prop · GL0363 · 1998-01-01 00:00:00 — 1 3 §§ I förhållande till 23 och 23 a §§ gällande YTL har förbudet att överklaga beslut om varning tagits bort. I övrigt har redaktionella ändringar gjorts. Beträffande 3 § första meningen, se prop. 1988/89:26 s. 20 f. De trafik- politiska inslagen i frågor rörande linjetrafik är alltjämt så starka att regeringen bör vara högsta instans. 4 § Jämför 23 § första stycket gällande YTL. Även i detta sammanhang skall beslut om varning få överklagas. 5 § Bestämmelser om överklagande av beslut om transporttillstånd finns i 19 § KIV. En anpassning har skett till vad som allmänt gäller inom förvaltningsprocessen, nämligen att överklagande skall ske till allmän förvaltningsdomstol. Samma ordning gäller redan i fråga om tillstånd avseende trafik inom EU och EES, se 6 § förordningen (1995:525) om behöriga myndigheter, m.m. i fråga om internationella transporter inom Europeiska unionen. 6 § Jämför 18 a § gällande YTF, 46 § KKL och 106 § KKF. 7 § Paragrafen motsvarar 23 § andra stycket gällande YTL. 8 § Beträffande första stycket, se 23 a § andra stycket i gällande YTL. Det föreslagna andra stycket motsvarar sista meningen i 23 a § första stycket gällande YTL. Bestämmelserna har dock nu utformats så att de täcker alla förvaltningsmyndigheter som är aktuella i sammanhanget. I nu- varande första och andra meningarna av 23 a § gällande YTL ges den grundläggande befogenheten för länsstyrelserna och att föra talan hos allmän förvaltningsdomstol i mål enligt lagen. Den bestäm- melsen behövs inte längre, eftersom förvaltningsmyndigheterna numera enligt 7 a § förvaltningsprocesslagen har partsställning när en enskild överklagar ett myndighetsbeslut. Av 33 § samma lag följer att myndig- heten därigenom får rätt att överklaga domstolens beslut. 9 § Härom gäller 18 § gällande YTF. I förhållande till den bestämmel- sen föreslås nu en skärpning beträffande beslut om återkallelse av trafiktillstånd. 1 och 2 §§ Jämför 24 § gällande YTL. I 1 § har lagts till att undantag får förenas med villkor. I 2 § är punkterna 1 och 2 nya. Härvidlag hänvisas till avsnitt 9.2 respektive avsnitt 9.6. 3 § Paragrafen motsvarar 25 § gällande YTL. I fråga om medgivanden enligt LRL avses även sådana medgivanden som har meddelats med stöd av lagen i äldre lydelse. Bestämmelsen om handläggning av ärenden som inte slutbehandlats före ikraftträdandet av den nya lagen syftar på tillstånd enligt 4 kap., vilka i vissa fall skall meddelas av i stället för . Bestämmelsen gäller forumfrågan i såväl första instans som i överklagningsinstanser. I materiellt hänseende tillämpas de nya bestämmelserna. 18.2 Förslaget till lag om biluthyrning 1 § Paragrafen motsvarar 1 kap. 1 § gällande BUL. 2 § Paragrafen motsvarar 1 kap. 2 § gällande BUL. 3 § Paragrafen motsvarar 2 kap. 1 § gällande BUL. Bestämmelsen om sär- skilda villkor i den gällande lagen återfinns nu i 5 §. 4 § i folkbokföringslänet respektive i det län där den juridiska personens ledning finns skall pröva alla frågor om tillstånd till uthyrningsrörelse. Jämför avsnitt 12 samt kommentaren till 2 kap. 2 § YTL. Närmare bestämmelser om tillstånd 5 § Första stycket motsvarar 2 kap. 5 § i gällande BUL. I andra stycket klar- görs att villkor får meddelas såväl i samband med att tillstånd ges som senare . 6 § Bestämmelsen motsvarar 2 kap. 2 § första stycket gällande BUL. 7 § I bestämmelsen förtydligas att ansvarig för verksamheten hos juridiska personer är den eller de som tillståndshavaren utser. Jämför även kom- mentaren till 2 kap. 3 § förslaget till YTL. I andra stycket har på Lag- rådets inrådan i förtydligande syfte angivits att den eller de ansvariga skall vara bosatta i . 8 § Bestämmelsen motsvarar 2 kap. 2 § andra stycket i gällande BUL. Kret- sen av personer som skall genomgå lämplighetsprövning ändras på mot- svarande sätt som i 2 kap. 6 § förslaget till YTL. Lagrådet har föreslagit att prövningen enligt pargrafen bör begränsas till juridiska personer och utomlands bosatta näringsidkare som söker tillstånd till uthyrningsverk- samhet samt de för verksamheten ansvariga som de utser. Som anförts ovan (avsnitt 12) är det regeringens uppfattning att det f.n. inte finns tillräckliga skäl för att ändra på den gällande ordningen. Det finns således ingen utvärdering som visar att de nuvarande reglerna är för omfattande. Härtill kommer att införandet av höjda ekonomiska krav i YTL kan medföra en ökad risk för bulvanskap inom biluthyrningsbranschen. Det kan emellertid finnas skäl att återkomma till denna fråga i ett annat sammanhang. 9 § Lämplighetsprövningen utökas till att även omfatta tillkommande personer. Lagrådet har föreslagit en annan lydelse i enlighet med vad som anförts angående 8 §. I enlighet med vad som anförts ovan (se 8 § samt avsnitt 12) väljer regeringen att inte följa Lagrådet på denna punkt. 10 § Paragrafen motsvarar 2 kap. 6 § i gällande BUL. Tidsgränserna och möjligheten till undantag på grund av särskilda skäl ändras enligt 2 kap. 17 § förslaget till YTL. 11 § Bestämmelsen motsvarar 3 kap. 1 § gällande BUL. 12 § Bestämmelsen motsvarar 3 kap. 1 a § gällande BUL. 13 § Bestämmelsen motsvarar 5 kap. 4 § förslaget till YTL. 14 § Bestämmelsen motsvarar 3 kap. 2 § gällande BUL. 15 § Bestämmelsen motsvarar 5 kap. 16 § förslaget till YTL. Närmare bestämmelser om uthyrningen 16 § Paragrafen motsvarar i huvudsak 8 § gällande BUF. 17 § I paragrafen ställs särskilda krav på den som vill hyra tyngre bussar. Ett sådant fordon får endast lämnas ut till den som har ett yrkesförar- kompetensbevis eller viss dokumenterad körvana. Förslaget har kom- menterats i avsnitt 12. Bestämmelsen har straffsanktionerats. Se vidare kommentaren till 21 §. 18 § I paragrafen stadgas att fordon som är registreringsbesiktigat för taxi- trafik får hyras ut endast till den som har tillstånd till sådan trafik. Änd- ringen avser att förhindra vissa bulvanförhållanden. Bestämmelsen har straffsanktionerats. Se vidare kommentaren till 21 §. 19 § I paragrafen stadgas om prövningsmyndighetens tillsynsskyldighet. 20 § Den som uppsåtligen driver olovlig uthyrningsrörelse kan dömas till böter eller fängelse i högst . En tillståndshavare som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot villkor som har meddelats i tillståndet kan dömas till böter. 21 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot reglerna i 16, 17 eller 18 § om utlämnande och uthyrning av fordon till annan än den som uppfyller behörighetskraven kan dömas till böter eller fängelse . Straffbestämmelsen omfattar både tillståndshavare och anställda. 22 § Förbudet att överklaga beslut om varning tas bort. 23 § Se kommentaren till 7 kap. 8 § förslaget till YTL. 24 § Se kommentaren till 7 kap. 9 § förslaget till YTL. 25 § Paragrafen motsvarar delvis 5 kap. 1 § gällande BUL. På Lagrådets in- rådan har dock regeringens och förvaltningsmyndighets möjlighet att dispensera från lagen utgått. Såsom Lagrådet anfört bör av konstitutio- nella skäl en sådan möjlighet ges med försiktighet och till skillnad från motsvarande bestämmelse enligt YTL har något praktiskt behov av en dispensmöjlighet enligt BUL inte påvisats. 18.3 Förslaget till lag om ändring av sekretesslagen (1980:100) Ändringen i 7 kap. 31 § är en konsekvens av att den i dagens körkort inbyggda taxibehörigheten ersätts med taxiförarlegitimation. Som ett krav för legitimationen kommer bl.a. medicinska krav att gälla. Änd- ringen i bilagan till sekretesslagen har kommenterats närmare i avsnitt 14.3. 18.4 Förslaget till lag om ändring av utsökningsregisterlagen (1986:617) En möjlighet att utnyttja utsökningsregister skapas för tillsyn av alla de personer som prövas enligt yrkestrafiklagen samt för tillsyn av inne- havare av tillstånd till biluthyrningsrörelse och övriga personer som prövas enligt lagen om biluthyrning. Se närmare i avsnitt 13. 18.5 Förslaget till lag om ändring av lagen (1994:953) om åligganden för personal inom hälso- och sjukvården Se kommentaren till förslaget om ändring av sekretesslagen. 18.6 Förslaget till lag om ändring av lagen (1996:637) om försöksverksamhet med rätt för kommunala aktiebolag att bedriva uppdragsverksamhet inom sådan trafik som avses i lagen (1985:449) om rätt att driva viss linjetrafik Ändringarna är föranledda av att lagen (1985:449) om rätt att driva viss linjetrafik upphävs. Hänvisningarna avser motsvarande bestämmelser som tas in i yrkestrafiklagen (jfr kommentaren till 2 kap. 1 § förslaget till yrkestrafiklag). 18.7 Förslaget till lag om upphävande av lagen (1979:560) om transportförmedling Se närmare om regeringens överväganden i avsnitt 13. 18.8 Förslaget till lag om upphävande av lagen (1985:450) om buss- och taxivärderingsnämnden har ansetts spelat ut sin roll, varför nämnden och den lag som styr verksamheten kan utmönstras. Något be- hov av övergångsbestämmelser har inte ansetts föreligga. Se närmare om lagen och nämnden i avsnitt 9. 18.9 Övriga lagförslag I skatteregisterlagen (1980:343), lagen (1987:24) om parke- ringsövervakning, ordningslagen (1993:1617) och mervärdesskattelagen (1994:200) finns hänvisningar till yrkestrafiklagen (1988:263) och lagen (1979:560) om biluthyrning. Ändringarna är en följd av att de befintliga lagarna nu ersätts med nya. Sammanfattning av betänkandet Ny yrkestrafiklagstiftning (SOU 1996:93) Vårt uppdrag består i att se över yrkestrafiklagstiftningen och övrig för- fattningsreglering för yrkestrafiken och utarbeta förslag till en ny sam- manhållen författningsstruktur på området. Under utredningsarbetet har gjorts en fullständig genomgång av själva författningsmaterian. Parallellt härmed har förhållandena inom de olika branscherna undersökts och dessas problem analyserats. Alternativa för- slag till lösningar har konkretiserats och beskrivits. Genomgången av författningsområdet har innefattat en lagteknisk modernisering av själva författningarna. Denna mynnar ut i förslag till en ny yrkestrafiklag resp. förordning. Författningarna har delats in i kapitel och försetts med underrubriker för att bli lättillgängliga och överskådliga. Därtill föreslås en separat biluthyrningslag resp. förordning. Dessas uppbyggnad har i möjligaste mån anpassats till dispositionen av yrkes- trafiklagen resp. yrkestrafikförordningen. De sakliga ändringar som föreslås beträffande de olika sektorerna av yrkestrafikområdet innebär i huvudsak följande. De allmänna bestämmelserna om trafiktillstånd preciseras och förtyd- ligas. En utgångspunkt är att tillstånden fortfarande skall gälla utan tids- begränsning. Bestämmelserna om trafikansvariga, dvs. personer som har ett särskilt ansvar för trafikutövningen, reformeras. Hos i princip samt- liga juridiska personer som kan tänkas driva yrkesmässig trafik bl.a. offentliga organ skall det finnas en eller flera trafikansvariga. Kapitalkraven byggs ut väsentligt. För godstransporter med motor- drivna fordon som har en tillåten totalvikt över och för person- transporter med motordrivna fordon som är inrättade för flera än nio personer inkl. föraren skall krävas att tillståndshavaren förfogar över ett kapital och reserver om för vart och ett av de två första fordonen och därefter för varje tillkommande fordon. För godstransporter med motordrivna fordon som har en tillåten totalvikt av högst och för persontransporter med motordrivna fordon som är inrättade för högst nio personer inkl. föraren skall som ett minsta krav gälla, att tillståndshavaren förfogar över ett kapital och reserver om för vart och ett av de två första fordonen och därefter för varje tillkommande fordon. Villkor för trafiktillstånd skall vid särskilda skäl få meddelas såväl i samband med att tillstånd ges som senare . Regeln om spärrtid vid återkallelsebeslut upphävs. Ett beslut enligt yrkestrafik- lagen skall gälla , om inte annat förordnas. Ett beslut om varning skall få överklagas enligt samma regler om fullföljd som gäller för övriga beslut enligt yrkestrafiklagen. i folkbokföringslänet resp. beträffande juridiska personer i det län där företagets eller verksamhetens led- ning finns skall pröva samtliga frågor om tillstånd till yrkesmässig trafik. skall dock liksom pröva frågor om tillstånd till linje- trafik som berör flera län. Undantagen från tillämpningsområdet för yrkesmässig trafik Definitionerna av vad som är yrkesmässig trafik och de begrepp som förekommer i anslutning härtill har analyserats och befunnits fungera i stort sett väl för svenska förhållanden. Undantagen från vad som betraktas som yrkesmässig trafik utvidgas något i fråga om samåkning. Detta föreslås för att underlätta sådan samåkning som sker till arbetsplatser och skolor som ligger nära varandra. Vidare föreslås mindre justeringar beträffande övriga undantag. Någon samordning med EG-reglernas uppbyggnad och indelning i fråga om definitioner och undantag föreslås inte ske . Konkurrensfrågor offentliga subjekts rätt att bedriva yrkesmässig trafik Offentliga subjekt bör enligt vårt förslag ha rätt att utöva yrkesmässig trafik på samma villkor som privata rättssubjekt. Ett grundläggande krav härför bör dock vara att verksamheten även från konkurrenssynpunkt bedrivs enligt samma förutsättningar som gäller för enskilda. Även ett offentligt subjekt bör då omfattas av yrkestrafikförfattningarnas be- stämmelser om prövning i olika avseenden. Offentliga subjekts verksam- het bör från kommunalrättslig resp. konkurrensrättslig synpunkt regleras i lagstiftningen på dessa områden. Det är viktigt att tillsynsmyndigheter och andra myndigheter, som i sin verksamhet kommer i kontakt med yrkesmässig trafik, noga bevakar konkurrensförutsättningarna. Till- synsmyndigheternas uppgift att verka för lika konkurrensvillkor inom yrkestrafiken bör komma till uttryck i lagstiftningen. Vi föreslår att det alltid skall krävas tillstånd för att utöva länsgränsöver- skridande linjetrafik. Bestämmelserna i lagen om rätt att driva viss linje- trafik av innebörd att trafikhuvudmannen inom länet får driva linjetrafik utan tillstånd flyttas över till den nya yrkestrafiklag som vi föreslår. Be- stämmelserna om särskilt tillstånd, om inlösenskyldighet m.m. får inte någon motsvarighet i den nya lagstiftningen. Som en konsekvens av de nämnda ändringarna upphävs också lagen resp. förordningen om buss- och taxivärderingsnämnden. Vi föreslår vidare att skadlighetsprövningen i samband med att linje- trafiktillstånd beviljas skall upphävas såvitt gäller skyddet för trafik- huvudmännens vägtrafik. För taxitrafikens del behandlar vi först de frågor som har att göra med förarens behörighet att föra ett fordon i taxitrafik. Därefter lämnar vi för- slag beträffande taxitrafikens villkor i stort. Enligt direktiven bör de dubbla behörighetskrav som gäller för taxiförare kunna ersättas med endera ett krav på särskild förar- legitimation eller en särskild körkortsbehörighet. Den modell för sam- ordning som vi har valt innebär följande. Taxibehörigheten enligt körkortslagstiftningen slopas och byggs in i den särskilda förarlegitimationen. Reglerna om denna reformeras och byggs ut avsevärt. Taxiförarlegitimation och körkort skall utgöra separata handlingar. Legitimation skall kunna erhållas av den som har fyllt , har innehaft körkort med B-behörighet av (eller innehar körkort med behörigheten D) samt uppfyller nödvändiga medicinska krav och i fråga om yrkeskunnande och laglyd- nad bedöms vara lämplig som förare i taxitrafik. Taxiförarlegitimationen skall kunna omhändertas, om förutsättningar för omhändertagande av förarens körkort föreligger enligt körkortslagen eller om det annars på sannolika skäl kan antas att förarlegitimationen kommer att återkallas. Vidare föreslås att en bestämmelse om interimistisk återkallelse av förarlegitimation införs. Något förslag om spärrtid vid beslut om åter- kallelse av taxiförarlegitimation läggs inte fram. Möjlighet att meddela varning föreslås efter samma modell som gäller i fråga om trafik- tillstånd. Frågor om körkort och om taxiförarlegitimation skall enligt huvudregeln handläggas vid samma länsstyrelse. När det gäller förar- legitimation för den som inte är folkbokförd i skall ansökningar i sådana fall prövas av en särskilt anvisad länsstyrelse. När det därefter gäller andra frågor för taxitrafiken föreslår vi bl.a. följande. Bestämmelsen om prisinformation kompletteras med ett krav på att taxan skall vara så beskaffad att kunden skall kunna uppskatta priset för transporten på ett enkelt sätt. Reglerna om taxameter flyttas från fordonskungörelsen till yrkestrafikförordningen och byggs ut i för- hållande till vad som gäller . Bl.a. skall automatiskt inträda förbud att i taxitrafik bruka ett fordon som inte är försett med en godkänd och väl fungerande taxameter. Utrymmet för undantag från kravet på taxa- meter begränsas till fall då synnerliga skäl föreligger. Ett dispensbeslut skall gälla längst . Länsstyrelserna bemyndigas att för taxitrafiken i länet meddela före- skrifter beträffande prisinformation, utmärkning av taxifordon och lokal- kännedom för taxiförare. Härigenom kan lokalt/regionalt föreliggande behov av särskild reglering tillgodoses. Föreskrifter om prisinformation kan ges exempelvis för taxitrafik vid flygplatser och olika trafiktermina- ler. Utmärkning av fordon syftar till att möjliggöra en snabb identifika- tion av vilket företag ett fordon tillhör. undertecknande av och det efterföljande medlem- skapet i den Europeiska unionen har för yrkestrafikens del föranlett en rad överväganden. Enligt vårt förslag skall myndighetsorganisationen för den interna- trafiken renodlas. i folkbokföringslänet eller, för juridisk person, i det län där företagets ledning finns, skall pröva frågor om internationell godstrafik inom det Europeiska ekonomiska sam- arbetsområdet, EES. skall pröva frågor om all inter- nationell godstrafik utanför EES samt frågor om cabotage avseende godstransporter inom unionen. skall pröva frågor om person- transporter såväl inom som utanför EES inkl. frågor om cabotage som rör persontransporter, dvs. samtliga frågor om internationella persontrans- porter med buss. gällande förordning (1995:525), som rör trafiken inom EES, om- arbetas och kompletteras i en ny förordning med bestämmelser om ansvar för den som saknar de tillstånd eller dokument som krävs för trafiken m.m. Även en bestämmelse om hindrande av fortsatt färd före- slås för denna trafik. Bestämmelserna i kungörelsen (1974:681) om internationella väg- transporter, som rör trafiken utanför EES, arbetas in i yrkestrafiklagen och yrkestrafikförordningen och anpassas till dessa författningar be- träffande frågor om behöriga myndigheter, domstolsprövning, åter- kallelse, varning resp. straffsanktioner. Regler om biluthyrning behålls i en separat lag resp. förordning. Någon skärpning när det gäller tillståndsgivningen eller grunderna för åter- kallelse föreslås inte. Inte heller föreslår vi att några särskilda ekono- miska krav för tillståndshavare, efter modell av solvenskraven be- träffande yrkestrafiktillstånden, införs. En större buss, avsedd för fler än 17 personer inkl. föraren, skall vid uthyrning få lämnas ut endast till den som har ett högst yrkesförarkompetensbevis enligt förordningen (EEG) nr 3820/85. I fråga om den som under har arbetat som bussförare kan alternativt ett intyg om körvana godtas. Förbud föreslås att hyra ut taxifordon till annan än den som har till- stånd att bedriva taxitrafik. Bestämmelserna om anmälningsskyldigheten när det gäller fordon som är avsedda att användas i uthyrningsrörelse utökas och förtydligas. bemyndigande att meddela vissa föreskrifter beträffande biluthyrning sträcks ut till att gälla generellt för lagens och förordningens tillämpningsområde. Lagen om transportförmedling föreslås upphävd. betonas att avarter inom verksamhetsområdet med kraft får bekämpas med hjälp av branschens egna insatser och med stöd av den lagstiftning som i övrigt finns. Tillsynen av den yrkesmässiga trafiken handhas på central nivå av Väg- verket, medan länsstyrelserna är regionala tillsynsmyndigheter. Tillsynen på regional nivå skall handhas av i tillståndshavarens folk- bokföringslän eller, om tillståndshavaren är en juridisk person, i det län där företagets eller verksamhetens ledning finns. Tillsynen över inne- havare av taxiförarlegitimation skall utövas i folkbokföringslänet. Till- synsmyndigheterna skall verka för att yrkesmässig trafik bedrivs under lika konkurrensvillkor mellan trafikutövarna. Sambearbetningen mellan utsökningsregistret och yrkestrafikregistret utvidgas till att, utöver till- ståndshavare och trafikansvariga, omfatta även andra prövade personer. Patent- och registreringsverkets aktiebolags- resp. handelsregister före- slås med vissa intervaller samköras med yrkestrafikregistret enligt samma rutiner som för samkörning mellan yrkestrafik- och utsöknings- registren. Åtkomst till polisregister skall förutom ansökningsärenden omfatta tillsyn och avse tillståndshavaren, trafikansvarig och de personer i övrigt som prövas. Även i fråga om taxiförarlegitimation skall sådan åtkomst finnas. , som är prövningsmyndighet i vissa fall, skall få samma åtkomst till polisregister som länsstyrelserna har. Allmän domstols och underrättelseskyldighet ut- vidgas vad beträffar såväl personkrets som brottstyper. Bestämmelsen om skyldighet för vissa myndigheter att underrätta läns- styrelse och annan prövningsmyndighet om missförhållanden i olika av- seenden hos en tillståndshavare förtydligas. Straffet för olaga yrkesmässig trafik föreslås höjt till fängelse i högst . Det s.k. transportköparansvaret (beställaransvaret) skall omfatta all yrkesmässig trafik och fängelse i högst förs in i straffskalan. Polisen får rätt att hindra fortsatt färd för fordon som framförs i strid mot bestämmelserna i yrkestrafiklagstiftningen. Den som uppsåtligen för fordon utan att inneha föreskriven taxiförar- legitimation skall kunna dömas till böter eller fängelse . Detsamma skall gälla den som uppsåtligen eller av oaktsamhet anlitar förare som saknar förarlegitimation. Vidare skall en förare som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot villkor som har meddelats för legitimationen kunna dömas till böter. Samordnade insatser av polis, åklagare och andra myndigheter för- ordas för tillsynen och kontrollen av den yrkesmässiga trafiken. Härför bör utarbetas särskilda handlingsprogram, som bör underlätta myndig- heternas kamp mot främst den ekonomiska brottsligheten. Förslagen bygger i stor utsträckning på rationaliseringar av de arbets- uppgifter som existerar för myndigheterna. Vi menar därför att förslagen i stort sett leder till effektiviseringar och att de därför inte kommer att medföra ökade kostnader. Den nya lagstiftningen bör kunna träda i kraft . Höjningarna av de ekonomiska kraven på en innehavare av tillstånd till yrkesmässig trafik bör även omfatta rörelser som är i drift enligt befint- liga tillstånd, eftersom företagen fortlöpande skall uppfylla gällande krav. Rörelserna måste då ges en skälig övergångstid att anpassa sig till de nya kraven. En enligt äldre bestämmelser beslutad spärrtid skall inte utgöra hinder för att pröva en ansökan om trafiktillstånd enligt de nya bestämmelserna, som inte upptar spärrtid. I fråga om skyldigheten att förse ett fordon som används i taxitrafik med en taxameter skall sådana undantag härifrån som har meddelats enligt äldre bestämmelser upphöra att gälla efter ikraftträdandet av de nya bestämmelserna. Utredningens lagförslag Förslag till yrkestrafiklag Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag gäller yrkesmässig trafik, varmed avses sådan trafik som bedrivs med personbilar, lastbilar, bussar, terrängmotorfordon eller traktorer med tillkopplade släpfordon (traktortåg) och innebär att fordon och förare mot betalning ställs till förfogande åt allmänheten för transporter av personer eller gods. Lagen innehåller också särskilda bestämmelser om vissa transporter i internationell vägtrafik. Fordonsbegreppen i denna lag har samma betydelse som i fordonskun- görelsen (1972:595). 2 § Yrkesmässig trafik kan drivas som