prop · GL03145 · 1998-01-01 00:00:00 — 2.14 Kemikalieinspektionens rapport projektet och har på regeringens uppdrag följt upp avvecklingen av fyra ämnen eller ämnesgrupper, nämligen bly, bromerade flamskyddsmedel, klorerade paraffiner och nonylfenoletoxilater. Uppdraget redovisas i Kemikalieinspektionens rapport (rapport 6/97). I rapporten ingår förslag till ytterligare åtgärder och styrmedel för att uppnå de avvecklingsmål för dessa ämnen som tidigare fastställts av (prop. 1990/91:90, bet. 1990/91:JoU30, rskr. 1990/91:338). En sammanfattning av finns i bilaga 29. Rapporten har remissbehandlats och en förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 30. En remissammanställning (dnr M97/2449/6) finns tillgänglig i . Rapportens förslag behandlas huvudsakligen i avsnitt 6.4.3, 6.4.6 6.4.8. 2.15 Utvärdering av kvicksilver- och amalgamavveck- lingen Kemikalieinspektionen och har regeringens uppdrag att redovisa hur avvecklingen av kvicksilveranvändningen fortgår. Läges- rapporter har lämnats till regeringen i Kemikalieinspektionens rapport av kvicksilver i varor och av kvicksilver (dnr M96/2824/6). Kemikalieinspektionen har dessutom haft regeringens uppdrag att i samverkan med utvärdera den pågående avvecklingen av amalgamanvändningen. Utvärderingen redovisades i rapporten av amalgam inom tandvården (dnr M96/2824/6). Sammanfattningar av rapporterna finns i bilaga 31, 32, och 33. Rapporterna har remissbehandlats och en förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 34. En remissammanställning för de tre rapporterna finns tillgänglig i (dnr M96/2800/6). Rapporterna behandlas i avsnitt 6.4.4. 2.16 Rapporter om additiv i PVC samt hantering av PVC- avfall Kretsloppsdelegationen har på regeringens uppdrag lagt fram betänkandet PVC En Plan för att undvika miljöpåverkan (SOU 1994:104). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 35. Betänkandet har remissbehandlats och en förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 36. En remissammanställning finns tillgänglig i (dnr 94/2554/6). Kemikalieinspektionen har på regeringens uppdrag redovisat PVC- additiv, emissioner från additiv, hälso- och miljörisker med additiv samt givit förslag till avveckling av vissa additiv samt märkning av PVC- produkter. Uppdraget redovisas i rapporten i PVC Märkning av PVC (rapport 4/96). En sammanfattning av rapporten finns i bilaga 37. Rapporten har remissbehandlats och remissinstanserna anges i bilaga 38. En remissammanställning finns tillgänglig i (dnr M96/2801/6). Förslagen behandlas i avsnitt 6.4.9 6.4.10. 2.17 (M 1995:06) tillkallades av regeringen för att belysa alternativa bränslens och blandbränslens miljö- och hälsoegenskaper vid fordonsanvändning. Utredningen skulle också utarbeta förslag till kvalitetskrav på alternativa bränslen samt förslag till hur de bör behandlas i systemet för miljöklassning av motorbränslen. Slutbetänkandet Bättre klimat, miljö och hälsa med alternativa drivmedel (SOU 1996:184) överlämnades . En sammanfattning finns i bilaga 39. Betänkandet har remissbehandlats och en förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 40. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr M97/325/7). Utredningsförslagen behandlas i avsnitt 7.1.3. 2.18 Förslag till nytt miljöklassningssystem för bilar presenterade rapporten för bättre bilar förslag till ett nytt miljöklassningssystem (rapport 4637). En sammanfattning av rapporten finns i bilaga 41. Rapporten har remissbehandlats och en förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 42. En remissammanställning finns tillgänglig i (dnr M96/4371/7). Rapportens förslag behandlas i avsnitt 7.1.4. 2.19 Åtgärder mot försurning har på svenskt initiativ utarbetat förslag till en strategi för att bekämpa försurningen. Strategin presenterades , tillsammans med två förslag. Dessa gäller revidering av direktivet om begränsning av svavel i olja (93/12/EEG) samt ratificering av svavelprotokoll inom konventionen om långväga gränsöverskridande luftföroreningar (CLRTAP). Förslagen behandlas i rådets miljöarbetsgrupp. Andra förslag såsom direktivet om nationella utsläpps- tak och direktivet om stora förbränningsanläggningar avses att presenteras . Strategin har remissbehandlats i och en sammanfattning av strategin finns i bilaga 43. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 44. En remissammanställning finns tillgänglig i (dnr EUM97/1362/M5). Åtgärder mot försurning diskuteras också i luft och gröna skogar (rapport 4765). Åtgärder mot försurning behandlas i avsnitt 7.2.1. 2.20 nationella plan för kalkningsverksamheten Med utgångspunkt från förslagen i betänkande Kalkning av sjöar och vattendrag (SOU 1996:53) fick i uppdrag av regeringen att ta fram en nationell plan för den statligt finansierade kalkningsverksamheten i sjöar och vattendrag. I uppdraget till ingick också att göra en översyn av kalkningsverksamhetens framtida organisation, ekonomiska redovisningssystem, utbetalningsrutiner samt att ge förslag till förändringar i förordningen med länsstyrelseinstruktion (1997:1258). plan för kalkningsverksamheten (dnr M96/4110/5) sammanfattas i bilaga 45. Delrapporten har remissbehandlats och en förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 46. En remissammanställning finns tillgänglig i (dnr M96/4110/5). behandlas i avsnitt 7.2.2. 2.21 Stöd till energiskog I förslag till statsbudget för (prop. 1996/97:1 utgiftsområde 23) föreslog regeringen att ett nationellt anläggningsstöd för planering av fleråriga grödor för produktion av biomassa enligt rådets förordning (EEG) nr 1765/92 av skulle införas . För ändamålet föreslogs att får disponeras under anslaget Kompletterande åtgärder inom jordbruket. beslutade i enlighet med regeringens förslag (bet. 1996/97:JoU1, rskr. 1996/97:113). och Svenska lantmännen har i en skrivelse hemställt om åtgärder för att salixodlingen fortsatt skall kunna utvecklas. I propositionen föreslås i avsnitt 7.3.2 att anvisade medel för stöd till energiskogsproduktion skall kunna disponeras också för andra åtgärder än anläggningsstöd. 2.22 2009 förslag till vision Länderna runt beslöt vid en ministerkonferens att utarbeta ett dokument Vision and strategies for the Baltic Sea region 2010. har på regeringens uppdrag sammanställt ett kunskapsunderlag för den svenska delen av det samlade dokumentet. Tillsammans med och har ansvarat för utrednings , kontakt- och samrådsarbetet. Regeringen har ytterligare preciserat uppdraget till att behandla miljöanpassade kommunikationer (prop. 1993/94:100 bil. 15, bet. 1993/94:JoU15, rskr. 1993/94:209) samt att ge underlag för regionalpolitiska överväganden (prop. 1993/94:111, bet. 1993/94:JoU19, rskr. 1993/94:256). Det svenska underlaget till Östersjövisionen presenteras i 2009 förslag till vision (rapport 1994:14). En sammanfattning av rapporten finns i bilaga 47. Rapporten har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 48. En remissammanställning finns tillgänglig i (dnr M94/3589/7) och hos . behandlas främst i avsnitt 9.1.2. 2.23 En samordnad kultur- och naturmiljöpolitik Regeringen uppdrog åt en utredare att redovisa erfarenheter av hittills- varande samarbete mellan natur- och kulturmiljövården, vilka betydelsefulla fördelar som kan uppnås genom ett ökat samarbete, samt vilka förändringar inom förvaltning, arbetssätt m.m. som kan leda till ett utökat samarbete. Uppdraget redovisades i rapporten samordnad kultur- och miljöpolitik (dnr M98/1593/4) och har remissbehandlats. I redovisningen behandlas frågor om organisationsstruktur och ansvarsfördelning. Därutöver lämnas förslag bl.a. avseende olika delområden för samverkan, såsom t.ex. skogslandskapet, kustlandskapet, stadsmiljön samt avseende kompetensuppbyggnad. En sammanfattning av rapporten finns i bilaga 49. Rapporten har remissbehandlats och remissinstanserna finns angivna i bilaga 50. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr M98/1593/7). Rapporten behandlas i avsnitt 9.1.3. 2.24 Underlag för den svenska strategin i EU:s miljö- arbete Inför det svenska medlemskapet i EU utarbetades en svensk strategi för miljöarbetet i EU som redovisades för i regeringens skrivelse 1994/95:167 Det svenska miljöarbetet i EU Inriktning och genomförande. Slutsatserna i skrivelsen lämnades utan erinran av (bet. 1994/95:JoU23, rskr. 1994/95:424). En utvärdering och vidareutveckling av strategin har gjorts i promemoria Det svenska miljöarbetet i EU uppföljning av strategi (Ds 1997:68). En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 51. Promemorian har remissbehandlats och förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 52. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i Miljö-departementet (dnr M97/4459/3). De övergripande frågorna i EU-strategin behandlas i kapitel 10, medan särskilda frågor behandlas i anslutning till respektive sakområde. 2.25 för Regeringen tillkallade för . Kommitténs huvuduppgift enligt direktivet har varit att utveckla, fördjupa och förankra Agenda 21-arbetet samt att ta fram ett underlag till till FN:s uppföljning av i (UNGASS 19). I kommitténs slutbetänkande efter resultat och framtid (SOU 1997:105) finns förslag till åtgärder och strategier för det fortsatta arbetet med inom en rad samhällsområden. En sammanfattning av kommitténs betänkande finns i bilaga 53. Slutbetänkandet har remissbehandlats och en förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 54. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr M97/2473/8). Kommitténs förslag behandlas delvis. Det gäller framför allt förslagen om det fortsatta lokala arbetet med och hållbar utveckling som tas upp i kapitel 9.3. Förslag angående miljö och handel behandlas i avsnitt 11.5. 2.26 Ratificering av ändring i Montrealprotokollet om ämnen som bryter ned ozonskiktet Parterna till Montrealprotokollet om ämnen som bryter ned ozonskiktet har i ett möte som ägde rum i beslutat om justeringar och ändringar i protokollet. Ändringarna och justeringarna har remissbehandlats och en förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 55. Ändringarna och justeringarna behandlas i kapitel 12. 2.27 Ratificering av konventionen om säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle och om säkerheten vid hantering av radioaktivt avfall En promemoria från med förslag om ratifikation av konventionen om säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle och om säkerheten vid hantering av radioaktivt avfall har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 56. Konventionen behandlas i kapitel 13. 3 Miljöpolitikens utveckling och inriktning Regeringens bedömning i sammandrag: Regeringens övergripande mål för miljöpolitiken är att till nästa generation kunna lämna över ett samhälle där de stora miljöproblemen i är lösta. Enligt regeringsförklaring skall internationellt vara en pådri- vande kraft och ett föregångsland för ekologiskt hållbar utveckling. Detta innebär ett omfattande omställningsarbete. agerande i det globala miljösamarbetet bör vara hand- lingsinriktat, offensivt och grundat på egna erfarenheter. En målmed- veten strävan är att integrera miljöaspekten i frågor som rör handel, bistånd och tekniköverföring. Inom EU bör arbetet intensifieras när det gäller att integrera miljö- frågorna i olika samhällssektorer. Amsterdamfördraget förstärker möjligheter att driva en progressiv miljöpolitik. Ett vitalt och miljöanpassat näringsliv är en nödvändig förutsättning för att målet om ett ekologiskt hållbart samhälle skall kunna nås. deltar i det internationella miljösamarbetet bl.a. i arbetet med att effektivisera resursanvändningen. Ett begrepp som blivit allt vanli- gare i den internationella debatten är faktor 10, som innebär att resurs- användningen under de närmaste en till två generationerna behöver bli i genomsnitt 10 gånger effektivare om jordens ekosystem skall kunna bära en ökande världsbefolkning och lämna utrymme för en ökad standardutveckling i världens utvecklingsländer. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen har i skrivelsen Ekolo- gisk hållbarhet (skr. 1997/98:13, bet 1997/98:JoU11, skr. 1997/98:140) framhållit att skall vara en pådrivande kraft och ett föregångsland för en ekologiskt hållbar utveckling. regeringsförklaring framhåller regeringen att målet är att till nästa generation kunna lämna över ett samhälle där de stora miljöproblemen är lösta. Begreppet hållbar utveckling har sitt ursprung i den s.k. Brundtland- kommissionens rapport gemensamma framtid som lades fram . Där definieras hållbar utveckling som en utveckling som tillfreds- ställer dagens behov utan att äventyra kommande generationers möjlig- heter att tillfredsställa sina behov. Vid om miljö och ut- veckling i slogs genom konferensens handlings- program fast att tre dimensioner av samhällsutveckling måste fås att samverka för en hållbar utveckling, nämligen den sociala dimensionen, den ekonomiska dimensionen samt den ekologiska dimensionen. Regeringen konstaterar att dessa dimensioner är inbördes beroende och ömsesidigt förstärkande delar av en hållbar utveckling. Det är enligt re- geringens bedömning viktigt att öka ansträngningarna för att gå vidare med den ekologiska dimensionen. Målet att lösa de stora miljöfrågorna inom en generation, dvs. till om- kring 2025, innebär en stor utmaning för både samhälle och näringsliv. Regeringen ser en hållbar utveckling som en utmaning för hela det svenska samhället. En hållbar samhällsutveckling kräver lång- siktiga och uthålliga insatser inom samtliga politikområden. Ytterst är det fråga om ett omfattande omställningsarbete där samhällets olika system för produktion, distribution och konsumtion måste förändras. Tillsam- mans med målet att halvera arbetslösheten och beslutet att ställa om energisystemet utgör målet att lösa de stora miljöproblemen inom en ge- neration en grundläggande del i strävan att bygga ett hållbart samhälle. I det arbetet har utbildning och kompetensutveckling en stor betydelse liksom behovet av forskning kring utbildning för en hållbar utveckling. Regeringen har ekonomiska vårproposition (prop. 1997/98:150) uttalat att arbetet med att ställa om till ekologisk hållbarhet bör fortsätta och föreslår höjda anslag för miljörelaterade frå- gor. När det gäller utgiftsområde 20: Allmän miljö och naturvård beräk- nas en förstärkning för att kunna dels upprätthålla och vidareutveckla baskompetens för miljögifter samt utveckla system för indikatorer för de nya miljömålen m.m., dels bevara den biologiska mångfalden genom att avsätta ytterligare skogsområden som reservat. Härutöver tillförs medel till den med näringslivet samfinansierade forskningen vid stiftelsen stitutet för vatten- och luftvårdsforskning. För att uppnå det övergripande målet krävs också ett kraftfullt svenskt internationellt agerande för att påverka miljöutvecklingen på global och regional nivå. Det globala miljösamarbetet måste bli mera handlingsin- riktat. Miljöfrågorna behöver få en framträdande roll och en målmedve- ten strävan är att miljöaspekten integreras i frågor som rör handel, bi- stånd och tekniköverföring. Det europeiska miljösamarbetet måste ut- vecklas vidare och den antagna försurningsstrategin få efter- följare inom andra områden, t.ex. när det gäller kemikalier, resurshante- ring och produktstrategier. Regeringen kommer även fortsättningsvis att delta aktivt i arbetet inom olika internationella fora och miljökonventio- ner, såsom FN:s kommission för hållbar utveckling, Commission on Sustainable Development (CSD), inom konventionerna för klimat och biologisk mångfald samt inom EU i syfte att verka internationellt för en hållbar utveckling. Miljöpropositionen skall ses som en vidareutveckling och precisering av det inledda arbetet för en ekologiskt hållbar utveckling genom att re- geringen anger vägar för hur miljöpolitiken bör utvecklas för att bidra till att lösa de stora miljöproblemen. Regeringen lämnar i det följande förslag till nya nationella miljökvali- tetsmål som i en modern mål- och resultatstyrningsprocess skall göra miljöarbetet mer målinriktat och effektivt. Vidare redovisas insatser för ökad resurseffektivitet inom ramen för en vidareutvecklad kretslopps- strategi, en utvecklad kemikaliepolitik samt åtgärdsstrategier på trans- portområdet och försurnings- och klimatområdena. Regeringen ger också sin syn på behovet av en miljöanpassad samhällsplanering, en vidgad användning av ekonomiska styrmedel samt en fortlöpande miljöanpass- ning av näringsliv och samhällsorgan med åtgärder för ett säkert och ut- vecklande arbetsliv, olika former för miljöledning och nya regler för upphandling m.m. Regeringen redovisar sin syn beträffande inriktningen av ett aktivt ar- bete inom EU för ett hållbart ekologiskt samt ett omfattande in- ternationellt arbete för hållbar utveckling. Genom dessa åtgärder och det förslag till samlad miljölagstiftning i en ny miljöbalk som regeringen lade fram , ges förutsättningar för kommuner, före- tag och andra verksamhetsutövare att själva driva på utvecklingen utöver de stadgade lagkraven och att därigenom delta i integrerade miljödrivna nätverk. Regeringen tar i propositionen också upp frågan om godkän- nande av dels en ny kärnsäkerhetskonvention, dels ändringar i Montreal- protokollet om ämnen som bryter ner ozonskiktet. Regeringen har också lämnat förslag till om tra- fik, regionalpolitik, sysselsättning, bostadspolitik, konsumentpolitik, jordbrukspolitiken i EU samt om arkitektur, formgivning och design. En proposition om skogspolitiken har också aviserats. Dessa förslag utgör viktiga delar i det samlade arbetet för en hållbar utveckling genom att de inom respektive område anger riktlinjer för en sådan utveckling. Motsva- rande gäller den proposition om hållbart fiske och jordbruk som rege- ringen lade fram (prop. 1997/98:2, bet. 1997/98:JoU 9, rskr. 1997/98:116). Den helhetssyn som måste prägla all samhällsverksamhet tar sig ut- tryck i det åtgärdsprogram med 93 punkter för en ekologiskt hållbar ut- veckling som regeringen i skrivelsen Ekologisk hållbarhet har angett för de olika departementens verksamhetsområden. I skrivelsen framhåller regeringen att de åtgärder som föreslås utgör de första stegen inför den långsiktiga omvandlingen till ekologisk hållbarhet. Vidare är avsikten att en samlad uppföljning av åtgärdsprogrammet skall presenteras av Dele- gationen för ekologiskt hållbar utveckling för att behandlas i samband med budgetproposi- tion. Utvecklingen i vår omvärld En av de stora framtidsfrågorna är den globala befolkningsutvecklingen. lever nästan sex miljarder människor på jorden. tillkommer ca 90 miljoner nya världsmedborgare, dvs. ca tio gånger invånarantal. Trycket på jordens ekosystem är redan mycket stort. Sko- gar, jordbruksmark, våtmarker, färskvatten och fiskevatten hotas av föro- reningar och överutnyttjande. En långsiktigt kraftig ekonomisk tillväxt i bl.a. de tätt befolkade länderna i kommer att innebära en ytterligare ansträngning av de globala resurserna. En ökad ekonomisk tillväxt ger större välstånd och konsumtionsförmåga och vi vet, inte minst från vår egen historia, att det skapar ökad efterfrågan på exempelvis bilar, TV- apparater och datorer, större bostäder, mer utrustning i hemmen, ökat resande etc. En ökad konsumtion av förädlade livsmedel, framför allt i form av animaliska proteiner, ökar belastningen på redan ansträngda od- lingsekosystem. Exploateringen av naturresurser och användningen av fossila bränslen ökar. Detta kan innebära att de naturliga kretsloppen bryts och giftiga ämnen sprids i miljön. Detta är det långsiktiga utveck- lingsperspektivets mer negativa sida. Det är enligt regeringens bedömning viktigt att framhålla att det också finns ett positivt perspektiv och att villkor och förutsättningar kan påver- kas. Sålunda har många länder i tredje världen på en generation nått lika långt i medellivslängd, minskad barndödlighet och ökad läskunnighet som det tog länder tre generationer att uppnå. Det är sant att antalet fattiga i världen aldrig har varit större än , men det är också sant att så många har kunnat lyfta sig ur sin fattigdom. Bl.a. den tekniska potentialen att effektivisera resursanvändningen och minska miljöbelastningen är stor. En fortsatt globalisering kan positivt bidra till att utveckla samarbetet mellan människor i olika länder. Kultu- rer kan mötas och berikas och demokratins ideal sprida sig. Nära hälften av jordens befolkning bor nu i städer. Mycket talar för att denna andel kommer att öka ytterligare liksom antalet s.k. megastäder, dvs. städer med fler än 10 miljoner invånare. Detta innebär nya utma- ningar och påfrestningar, men också möjligheter att finna bättre och mer miljöanpassade och resurshushållande system för vatten- och energiför- sörjning, markanvändning, bebyggelse och trafik. Vid om boende och bebyggelse i (Habitat II) enades län- derna om ett globalt handlingsprogram för hållbar stadsutveckling, där kommunerna i varje land ges en nyckelroll i genomförandet. Vi vet också från vårt närområde att stora samhällsförändringar som skapar nya förutsättningar för bl. a. miljöarbetet kan gå snabbt. fick en demokratiskt vald regering. Efter , upp- hörde också de kommunistiska regimerna i Öst- och . upphörde som statsbildning och , och blev självständiga. De nya säkerhetspolitiska förutsättning- arna gjorde bl. a. att miljöarbetet kunde förstärkas i hela . blev medlem i EU, vilket radikalt förändrade den svenska miljöpolitikens förutsättningar, liksom förutsättningarna för möjligheter att påverka miljöarbetet i . Flera av de forna öststa- terna står nu inför förhandlingar om medlemskap i , vilket innebär att EU:s miljödirektiv kan komma att tillämpas i hela vårt närområde. Det kan ge betydande positiva effekter på miljön även i vårt land. Utvecklingen i I började den moderna miljöpolitiken att formas . Utvecklingen , och särskilt , kännetecknades av en snabb ekonomisk tillväxt. Industrialisering, urba- nisering och regional omfördelning av arbetstillfällen och befolkning medförde stora förändringar. Ett ökande välstånd, ändrade förutsättningar för de areella näringarna samt bilismens och turismens utveckling inne- bar stora förändringar av livsvillkor och miljö. Samhällsplaneringens och miljöpolitikens verktyg utvecklades. Den fysiska riksplaneringen med krav på ekologisk grundsyn och integrering av kulturmiljön i den fysiska planeringen formades . Genom en tillämpning av ett ekologiskt synsätt skulle den fysiska planeringen medverka till att samhällsutvecklingen sker inom de ramar som naturresurserna och naturmiljön anger. Nya lagar som stifta- des var t.ex. naturvårdslagen , miljöskyddslagen , lagen om kemiska produkter , , lagen om hushållning med naturresurser m.m. och kulturminneslagen . Också skattelagstiftningen har fått stor betydelse i miljöpolitiken. Energiskatter har funnits , men hade då enbart ett statsfi- nansiellt syfte. började en mer målmedveten aktivitet på miljöområdet. Energiskatterna höjdes med hänsyn till miljöskadligheten. infördes avgifter på gödselmedel och bekämpningsmedel. differentierades bensinskatten och infördes en miljöskatt på inrikes flygtrafik. förstärktes miljöprofilen hos energiskatterna ytterligare. Mervärdeskatt på energi infördes och en del av energiskatten omvandlades till koldioxidskatt. Vidare infördes en sva- velskatt på bränslen och en utsläppsavgift på kväveoxider från förbrän- ningsanläggningar. Miljöproblemen åtgärdades av naturliga skäl från början huvudsakli- gen genom punktvisa insatser. Med stöd av den lagstiftning som utveck- lades vidtogs åtgärder för förbättrat miljö- och hälsoskydd i fråga om enskilda anläggningar och verksamheter. Metoderna för fysisk planering i kommunerna och nya samarbetsformer mellan kommuner, länsstyrelser och centrala statliga myndigheter utvecklades. Decentralisering av ansvar från den centrala nivån till länsstyrelser och kommuner samt ett tydligare ansvar för sektorsmyndigheterna var viktiga delar i denna utveckling. utvecklades former för förebyggande insatser.