prop · GL0313 · 1998-01-01 00:00:00 — Ersättningsprodukter för skadliga material, som freoner och amalgam, samt andra åtgärder för att minska miljöbelastningen, t.ex. alltför täta hus, kan också öka hälsoriskerna. I andra fall kan utvecklingen av produkter, system och tekniker för en förbättrad yttre miljö direkt bidra till en förbättrad arbetsmiljö, som t.ex. alternativ till farliga kemikalier och färger. Av hälsoskäl men också av kostnads- och effektivitetsskäl behöver bedömning av risker i arbetsmiljön ske samlat, inte bara då hanterings- och arbetsprocesser för utvinning, tillverkning, användning, återbruk, källsortering, återvinning och bortskaffande av uttjänta varor införs utan även i samband med t.ex. upphandling av varor och tjänster. Därvid måste beaktas inte bara inverkan från tekniska och fysikaliska faktorer utan också från förhållanden som rör arbetets organisation och ledning samt dess psykologiska och sociala innehåll. Omställningen till ett ekologiskt hållbart med ett säkert och utvecklande arbetsliv förutsätter en god samverkan mellan olika politikområden och ett gott samarbete mellan myndigheter inom olika förvaltningsområden liksom med olika bransch-, arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer. Genom att den ekologiska uthålligheten och arbetsmiljön beaktas och på ett tidigt stadium kan värdefulla synergieffekter uppnås och konflikter undvikas i utvecklingsarbetet. Efterlevnaden av arbetsmiljölagstiftningen måste följas noga. Vidare måste utvecklingsprocesserna bli föremål för forskningsinsatser, bl.a. utifrån de krav som ett modernt arbetsliv ställer. Internationella jämförelser visar att har varit mycket framgångsrikt när det gäller att framsynt förebygga risker i olika avseenden och visa upp goda lösningar. skall behålla en ledande position i detta arbete även i fortsättningen. 3.10 Åtgärdsprogram för en ekologiskt hållbar utveckling inom verksamhetsområde Sammanfattning Utveckla och stärka kulturmiljösektorn i arbetet för ett hållbart samhälle. Vidareutveckla byggnadsvårdens ekologiska delar. Främja god arkitektur och formgivning. Ett förslag till handlingsprogram kommer att presenteras . Genomföra särskilda satsningar med utgångspunkt i miljöfrågor och ekologi under . Öka samverkan mellan kulturmiljövård och naturvård. De kulturella värderingarna styr hur väsentliga delar av vår vardag organiseras. Kulturen är därmed en grund och en förutsättning för ett hållbart samhälle. Detta samhälle måste baseras på en varsam förvaltning av redan gjorda investeringar och av det som utgör vårt gemensamma kulturarv. Människors individuella möjligheter att i vardagslivet agera på ett ekologiskt hållbart sätt är avgörande för de effekter och det genomslag som omställningen kommer att få. Våra handlingssätt rymmer sålunda stora möjligheter att stärka den hållbara samhällsutvecklingen. Ett hållbart samhälle måste bygga vidare på de specifikt svenska förutsättningarna. Det folkliga engagemanget för miljön och den starka demokratiska förankringen, inte minst via folkrörelsearbetet, är en sida som har stor betydelse. Kulturens identitetsskapande karaktär, historia och språk, kulturarvet och kulturlandskapet formar våra möjligheter i positiv bemärkelse. Kultursektorn kan bidra till den ekologiskt hållbara utvecklingen genom sin mångfald av verksamheter med anknytning till frågor om samhällsutveckling och kulturella perspektiv. Den av människor skapade och formade miljön är den dominerande och en kvalitativ förvaltning av denna är en av det ekologiska samhällets stora utmaningar. Kulturvärdena är intimt kopplade till natur- och miljövärden och upplevs av de flesta människor inte som skilda system utan som gemensamma och integrerade angelägenhet. I stadsmiljöfrågor och i intresset för kulturlandskapets framtid är detta allra tydligast. Det handlar om livsmiljön i bred bemärkelse. I vården av och omsorgen om vår gemensamma miljö har det utbildats både kunskap och erfarenheter som är nödvändiga att ta tillvara och utveckla inför den ekologiska omställningen av samhället. Ett hållbart samhälle utvecklar den kulturella kompetensen i hanteringen av kulturarvet och miljön och stärker därigenom mångfalden och motverkar monokulturella system. Vardagsmiljöerna, dvs. det offentliga rummet och bebyggelsen, påverkas påtagligt i en omställning till ett ekologiskt uthålligt samhälle. De arkitektoniska och andra kvaliteter som finns i dessa miljöer måste värnas som de skall förvaltas och utvecklas på ett varsamt sätt. På samma sätt bör de nya delar som fogas till värdefulla miljöer präglas av en särskild hänsyn till omgivningens kulturella värden, utan att omsorgen om det tillkommande går förlorad. Kulturvården kännetecknas särskilt av sina tvärvetenskapliga och sektorsövergripande arbetssätt där ett av de grundläggande perspektiven handlar om resurshushållande i arbetet för en långsiktig förvaltning av natur- och kulturmiljö. Inom kulturvården är alltså arbetet för hållbarhet inget nytt. Det nya ligger istället i den breda samverkan som krävs för att detta perspektiv skall få genomslag. Andra samhällsområden med direkt beröring med kulturmiljöarbetet är exempelvis jord- och skogsbruk, infrastruktur, samhällsplanering, regional utveckling, naturvård och bostadsbyggnad. Formerna för samverkan behöver utvecklas i takt med att verksamheterna och arbetsuppgifterna förändras. Kulturen skapar gemenskap och ger kraft till förändring och initiativ. ger den perspektiv och förmåga till kritiskt tänkande. Allmän kulturverksamhet och kulturarv i olika former används ofta som strategier för regional och lokal utveckling och kan fungera som motorer för sysselsättning, ett förhållande som uppmärksammas i allt högre grad. Aktuella exempel på detta finns bl.a. inom flera av de program som nu genomför inom ramen för . Samhällen, orter och regioner med en stark lokal identitet har ofta särskilt goda förutsättningar för att utveckla en god planering och en hållbar utveckling byggd på lokalt engagemang. 3.10.1 Kulturarvet Att förmedla perspektiv på samhällsutvecklingen är en del av det övergripande målet för myndigheter och institutioner som på skilda sätt arbetar med kulturarvet. Museerna, arkiven och kulturmiljösektorn hör hit. Tillsammans bidrar de både med historiska perspektiv och analyser av vår samtid vilket tillsammans bildar en plattform för arbetet med den hållbara samhällsutvecklingen. Institutionerna inom kulturarvssektorn arbetar i hög grad med förmedling av kunskap och har i denna verksamhet direktkontakt med en bred allmänhet. Diskussioner och debatt om kulturarvet och samhällsutvecklingen är centrala delar av arbetet. 3.10.2 Kulturmiljön är central myndighet för kulturmiljöarbetet i landet och har utsetts till pilotmyndighet i det arbete för miljöledningssystem som regeringen inlett. Kulturmiljösektorn har vidare en regional organisation med bred förankring genom i första hand länsstyrelsernas och de regionala museernas kulturmiljöenheter. Kommunerna har en viktig roll när det gäller säkerställande av kulturvärden i planeringen och hembygds- rörelsens arbete är av stor betydelse för kulturarvets vård och bevarande. Detta innebär sammantaget att det finns en god grund för ett brett förankrat arbete med kulturvård och ekologi i arbetet för en hållbar utveckling. Samhällsplaneringens roll i arbetet för hållbar utveckling inbegriper kulturmiljöfrågorna och en vidareutveckling och stärkning av kulturmiljösektorn i detta avseende är angelägen. Arbetets delvis nya inriktning innebär flera nya uppgifter och interna utbildningsinsatser i dessa frågor kommer att bli aktuellt. Det är av särskild betydelse att de kulturhistoriska kunskapsunderlagen utvecklas för att bli det stöd och det underlag som krävs i arbetet för ekologisk omställning. Ett särskilt bebyggelseregister, kopplat till Centrala Fastighetsdata, med uppgifter om bebyggelsens kulturvärden, är ett exempel på ett utvecklingsområde med denna utgångspunkt. Vidare kommer att redovisa ett uppdrag med förslag till handlingsprogram för en långsiktigt hållbar utveckling för skogens kulturmiljövärden. Målsättningen är att en stark medvetenhet om kulturarvets betydelse skall vara vägledande i samhällsutvecklingen. Byggnadsvårdens inriktning på bevarande och återanvändning av hela miljöer kan utvecklas ytterligare och har klara ekologiska utgångspunkter vid sidan av de antikvariska. En vidareutveckling av det redan etablerade lokala och regionala arbetet med byggnadshyttor, materialdepåer och utbildningsinsatser med anknytning till traditionella byggnadsmetoder är några angelägna områden. De senaste årens sysselsättningsinsatser inom byggnadsvården har haft positiva effekter på resurshushållning och återbruk. Traditionella byggnadstekniker har kommit till användning på nytt och detta innebär ofta att mer ekologiska metoder använts än i konventionella byggprojekt. Kulturmiljövårdens utökade samverkan med bl.a. jord- och skogsbruket är av stor vikt för miljöns framtid och utnyttjande. Ökad kunskap om kulturhistorien i odlings- och skogslandskapet ger ett betydelsefullt underlag i arbetet för ett uthålligt resursutnyttjande i markanvändningen. 3.10.3 Arkitektur och form Regeringen arbetar med att ta fram ett handlingsprogram för arkitektur och formgivning. Bakgrunden till arbetet ges i propositionen 1996/97:3 Kulturpolitik. Betydelsen av en omsorgsfullt gestaltad miljö och en god formgivning är en central utgångspunkt för arbetet med handlingsprogrammet. En hög kvalitet på arkitektur och formgivning kan innebära en hushållning med både ekonomiska resurser och naturresurser. För att åstadkomma en god arkitektur och formgivning med hög kvalitet krävs att flera aspekter vägs samman. Regeringen har framhållit betydelsen av att ekologiska aspekter ges ett utrymme i detta arbete, vid sidan av funktionella, tekniska, ekonomiska, sociala och estetiska dimensioner. Vi står inför en stor uppgift när det gäller att förvalta och förnya det redan byggda. Med ökade krav på bl.a. ett mer kretsloppsanpassat samhälle innebär det att nya lösningar som är förenliga med de äldre måste sökas. I arbetet med att stimulera en mer kvalitativt inriktad arkitektur och formgivning har staten ett stort ansvar. Staten är byggherre, normgivare och utbildare samt finansierar viss verksamhet som berör arkitektur och formgivning. I sina olika roller bör staten framstå som en god förebild. Ett förslag till handlingsprogram för arkitektur och formgivning kommer att presenteras . 3.10.4 Forskning Kommissionens förslag till det femte ramprogrammet för forskning inom EU är föremål för beredning inom och innehåller flera förslag med anknytning till den hållbara utvecklingen. Det avsnitt som behandlar konkurrenskraftig och bärkraftig tillväxt tar upp framtidens städer och här behandlas bl.a. kulturarvet och bevarandeaspekter. 3.10.5 skapande mångfald I skapande mångfald beskrivs bl.a. kulturens betydelse och roll i arbetet för hållbarhet. En bred utgångspunkt i arbetet för hållbarhet är nödvändig för att få en god förankring av denna viktiga framtidsfråga. En världskonferens kommer att anordnas av , i samarbete med den , i . Kulturens perspektiv på hållbar utveckling är en grund för de teman som konferensen kommer att behandla. 3.10.6 Kulturnät En utvecklad användning av informationsteknologi (IT) kan leda till en ökad resurshushållning. Att kunna ta del av, och medverka till, kultur- yttringar utan att fysiskt behöva förflytta sig innebär en minskad belastning på miljön. har inlett ett arbete för att utveckla IT-användningen inom kultursektorn. Ingenjörsvetenskaps- akademin fick i uppdrag att bygga upp och inledningsvis administrera Kulturnät . Bakgrunden till detta uppdrag återfinns i det slutbetänkande, IT i kulturens tjänst (SOU 1997:14), som utredaren överlämnade till regeringen . 3.10.7 kommer att vara kulturhuvudstad. En del av de särskilda satsningar som genomförs under har sin utgångspunkt i miljöfrågor och ekologi. Gemensamt för många av dessa verksamheter är det sektorsövergripande samarbetet. Några exempel på områden som behandlas på detta sätt är odling och kretslopp, konsthantverk och trädgårdar, ekologi och avfall, arkitektur och kultur- historia samt stadens utveckling och sambanden mellan social och ekologisk hållbarhet. 3.10.8 Kultur och natur med naturvård och kulturmiljövård har många beröringspunkter och det finns många exempel på positivt samarbete inom detta fält. Regeringen har för avsikt att återkomma till med ställningstaganden om en utvecklad samverkan inom kultur- och naturmiljöpolitiken. Som ett underlag för detta har regeringen remitterat rapporten samordnad kultur- och naturmiljöpolitik till de tre sektorsmyndigheterna och statens historiska museer, och . Rapporten redovisar bl.a. möjligheterna till ett fördjupat och utvidgat samarbete och den kommer att bli föremål för en bredare remiss till myndigheter och institutioner med anknytning till natur- och kulturvård. Regeringen kommer vidare att få en slutredovisning av uppdraget Människa och natur som bedrivits i samarbete mellan Riks- antikvarieämbetet, , och . 3.11 Åtgärdsprogram för en ekologiskt hållbar utveckling inom Närings- och verksamhetsområde Sammanfattning I en öppen dialog med det svenska näringslivet klarlägga hur långt energi- och materialutnyttjandet kan effektiviseras inom ett 25- årsperspektiv. Utgångspunkten är bl.a. resonemangen om faktor 4 och 10, vad som återstår för att nå ofarliga utsläppsnivåer av olika ämnen samt förslag till miljömål för 2000-talet. I en dialog med företrädare för näringslivet skall olika möjligheter att påskynda processen klarläggas. Ge en utredare i uppdrag att kartlägga vilka möjligheter och hinder det finns för ökad export av miljöanpassad teknik och miljöanpassade produkter. Kartlägga hur långt andra länders näringsliv kommit i arbetet med ekologiskt hållbara lösningar och fortlöpande följa utvecklingen. Verka för integration av närings-, handels- och miljöpolitiken. Stimulera tillkomsten och fortlevnaden av nätverk i företagens omgivning såväl lokalt som i exportsammanhang. Säkerställa att kompetens rörande ekologiskt hållbar utveckling finns tillgänglig inom t.ex. Även i fortsättningen uppmuntra införade av miljöledningssystem i små och medelstora företag. Bedriva en utbildningskampanj för skogsägare utöver föreslagna åtgärder i budgetpropositionen. Fortsätta arbetet med att utarbeta en för uthållig utveckling inom industrisektorn inom ramen för Baltic 21-projektet. Följa upp förslag till insatser från Delegationen för främjande av miljöanpassad teknik. Ett i alla avseenden hållbart näringsliv är en grundläggande förutsättning för bibehållet och utvecklat välstånd i . Ekologisk och ekonomisk hållbarhet går hand i hand och handlar i allt väsentligt om hushållning med och ett effektivt utnyttjande av resurser, må det vara traditionella råvaror, kapital eller andra resurser och tjänster som de ekologiska systemen producerar och av vilka vi är ytterst beroende. Företagens miljöarbete har gått kraftigt framåt, pådrivet av en redan tidigare etablerad och över tiden skärpt miljölagstiftning och också av en alltmer miljöorienterad och krävande marknad. De företag som anpassat sig till denna utveckling röner framgångar på befintliga och nya marknader, medan de som av olika skäl ännu inte införlivat miljöfrågor i verksamheten riskerar attförlora marknadsandelar och slås ut. Det är alltså av avgörande betydelse för utvecklingen av ett hållbart, livskraftigt svenskt näringsliv och därmed ett hållbart , att staten stimulerar och stödjer införlivandet av miljöhänsyn i näringslivet. En sådan utveckling blir allt tydligare i omvärlden. Såväl som EU arbetar för att integrera miljöpolitiken i övriga politikområden, och syftet med bland annat näringslivets miljöarbete, exempelvis manifesterat i införandet av miljöledningssystem, är just att identifiera och finna ändamålsenliga sätt att integrera miljöaspekter i den egna verksamheten. Ett livscykeltänkande vinner insteg där man studerar inte bara den isolerade produktionsprocessen utan också stegen och därefter och den miljöpåverkan de har. Det är en naturlig utveckling mot bakgrund av att miljörelaterade frågor både betraktas som alltmer strategiska och miljön som en del av företagets totala resursanvändning. 3.11.1 Ekologi och ekonomi - från motsatspar till samspel En viktig förutsättning för att ett ekologiskt hållbart ska bli verklighet är ett bättre och effektivare samspel mellan ekologi och ekonomi. Arbetet med en sådan integrering måste ske i samverkan med näringslivet och dess företrädare. Utsläpp från industrins processer och liknande verksamhet skall minskas till ofarliga nivåer. Kretsloppen skall slutas så långt möjligt. En sådan inriktning lades fast redan i regeringens proposition 1990/91:90, En god livsmiljö. Utvecklingen av hållbara processer och produkter och resurseffektivitet skall uppmärksammas och stimuleras ytterligare. Nyckelbranscher kommer att inbjudas till överläggningar om hur ekologisk hållbarhet kan bidra till ökad konkurrenskraft och export om hur sektormål kan formuleras för näringslivet. Exempel på sådana nyckelbranscher kan vara livsmedelssektorn och verkstadsindustrin. Regeringen avser att uppdra åt Miljövårdsberedningen (inom givna ramar) att i samråd med företrädare för svenskt näringsliv och klarlägga hur långt man kommit beträffande utsläppsreduktioner och vad som återstår för att nå ofarliga nivåer. För att få en bild av vilka länders näringsliv som ligger längst framme när det gäller ekologiskt hållbara lösningar på olika områden och hur svenskt näringsliv står sig i jämförelse med omvärlden benchmarking avser regeringen vidare att kartlägga detta närmare. Ur ett hållbarhetsperspektiv är det av intresse att analysera kopplingar mellan till exempel teknik och miljö, tillväxt och miljö och konkurrenskraft och miljö. Vilka drivkrafter respektive hinder för utveckling, tillväxt och miljöarbete i hållbar riktning kan identifieras? Hur kan och bör drivkrafterna understödjas och hindren undanröjas och vilka åtgärder kan och bör staten vidta för att målet ett ekologiskt hållbart ska uppnås? Sådana långsiktiga analyser och konsekvensbedömningar med avseende på närings- och samhällsliv är väsentliga för att rätt utforma politiken och i det arbetet kan och bör olika samhällsaktörer involveras. Det är viktigt att förena miljöpolitiken med andra viktiga mål för t.ex. frihandel, konkurrens, sysselsättning och tillväxt. Det är därför angeläget att vara uppmärksam på vilka verkningar eventuella regleringar kan få så att inte de positiva effekterna överskuggas av oönskade effekter. Även ej lagreglerade regleringar som frivilliga överenskommelser, överenskommelser i branschorganisationer eller liknande kan i vissa lägen få oönskade effekter som t.ex. att konkurrensen begränsas genom att marknadstillträde hindras eller försvåras. Att identifiera och kunna hantera den typen av frågor utan att sänka ambitionsnivån är väsentligt för att de olika målen skall kunna samverka i utvecklingen mot ett ekologiskt hållbart samhälle. De utreds av en arbetsgrupp med deltagare från , (), och . 3.11.2 Integration av miljö- och näringspolitiken För att svara mot förändringar i omvärlden och för att kunna arbeta effektivare med näringslivs- och miljöfrågor, inleds i ett första steg ett arbete där regeringen kommer att identifiera de viktigaste gemensamma områdena och formerna för ett integrerat synsätt och arbete. Syftet är nu att påbörja arbetet med att ta ett mer samlat grepp om näringslivs- och miljöfrågor. Detta är en långsiktig satsning bestående av många steg, och det kräver både engagemang, insikt och förmåga till nyorientering. Närings- och och har inlett ett samarbetsprojekt där man arbetar med så kallade nätverks- eller klusteranalyser. eller tillväxtorienterade branscher har ofta ett väl utvecklat nätverk med andra samhällsaktörer såsom kunder,leverantörer, konkurrenter, offentliga organ, forsknings- institutioner m.fl. och präglas av givna institutionella förhållanden. Sådana nätverk eller kluster framhålls allt oftare som nyckelfaktorer för framgång och kan vara branschanknutna, men behöver inte vara det. En klusteransats bör kunna tillämpas också inom den så kallade miljötekniksektorn för att där identifiera framgångsfaktorer. Det är bland annat av intresse att studera de inbördes relationerna, hur kunskapsflöden inom nätverket ser ut, vilka institutioner som är involverade och att identifiera svaga och starka länkar inom nätverket. Med ökad kunskap om dessa faktorer förbättras möjligheterna att föra både en stödjande och styrande politik. I detta arbete finns självfallet en hållbarhetsdimension, där miljöaspekter samspelar med och finns integrerade i andra faktorer såsom utbildning och kompetensnivå, specialiseringsgrad, kommunikationsstrukturer etc. I syfte att uppnå hållbara lösningar och förbättrad resurshushållning inom varu- och tjänsteproduktion växer nu också intresset för samverkan över traditionella branschgränser. Att analysera och stimulera uppbyggnad och fortlevnad av nätverk är en viktig uppgift och av särskilt intresse när det gäller små och medelstora företag, såväl generellt som i specifikt miljörelaterade sammanhang. Det gäller både inom den renodlade miljötekniksektorn och i de verksamheter där ett stort och väl inarbetat miljöengagemang bidrar till marknadsframgångar och en hållbar tillväxt. Lokal samverkan mellan företag av olika storlek och andra lokala aktörer bör stimuleras. Man bör därvid sträva efter att utnyttja befintliga nätverk och utvecklingscentra. Det ska här också understrykas att nätverk inte behöver vara varken lokalt eller nationellt begränsade och att de i hög grad ofta är nödvändiga för ett företags exportmöjligheter. Samordning bör därför ske mellan de organ som svarar för olika former av statligt exportstöd. Se även avsnitt 3.11.7 nedan om Export och miljö. En god och systematisk hantering av miljöfrågor i en organisation anses ofta borga för god kvalitet överlag i verksamheten och förbättrar därför ett företags möjligheter att befästa eller öka sin närvaro på marknaden. De framför allt större företagens målmedvetna miljöarbete pådrivet av kunder, konkurrenter, regelverk, anställda och andra intressenter på marknaden skapar nya möjligheter för affärsverksamheten och är helt avgörande för företagets överlevnad . Mot bakgrund av att miljökraven tenderar att öka i betydelse är det ytterst väsentligt för en hållbar utveckling att också små och medelstora företag stimuleras i sitt miljöarbete. De mindre företag som är underleverantörer till storföretagen får från dessa ofta både krav och stöd. På samma sätt som de i många fall redan etablerade kvalitetssäkringssystemen genererar specifika krav på ingående produkter och leverantörer, formuleras nu krav på ett aktivt miljöarbete hos affärspartners. Det ligger emellertid vanligen i allas intresse att upprätthålla goda affärsförbindelser varför storföretagen ofta ställer kraven och tillhandahåller kompetens och hjälp i miljöarbetet. Ett aktivt miljöledningsarbete är således i ökande utsträckning både ett krav och en möjlighet. Det kan dock finnas svårigheter hos mindre och medelstora företag att bygga upp kunskap och hitta resurser för ett sådant miljöarbete. Små och medelstora företag bör därför stödjas för att öka deras kunskap om och förutsättningar för ett aktivt miljöledningsarbete. arbetar redan med projektet i småföretag och det är angeläget att detta arbete följs upp. Av stort intresse är det pågående arbetet med att utvidga EMAS till att kunna användas också inom andra verksamhetsområden än industrin. Energiomställningen innebär en unik möjlighet för omställningen av till ett ekologiskt hållbart samhälle. Landets elförsörjning skall tryggas genom energisystem som grundas på varaktiga, helst inhemska och förnybara, energikällor samt en effektiv energianvändning.