrats till 3 eller 4 kap. MB. Motsvarande hänvisning i det andra stycket har av redaktionella skäl tagits bort. Det är dock självklart att även där avses riksintressen enligt 3 och 4 kap. MB. I det andra stycket har lagts till att kommunen i översiktsplanen skall redovisa hur den avser att tillgodose gällande miljökvalitetsnormer. Tillägget har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Kommunen skall alltså redovisa sin ambition att tillgodose normerna. På vilket sätt normerna skall uppfyllas kommer att framgå tydligare av åtgärdsprogram, när sådana har upprättats. 5 § Under samrådet skall särskilt ta till vara och samordna statens intressen och därvid 1. tillhandahålla underlag för kommunens bedömningar och ge råd i fråga om sådana allmänna intressen enligt 2 kap. och sådana miljö- och riskfaktorer som bör beaktas vid beslut om användningen av mark- och vattenområden, 2. verka för att riksintressen enligt 3 och 4 kap. tillgodoses och miljökvalitetsnormer enligt 5 kap. iakttas, och 3. verka för att sådana frågor om användningen av mark- och vattenområden som angår två eller flera kommuner samordnas på ett lämpligt sätt. I paragrafen regleras uppgifter vid samråd om en översiktsplan. I den andra punkten har beträffande riksintressen hänvisningen till naturresurslagen ändrats till 3 och 4 kap. MB. Vidare har i den andra punkten lagts till att det åligger att verka för att miljökvalitetsnormer iakttas. Motiveringen till detta finns i avsnitt 6.2.5. Liksom tidigare skall verka för att frågor om användningen av mark- och vattenområden som angår två eller flera kommuner samordnas. Denna regel har flyttats till den tredje punkten. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 9 § skall --- avge ett granskningsyttrande över planförslaget. Av yttrandet skall framgå om 1. förslaget inte tillgodoser riksintressen enligt 3 eller 4 kap. , 2. förslaget kan medverka till att en miljökvalitetsnorm enligt 5 kap. överträds, 3. sådana frågor rörande användningen av mark- och vattenområden som angår två eller flera kommuner inte samordnas på ett lämpligt sätt, och 4. bebyggelsen blir olämplig med hänsyn till de boendes och övrigas hälsa eller till behovet av skydd mot olyckshändelser. I paragrafen behandlas granskningsyttrande över en översiktsplan. I den första punkten har en hänvisning beträffande riksintressen till naturresurslagen ändrats till 3 eller 4 kap. MB. Den andra punkten är ny. Enligt denna skall gransk- ningsyttrande omfatta frågan om planförslaget kan medverka till att en miljökvalitetsnorm överträds. Detta motiveras i avsnitt 6.2.5. Paragrafens nuvarande andra och tredje punkt utgör efter ändringarna den tredje och fjärde punkten. 5 kap. Detaljplan och områdesbestämmelser 7 § Utöver vad som enligt 3 § skall redovisas i detaljplanen får i planen meddelas bestämmelser om --- 11. skyddsanordningar för att motverka störningar från omgivningen och, om det finns särskilda skäl, högsta tillåtna värden för störningar genom luftförorening, buller, skakning, ljus eller annat liknande som omfattas av 9 kap. , --- I detaljplan --- uppgift därom. Planen får --- betydande vikt. I paragrafen räknas upp olika bestämmelser som får meddelas i en detaljplan. Den nuvarande hänvisningen i första stycket punkt 11 till miljöskyddslagen har ersatts med en hänvisning till kapitel om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd. Genom användningen av uttrycket "omfattas av" och inte, som , "prövas enligt" förtydligas att regeln inte bara har rättsverkningar vid tillståndsprövning av miljöfarlig verksamhet utan även gäller för verksamhet som inte har prövats enligt 9 kap. MB (jfr Didón m.fl., , s. 5:54 f). 16 § För begränsade områden som inte omfattas av detaljplan kan områdesbestämmelser antas för att säkerställa att syftet med översiktsplanen uppnås eller att ett riksintresse enligt 3 eller 4 kap. tillgodoses. Med områdesbestämmelser får regleras 1. I paragrafen anges när områdesbestämmelser får meddelas. Beträffande riksintressen har en hänvisning till naturresurslagen ändrats till 3 eller 4 kap. MB. 18 § Detaljplanen skall --- är onödigt. En miljökonsekvensbeskrivning skall upprättas, om detaljplanen medger en användning av mark eller av byggnader eller andra anläggningar som innebär en betydande påverkan på miljön, hälsan eller hushållningen med mark och vatten och andra resurser. Miljökonsekvensbeskrivningen skall möjliggöra en samlad bedömning av en planerad anläggnings, verksamhets eller åtgärds inverkan på miljön, hälsan och hushållningen med mark och vatten och andra resurser. Paragrafen innehåller bestämmelser om miljökonsekvensbeskrivningar vid upprättandet av detaljplan. I sin nuvarande lydelse hänvisar paragrafen till naturresurslagens bestämmelser om miljökonsekvensbeskrivningar. Paragrafen har ändrats till följd av att naturresurslagen upphävs. En motsvarighet till regeln i 5 kap. 3 § naturresurslagen att miljökonsekvensbeskrivningen skall möjliggöra en samlad bedömning av en planerad anläggnings, verksamhets eller åtgärds inverkan på miljön, hälsan och hushållningen med naturresurser har förts över till . I överensstämmelse med språkbruk har uttrycket naturresurser ersatts av uttrycket mark och vatten och andra resurser. Enligt Lagrådets förslag skulle miljökonsekvensbeskrivningen möjliggöra en samlad bedömning av detaljplanens inverkan. Regeringen anser att bestämmelsen bör spegla att det inte är planen i sig som skall bedömas utan effekterna av den verksamhet m.m. som planen möjliggör. Regeringen har därför frångått Lagrådets förslag i denna del. 22 § Under samrådet skall särskilt ta till vara och samordna statens intressen och därvid 1. ge råd om tillämpningen av 2 och 3 kap., 2. verka för att riksintressen enligt 3 och 4 kap. tillgodoses och miljökvalitetsnormer enligt 5 kap. iakttas, och 3. verka för att sådana frågor om användningen av mark- och vattenområden som angår två eller flera kommuner samordnas på ett lämpligt sätt. I paragrafen ges regler om åligganden under samråd. I enlighet med utredningens förslag har paragrafen ändrats och disponerats om med förebild i 4 kap. 5 § så att roll att ta till vara och samordna statens intressen framgår i inledningen. Enligt den första punkten i paragrafens nuvarande lydelse skall bl.a. verka för att riksintressen enligt naturresurslagen tillgodoses. Detta åliggande har flyttats till den andra punkten. Hänvisningen till naturresurslagen har ändrats till 3 och 4 kap. MB. I den andra punkten har dessutom lagts till att skall verka för att miljökvalitetsnormer inte överträds. Ändringen motiveras i avsnitt 6.2.5. Den tidigare andra punkten utgör efter ändringarna den tredje punkten. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 8 kap. Bygglov, rivningslov och marklov 6 § Kommunen får --- 3 kap. 12 §. Kommunen får --- 4 § andra stycket 1 och 2. Kommunen får vidare, om det finns särskilda skäl, bestämma att bygglov krävs för att --- 2. anordna eller väsentligt ändra anläggningar för sådana grundvattentäkter som avses i 11 kap. 11 § 1 . Bestämmelser enligt --- eller områdesbestämmelser. I fråga om --- inte meddelas. I paragrafen behandlas bl.a. möjligheten att införa bygglovsplikt för enskilda brunnar. En hänvisning till vattenlagen (1983:291) i paragrafens tredje stycke har ändrats till motsvarande bestämmelse i . Statlig kontroll beträffande områden av riksintresse m.m. 1 § skall pröva kommunens beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller områdesbestämmelser, om det kan befaras att beslutet innebär att 1. ett riksintresse enligt 3 eller 4 kap. inte tillgodoses, 2. regleringen av sådana frågor om användningen av mark- och vattenområden som angår flera kommuner inte har samordnats på ett lämpligt sätt, 3. en miljökvalitetsnorm enligt 5 kap. inte iakttas, eller 4. en bebyggelse annars blir olämplig med hänsyn till de boendes och övrigas hälsa eller till behovet av skydd mot olyckshändelser. I paragrafen behandlas statens möjligheter att pröva kommunens beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller områdesbestämmelser. I den första punkten har beträffande riksintressen hänvisningen till naturresurslagen ändrats till 3 eller 4 kap. MB. Vidare har punkt 3 lagts till och slutligt utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Denna punkt innebär att skall överpröva en plan, om det kan befaras att den beslutade planläggningen skulle leda till att en miljökvalitetsnorm inte iakttas. Ändringarna motiveras i avsnitt 6.2.5. Införandet av en ny punkt innebär att den tidigare tredje punkten numera är punkt 4. Av 12 kap. 4 § framgår att paragrafen kan göras tillämplig även på beslut om bygglov och förhandsbesked. 5 § Regeringen får pröva ett beslut att anta, ändra eller upphäva en regionplan. Beslut om prövning skall fattas från den dag då beslutet kom in till regeringen. Regeringens prövning får avse endast frågan huruvida planen tillgodoser riksintressen enligt 3 och 4 kap. . Regeringen får --- viss del. I paragrafen behandlas regeringens möjlighet att anta, ändra eller upphäva en regionplan. Den nuvarande hänvisningen i första stycket till naturresurslagen har ersatts med en hänvisning till hushållningskapitel. 14 kap. Skyldighet att lösa mark och utge ersättning 8 § Ägare och innehavare av särskild rätt till fastigheter har rätt till ersättning av kommunen, om skada uppkommer till följd av att 1. --- Rätt till --- av fastigheten. Medför beslut --- begär det. Vid tillämpningen av andra och tredje styckena skall även beaktas andra beslut som avses i första stycket samt beslut enligt 3 kap. 2 § lagen (1988:950) om kulturminnen m.m., 7 kap. 3, 5, 6, 9, 22 eller 24 § , förbud enligt 7 kap. 11 § andra stycket samt föreläggande eller förbud enligt 12 kap. 6 § fjärde stycket samma balk och beslut enligt 18 § skogsvårdslagen (1979:429), under förutsättning att besluten meddelats före det senaste beslutet. Dessutom skall beaktas sådan inverkan av hänsynstaganden enligt 30 § skogsvårdslagen som i särskilda fall har inträtt . Har talan eller rätt till ersättning eller inlösen med anledning av angivna beslut förlorats på grund av bestämmelserna i 15 kap. 4 § eller motsvarande bestämmelser i eller lagen om kulturminnen m.m., utgör detta förhållande inte något hinder mot att beslutet beaktas. Har kommunen efter föreläggande enligt 12 kap. 6 § beslutat om rivningsförbud eller skyddsbestämmelser som avses i första stycket 2 eller 3 för att tillgodose ett riksintresse enligt 3 eller 4 kap. , är staten skyldig att ersätta kommunen dess kostnader för ersättning eller inlösen. I fall som avses i första stycket 4 och 5 är ägaren till den anläggning för vilken skydds- eller säkerhetsområdet har beslutats skyldig att ersätta kommunen dess kostnader för ersättning eller inlösen. I paragrafen finns regler om kommuners ersättningsskyldighet mot fastighetsägare och innehavare av särskild rätt till fastighet. I nuvarande lydelse hänvisas i fjärde och femte stycket till bl.a. dels beslut enligt naturvårdslagen (1964:822) och vattenlagen (1983:291), dels riksintressen enligt naturresurslagen. Dessa hänvisningar har ersatts med hänvisningar till varvid också Lagrådets påpekande har beaktats. 23 § För överträdelser --- lindrigare påföljd. Underlåter någon --- i sak. Har någon åsidosatt ett villkor eller en föreskrift som har meddelats med stöd av 136 a § byggnadslagen (1947:385), skall bestämmelserna i 29 kap. tillämpas. Om någon har åsidosatt ett villkor eller en föreskrift som har meddelats med stöd av 136 a § byggnadslagen (1947:385) skall enligt nuvarande lydelse av paragrafens tredje stycke straffbestämmelsen i 4 kap. 6 § naturresurslagen tillämpas. Efter ändringen hänvisar paragrafen till straffbestämmelserna i . Av 5 § andra stycket lagen (1964:163) om införande av följer dock att straffbestämmelserna i naturresurslagen fortfarande skall tillämpas på gärningar som har begåtts före balkens ikraftträdande. Denna lag träder i kraft . Beträffande ärenden som har avgjorts av kommunen före ikraftträdandet, skall äldre bestämmelser tillämpas. Utöver beslut och förbud enligt de bestämmelser som räknas upp i 14 kap. 8 § fjärde stycket skall under de förutsättningar som anges där beaktas även beslut och förbud enligt bestämmelser som har ersatts av de uppräknade bestämmelserna. Enligt punkt 2 i övergångsbestämmelserna skall äldre rätt tillämpas i ärenden som har avgjorts av kommunen vid ikraftträdandet. Denna ordning har varit den vanliga vid senare års ändringar i . Om kommunen inte har avgjort t.ex. ett planärende eller ett ärende om bygglov vid lagens ikraftträdande skall kommunen alltså övergå till att tillämpa de nya bestämmelserna i det pågående ärendet. Av punkt 3 framgår att även beslut och förbud enligt de bestämmelser i naturvårdslagen (1964:822) och vattenlagen (1983:291) som har ersatts av de uppräknade bestämmelserna i skall beaktas vid tillämpningen av 14 kap. 8 § andra och tredje styckena. 32.3 Väglagen (1971:948) 3 a § Vid prövning av ärenden enligt denna lag skall 2 4 kap., 5 kap. 3 § och 16 kap. 5 § tillämpas. Upprättande av arbetsplan enligt denna lag skall därvid jämställas med meddelande av tillstånd enligt . Enligt paragrafens nuvarande lydelse skall lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. (naturresurslagen) tillämpas vid prövning av ärenden enligt väglagen. Bestämmelsen har ändrats till följd av att naturresurslagen har arbetats in i . Dessutom har lagts till att de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. MB, bestämmelsen i 5 kap. 3 § MB om att myndigheter skall säkerställa att miljökvalitetsnormer uppfylls och bestämmelsen i 16 kap. 5 § att tillstånd inte får meddelas som medverkar till att en miljökvalitetsnorm överträds skall tillämpas. Av paragrafens andra mening framgår att när det i talas om meddelande av tillstånd skall upprättande av arbetsplan enligt väglagen jämställas jämställas med sådant tillstånd. Denna mening har formulerats i enlighet med Lagrådets förslag. Motiveringen till att tillämpa bestämmelser finns i avsnitt 7.2. Det bör observeras att verksamhetsutövaren i vissa situationer skall iaktta även andra bestämmelser i än de som räknas upp i paragrafen. I paragrafen talas endast om vilka bestämmelser i som skall tillämpas vid prövningen enligt väglagen. Som exempel på vägprojekt för vilka särskilda bestämmelser gäller kan nämnas vägbankar i vattenområden. Att anlägga en sådan vägbank är en vattenverksamhet och särskilda förutsättningar gäller enligt 11 kap. 6 8 §§ MB. Vid tillståndsprövningen av vattenverksamheten enligt prövas om dessa förutsättningar är uppfyllda. Såsom anförs i avsnitt 7.1 godtas Lagrådets påpekande att det genom utformningen av förevarande paragraf inte behöver särskilt anges i 13 § att det i finns föreskrifter om ytterligare hänsynstagande. Utgångspunkten skall således vara att bl.a. de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. MB gäller för verksamhet inom väglagens tillämpningsområde. Av 14 a c och 15 17 §§ följer att även bestämmelser i om miljökonsekvensbeskrivningar skall tillämpas i ärenden enligt väglagen. 14 a § Den som planerar att bygga en väg skall genomföra en förstudie. I förstudien skall förutsättningarna för den fortsatta planeringen klarläggas. Förstudien skall även ange om en vägutredning enligt 14 b § behövs innan en arbetsplan upprättas. Vid utarbetandet av förstudien skall den som avser att bygga en väg samråda enligt 6 kap. 4 § första stycket med berörda länsstyrelser, kommuner och ideella föreningar som enligt sina stadgar har till ändamål att ta till vara naturskydds- eller miljöskyddsintressen samt med den allmänhet som kan antas bli särskilt berörd. Efter samrådet skall den länsstyrelse, inom vars område vägbyggnadsprojektet huvudsakligen skall utföras, enligt 6 kap. 4 § tredje stycket besluta om projektet kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. Beslutet skall fattas efter samråd med övriga berörda länsstyrelser. Bestämmelser om planer och planeringsunderlag finns i 6 kap. 11 12 §§ . Paragrafen är ny. Innehållet i paragrafen har kommenterats i avsnitt 7.2. Där anförs bl.a. att planeringsprocessen vid byggande av väg skall inledas med en förstudie. Genom förstudien skall förutsättningarna för den fortsatta planeringen klarläggas. Förstudier är redan utan lagreglering ett väl inarbetat begrepp vid planering och byggande av väg. Ett skäl till att lagreglera detta planeringsskede är att skapa ändamålsenliga förutsättningar för att tillämpa bestämmelser om miljökonsekvensbeskrivningar, vilket också utvecklas närmare i avsnitt 7.2. Under detta skede av vägplaneringen bör ett sådant tidigt samråd som avses i 6 kap. 4 § första stycket MB äga rum. Detta anges uttryckligen i andra stycket i förevarande paragraf. I samma stycke anges vidare, efter mönster i nyssnämnda paragraf, att samråd skall ske med berörda länsstyrelser, kommuner och miljöorganisationer samt med den allmänhet som kan antas bli särskilt berörd, exempelvis markägare och närboende. Eftersom förstudien främst är en inventeringsfas kan det ibland vara svårt att redan då identifiera den krets som kan antas bli berörd av den planerade vägen, speciellt om det är fråga om en lång vägsträckning med flera alternativa terrängkorridorer. Samrådsförfarandet får anpassas till dessa omständigheter och kan då tänkas ske genom utställningar, annonser, informationsmöten eller utskick av informationsmaterial. Vid samrådet skall information lämnas om vägprojektets utformning, i den utsträckning det är möjligt i detta skede. Efter samrådet skall länsstyrelse i det län där vägbyggnadsprojektet huvudsakligen avses att fullföljas fatta beslut enligt 6 kap. 4 § tredje stycket MB i frågan om projektet kan antas ha betydande miljöpåverkan. I överensstämmelse med vad som gäller enligt nyssnämnda lagrum skall beslutet inte kunna överklagas. Det som har sagts framgår uttryckligen av tredje stycket i förevarande paragraf. Såsom Lagrådet har anfört skall ett förfarande med utökat samråd och miljökonsekvensbedömning enligt 6 kap. 5 och 6 §§ MB äga rum för den händelse berörd länsstyrelse fastslagit att ett vägbyggnadsprojekt kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. Beträffande Lagrådets påpekande att detta inte framgår av lagtexten finns det anledning att erinra om att förstudien syftar till att klarlägga i vad mån en vägutredning behövs innan en arbetsplan upprättas. Det blir alltså inte aktuellt att i det planeringsskede som avser förstudien företa ett utökat samråd med miljökonsekvensbedömning. Mest sannolikt är att vägplaneringsförfarandet i det fall som Lagrådet tar upp övergår i det skede som regleras i 14 b §, nämligen skedet då en vägutredning skall genomföras. I sistnämnda paragraf anges i tredje stycket att bl.a. 6 kap. 5 och 6 §§ MB skall tillämpas. Skulle situationen vara sådan att förstudien visat att en vägutredning inte behöver genomföras övergår planeringen i ett arbetsplaneskede. För detta fall framgår av ett tillägg till 16 § att nyssnämnda bestämmelser om utökat samråd och miljökonsekvensbedömning skall tillämpas. Som en följd av det sagda har det inte funnits anledning att i förevarande lagrum - som reglerar förstudiefasen - ta in en hänvisning till de bestämmelser som Lagrådet nämner. Paragrafen har i övrigt utformats i enlighet med Lagrådets förslag. i väglagen har bytts ut mot det av förordade begreppet vägbyggnadsprojekt. Detta har sin orsak i att termen "företagentreprenör". 14 b § En vägutredning skall genomföras när det i förstudien har klarlagts att alternativa vägsträckningar behöver studeras. skall utgöra underlag för val av vägsträckning och trafikteknisk standard. Alternativa vägsträckningar skall jämföras såväl sinsemellan som med alternativet att behålla befintlig väg. En förbättring av befintlig väg skall också studeras, om inte särskilda skäl föranleder annat. En vägutredning skall innehålla en miljökonsekvensbeskrivning och de uppgifter i övrigt som behövs för att kunna utvärdera och välja alternativ. Miljökonsekvensbeskrivningen skall godkännas av berörda länsstyrelser innan den tas in i vägutredningen. När det gäller förfarandet för att upprätta miljökonsekvensbeskrivningen och kraven på denna samt planer och planeringsunderlag skall 6 kap. 3 §, 5 7 §§, 8 § första stycket och 10 12 §§ tillämpas. Paragrafen är ny och har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Genom denna paragraf förs begreppet vägutredning in i väglagen. Detta har kommenterats i avsnitt 7.2. Paragrafens innebär att väglagens regler om miljökonsekvensbeskrivningar kommer att ansluta till de regler som gäller enligt . Därmed skärps kraven på sådana beskrivningars utformning liksom förfarandet för utarbetandet av dessa. Den närmare motiveringen till bestämmelser är tillämplig även på reglerna i väglagen (se prop. 1997/98:45, del 1, s. 272 ff och del 2, s. 54 ff). Enligt paragrafens första stycke skall alternativet att förbättra befintlig väg studeras, om inte särskilda skäl föranleder annat. Ett sådant skäl kan vara att alternativet leder till orimliga konsekvenser, vilket exempelvis blir fallet om en ny motorväg anläggs i befintlig vägsträckning genom ett samhälle och därigenom framtvingar rivning av omfattande bebyggelse. Det är väsentligt att samtliga alternativ jämförs med varandra på ett likartat och rättvisande sätt. 14 c § skall med eget yttrande överlämna frågan om byggande av väg till regeringen för prövning enligt 17 kap. 1 § . Detsamma gäller om regeringen enligt 17 kap. 3 § har förbehållit sig prövningen av vägens tillåtlighet. Regeringens prövning skall ske på grundval av en upprättad vägutredning enligt 14 b §. Paragrafen är ny. I den samordnas regeringens tillåtlighetsprövning enligt med ordinarie prövning enligt väglagen. Enligt 17 kap. 1 § skall regeringen pröva tillåtligheten av nya motorvägar och motortrafikleder samt andra vägar med minst fyra körfält och en sträckning av . Regeringen kan dessutom, under de förutsättningar som anges i 17 kap. 3 § MB, förbehålla sig prövningen av tillåtligheten av även andra vägar. Det ställs i sistnämnda bestämmelse inte något krav på att det är en ny väg, utan det kan även vara fråga om en breddning av befintlig väg. skall på vanligt sätt handlägga ärendet och sörja för erforderlig utredning. När förstudie och vägutredning har gjorts skall verket med eget yttrande överlämna frågan om tillåtlighet till regeringen för avgörande. Om regeringen tillåter vägprojektet skall därefter upprätta en arbetsplan. 15 § För byggande --- en arbetsplan. I arbetsplanen skall anges den mark som behöver tas i anspråk för väganordningar och för att genomföra vägbyggnadsprojektet.