prop · GL0370 · 1998-01-01 00:00:00 — IFC avser att öka sin närvaro i , och , främst inom fyra områden: direktinvesteringar, riskkapitalfonder, bostadsfinansiering och privat sjukvård. Europeiska återuppbyggnads- och återuppbyggnads- och () bildades för att underlätta övergången till öppna, marknadsorienterade ekonomier och främja privata initiativ i de länder i som utvecklas i riktning mot flerpartisystem, demokrati och pluralism. Banken är aktiv i 26 länder i och har en årlig utlåning på omkring 2,5 miljarder ecu. Verksamheten är inriktad på lån, riskkapitalinvesteringar och garantier i främst den privata sektorn, men även den offentliga sektorn inkluderas. Enligt bankens stadga ska av dess insatser ske i den privata sektorn. Under ökade insatser i den privata sektorn från till . Utvecklandet av mottagarländernas finansiella sektor och infrastrukturella investeringar tillmäts stor betydelse och dominerar bankens utlåning. Den svenska kapitalinsatsen finansieras genom utgiftsområde. Vid i fattades beslut om att fördubbla bankens kapital till 20 miljarder ecu. Skälet till kapital- höjningen var att den ursprungliga kapitalstorleken förväntades utgöra en restriktion för verksamheten redan vid slutet av . Genom kapitalhöjningen kan öka sin utlåning och intensifiera insatserna i regionen. utfästelser uppgick till totalt 9 miljarder ecu och förväntas uppgå till 14 15 miljarder ECU . har utarbetat en s.k. gradueringspolicy, dvs. utfasning av insatser i de mottagarländer som nått längst i en omvandling till marknadsekonomi. I korthet innebär policyn att varje enskilt EBRD- projekt måste vara bankmässigt sunt, additionellt, dvs. inte kunna komma till stånd på annat sätt, samt främja övergången till marknadsekonomi. I takt med att de enskilda länderna utvecklas mot mer fullfjädrade marknadsekonomier ska en utfasning ske kontinuerligt och automatiskt när dessa kriterier tillämpas. Inget av mottagarländer står emellertid i begrepp att graduera . De omfattande investeringar som den förestående EU-utvidgningen fordrar gör att fortsatt kommer att vara en viktig finansiär i kandidatländerna. avser att öka sin verksamhet i de länder som befinner sig i ett tidigt stadium av transitionsprocessen, så att andelen skall uppgå till . Resten av insatserna skall fördelas lika mellan och de länder som hunnit längst i transitionsprocessen. är den enda internationella finansieringsinstitution som i sin stadga har ett uttalat miljömandat. Inom ramen för sin verksamhet skall banken stödja en miljömässigt sund och hållbar utveckling. Detta sker genom medverkan i finansiering av renodlade miljöprojekt, men också vilket är minst lika viktigt genom att tydliga miljökrav ställs på alla de projekt banken är involverad i. samfinansierar flera insatser tillsammans med främst på miljöområdet, men också på näringslivsområdet i exempelvis det baltiska investeringsprogrammet (BIP) och inom bankväsendet, där Financial Markets verksamhet i hög usträckning sker som parallellinvesteringar med . driver totalt elva regionala riskkapitalfonder i olika delar av och har tillsammans med och bidragit med till en riskkapitalfond i nordvästra . De tre nordiska ländernas bidrag ges som tekniskt stöd, medan står för riskkapitalet som uppgår till . Fonden har gjort tre investeringar; ett sågverk och ett växthus i , samt ett hotell i . har även en konsultfond knuten till ur vilken medel kan användas för svenska konsulter. har avsatt till fonden, varav var allokerade till olika insatser . gjordes 5 insatser och gjordes 3 insatser. administrerar dessutom en kärnsäkerhetsfond, till vilken bidragit med 9 miljoner ecu () 1995 och en fond för Tjernobyls inkapsling, till vilken bidragit med 2,5 miljoner ecu () . Även om omvandlingen till marknadsekonomi nått förhållandevis långt i vissa av mottagarländer, kvarstår ett omfattande behov av det stöd som banken kan förmedla, särskilt vad avser utvecklingen av den privata sektorn. inriktning och verksamhet uppvisar flera komparativa fördelar som gör banken speciellt lämpad för framtida svenska samarbetsprojekt. Sammantaget bör sträva efter att i högre utsträckning finna samarbetsprojekt tillsammans med . och utveckling Medlemmarna i och utveckling () delar samma värderingar i fråga om marknadsekonomi, demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. befinner sig i ett skede av förändring med en hårt ansträngd budget och det råder olika uppfattningar bland medlemsländerna i frågan om den fortsatta utvidgningen av medlemskretsen såväl avseende urvalet av länder som behovet av en strategi. Medlemsantalet uppgår nu till 29. , och är de enda länder från som beviljats medlemskap (1995, och 1996). Med pågår förhandlingar. Flera andra länder har observatörskap i någon eller några av de cirka 200 kommittéer som genomför arbete. aktiviteter i icke-medlemsländer innefattar även länderna i och omfattar två program: CCET (with the Economies in Transition) och (Support for Improvement in Governance and Management in Central and Eastern European Countries). finansieras till största delen av Phare- medel. hade fram till och med bidragit med till CCET och . Regeringen avser att aktivt stödja kontakterna mellan våra samarbetsländer och , bland annat genom ytterligare bidrag till och . , och lämnade över en avsiktsförklaring till , i vilken de uttryckte sin vilja att bli medlemmar i samt en önskan att få ett regionalt OECD-program till de baltiska länderna. Detta regionala program skulle utgöra ett komplement till det nuvarande samarbetet mellan och de baltiska länderna. CCET:s samarbete med de baltiska staterna är inriktat på jordbruk, skatter, Baltic rim economic forum, (ett program vars mål är att upprätta nätverk mellan regeringsexperter, privata sektorn och multilaterala institutioner) statistik och SIGMA-programmet. uttryckte önskemål om medlemskap i vilket har resulterat i ett intensifierat samarbete mellan och i syfte att understödja en utveckling i som skall kunna leda till att landet uppfyller de krav som ställs för ett medlemskap i . Grunden till ett fördjupat samarbete mellan och lades i och med etableringen av en så kallad "liaison committee" . erhåller också ett speciellt samarbetsprogram med drygt tjugo projekt inom områden som statistik, ekonomiska analyser och rådgivning. utvecklingsprogram utvecklingsprogram (UNDP) samordnar världs- organisationens tekniska bistånd. UNDP har upprättat en särskild fond för de baltiska staterna till vilken har bidragit med . Fonden syftar till att stödja demokratiserings- och integrationsprocesserna, utvecklingen av offentlig förvaltning samt till att motverka den negativa inverkan omvandlingen haft på den sociala sektorn. Regeringen avser att bevilja ytterligare bidrag till fonden. har även bidragit med till UNDP-program för språkträning och mänskliga rättigheter i och flyktingmottagning i . Vidare har bidragit med till demokratiseringsprojekt i de kaukasiska och centralasiatiska republikerna, och . UNDP bedriver inom ramen för ett viktigt arbete i syfte att begränsa de alltmer oroande skadeverkningarna av hiv/aids i . har 40 medlemsländer, omfattande samtliga central- och östeuropeiska länder förutom de tre kaukasiska republikerna, , och . De två sistnämnda omfattas inte heller av samarbetsprogram. Samarbets- programmet med omfattar mänskliga rättigheter, media, rättssamarbete, utbildning, kultur, ungdomar och miljö. Samarbetet är uppdelat på programmen , , och . är inriktat på utbildning av jurister och rättsvårdande personal. syftar till att utveckla lokal demokrati, medan de båda Demosthenes-programmen omfattar övrigt samarbete. Utöver bidraget till reguljära budget har bidragit med 5,4 miljoner till samarbetsprogrammen i , särskilt riktade till insatser i de baltiska staterna och Bosnien- . Sammanfattning av Att utveckla ett grannlands- samarbete en utvärdering av samarbete med (Ds 1997:75) fick utredaren professor i uppdrag att göra en analys och bedömning av det hittillsvarande samarbetet med med fokus på det samarbetsprogram som inleddes och som löper till och med . Analysen skulle bygga på befintligt material. I uppdrags- beskrivningen betonades i övrigt bl.a. EU:s program samt frågor rörande organisation, samordning och arbetsfördelning. Synpunkter på inrikt- ningen av det framtida samarbetet skulle också lämnas. På basis av de 28 utvärderingar som har gjorts av östsamarbetet gjordes en bedömning av samarbetets resultat på de områden som har utvärderats. Utvärderaren konstaterar att resultaten är mycket goda. av utvärderingarna uppvisar goda eller mycket goda resultat. Bara ett par projekt kan betecknas som misslyckanden. Skäl för det goda utfallet uppges vara att samarbetet har gynnsamma förutsättningar i form av närheten till samarbetsländerna, gemensamma intressen och hög utbildningsnivå i samarbetsländerna. Utvärderaren menar också att ett skäl kan vara att organisationen av östsamarbetet har förbättrats. Av de fem variabler som har granskats relevans, måluppfyllelse, inre effektivitet, uthållighet och jämställdhet skiljer den sistnämnda variabeln dock ut sig på ett ofördelaktigt sätt. Utvärderaren konstaterar att jämställdhetsperspektivet inte har fått det genomslag som man hade kunnat hoppas. Utvärderaren anser att de fyra målen för samarbetet har visat sig vara väl valda. Den omvärldsanalys som har gjorts bestyrker deras relevans. Målens styrförmåga är dock ringa och det krävs därför att regeringen i sina andra styrinstrument ger precision åt målen. Dessutom betonas att utökade insatser behövs på demokratiområdet, särskilt inom rättsområdet. Insatserna på det ekonomiska området har varit ändamålsenliga. Utvärderaren anser att inriktningen av målet för detta område bör förskjutas från "ekonomisk omvandling" till "ekonomiskt samarbete" för att lyfta fram grannskapssamarbetet i . Miljöområdet har inte utvärderats i nämnvärd omfattning men tillgängligt material tyder på att också det varit ändamålsenligt. Det finns numera stora finansiella resurser tillgängliga för miljöinsatser i varför det råder en konkurrens om attraktiva projekt. Det är svårt att bedöma jämställdhetsperspektivets genomslag inom östsamarbetet, men utvärderingsmaterialet tyder på att genomslaget inte är tillfredsställande. Den sociala situationen i samarbetsländerna är mycket allvarlig och särskilt kvinnorna är drabbade, vilket motiverar ett nytt femte huvudmål för samarbetet, nämligen att främja social trygghet. Utvärderaren konstaterar att länderkretsens andelar av anslagen för östsamarbete har förskjutits så att bl.a. andel minskat och ökat. Medelsfördelningen framstår därmed som väl avvägd. Insatser utanför det s.k. närområdet kräver klara kriterier för valen av projekt. Annars är risken överhängande att anslagen splittras på insatser utan synbara effekter. Önskan att öka handeln med kan vara ett bärande skäl att expandera samarbetet med . Utvärderaren anser att kravet på samfinansiering med internationell finansieringsinstitution vid exportkreditgarantier till bör upphävas. Utvärderaren anser att det har skett en väsentlig uppstramning av den organisatoriska strukturen. Denna framstår numera som i huvudsak ändamålsenlig. bör vikt läggas vid att den nuvarande organisationsstrukturen inte motverkar en övergång till ett samarbete i reguljära former. UD:s handläggning av det säkerhetsfrämjande samarbetet bör dock ses över i ljuset av verksamhetens allt större omfattning och ändrade förutsättningar. Det kan finnas säkerhetspolitiska skäl att behålla handläggningen av vissa delar av samarbetet inom UD men stora delar av det säkerhetsfrämjande samarbetet borde handläggas av Sida. projekthandläggning bör föras över på Sida, eventuellt med undantag för den del av projektet som avser samarbete direkt mellan och dess motsvarighet i . Instrument och finansieringsformer förefaller i allt väsentligt väl anpassade till samarbetets behov och förutsättningar. De medger stor variation och bredd och ger utrymme för ett stort mått av flexibilitet. Inga påtagliga brister eller problem i fråga om instrumenten eller finansieringsformerna har uppdagats under utredningsarbetet. Det kan anföras goda skäl för ett ökat utrymme för kreditgivning inom ramen för östsamarbetet. Kreditgivning kan öka finansieringen av investeringar och kan leda till fler samfinansieringsarrangemang. Men det kan finnas anledning att närmare analysera bl.a. riskerna och olika sektorers möjligheter att mobilisera kapital, innan man går vidare med det förslag om krediter i östsamarbetet som Sida har lagt fram. Utvärderaren anser att resultatanalyserna, vilka utgör underlag till landstrategierna, inte uppfyller de krav som ställs på dem i gällande anvisningar. De redovisar vilka insatser som har pågått eller pågår snarare än analyserar de resultat som har uppnåtts eller de restriktioner som försvårar goda resultat. Men bör sägas att de krav som ställs på analyserna är orealistiska. Kraven på resultatanalyserna bör göras realistiska och säkerställa att dessa blir operativt relevanta för landstrategierna. Dessa bör baseras på ett brett underlag, förutom resultatanalyserna och behovsutvecklingen i landet, på komparativa fördelar och, för ansökarländernas del, det nationella program för antagandet av som blir kärnan i respektive lands partnerskap för anslutning. Däremot anses att Sida-Öst har en aktiv och ändamålsenlig utvärderingsverksamhet. En dialog bör vidare föras med om deras system för att säkerställa verksamhetens kvalitet. I många projekt saknas en dialog mellan den svenske genomföraren och parterna i samarbetslandet. Utvärderaren konstaterar i sammanhanget att det är oviktigt att upprätthålla kravet på kostnads- delning med samarbetsländerna. Det växer nu fram ett värdefullt samarbete mellan myndigheter i och i samarbetsländerna. Samarbetet de svenska myndigheterna emellan är dock sparsamt. Statistiken är inte godtagbar och måste förbättras. Det saknas en allsidig och intresseväckande beskrivning av östsamarbetet och dess resultat, vilken vänder sig till , allmänheten och media. Regeringens strategiska styrning av östsamarbetet har förbättrats . Landstrategiprocessen, liksom det organisatoriska upplägget med en koncentrering av ansvaret hos UD och Sida har bidragit till det. Vissa problem finns med samordningen på miljö- och energiområdena, främst på grund av att olika anslag för östsamarbetet, klimatpolitiska insatser och Östersjömiljarden kan användas för i huvudsak samma ändamål. Det har framkommit att det i samarbetsländerna ibland råder oklarhet om policy och arbetssätt. Det är därför viktigt att samordningen mellan östsamarbetet och Östersjömiljarden förbättras. Samordningen underlättas också i den mån som Östersjömiljardens medel handläggs med utnyttjande av den gängse myndighetsstrukturen. Inom energiområdet bör Sida-Öst och utarbeta en plan över sin inbördes samordning och arbetsfördelning. Relationen dem emellan bör i stora drag kunna utformas med ledning av den ordning som råder på miljöområdet. Bland annat bör det inrättas en samrådsgrupp. För samarbetet 1994/95 98 kan av årliga bidrag till EU hänföras till programmen Phare och Tacis. Beloppet motsvarar av beloppet för det totala svenska stödet på . Phare och Tacis förfogar över för öststöd, vilket är drygt 20 gånger mer än det svenska bilaterala öststödet på . förmåga att påverka programmen, anpassa sig till dem och dra nytta av dem är alltså viktig för en bedömning av samarbete med . Utvärderaren konstaterar att målsättningarna för engagemang i Phare och Tacis får sägas vara uppfyllda i flera väsentliga avseenden. EU:s engagemang i har stärkts och miljöfrågorna har tillmätts något ökande vikt. Detsamma gäller gränsöverskridande samarbete. På jämställdhetsområdet har däremot föga hänt. I vad mån de positiva förskjutningarna av EU:s politik kan ha påverkats av agerande är svårt att säga. I betydande grad sammanfaller nämligen EU:s prioriteringar med svenska värderingar och medlemskapet är alltjämt så nytt att några klara effekter av agerande är svåra att avläsa. Samordningen mellan EU:s program och medlemsländernas har inte varit tillfredsställande. Betydelsen av samordning ökar bl.a. därför att förmedlemskapsstrategin riskerar att leda till dubblering av insatser. EU och medlemsländerna kommer att rikta in sig på de brister som ansökarländerna måste komma till rätta med för att de skall uppfylla kraven för inträde i unionen. Samverkan med TAIEX bör därför eftersträvas. Det finns åtskilliga typer av insatser för vilka har komparativa fördelar. bilaterala samarbete skulle vinna i effektivitet om det klarare riktades in på sådana insatser. Det bör återspeglas i kommande landstrategier. bör vidare verka för att EU koncentrerar sig på stora och långsiktiga insatser vilket blir naturligt i takt med att investeringar får ökat utrymme inom ramen för EU:s program. nationella experter inom kommissionen är en viktig resurs för insyn och påverkan. Det är önskvärt att de utnyttjas bättre och om möjligt får positioner som är av större betydelse för svenska intressen än de befattningar som de vanligen haft. I ett avseende har ansträngningar inte slagit väl ut. Det gäller användningen av svenska kunskaper och erfarenheter i genomförandet av EU-programmen. Det finns skäl för bl.a. svenska konsultföretag att agera men staten kan också vidta åtgärder, dels genom att så långt som möjligt förmedla tidig information om insatser och dels genom att stödja konsultanbud genom garantier eller liknande. Avslutningsvis anser utredaren att östsamarbetet bör utvecklas utifrån tre vägledande synpunkter. Den första är att sätta samarbete i centrum för verksamheten inom alla fält där det är möjligt med sikte på att samarbetet stegvis övergår i ett reguljärt, icke subventionerat samarbete. De statliga anslagen bör alltså systematiskt användas i ett sådant normaliseringssyfte. Man kan därvid knyta an till den utveckling i den riktningen som redan pågår. Den andra är att på ett bättre sätt än identifiera komparativa fördelar. Anslagen bör inte finansiera sådant som andra, resursstarka aktörer t.ex. EU eller marknaden kan ta om hand och sköta väl så bra eller bättre. Det innebär att också en del områden där kunde göra goda insatser väljs bort. Den tredje är att upprätthålla ett stort mått av flexibilitet och differentiering så att inte samarbetet kommer i otakt med omvärlds- förändringarna som lär förbli snabba och oförutsägbara. Men det innebär också att samarbetet utformas med lyhördhet för de stora skillnader som utmärker samarbetsländerna och sakområdena. Förteckning över remissinstanser Remissinstanser som har anmodats att yttra sig: Yttrande Avstår Ej svarat Ambassaden x i & län x Remissinstanser som har beretts tillfälle att yttra sig: Yttrande Avstår Ej svarat AB svensk Exportkredit x x - nordiska kontoret x Hälso- och sjukv. Kungliga skogs- & lantbruksakademin x LO-TCO s biståndsnämnd x Sammanställning över remissinstansernas yttranden över Att utveckla ett grannlandssamarbete en utvärdering av samarbete med (Ds 1997:75) Utvärderingen har sänts till 109 instanser för remissyttrande. Samtliga 55 myndigheter och organisationer som anmodades inkomma med svar har gjort detta. Av de 54 instanser som bereddes möjlighet att inkomma med svar har 31 () använt sig av den möjligheten. Totalt sett har av alla remissinstanser inkommit med svar. Det absoluta flertalet instanser ansluter sig till utvärderingens allmänna slutsats att det svenska samarbetet generellt sett är ändamålsenligt, effektivt och flexibelt samt att det har förbättrats , då en motsvarande översyn genomfördes. Inga invändningar har framförts mot förslaget att det framtida samarbetet bör utvecklas utifrån de tre föreslagna synpunkterna: 1. att stegvis övergå till ett reguljärt, icke subventionerat samarbete, 2. att mer distinkt identifiera komparativa fördelar samt 3. att upprätthålla ett stort mått av flexibilitet och differentiering i samarbetet. Samtliga instanser stödjer förslaget om att de svenska insatserna skall inriktas på områden inom vilka besitter komparativa fördelar, dvs. där det föreligger en utvecklad svensk resursbas. Flera förslag lämnas på områden inom vilka besitter särskild kunskap, exempelvis landsbygdsutvecklingsfrågor och statistik. Flera instanser påpekar att är mycket viktigt i utvecklingssamarbetet med . Då ännu inte har utvärderats, föreslås att en utvärdering liknande Ds 1997:75 görs av detta samarbete. Mål Flertalet instanser instämmer i att de fyra mål som är gällande för östsamarbetet är väl valda. Ingen instans opponerar sig mot förslaget att delar av handläggningen av det säkerhetsfrämjande samarbetet kan läggas över på Sida. Flera stödjer förslaget och ett par påpekar att man bör invänta resultatet av den pågående utvärderingen av det säkerhetsfrämjande stödet innan åtgärder vidtas. Ett par instanser påpekar att innebörden av målet för att fördjupa demokratins kultur bör förklaras så att detta kan tolkas som avsett. Vidare poängteras att demokratistödet har ökat väsentligt och att det är angeläget med fortsatt omfattande stöd på detta område. Särskilt betonas vikten av stöd på rättsområdet. och högskolor menar att forsknings- samarbete mellan akademiska institutioner i och i samarbets- länderna är en resurs som bättre borde tas tillvara i den fortsatta utvecklingen av grannlandssamarbetet. Flera instanser avvisar, och ingen stödjer explicit, förslaget om att insatserna på det ekonomiska området bör omformuleras från "ekonomisk omvandling" till "ekonomiskt samarbete". Dessa menar att utvecklingssamarbetet med tiden kommer att övergå till ett normalt samarbete, men att det fortfarande finns behov av ekonomisk stimulans för att upprätthålla östsamarbetet på en hög nivå. Ingen instans opponerar sig mot bedömningen att fokuseringen på VA, förvaltningsstöd och kärnsäkerhet bör fortsätta. Denna fokusering är dock för snäv och bör avse åtgärder för skyddet av utifrån HELCOM:s mål. Flera instanser instämmer i att VA-området är särskilt viktigt. Många stödjer och endast en instans opponerar sig mot förslaget att forma ett femte huvudmål för främjande av en social trygghet. Orsaken är det stora behovet av utökat samarbete på det sociala området. Flera instanser lämnar förslag på vilken typ av insatser ett socialt mål bör omfatta. Exempelvis betonas att ett barn- och ungdomsperspektiv måste anläggas på samarbetet och att insatserna på handikappområdet är viktiga. Det är även angeläget att inrätta ett forum med internationella kontakter för erfarenhetsutbyte, information och samverkan mellan myndigheter på det sociala området. Flera instanser stödjer införandet av det föreslagna målet bland annat för att främja jämställdhetsperspektivet. menar att kommunerna även inom detta område kan ses som en potentiell samarbetspartner. En instans anser att den framtida inriktningen på samarbetet bör prioritera de sociala sektorerna på bekostnad av stödet riktat till omvandlingen från plan- till marknadsekonomi. Samarbetsländer Ingen instans motsätter sig förslaget att skall bli ett prioriterat land i östsamarbetet och att det även skall finnas beredskap för ett utökat samarbete med om förutsättning ges. Ingen invänder mot att roll som prioriterat samarbetsland tonas ned. Regeringens styrning Många instanser instämmer i att regeringens styrning av östsamarbetet har förbättrats avsevärt sedan den förra översynen 1994, men instämmer även i förslaget på ytterligare förbättringar. Flera instanser påpekar vikten av god styrning. Bland annat betonas att en tidig beredning med fackmyndigheters medverkan kan skapa underlag för bättre resultatstyrning. Flera instanser betonar vikten av att samarbetsländerna bör delta i framtagningsprocessen av landstrategierna för att säkerställa relevansen i samarbetet. Landstrategiernas värde för bedömningar av biståndsengagemanget betonas, men efterlyses strategi- dokument av mer översiktligt slag för alla Phare- och Tacisländer. Ett stort antal instanser instämmer i att statistikproduktionen måste förbättras.