prop · GL0382 · 1998-01-01 00:00:00 — Även bör avgörande vikt ges åt parternas ställningstagande i ratifikationsfrågan. Det principiella argumentet om att undvika statlig inblandning i avtalsfrågorna på detta område kvarstår alltså. Det är visserligen riktigt att den principen inte följts när det gäller artikel 4:1, rätten till skälig lön. Den bestämmelsen ansågs vid ratifikation så allmänt hållen och självklar att principen om arbetsmarknadsparternas autonomi i lönebildningsfrågor fick vika. Detta får dock ses som en undantagssituation. Enligt regeringens mening finns det alltså nu ingen anledning till någon annan bedömning av ratifikationsfrågan än den som har gjorts tidigare. Ratifikation av artiklarna 4:2 och 4:5 bör inte heller nu ske. Artikel 5 Föreningsrätt Artikeln, som godtagit, har inte ändrats. blir bundet av artikeln enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Artikel 6 Kollektiv förhandlingsrätt Artikeln, som godtagit, har inte ändrats. blir bundet av artikeln enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Artikel 7 Rätt till skydd för barn och ungdom Artikel 7:1 har inte ändrats. Artikeln har godtagits av , som blir bundet av den enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Artikel 7:2 har ändrats. En åldersgräns införts. Enligt en ny bestämmelse i tillägget får undantag göras från denna åldersgräns genom nationell lagstiftning under viss förutsättningar. Artikeln har godtagits av , som blir bundet av den enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Kravet på en åldersgräns bör vara uppfyllt genom regleringen i Arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter om minderåriga ( 1996:1). Artikel 7:3 har inte ändrats. Artikeln har godtagits av , som blir bundet av den enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Artikel 7:4 har ändrats. Åldersgränsen för den begränsade arbetstid som krävs enligt artikeln har höjts från 16 till . Artikeln har godtagits av , som blir bundet av den enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Kravet på en åldersgräns bör vara uppfyllt genom regleringen i Arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter om minderåriga (1996:1). Artikel 7:5 och 7:6 har inte ratificerats av och har inte ändrats. Regeringen konstaterar att skälen till att artiklarna, som behandlar lönefrågor för minderåriga arbetstagare och lärlingar, inte har godtagits av är desamma som anförts vad beträffar sådana lönefrågor som regleras i artiklarna 4:2 och 4:5. Med hänvisning till vad som sagts i samband med behandlingen av dessa artiklar finner regeringen att det saknas anledning att frångå den bedömning som tidigare gjorts i fråga om ratifikation. Artikel 7:5 och 7:6 bör alltså inte heller nu ratificeras. Artikel 7:7 har ändrats på så sätt att längden på den betalda semestern har utökats . Artikeln har godtagits av och blir bundet av den enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Det nya kravet på minst fyra veckors semester medför inget behov av ändrade svenska regler. Artiklarna 7:8 10 har inte ändrats. Artiklarna har godtagits av , som blir bundet av dem enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Artikel 8 Rätt till skydd för arbetstagare vid graviditet och barnsbörd Artikeln har ändrats av jämställdhetshänsyn så att den är tillämplig på kvinnliga arbetstagare endast vid graviditet och barnsbörd, vilket framgår av rubriken och den inledande meningen. Artikel 8:1 har ändrats så att kravet på mödraledighet utökats från 12 . Artikeln har godtagits av , som blir bundet av den enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Förlängningen av rätten till ledighet från 12 medför inget behov av ändring av svenska regler. Artikel 8:2 om uppsägningsförbud i vissa fall beträffande gravida kvinnor och kvinnor som har mödraledighet har ändrats. Enligt den nya lydelsen börjar den period då uppsägningsförbud råder att löpa när kvinnan meddelar sin arbetsgivare att hon är gravid och inte, som tidigare, vid ledighetens början. I tillägget anges att undantag från uppsägningsförbudet får göras i vissa situationer, t.ex. om "ifrågavarande företag upphör med sin verksamhet". Artikeln har inte godtagits av . Trots ändringen överensstämmer inte det särskilda uppsägningsförbudet i artikeln med reglerna om saklig grund i lagen (1982:80) om anställningsskydd (LAS). Artikeln får anses inkludera ett förbud mot uppsägning på grund av graviditet, men den går längre än så. Bestämmelsen bör, mot bakgrund av expertkommitténs praxis, tolkas så att det är förbjudet för en arbetsgivare att vidta uppsägning , även om en uppsägning sker på andra grunder, t.ex. arbetsbrist - som inte innebär att verksamheten upphör - eller personliga skäl, t.ex. misskötsamhet - som inte är så allvarlig att den utgör grund för avskedande. Detta innebär att inte heller det uppsägningsskydd som finns i jämställdhetslagen (1991:433) eller föräldraledighetslagen (1995:584) är tillräckliga för att uppfylla kraven i artikeln. förespråkar att en översyn skall göras av de svenska regler som enligt promemorian inte anses vara förenliga med stadgans bestämmelser i syfte att få en mer omfattande ratificering. Institutet anser att det kan finnas anledning att överväga om den enskilde arbetstagaren har något att vinna på att uppsägningsreglerna i LAS kompletteras genom särreglering och uppsägningsskyddet därmed utvidgas till att också omfatta det uppsägningsförbud som stadgas i artikel 8:2. Som tidigare nämnts har regeringen gjort den bedömningen att ratifikationsmöjligheterna bör ske utifrån gällande svensk rätt. Av den anledningen bör ratifikation av artikel 8:2 nu inte ske. Artikel 8:3 har inte ändrats. har godtagit artikeln och blir bundet av den enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Artikel 8:4, om nattarbete, har ändrats. Den nya artikeln motsvarar närmast punkten a artikel 8:4 stadga. Tillämpningsområdet för artikeln har begränsats från att ha gällt kvinnliga arbetstagare i allmänhet till att endast omfatta gravida kvinnor, kvinnor som fött barn eller ammar. En vidgning har skett eftersom artikeln nu omfattar nattarbete inom alla arbetsområden. Mönstret för utformningen av tillämpningsområdet har hämtats från (nr 171) om nattarbete och EG-direktivet (92/85) om gravida arbetstagare. Artikeln kräver att det utfärdas bestämmelser om nattarbete för gruppen arbetstagare i fråga. Artikeln har inte godtagits av . Frågan är nu om ändringen av artikeln ger anledning till en annan bedömning, särskilt som nu infört regler som genomför EG:s direktiv om gravida arbetstagare (92/85/EEG). Det finns numera särskilda bestämmelser om omplacering och ledighet för arbetstagare som väntar barn, fött barn eller ammar i föräldraledighetslagen (1995:584). Arbetarskyddsstyrelsen har också utfärdat föreskrifter om arbete som utförs av dessa kategorier arbetstagare (och ammande arbetstagare, 1994:32). I föreskrifterna finns en regel, 8 §, om förbud mot att i vissa fall ålägga kvinnor som är gravida eller fött barn högst nattarbete. Regeln ansluter nära till artikel 7 om nattarbete i EG-direktivet. De svenska reglerna på området bygger på uppfattningen att nattarbete normalt inte innebär någon risk vid graviditet eller vid amning. I vissa fall kan dock nattarbete bli alltför påfrestande, t.ex. vid sammanhängande perioder av nattarbete med samtidig och påtaglig fysisk och/eller psykisk belastning, utan tillräckliga vilopauser. Om en sådan bedömning görs skall åtgärder vidtas. I övrigt gäller de arbetstidsregler som följer av arbetstidslagstiftning och kollektivavtal. Åtagandet enligt artikel 8:4 innebär "att utfärda bestämmelser för natt- arbete" för denna kategori kvinnliga arbetstagare. Artikelns ordalydelse anger inte vad för typ av bestämmelser det skall vara fråga om, och det går därför inte att bedöma om detta åtagande sträcker sig längre än den redovisade svenska regleringen. Eftersom artikelns ordalydelse på denna punkt är densamma som stadga kan viss ledning hämtas från expertkommitténs praxis. Enligt denna måste bestämmelserna i fråga specificera villkoren för nattarbete, som t.ex. eventuellt behov av tillstånd från yrkesinspektionen, arbetstid, raster, längden på ledigheten efter natt- arbete etc. ifrågasätter de skäl som presenteras i promemorian mot att ratificera artikel 8:4. Enligt institutet kan det ifrågasättas om argumentet att undvika särreglering är hållbart när en sådan reglering avser att skydda kvinnor i en för kvinnor exklusiv situation från hälsorisker och därmed tillvarata ett särskilt skyddsvärt intresse. Detta borde enligt institutet inte stå i strid med de jämlikhetsskäl som i andra fall motiverar ett undvikande av en sådan reglering. Enligt regeringens mening är den svenska regleringen av nattarbete för den aktuella gruppen kvinnor tillfredsställande. regleras nattarbete liksom annan arbetstid i mycket stor utsträckning genom kollektivavtal som ingåtts genom avvikelse från arbetstidslagen. Därtill kommer den reglering i speciella situationer som återfinns i de ovan nämnda föreskrifterna från Arbetarskyddsstyrelsen. Detta är alltså ett område som arbetsmarknadens parter i stor utsträckning förfogar över. Redan av den anledningen bör en ratifikation anstå av samma skäl som anförts beträffande bestämmelserna om arbetstid i artikel 2. Ett godtagande av artikel 8:4 skulle dessutom kunna innebära krav på ytterligare särreglering för gruppen ifråga. En viktig svensk utgångspunkt i detta sammanhang är, som JämO påpekar, att i möjligaste mån undvika särbestämmelser för kvinnor i arbetslivet. Jämställdhetsskäl talar alltså mot att skulle åta sig att införa bestämmelser av detta slag. Enligt regeringens bedömning bör därför en ratifikation av artikeln inte ske. Artikel 8:5 är ny. Den motsvarar närmast artikel 8, punkten 4b stadga, som har ändrats så att förbudet mot vissa typer av farligt arbete endast avser kvinnliga arbetstagare som är gravida, fött barn eller ammar och inte kvinnor i allmänhet som . har inte godtagit artikel 8:4 stadga och är därför inte heller bundet av denna artikel. Även här gäller frågan om ändringen av artikeln ger anledning till en annan bedömning, särskilt som nu infört nya regler som genomför EG:s direktiv om gravida arbetstagare (92/85/EEG). De svenska reglerna på detta område återfinns i föräldraledighetslagen (1995:584) samt i särskilda föreskrifter från Arbetarskyddsstyrelsen med bestämmelser om förbud att sysselsätta gravida eller ammande arbetstagare i vissa arbeten, t.ex. dykeriarbete och blyarbete. Stadgans artikel innehåller ett kategoriskt förbud mot att anlita gravida kvinnor, kvinnor som fött barn och som ammar till gruvarbete under jord. De svenska förbudsreglerna är annorlunda utformade. Endast gruvarbete under jord som är förknippat med särskilda risker är förbjudet (AFS 1986:17, ändrad AFS 1994:33). I är de flesta arbeten under jord jämförbara med liknande arbeten på marknivå. Det är individuella riskbedömningar som ligger till grund för ett eventuellt förbud. Någon anledning till totalförbud finns inte enligt vår uppfattning. Stadgans förbud på denna punkt sträcker sig alltså längre än de svenska reglerna. Redan detta skulle kunna vara tillräckligt för att inte ratificera artikeln. Artikeln innehåller därtill ett krav på att vidta särskilda åtgärder för att skydda dessa kvinnors rättigheter i frågor som rör anställningen. Vilka åtgärder som krävs lämnas öppet. De svenska reglernas utformning samt sådana jämställdhetsskäl som anförts vid ställningstagandet till artikel 8:4 medför enligt regeringens mening att artikeln inte bör ratificeras. Artikel 9 Rätt till yrkesvägledning Artikeln har inte ändrats. , som godtagit artikeln, blir bundet av den enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Artikel 10 Rätt till yrkesutbildning Artikel 10:1 3 är oförändrade. , som godtagit hela artikel 10 stadga blir bundet av dessa artiklar enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Artikel 10:4 är ny. Enligt denna artikel åtar sig staterna att vid behov vidta särskilda åtgärder för rehabilitering och återanpassning till arbetslivet av långtidsarbetslösa. I har åtgärder för att minska långtidsarbetslösheten haft hög prioritet inom arbetsmarknads- och utbildningspolitiken. Arbets- och kompetenslinjen har hävdats, dvs. en arbetslös som inte genast kan få ett arbete skall erbjudas utbildning eller arbetsplatsförlagd praktik. Det är först när inga andra alternativ återstår som kontant stöd erbjuds. Särskild uppmärksamhet ges till personer som varit inskrivna vid arbetsförmedlingen. De krav på särskilda åtgärder som ställs i artikeln borde enligt regeringens mening vara uppfyllda utan några regeländringar. Artikeln bör alltså kunna ratificeras. Artikel 10:5 motsvarar artikel 10:4 stadga. har godtagit artikel 10:4 och blir därmed bundet av artikeln enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Artikel 11 Rätt till skydd för den enskildes hälsa Artikel 11:1 och 11:2 har inte ändrats. har godtagit artiklarna och blir bundet av dem enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Artikel 11:3 har ändrats på så sätt att orden "och olycksfall" lagts till i slutet. Artikelns krav på att vidta förebyggande åtgärder gäller alltså inte endast vad beträffar sjukdom utan även olycksfall. har godtagit artikeln och blir bundet av den enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Vad gäller det nya innehållet i artikeln kan följande nämnas när det gäller svenska förhållanden på området. Ett av de övergripande målen i den svenska hälso- och sjukvårdslagen, nämligen en god hälsa för hela befolkningen, förutsätter allmänt förebyggande insatser. I lagens förarbeten talas exempelvis om att begränsa riskerna i livsmiljön. Det handlingsprogram för förebyggande av olycksfall på folkhälsoområdet som har utarbetats inom EU har inte ansetts behöva medföra några ändringar i svenska regler. Enligt regeringens bedömning behöver den nya lydelsen av artikel 11:3 inte heller medföra några sådana ändringar. Artikel 12 Rätt till social trygghet Artikel 12:1 är oförändrad. har godtagit artikel 12:1 och blir bundet av den enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Artikel 12:2 har ändrats på så sätt att den inte längre hänvisar till ILO- konventionen (nr 102) som referensnivå vad gäller social trygghet utan i stället till den europeiska balken för social trygghet. har godtagit artikeln och blir bundet av den enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Regeringen delar bedömning att ändringen hänvisning till den europeiska balken för social trygghet som referensnivå inte medför något behov av ändrade svenska regler. ratificerade balken 1965. Artikel 12:3 har inte ändrats. har godtagit artikeln och blir bundet av den enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Artikel 12:4 har inte ändrats. har inte godtagit artikeln. Vid den genomgång som gjordes 1979 var remissinstanserna eniga om att artikeln då inte borde ratificeras av de skäl som framförts i promemorian, nämligen osäkerhet om den framtida utvecklingen. Trots att i stort sett bedömdes uppfylla kraven på likabehandling fanns problem vad gällde sjukförsäkringsförmåner eftersom endast den nordiska trygghetskonventionen då garanterade den utflyttande motsvarande förmåner i inflyttningslandet. Sedan denna bedömning gjordes har situationen förändrats inte minst som en följd av och medlemskap i . Sociala stadgan omfattar dock fler länder än . delar uppfattningen i promemorian att ratifikationshindret får anses kvarstå. Juridiska fakultetsstyrelsen vid påpekar att genom EU-medlemskapet är bundet till den samordning av socialförsäkringsförmåner som föreskrivs i förordningen (EEG) nr 1408/71 och anser att en utvidgning av samordningen av de europeiska socialförsäkringssystemen numera bör ske på gemensam europeisk nivå. Enligt regeringens mening bör ratifikation av artikel 12:4 inte ske. Artikel 13 Rätt till social och medicinsk hjälp Artikeln har inte ändrats. blir bundet av artikeln enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Artikel 14 Rätt att få tillgång till sociala tjänster Artikeln har inte ändrats. blir bundet av artikeln enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Artikel 15 Rätt till oberoende, social integrering och deltagande i samhällslivet för personer med funktionshinder Artikeln har ändrats på så vis att den inte längre endast behandlar yrkesmässig rehabilitering utan även en rätt för personer med funktionshinder till oberoende, social integrering och deltagande i samhällslivet i allmänhet. Det krävs av staterna att de åtar sig att utforma en särskild policy för personer med funktionshinder. Så långt som möjligt bör nödvändiga åtgärder vidtas inom ramen för de allmänna system som finns hellre än genom särskilda institutioner, i linje med ministerkommitténs rekommendation R(92)6. Artikel 15:1 och 15:2 har ändrats. , som har godtagit artiklarna, blir bundet av dem enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Ändringarna i dessa artiklar medför enligt regeringens bedömning inte något behov av ändrade svenska regler. Artikel 15:3 är ny och handlar om deltagande i samhällslivet i allmänhet. Funktionshindrades fullständiga sociala integration och deltagande i samhällslivet, bl.a. i de avseenden som särskilt anges i artikeln, främjas bl.a. genom bestämmelser i 1. socialtjänstlagen (1980:620), dels de allmänna bestämmelserna om socialt stöd och hjälp (bl.a. om färdtjänst och hemtjänst), dels särskilda bestämmelser om funktionshindrade (bl.a. om bostad med särskild service), 2. lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade 3. lagen (1993:389) om assistansersättning 4. hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) (sjukvård, hjälpmedel och tolktjänst) 5. förordningen (1992:621) om statsbidrag till texttelefoner 6. förordningen (1988:890) om bilstöd till handikappade 7. lagen (1997:736) om färdtjänst. De regler som finns på området bör enligt regeringens mening vara tillräckliga för att artikeln skall kunna ratificeras. Artikel 16 Rätt till socialt, rättsligt och ekonomiskt skydd för familjen är inte ändrad. Dess räckvidd har dock utökats som en följd av att artikel 17 ändrats så att den inte längre handlar om "mödrar och barn" utan om "minderåriga". I begreppet familj i artikel 16 kommer i fortsättningen att ingå både en ensamstående förälder och den som lever i par. Att även familjer med en ensamstående förälder täcks av artikeln framgår av bestämmelsen i tillägget. har godtagit artikeln och blir bundet av den enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Ändringen av artikelns räckvidd medför inget behov av ändringar av svenska regler. Artikel 17 Rätt till rätt till socialt, rättsligt och ekonomiskt skydd för barn och ungdomar Artikel 17:1 motsvarar den tidigare artikel 17 men vissa ändringar har gjorts. Den behandlar, som ett komplement till artikel 7, förhållanden som inte rör arbetslivet. tillägget av "rättsligt" skydd i artikeln syftar bl.a. på att artikeln enligt expertkommitténs praxis även anses täcka barns arvsrätt. Enligt tillägget omfattar artikeln alla barn , såvida de inte enligt nationella regler blivit myndiga . När det i artikel 1 talas om målsmän ("parents") avses även juridisk vårdnadshavare. Artikeln motsvarar artikel 17 stadga, som har godtagit. blir bundet av artikeln enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Artikel 17:2 är ny. Åtagandet innebär att åtgärder skall vidtas i samarbete med offentliga och privata organisationer för att till minderåriga tillhandahålla gratis undervisning i och gymnasieskolan samt att uppmuntra regelbunden närvaro i skolan. Rätten till kostnadsfri undervisning innebär inte, enligt den förklarande rapporten, att denna rätt kan utövas även i t.ex. privata skolor. Av tillägget framgår att punkten inte heller innebär att undervisning måste vara obligatorisk. Utbildningen i den svenska och gymnasieskolan skall vara avgiftsfri enligt 4 kap. 4 § respektive 5 kap. 21 § skollagen (1985:1100). Regelbunden närvaro i skolan främjas på en rad olika sätt. De krav som ställs i artikeln borde därmed vara uppfyllda. Enligt regeringens mening bör ratifikation därför kunna ske. Artikel 18 Rätt att utöva förvärvsarbete på annan parts territorium Artikeln har inte ändrats. Artikeln har godtagits av , som blir bundet av den enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Artikel 19 Rätt till skydd och hjälp för migrerande arbetstagare och deras familjer 19:1 10 har inte ändrats. En ändring har däremot skett i tillägget till punkten 6, på så sätt att definitionen av begreppet "migrerande arbetstagares familj" ändrats. I stället för "hustru och barn som är beroende av honom" avses i den reviderade stadgan make eller maka till den migrerande arbetstagaren och ogifta barn, som är omyndiga enligt det mottagande landets regler och beroende av arbetstagaren. Inget hindrar att en stat väljer att använda sig av ett mer vidsträckt begrepp. har godtagit artiklarna och blir bundet av dem enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Ändringen i tillägget medför inget behov av ändrade svenska regler. Artikel 19:11 är ny. Enligt denna punkt åläggs staterna att främja och möjliggöra undervisning i den mottagande statens språk för arbetstagaren med familj. Det motiveras med språkkunskapernas betydelse för säkerhet och hälsa på arbetsplatsen och för skyddet av andra rättigheter som rör arbetet, liksom för integreringen av arbetstagaren med familj. Enligt 13 kap. 1 § skollagen (1985:1100) syftar svenskundervisning för invandrare (sfi) till att ge vuxna nyanlända invandrare grundläggande kunskaper i svenska språket och om det svenska samhället. Varje kommun är enligt 13 kap. 3 § samma lag skyldig att se till att sfi erbjuds. Artikel 19:12 är ny. Den ålägger staterna att främja och så långt som möjligt underlätta undervisning för den migrerande arbetstagarens barn i dennes modersmål. De bestämmelser som finns i 2 kap. grundskoleförordningen (1994:1194) om elevers möjlighet att få undervisning i annat modersmål än svenska torde uppfylla de krav som ställs i artikeln. Även elever i gymnasieskolan har möjlighet att få sådan undervisning enligt regler i 5 kap. gymnasieförordningen (1992:394). Bland remissinstanserna har TCO yttrat sig särskilt om artikel 19:11- 12. TCO tillstyrker att de båda nya punkterna ratificeras, men föreslår dessutom att i lag reglerar även förskolebarnens rätt att utveckla såväl sitt modersmål som att få undervisning i svenska. Enligt regeringens bedömning är de existerande reglerna på området tillräckliga för att skall kunna ratificera artiklarna 19:11 och 19:12. Artikel 20 Rätt till lika möjligheter och lika behandling i frågor som rör anställning och yrkesutövning utan diskriminering på grund av kön Artikeln motsvarar artikel 1.1 tilläggsprotokoll. Punkterna 2 4 har placerats i tillägget. har ratificerat hela tilläggsprotokollet och blir bundet av artikeln enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Artikel 21 Rätt till information och samråd Artikeln motsvarar artikel 2.1 tilläggsprotokoll. Punkten 2 har placerats i tillägget. har ratificerat hela tilläggsprotokollet och blir bundet av artikeln enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Artikel 22 Rätt att delta i avgöranden om och förbättring av arbetsförhållandena och arbetsmiljön Artikeln motsvarar artikel 3.1 tilläggsprotokoll. Punkten 2 har placerats i tillägget. har ratificerat hela tilläggsprotokollet och blir bundet av artikeln enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Artikel 23 Rätt till socialt skydd för äldre Artikeln motsvarar artikel 4 tilläggsprotokoll. Uppdelningen av artikeln i två särskilda punkter har dock tagits bort. har ratificerat hela tilläggsprotokollet och blir bundet av artikeln enligt artikel B i den reviderade stadgans del III. Artikel 24 Rätt till skydd vid uppsägning Artikeln är ny. Den måste godtas i sin helhet, dvs. både skyddet i a) mot uppsägning utan saklig grund och rätten i b) till gottgörelse om sådan uppsägning sker. Bestämmelsen innehåller också en uttrycklig rätt att överklaga en uppsägning utan saklig grund till ett oberoende organ.