prop · GL031 · 1998-01-01 00:00:00 — Skillnaderna mellan länderna har tilltagit. Medan arbetsmarknadsläget har fortsatt att försämras i bl.a. de större EU länderna , och , har arbetslösheten minskat betydligt i t.ex. , och . Utsikterna för en fortsatt återhämtning av den europeiska konjunkturen är goda. I likhet med väntas de monetära förhållandena stimulera ekonomin . Med hänsyn till låga inflationsförväntningar och ledig produktionskapacitet förutses det lägre ränteläget bestå ännu och successivt ge draghjälp åt konjunkturuppgången. Deprecieringen av flertalet valutor inom EU, däribland D marken, gynnar exporten som en fortsatt stark efterfrågan i resten av världen bidrar till att exporten kvarstår som den huvudsakliga drivkraften i återhämtningen. Marknadstillväxten för EU sammantaget förutses öka till 7 ½ . Det finns vissa frågetecken avseende utvecklingen av den inhemska efterfrågan, inte minst mot bakgrund av det försämrade arbetsmarknadsläget i några länder och den förhållandevis strama finanspolitiken. Det tilltagande konsument och företagarförtroendet ger emellertid indikationer om att investeringar och konsumtion är på väg att tillta, även i länder där den inhemska efterfrågan är dämpad. Måttliga löneökningar, stabila eller sjunkande arbetskraftskostnader samt ett höjt kapacitetsutnyttjande har bidragit till ökade vinstmarginaler i företagen. Utsikterna för ökade investeringar är därmed goda. Arbetsmarknadsläget förutses förbättras något jämfört med , vilket kan ge positiva effekter på den privata konsumtionen. Sammantaget bedöms BNP tillväxten i som helhet till 1997 och 1998. Inflationen förutses till både 1997 och 1998. Ökningen i förhållande till dagens låga inflationsnivå baseras på en bedömning av en uppgång i konjunkturen samt något högre importpriser till följd av valutadeprecieringen. 2.1.2 Utvecklingen i större enskilda EU länder Den återhämtning av konjunkturen i som inleddes har fortsatt . Exporten har varit den huvudsakliga drivkraften medan den inhemska efterfrågan har utvecklats svagt. Konkurrenskraften har förbättrats, beroende främst på D markens depreciering mot den amerikanska dollarn, men också på grund av återhållsamma löneökningar och fortsatta rationaliseringar i företagen. Konkurrenskraften förväntas utvecklas gynnsamt och bidra till en fortsatt stark exporttillväxt. Avvägningen mellan finans och penningpolitik har förbättrats. De monetära förhållandena har blivit mer expansiva och bidrar successivt till en stimulans av ekonomin. väntas finanspolitiken vara fortsatt stram . Tillväxten kommer inledningsvis att vara exportdriven, medan den inhemska efterfrågan väntas ge ett ökat bidrag till BNP tillväxten mot slutet av prognosperioden. Låga löneökningar och den höga arbetslösheten medför att den privata konsumtionen utvecklas måttligt. BNP tillväxten väntas uppgå till 1997, för att öka till 1998. Tillväxten i drevs, liksom i , framförallt av exporten, som gynnades av den växande utlandsefterfrågan och växelkursutvecklingen. Den inhemska aktiviteten var däremot förhållandevis svag. stärktes emellertid såväl företagens som hushållens förtroende, vilket antas få betydelse för utvecklingen . Det svaga förtroendet bland hushållen har tidigare ansetts hämma den privata konsumtionen. Förutsättningarna för BNP tillväxten liksom är relativt goda. De lättare monetära förhållandena fortsätter att stimulera ekonomin. Den goda utvecklingen i exportsektorn och det låga ränteläget förutses få positiva effekter på investeringsutvecklingen, medan privat konsumtion bedöms öka måttligt. Sammantaget väntas BNP öka innevarande år och . Den konjunkturnedgång som inleddes i har fortsatt . Exporttillväxten har dämpats av lirans förstärkning 96 som investeringarna påverkats negativt av sjunkande lönsamhet i industrin. Fallande disponibelinkomster i reala termer samt fortsatt hög arbetslöshet hämmar den privata konsumtionen. De åtgärder som vidtagits i syfte att kraftigt sänka budgetunderskottet innebär en mycket stram finanspolitik . Dämpningen av tillväxttakten samt apprecieringen har bidragit till att inflationen fallit och ligger i nivå med den i övriga EU länder. Det lägre ränteläget bedöms successivt stimulera den inhemska efterfrågan . BNP tillväxten förutses till måttliga 1997 för att sedan öka till . TABELL 2.2 BNP TILLVÄXT, KPI OCH ARBETSLÖSHET ÅRLIG PROCENTUELL FÖRÄNDRING 1996 1997 1998 BNP 2,2 2,8 2,4 EU 1,7 2,3 2,6 2,4 3,6 2,0 3,6 2,2 3,0 1,4 2,2 2,6 1,5 2,2 2,6 0,7 1,1 1,9 2,1 3,1 2,6 2,6 3,2 3,1 2,5 3,1 3,0 3,3 4,4 3,6 4,8 3,7 2,9 5,7 4,5 3,3 Konsumentpriser 2,2 2,1 2,2 EU 2,5 2,1 2,1 1,1 1,7 1,9 Arbetslöshet i % av arbetskraften 6,9 6,7 6,5 EU 11,4 11,2 10,9 9,1 8,7 7,9 Källor: , och . I fortsatte den starka utvecklingen av privat konsumtion och export att bidra till en hög tillväxttakt . Den privata efterfrågan har stimulerats av sjunkande arbetslöshet och stigande realinkomster som exporten gynnats av en stark extern efterfrågan. förutses en hög investeringstillväxt främst inom tjänste och byggnadssektorerna. och förväntas exporttillväxten dämpas av den kraftiga apprecieringen av det brittiska pundet som ägt rum . Stramare monetära förhållanden verkar dämpande på inhemsk efterfrågan. Finanspolitiken förväntas bli relativt stram . BNP tillväxten bedöms bli och 1998. 2.1.3 De nordiska länderna Den gynnsamma ekonomiska utvecklingen sammantaget i de nordiska länderna förväntas fortsätta och BNP tillväxten bedöms bli högre än genomsnittet för . Lägre räntor och en gynnsam sysselsättningstillväxt bedöms stimulera inhemsk efterfrågan som exporten får draghjälp av en ökad efterfrågan i . Sammantaget förväntas inflationen bli måttlig. I och , i viss utsträckning även i , finns dock risk för stigande inflation. I förväntas den goda ekonomiska utvecklingen fortsätta, ledd av en hög privat konsumtions och investeringstillväxt. Den privata konsumtionen har stärkts till följd av bl.a. en ökad sysselsättning och lägre räntor. Det är främst den danska kronans appreciering mot D marken och en stram finanspolitik som har bidragit till lägre räntor. BNP tillväxten bedöms bli och 1998. I bedöms den ekonomiska tillväxten bli fortsatt hög både till följd av en stark inhemsk efterfrågan och en ökad exporttillväxt. Den privata konsumtionen stimuleras bl.a. av en gynnsam sysselsättningsutveckling och av låga räntor. Exporten gynnas av en väntad ökad efterfrågan på trä och massaprodukter i . Investeringstakten bedöms öka, främst inom byggnadssektorn. Finanspolitiken förutses bli relativt stram . Arbetslösheten förväntas sjunka ytterligare, men förblir på en hög nivå. Sammantaget väntas BNP tillväxten bli och 1998. Den expansiva ekonomiska utvecklingen i väntas fortsätta med stöd av en stark inhemsk efterfrågan. En god sysselsättningstillväxt under det innevarande året bedöms stimulera den privata efterfrågan som en stark ökning av investeringarna inom olje och byggnadssektorerna förutses. Den privata efterfrågan och investeringstakten bedöms minska . Även om årets löneavtal är relativt måttliga, finns det en risk för att det allt stramare läget på arbetsmarknaden ger upphov till ett ökat inflationstryck 1998. Sammantaget väntas en BNP tillväxt på 1997 och 1998. 2.1.4 och Den ekonomiska situationen i har under inledningen av 1997 utmärkts av fortsatt hög ekonomisk tillväxt, sjunkande arbetslöshet och inflation samt förbättrade statsfinanser. av stark ekonomisk utveckling ökade BNP mycket starkt . Den privata konsumtionen stimulerades främst av uppgången av inkomster och aktiepriser. Privata investeringar har fortsatt att öka i snabb takt som lagren byggts upp. Arbetslösheten sjönk till , vilket var den lägsta nivån . Även om en tydlig ökning av lönerna varit märkbar, har den totala prisökningstakten hållits nere till följd av dollar-apprecieringen samt den måttliga utvecklingen av de sammanlagda arbetskraftskostnaderna. Dessa faktorer samt lägre energi och livsmedelspriser medförde att inflationen föll till en historiskt låg nivå, , . Hög ekonomisk tillväxt, och därmed högre skatteintäkter än beräknat, har medfört att budgetunderskottet 1997 sjunkit till den lägsta nivån , kring av BNP. En överenskommelse om att balansera budgeten beslutades mellan administrationen och kongressen. En expansiv finanspolitik förutses inledningsvis, men nedskärningar inom flertalet sektorer planeras att genomföras mot slutet av perioden. Något stramare monetära förhållanden förutses dämpa den inhemska efterfrågan som nettoexporten ger ett negativt bidrag till tillväxten. BNP tillväxten förutses till 1997 och till 1998. Inflationen förväntas uppgå till mellan 2 ½ och . I var tillväxten mycket stark i årets början. Det var den privata konsumtionen som ökade kraftigt, vilket dock i första hand återspeglade en tillfällig ökning inför höjningen av konsumtionsskatten . Därefter skedde en tillbakagång i den privata konsumtionen som resulterade i en kraftig lageruppbyggnad, trots att exportsektorn fortsatte att gynnas av yenens tidigare depreciering. Finanspolitiken bedöms förbli restriktiv , medan penningpolitiken förutses vara fortsatt expansiv. Sannolikt möts efterfrågan till viss del genom lageravveckling. En fortsatt ökning av exporten förutses, men de gynnsamma effekterna av yenens tidigare depreciering klingar gradvis av . Tillsammans med det låga ränteläget torde expansionen i exportsektorn bidra till en fortsatt uppgång i näringslivets investeringar. Den privata konsumtionen bedöms dock öka endast måttligt mot bakgrund av den strama finanspolitiken. BNP tillväxten bedöms uppgå till innevarande år och till . 2.2 Länderna utanför Den ekonomiska tillväxten blev lägre i Central och som helhet 1996 jämfört med . Den främsta anledningen var avmattningen på dessa länders exportmarknader. samt har exportillväxten tenderat att öka i takt med att den ekonomiska tillväxten tilltagit, framför allt i EU. Inflationen i regionen förutses stabiliseras eller komma ned något och den ekonomiska tillväxten bedöms variera 1997 och 1998. och utgör undantag då inflationen i dessa länder tilltagit kraftigt och tillväxtutsikterna försämrats. BNP tillväxten i och har varit negativ , men en viss förbättring av det ekonomiska läget förutses, framför allt i där inflationen kommit ned avsevärt och inflödet av utländska investeringar tilltagit. Ränteläget väntas falla något och BNP tillväxten i förutses uppgå till 1997 för att sedan öka ytterligare 1998. Det bör dock noteras att osäkerheten i denna prognos är stor. Den ekonomiska situationen i förbättrades under den senare delen av 1996 och BNP ökade med 3 som helhet. Den ekonomiska utvecklingen har varit snabbast i där strukturella reformer genomförts för att liberalisera handel och öka utländska investeringar. BNP tillväxten bedöms nå 4 1997 och 1998 i regionen som helhet som inflationen beräknas komma ned något ytterligare, till . De dynamiska () har påverkats negativt av valutaoro, framför allt i där valutan, bahten, tillåtits flyta fritt efter att tidigare ha varit kopplad till den amerikanska dollarn. Den inhemska efterfrågan har även dämpats av fallande aktie och fastighetspriser samt sjunkande konsumentförtroende. Flertalet länder i regionen har därtill erfarit försämringar av exportutvecklingen p.g.a sjunkande global efterfrågan på elektronikvaror. För att undvika överhettning har de monetära förhållandena stramats åt i och . En stramare finanspolitik väntas . Trots dessa svårigheter ökar BNP i regionen över det globala genomsnittet och det förutses en BNP tillväxt kring i och kring i . Den uppgång i den ekonomska aktiviteten i Central och samt i som blev tydlig förväntas fortsätta . Omfattande strukturella reformer i kombination med en stabilitetsorienterad makroekonomisk politik har på ett avgörande sätt bidragit till förbättrade tillväxtutsikter i dessa regioner. 2.3 Risker avseende internationell utveckling Det finns ett antal faktorer som skulle kunna påverka de ekonomiska och finansiella förutsättningarna i den prognos som redovisats ovan. Även om inflationen globalt sett kommit ned till historiskt låga nivåer kan inflationen komma att öka mer än vad som förutsätts. Ett ökande kapacitetsutnyttjande på produkt och arbetsmarknaderna utgör en risk vad gäller utvecklingen i , och några av de mindre EU länderna. En ytterligare appreciering av den amerikanska dollarn gentemot D marken skulle kunna öka inflationstrycket i i högre utsträckning än vad som förutsätts i prognosen. En sådan utveckling skulle framtvinga mer omfattande räntehöjningar än vad som antagits, vilket skulle kunna dämpa den ekonomiska tillväxten i dessa länder. Utvecklingen på aktiebörserna utgör ett visst orosmoment, men det krävs förmodligen en relativt kraftig nedgång för att få mer påtagliga effekter på den reala ekonomin. Den senaste tidens oro på de finansiella marknaderna i vissa skulle, om den förvärras, kunna få negativa konsekvenser för regionen. Inte minst gäller detta , som har betydande finansiella och kommersiella kopplingar till de länder där oro har uppstått. Därtill finns en viss risk för effekter på den globala ekonomin. Vidare kan osäkerhet kring vilka länder som kan komma att delta i leda till turbulens på ränte och valutamarknaderna i EU med negativa effekter på tillväxt och arbetsmarknad. Flera EU länder, inkl. , och , förutses få underskott i de offentliga finanserna på eller av BNP 1997. Inte minst den försämrade utvecklingen på arbetsmarknaden har inneburit ökade offentliga utgifter i dessa länder som en uppgång av den privata konsumtionen fortsatt hämmats. skulle utvecklingen i EU kunna bli mer positiv än beräknat. Inte minst de lättare monetära förhållandena och antydningarna om ett förbättrat företags och konsumentförtroende skulle kunna stärka den inhemska efterfrågan i snabbare takt än förutsett i prognosen. 3 Kapitalmarknaderna har utvecklingen på de finansiella marknaderna dominerats av en allt starkare dollar samt till stigande börskurser. Utvecklingen på räntemarknaderna har varit mindre dramatisk. De europeiska räntorna har varit stabila vid de nivåer som etablerades . I har rörelserna varit större beroende på osäkerhet kring penningpolitikens utformning. 3.1 Utvecklingen i omvärlden har osäkerheten kring behovet av en stramare penningpolitik i påverkat de finansiella marknaderna. Bakgrunden är en stark konjunktur och låg arbetslöshet som inflationen förblivit låg. ökade förväntningarna om en styrräntehöjning, inte minst beroende på signaler från den amerikanska om att man såg en risk för ökande inflation. höjde också Federal Reserve styrräntan från till . Direkt efter höjningen fanns utbredda förväntningar om fortsatta räntehöjningar men dessa har uteblivit och förväntningarna om ytterligare styrräntehöjningar har efterhand minskat. Detta har bidragit till en påtaglig obligationsräntenedgång. Obligationsräntan i har varierat beroende på hur man för tillfället bedömt risken för stigande inflation och högre styrränta. antas det, utifrån den starka konjunkturutvecklingen och risken för stigande inflation, finnas en viss tendens till högre räntor i , både vad gäller långa och korta marknadsräntor. I båda fallen väntas dock ränteuppgången bli begränsad. Kursuppgången på börsen har fortsatt . har kurserna stigit med . Tillfälligt har dock aktiekurserna vikit i samband med vad som förefaller vara oro för att kursnivån inte varit fundamentalt välgrundad samt risken för en stramare penningpolitik och högre obligationsräntor. I har obligationsräntorna varit . En viss variation i räntenivån har dock förekommit då räntorna stigit vid förväntningar om en mer påtaglig konjunkturåterhämtning och en mindre expansiv penningpolitik. har dock dessa förväntningar åter minskat. De korta marknadsräntorna har stigit marginellt från en nivå strax över noll till . Inom EU fortsätter förberedelsearbetet inför den Ekonomiska och monetära unionen. Detta har bland annat inneburit en stramare finanspolitik, vilket tillsammans med en på kontinenten fortfarande svag konjunkturuppgång har givit utrymme för en expansiv penningpolitik. I kärnländerna inom är de korta marknadsräntorna ca 3 . Utformningen av den ekonomiska politiken i har också möjliggjort att obligationsräntorna sedan inledningen av 1996 varit låga jämfört med tidigare talet trots att räntenivån i varit avsevärt högre. Förberedelserna inför EMU har också inneburit minskande skillnader mellan obligationsräntorna i EU:s medlemsstater, exempelvis har skillnaden mellan italienska och tyska femårsobligationer minskat med till till . Den spanska räntedifferensen gentemot har sjunkit i motsvarande grad till medan räntan i var högre än i , vilket endast är marginellt lägre än . De minskade räntedifferenserna återspeglar bl.a. ökade förväntningar om att ett stort antal länder kommer att delta i valutaunionen . antas en alltmer stabil konjunkturuppgång i bidra till en något högre ränta tillsammans med att de tyska obligationsräntorna, i någon mån, påverkas av att ett stort antal länder väntas delta i varav några historiskt sett haft en avsevärt högre räntenivå än . förefaller också en viss penningpolitisk åtstramning i sannolik. har den appreciering av dollarn som inleddes accelererat. Kursen mot D marken, och mot flertalet valutor har apprecierat med till och med augusti. Dollarns kurs mot yenen har endast stärkts med men vårens utveckling har präglats av relativt stora fluktuationer. Bakgrunden till dollarns förstärkning mot D marken förefaller i huvudsak utgöras av skillnaden i konjunkturutveckling och utformning av penningpolitiken. Den starka konjunkturen och högre räntenivån i jämfört med och som inflationen i förefaller förbli låg, har inneburit att dollarn blivit en mer attraktiv valuta för investerare. Förväntningar om att ett stort antal länder kommer att delta i valutaunionen och att detta kommer att innebära en svagare utveckling för den gemensamma valutan, euron, än vad som annars skulle ha blivit fallet anses av många bedömare också ha bidragit till den starkare dollarn. 3.2 Utvecklingen i Kronans appreciering avstannade och under innevarande år har kronan åter försvagats. Sedan kronan var som starkast har den mätt med TCW index försvagats med till ett index på ca 121 . Försvagningen kan i huvudsak kopplas samman med dollarns allmänna förstärkning. Kronans försvagning mot dollarn har varit . Därmed skulle de tidigare beskrivna orsakerna till dollarns appreciering också till stor del kunna förklara kronans utveckling. valde att successivt sänka reporäntan , från till . Sänkningarna genomfördes mot bakgrund av en stram finanspolitik, en starkare kronkurs samt en då mer osäker konjunkturutveckling. Därtill bidrog inte minst en lägre inflation och lägre inflationsförväntningarna till utrymmet för styrräntesänkningar. I den inflationsrapport som publicerade noterade man att ett visst utrymme för något mer stimulerande monetära förhållanden fanns, men slutsatsen var ändå att penningpolitiken var väl avvägd mot bakgrund av den osäkerhet som fanns i bedömningen. var kronans kurs svagare än vad som låg till grund för bedömning . Detta innebar att de monetära förhållandena kom att bli något mer expansiva trots en oförändrad reporänta. I den inflationsrapport som presenterades noterade att penningpolitiken var väl avvägd. har inte ändrat reporäntans nivå. Om förväntningarna om penningpolitiken infrias, såsom de återspeglas i räntorna på penningmarknaden, kommer reporänta att höjas . Den 5 åriga svenska obligationsräntan har till och med augusti stigit med . Därmed har den nedgång i de svenska obligationsräntorna som pågått avstannat. Detta återspeglar att den allmänna trenden i och mot lägre obligationsräntor brutits, men även andra faktorer spelar in. De svenska räntorna påverkas dels av ett i huvudsak redan etablerat förtroende för saneringen av de svenska statsfinanserna och inflationsmål, dels av förväntningar om att inte kommer att vara ett av de länder som deltar i valuta-unionen i inledningen av 1999. Den svenska obligationsränteutvecklingen påverkas emellertid även av förväntningarna om antalet deltagande länder i valutaunionen. när förväntningarna ökar om att länder som och kommer att delta i valutaunionen från dess inledning minskar skillnaden mellan svenska och tyska obligationsräntor. antas de svenska obligationsräntorna komma att påverkas av tendensen till allmänt högre obligationsräntor i . En viss obligationsränteuppgång förutses därmed i . Kursuppgången på , som pågått sedan inledningen av 1995, har fortsatt även . De branschindex som utvecklats bäst är försäkrings , verkstads och skogsindustriindex. Dollarns appreciering som väntas ge ökade vinster i exportbolagen samt de låga räntorna som bidragit till ett inflöde av kapital till börsen kan anges som två viktiga förklaringar till kursutvecklingen. Även övriga europeiska börser har utvecklat väl. Frankfurtbörsen har stigit och Londonbörsen ha stigit . Kursuppgången innebär dock att det finns en betydande osäkerhet om dagens kursnivåer är rimliga utifrån bolagens förväntade vinster samt den extra avkastning som placeringar i aktier bör erbjuda jämfört med andra mindre riskfyllda placeringar. sjönk kurserna på Stockholmsbörsen, från den högsta nivån under månaden, med . har utlåningen från åter börjat öka. Tillväxttakten för utlåningen till allmänheten låg på . Såväl utlåningen från banker som från bostadsinstitut expanderar. Bankernas utlåning till hushåll ökar dock inte påtagligt men nedgången har upphört. har inlåningen från hushållen till bankerna minskat från att ha ökat , vilket dock sammanfaller med ett ökat fondsparande. Den lägre räntan på inlåningskonton tillsammans med Stockholmsbörsens positiva utveckling har sannolikt bidragit till detta. Sammantaget förefaller utvecklingen på kreditmarknaden bidra till bilden av en starkare privat efterfrågan. Till denna bild bidrar också att tillväxten i penningmängden, mätt som sedlar och mynt, ökar med i årstakt. Penningmängdens ökningstakt steg från en nivå strax under noll vid inledningen av 1996 till en tillväxttakt på . Därefter har tillväxttakten varit tämligen stabil. 4 Utrikeshandeln Exporten av varor ökade trots avmattningen på den för viktiga EU marknaden. En gynnsam exportinriktning med en växande andel teleproduktindustri låg bakom den positiva utvecklingen. En viss förstärkning i konjunkturen i EU framöver, kraftiga produktivitetsökningar inom industrin samt den relativa försvagningen av kronan beräknas innebära att varuexporten ökar med och 1998. Den totala andelsvinsten på världsmarknaden uppgår därmed till . Efter att ha utvecklats svagt bedöms varuimporten öka kraftigt till följd av en uppgång i den inhemska efterfrågan och den kraftiga exportökningen. Överskottet i bytesbalansen stiger ytterligare och beräknas uppgå till , vilket motsvarar av BNP. 4.1 Varuhandeln En viss avmattning noterades i den internationella marknadstillväxten . Utvecklingen för den svenska varuexporten var dock fortsatt stark. Importen av varor inom området förutses ta fart för att sedan ligga kvar på en hög ökningstakt även . I länderna utanför bedöms marknadstillväxten, trots en mindre dämpning av aktiviteten , bli fortsatt stark. Detta bidrar till att marknadstillväxten för svenska varor stiger från till både 1997 och 1998. Svensk exportindustri fortsatte att ta marknadsandelar . Varuexporten ökade i volym. Exportframgångarna var mycket stora framför allt i länder utanför området, medan exporten till EU länderna i stort var oförändrad . Liksom har exporten av teleprodukter ökat mycket kraftigt vilket i viss mån kan förklara den gynnsamma utvecklingen av marknadsandelarna under årets inledning. Andelen elektrovaror (inkl. teleproduktindustri) i den totala svenska exporten steg från i början till . De internationella priserna på bearbetade varor har höjts i ringa omfattning . Till följd av ett fortsatt starkt konkurrenstryck väntas denna utveckling bestå fram . Det är framför allt inom EU som resursutnyttjandet, trots den högre ekonomiska aktiviteten , bedöms kvarstå på en relativt måttlig nivå.