prop · GL0395 · 1998-01-01 00:00:00 — Han bör uppmuntras att ägna sig åt egna intressen som kan bidra till hans utveckling. I den utsträckning det lämpligen kan ske bör han få möjligheter att genom tidningar, radio och television följa vad som händer i omvärlden. Hans behov av förströelse bör tillgodoses i skälig omfattning. En intagen skall ges tillfälle till lämplig fritidssysselsättning. Han bör uppmuntras att ägna sig åt egna intressen som kan bidra till hans utveckling. I den utsträckning det lämpligen kan ske bör han få möjligheter att genom tidningar, radio och television följa vad som händer i omvärlden. Hans behov av förströelse bör tillgodoses i skälig omfattning. Om det lämpligen kan ske, bör intagen beredas tillfälle att utom anstalten på fritid deltaga i sådan föreningsverksamhet eller annan liknande verksamhet som är ägnad att underlätta anpassningen i samhället. Därvid kan föreskrivas att den intagne skall stå under tillsyn. Andra stycket gäller ej en intagen som avses i 7 § tredje stycket. Om det lämpligen kan ske, bör en intagen ges tillfälle att vistas utanför delta i sådan föreningsverksamhet eller annan liknande verksamhet som är ägnad att underlätta anpassningen i samhället. För sådan vistelse får ställas de villkor som kan anses nödvändiga när det gäller vistelseort, anmälningsskyldighet eller annat. Därvid kan föreskrivas att den intagne skall stå under tillsyn. Sådan vistelse utanför anstalten får inte medges om det särskilt kan befaras att den intagne kommer att avvika, återfalla i brott eller missbruka alkohol, narkotika, andra beroendeframkallande medel eller något sådant dopnings- medel som avses i 1 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel. Av 7 § följer att beslut enligt andra stycket om vistelse utanför anstalten inte får strida mot de särskilda villkor som kan gälla för verkställigheten. 18 § En intagen får på egen begäran ha anvisad sysselsättning i enrum, om lämplig plats kan beredas honom och särskilda skäl inte talar mot det. Medgivande härtill skall omprövas så ofta det finns anledning till det, dock minst en gång . Läkare skall undersöka en intagen som har anvisad sysselsättning i enrum, om det behövs med hänsyn till dennes tillstånd. Har den intagne haft sysselsättning i enrum av en månad, skall en sådan undersökning alltid äga rum. En intagen får på egen begäran avtjäna sitt straff i enrum avskild från andra intagna, om det finns någon lämplig plats för den intagnes sysselsättning och särskilda skäl inte talar mot det. Ett medgivande till en sådan avskildhet skall omprövas så ofta det finns anledning till det, dock minst en gång . Läkare skall undersöka en intagen som avtjänar sitt straff i enrum, om det behövs med hänsyn till hans tillstånd. Har den intagne inte vistats tillsammans med andra intagna av en månad, skall en sådan undersökning alltid äga rum. 20 a § Finns det i fall som avses i 20 § andra stycket anledning anta att de förhållanden som där avses kommer att bestå , får den intagne placeras på en specialavdelning. En intagen får också placeras på en specialavdelning, om det finns särskild anledning anta att det är påkallat för att hindra honom från brottslig verksamhet av allvarligt slag under vistelsen i anstalt. Ett beslut om placering på en specialavdelning skall omprövas så ofta det finns anledning till det, dock minst en gång . Finns det i fall som avses i 20 § andra stycket anledning anta att de förhållanden som där avses kommer att bestå , får den intagne placeras på en säkerhetsavdelning. En intagen får också placeras på en säkerhetsavdelning, om det finns särskild anledning anta att det behövs för att hindra honom från brottslig verksamhet av allvarligt slag under vistelsen i anstalt. Ett beslut om placering på en säkerhetsavdelning skall omprövas så ofta det finns anledning till det, dock minst en gång . En intagen har rätt att i stället för placering på en säkerhetsavdelning avtjäna sitt straff i enrum avskild från andra intagna om inte 1. särskilda skäl med hänsyn till hans hälsa talar mot det, eller 2. det av säkerhetsskäl är av synnerlig vikt att han inte placeras utanför säkerhetsavdelningen. 21 § En intagen som hålls avskild från andra intagna enligt 20 § skall få den lättnad i avskildheten som är möjlig. En intagen som hålls avskild från andra intagna enligt 20 § eller 20 a § skall få den lättnad i avskildheten som är möjlig. 22 § Innan beslut meddelas om en åtgärd enligt 20 eller 20 a § och vid omprövning av ett sådant beslut skall utredning ske rörande de omständigheter som inverkar på frågans avgörande. Innan beslut meddelas om en åtgärd enligt 20 eller 20 a § och vid omprövning av ett sådant beslut skall de omständigheter utredas som inverkar på frågans avgörande. Den som hålls avskild på grund av att han är farlig för sin egen säkerhet till liv eller hälsa skall undersökas av läkare så snart det kan ske. Annan intagen som hålls avskild enligt 20 § och sådan intagen som är placerad på en specialavdelning skall undersökas av läkare, om det behövs med hänsyn till den intagnes tillstånd. Har en intagen hållits avskild av en månad skall en sådan undersökning alltid äga rum. Den som hålls avskild på grund av att han är farlig för sin egen säkerhet till liv eller hälsa skall undersökas av läkare så snart det kan ske. Andra intagna som hålls avskilda enligt 20 § eller 20 a § och sådana intagna som är placerade på en säkerhets- avdelning skall undersökas av läkare, om det behövs med hänsyn till deras tillstånd. Har en intagen hållits avskild av en månad skall en sådan undersökning alltid äga rum. Över vad som förekommit vid utredning enligt första stycket skall protokoll föras. Protokoll skall föras över vad som kommit fram vid utredning enligt första stycket. 32 § För att underlätta anpassningen i samhället kan intagen beviljas tillstånd att lämna anstalten (korttidsper- mission), om ej påtaglig fara för fortsatt brottslig verksamhet eller avsevärd fara för annat missbruk föreligger. Vid bedömningen skall särskilt beaktas om den intagne har nyttjat eller förfarit olagligt med narkotika inom anstalten eller utan giltigt skäl vägrat att lämna urinprov enligt 52 d §. Korttidspermission får också ges, om annan särskild anledning föreligger än som anges i första stycket. En intagen som avses i 7 § tredje stycket får ej beviljas korttidspermission med stöd av första stycket och får i övrigt beviljas sådan permission endast om synnerliga skäl föreligger därtill. För korttidspermission får ställas de villkor som kan anses erforderliga beträffande vistelseort, anmälningsskyldig- het eller annat. Är noggrann tillsyn behövlig, kan föreskrivas att den intagne under permissionen skall vara ställd under bevakning. Intagna som avses i tredje stycket skall vara ställda under bevakning. För att underlätta anpassningen i samhället kan en intagen beviljas tillstånd att lämna anstalten (normalpermission), om det inte finns påtaglig fara för fortsatt brottslig verksamhet eller avsevärd fara för annat missbruk. Vid bedömningen skall särskilt beaktas om den intagne har nyttjat eller förfarit olagligt med narkotika inom anstalten eller utan giltigt skäl vägrat att lämna urinprov enligt 52 d §. Permission får också ges, om det finns någon annan särskild anledning än den som anges i första stycket (särskild permission). För normalpermission eller särskild permission får ställas de villkor som kan anses nödvändiga när det gäller vistelseort, anmälningsskyldighet eller annat. Om noggrann tillsyn behövs, kan det föreskrivas att den intagne under permissionen skall vara ställd under bevakning. Av 7 § följer att beslut om permission inte får strida mot de särskilda villkor som kan gälla för verkställigheten. 34 § Kan en intagen genom vistelse utanför anstalt bli föremål för särskilda åtgärder som kan antas underlätta hans anpassning i samhället, kan han få medgivande att för sådant ändamål vistas utanför anstalten , om särskilda skäl föreligger. Därvid skall särskilt beaktas om den intagne behöver vård eller annan behandling mot missbruk av beroendeframkallande medel. Kan en intagen genom vistelse utanför anstalt bli föremål för särskilda åtgärder som kan antas underlätta hans anpassning i samhället, kan han få medgivande att för ett sådant ändamål vistas utanför anstalten , om det finns särskilda skäl. Därvid skall särskilt beaktas om den intagne behöver vård eller annan behandling mot missbruk av beroendeframkallande medel. För vistelsen skall de villkor ställas som kan anses erforderliga. I samband med vård eller annan behandling får det föreskrivas att den intagne skall vara skyldig att lämna blod-, urin- eller utandnings- prov för kontroll av att han inte är påverkad av beroendefram- kallande medel. För vistelsen skall de villkor ställas som kan anses nödvändiga. I samband med vård eller någon annan behandling får det föreskrivas att den intagne skall vara skyldig att lämna blod-, urin- eller utandningsprov för kontroll av att han inte är påverkad av beroendefram- kallande medel eller något sådant dopningsmedel som avses i 1 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel. Om det finns särskilda skäl kan vid beslut enligt första stycket meddelas föreskrift enligt 26 kap. 15 § första stycket 3 att gälla för tid efter villkorlig frigivning. Vistelse utom eller behandling bör inte påbörjas så tidigt att den planerade vård- eller behand- lingstiden blir kortare än den beräknade återstående verk- ställighetstiden. Vistelse utanför eller behandling bör inte påbörjas så tidigt att den planerade vård- eller behand- lingstiden blir kortare än den beräknade återstående verk- ställighetstiden. Första stycket gäller ej en intagen som avses i 7 § tredje stycket. Av 7 § följer att beslut enligt denna bestämmelse inte får strida mot de särskilda villkor som kan gälla för verkställigheten. 35 § Om en intagen avtjänar straff för ett brott som har riktat sig mot någons liv, hälsa, frihet eller frid, skall målsäganden tillfrågas om han eller hon vill bli underrättad om i vilken kriminalvårdsanstalt den intagne befinner sig, den intagnes förflyttning till öppen anstalt, permissioner och vistelser utanför anstalten enligt 32-34 §§, frigivning, rymning och uteblivande efter permission. Om en intagen avtjänar straff för ett brott som har riktat sig mot någons liv, hälsa, frihet eller frid, skall målsäganden tillfrågas om han eller hon vill bli underrättad om följande: i vilken anstalt den intagne befinner sig, om den intagne förflyttas till öppen anstalt, om den intagne får permission enligt 32 § eller 33 §, om den intagne vistas utanför anstalt enligt 11, 14, 34, 37 eller 43 §§, om den intagne friges, om den intagne rymmer, och om den intagne uteblir efter permission. Har målsäganden begärt underrättelse, skall den lämnas beträffande frigivning lämplig tid före frigivningen och i andra fall . Har målsäganden begärt underrättelse, skall den vid frigivning lämnas i lämplig tid före frigivningen och i andra fall . Underrättelsen skall utformas på ett sätt som är lämpligt med hänsyn till omständigheterna i varje enskilt fall. Underrättelse behöver inte lämnas om den kan befaras medföra fara för den intagnes liv eller hälsa. Detsamma gäller om en vistelse utanför anstalten på grund av bevakning eller omständigheterna i övrigt har en sådan utformning att en underrättelse framstår som uppenbart obehövlig. 60 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan föreskriva om överflyttning till någon annan kriminalvårds- myndighet än kriminalvårds- styrelsen eller till tjänstemän inom kriminalvården av övervakningsnämnds befogen- het enligt 54 och 55 §§ samt av be- fogenhet enligt denna lag i andra fall än som avses i 20 § andra stycket samt 20 a §. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får flytta över övervaknings- nämndens befogenhet enligt 54 och 55 §§ samt Kriminalvårds- styrelsens befogenhet enligt denna lag i andra fall än som avses i 20 § andra stycket eller 20 a §. Befogenheterna får flyttas över till någon annan kriminalvårdsmyndighet än eller till tjänstemän inom kriminalvården. eller den kriminalvårdsmyndighet som styrelsen bestämmer får förordna en väktare i ett auktoriserat bevakningsföretag att, inom ramen för sin anställning där utföra vissa bevakningsuppdrag, när en intagen skall vistas utanför anstalten. Om det finns särskilda skäl får förordnandet även avse vissa bevaknings- uppgifter inom anstalten. I förordnandet skall uppdragets art och omfattning anges. Förordnandet får återkallas. Bestämmelserna i sekretesslagen (1980:100) skall tillämpas på väktaren. Denna lag träder i kraft . Den som före ikraftträdandet har placerats i sluten anstalt efter prövning enligt 7 § tredje stycket i dess äldre lydelse skall meddelas beslut om särskilda villkor för verkställigheten enligt 7 § tredje stycket. Förslag till lag om ändring i lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. att det i lagen skall införas en ny paragraf, 16 e §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 16 e § eller den kriminalvårdsmyndighet som styrelsen bestämmer får förordna en väktare i ett auktoriserat bevakningsföretag att, inom ramen för sin anställning där, utföra vissa bevakningsuppdrag när en häktad skall vistas utanför förvaringslokalen. Om det finns särskilda skäl får ett sådant förordnande även avse vissa bevakningsuppgifter inom förvaringslokalen. I förordnandet skall uppdragets art och omfattning anges. Förordnandet får återkallas. Bestämmelserna i sekretesslagen (1980:100) skall tillämpas på väktaren. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i polislagen (1984:387) Härigenom föreskrivs i fråga om polislagen (1984:387) att det skall införas en ny paragraf, 23 a §, med följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 23 a § meddelar förordnande att vara arrestantvakt eller pass- kontrollant för den som inte är anställd som sådan inom polisväsendet och inte heller är polisman. Ett förordnande för en arrestantvakt får avse även bevakningsuppdrag utanför förvaringslokalen. I förordnandet skall verksam- hetens art och omfattning anges. Förordnandet får återkallas. Denna lag träder i kraft . Lagrådets yttrande Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet Per Jermsten, regeringsrådet , justitierådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt, 2. lag om ändring i lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl., 3. lag om ändring i polislagen (1984:387). Förslagen har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslag till lag om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt 7 § I tredje stycket av denna paragraf anges för vilka intagna det skall "särskilt beslutas" om de villkor som skall gälla för verkställigheten beträffande anstaltsplacering samt permissioner och vistelser utanför anstalt. Huvudgruppen utgörs därvid av de som "avtjänar" fängelse i lägst . Av motiven framgår att en förverkad villkorlig frigivning från ett tidigare straff ibland kan medföra att ifrågavarande förutsättning skall anses uppfylld. Vid sådant förhållande bör uttrycket "den som i annat fall" i andra meningen i stycket ersättas med orden "annan intagen som". I det fjärde stycket anges när den prövning som skall mynna ut i ett beslut enligt tredje stycket skall ske. Med hänsyn till att resultatet av prövningen i fortsättningen benämns "de särskilda villkoren" eller "särskilda villkor" förordar Lagrådet att ordet "särskilda" sätts in framför ordet "villkor" i första meningen. Uttrycket "det finns anledning därtill" i slutet på samma mening, vilket syftar på fall där det på grund av något som inträffat blir aktuellt att pröva frågan om särskilda villkor för den som dömts till fängelse i lägst , bör lämpligen ersättas med "behov därav uppkommer". Beträffande det föreslagna femte stycket i paragrafen förordar Lagrådet att orden "får inte strida mot de särskilda villkoren" byts ut mot "som strider mot de särskilda villkoren får inte meddelas". 8 § Paragrafen innehåller bestämmelser om ungas placering i anstalt. I första stycket har av hänsyn till tagits in en undantagsföreskrift från huvudregeln, att den som inte har fyllt inte får placeras i en anstalt där han vistas tillsammans med intagna , nämligen "om det inte kan anses vara till hans bästa". Enligt Lagrådet skulle avsikten bakom föreskriften komma till tydligare uttryck med följande lydelse: "om inte en sådan placering bedöms vara till hans övervägande fördel". Lagrådet förordar vidare att det i andra stycket första meningen klargörs att där givna bestämmelser avser en intagen som har fyllt arton men inte tjugoett år. Eftersom den föreslagna andra meningen i samma stycke rimligen bör gälla båda de aktuella åldersgrupperna föreslår Lagrådet också att denna mening får utgöra ett självständigt tredje stycke med följande inledning: "Den som inte har fyllt tjugoett år och som inte ....." 10 § Med hänsyn till att det i skilda paragrafer i lagen görs åtskillnad mellan arbetstid och fritid föreslår Lagrådet, att orden "under arbetstid" förs in i första stycket efter ordet "skall". Förslaget i andra stycket har utformats med utgångspunkt från den gällande regleringen i samma stycke. Enligt Lagrådets mening kan tvekan uppstå om regleringens rätta innebörd. Ordalagen tyder närmast på att prövningen gäller om den aktuella behandlingen kan beredas den intagne . De angivna kriterierna för prövningen, nämligen "om det kan ske med hänsyn till anstaltstidens längd och den intagnes förutsättningar" leder tankarna i motsatt riktning. Förarbetena till paragrafen ger också belägg för att vad prövningen i första hand gäller är om verksamheten eller behandlingen skall komma till stånd. Frågan om det föreslagna andra styckets avsedda innebörd bör på grund av det anförda ägnas ytterligare uppmärksamhet i lagstiftningsärendet. Är arbetstiden i sammanhanget av underordnad betydelse kan en lösning vara, att orden "den ges" byts ut mot "sådan beredas" som "" utgår ur meningen. I en ny andra mening kan i så fall lämpligen föreskrivas att behandlingen om möjligt skall ske under arbetstid. 11 § Enligt denna paragraf kan en intagen för att anpassningen i samhället skall underlättas medges att utanför anstalten under arbetstid utföra arbete eller delta i utbildning eller annan särskilt anordnad verksamhet, s.k. frigång. Enligt andra stycket första meningen får sådan vistelse utanför anstalten inte medges om det särskilt kan befaras att det finns flyktfara, recidivfara eller fara för missbruk av olika slag. Enligt författningskommentaren krävs att det finns någon konkret omständighet som medför att sådana risker som avses kan befaras. Lagrådet anser att denna avsikt klarare skulle framgå med formuleringen "om det på grund av viss omständighet kan befaras". Enligt den andra meningen i andra stycket får för vistelsen ställas de villkor som kan anses nödvändiga när det gäller vistelseort, anmälnings- skyldighet eller annat. I remissen nämns särskilt att det kan vara nödvändigt att t.ex. uppställa förbud mot alkoholförtäring. Lagrådet menar att den angivna exemplifieringen inte lämpar sig särskilt väl för de vistelser utom anstalt som det här är fråga om. Efter mönster från 34 § framstår det som mer ändamålsenligt att här bara föreskriva att det för vistelsen får ställas de villkor som kan anses nödvändiga. I tredje stycket anges vad som särskilt skall beaktas vid prövningen av medgivande enligt andra stycket. Lagrådet föreslår att texten förenklas enligt följande: "Vid prövning enligt andra stycket av frågan om medgivande skall särskilt beaktas, om ... efter frigivningen." 12 § I första meningen föreskrivs att en intagen är skyldig att ha den sysselsättning som anvisas honom. Lagrådet förordar formuleringen:"En intagen är skyldig att delta i den verksamhet eller den sysselsättning i övrigt som anvisas honom." 14 § I konsekvens med vad Lagrådet har föreslagit i anslutning till 11 § andra stycket andra meningen, föreslår Lagrådet att orden "när det gäller vistelseort, anmälningsskyldighet eller annat" i andra stycket i förevarande paragraf slopas. I fråga om uttrycket "särskilt kan befaras" i paragrafens tredje stycke hänvisas till vad lagrådet har uttalat i anslutning till 11 § andra stycket. 18 § I paragrafen regleras förutsättningarna för att en intagen på egen begäran skall få vistas avskild från andra intagna. Vissa ändringar i förtydligande syfte föreslås bl.a. i första stycket första meningen och i andra stycket första meningen. Enligt Lagrådets mening kan första stycket första meningen lämpligen ges följande lydelse: "En intagen får på egen begäran vistas avskild från andra intagna om det finns lämpliga förutsättningar för det och särskilda skäl inte talar däremot." Om förslaget följs bör andra stycket andra meningen erhålla följande lydelse: "Läkare skall undersöka en intagen som på grund av medgivande enligt första stycket vistas avskild från andra om det behövs med hänsyn till den intagnes hälsotillstånd." 20 a § Enligt ett nytt fjärde stycke har en intagen i princip rätt att i stället för att bli placerad på en säkerhetsavdelning vistas avskild från andra intagna. Enligt Lagrådets mening kan bestämmelsen i fjärde stycket lämpligen ges följande lydelse: "En intagen har rätt att i stället för att bli placerad på en säkerhetsavdelning vistas avskild från andra intagna om inte 1. särskilda skäl med hänsyn till hans hälsa talar mot det, eller 2. det av säkerhetsskäl är av synnerlig vikt att han inte placeras utanför säkerhetsavdelningen." 35 § Paragrafen innehåller föreskrifter om underrättelser till målsäganden i vissa fall. Enligt Lagrådets mening skulle regleringens innebörd och systematik bli tydligare om föreskrifterna i de föreslagna tre sista styckena i paragrafen förs samman till två stycken med följande lydelser. "En begärd underrättelse behöver inte lämnas angående en planerad vistelse utanför anstalten när en underrättelse på grund av beslutad bevakning eller andra förhållanden framstår som uppenbart obehövlig. Detsamma gäller när en underrättelse kan befaras medföra fara för den intagnes liv eller hälsa. Underrättelse till målsägande angående frigivning skall lämnas i lämplig tid före frigivningen och i andra fall . Underrättelsen skall utformas på ett sätt som är lämpligt med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet. 60 § I ett nytt andra stycke föreslås bestämmelser som gör det möjligt för bl.a. att förordna en väktare i ett auktoriserat bevakningsföretag att inom ramen för sin anställning där utföra vissa bevakningsuppdrag. I stycket har också intagits en föreskrift om sekretess. Det föreslås sålunda att "bestämmelserna i sekretesslagen (1980:100) skall tillämpas på väktaren." I den allmänna motiveringen anförs angående den föreslagna sekretessregeln att det med hänsyn till bl.a. de intagnas integritet är uppenbart att väktare som anlitas bör åläggas tystnadsplikt beträffande de sekretessbelagda uppgifter de får kännedom om vid utförande av sitt uppdrag. Vidare sägs att detta bör ske genom att det införs en särskild bestämmelse om tystnadsplikt i förevarande lag. Någon närmare kommentar angående bestämmelsens innebörd lämnas inte i remissen. Enligt Lagrådets mening ger den föreslagna bestämmelsen anledning till invändningar. Till en början kan ifrågasättas om bestämmelsen behövs. Enligt 1 kap. 6 § sekretesslagen gäller lagens förbud att röja sekretessbelagda uppgifter bl.a. för personer som på grund av uppdrag hos myndighet där uppgiften är sekretessbelagd deltar eller har deltagit i myndighetens verksamhet och därvid har fått kännedom om uppgiften. Mycket talar för att det uppdrag som kan lämnas till väktare enligt förslaget är av det slag som avses i denna bestämmelse.