prop · GL031 · 1998-01-01 00:00:00 — Om den senaste tidens börsoro förstärks kan den också komma att påverka utvecklingen negativt. Det kan heller inte uteslutas att den finansiella turbulens som råder i ger återverkningar även på de mer etablerade industriländerna. Dessutom kan genomförandet av EMU:s tredje etapp skapa osäkerhet på de finansiella marknaderna. Om den internationella tillväxten störs av någon av dessa händelser påverkas naturligtvis också . När det gäller den svenska ekonomin finns fortfarande frågetecken kring hur väl arbetsmarknaden fungerar och vilka effekter konjunkturuppgången kommer att få på löneutveckling och arbetslöshet. Det kan heller inte uteslutas att uppgången i den svenska ekonomin blir starkare än beräknat eftersom återhämtningen nu sker på bred front. 1.2 Utvecklingen inom olika områden Expansionen av den internationella ekonomin fortsätter, även om tillväxten inom området väntas bli något lägre 1998 än 1997. Den amerikanska ekonomin är nu inne på det sjunde året av expansion. Tillväxten är hög och arbetslösheten har fallit nivån, som inflationstakten är fortsatt låg. Den osedvanligt gynnsamma utvecklingen reser många frågor kring konjunkturcykelns karaktär, förändrat produktivitetsmönster, metodproblem vid prismätningar etc. Osäkerhet råder om när den amerikanska kommer att höja sina styrräntor. Som underlag för denna prognos har antagits en styrräntehöjning med 25 punkter och att obligationsräntorna stiger i ungefär samma omfattning. Under alla omständigheter är det sannolikt att den nuvarande höga tillväxten kommer att mattas av något och ligga mer i linje med utvecklingen av produktionspotentialen. Därmed bör också inflationstakten förbli låg. Ett osäkerhetsmoment är vad som händer med aktiebörsen i . En kraftig nedgång kan påverka den reala ekonomin och främst då den privata konsumtionen som motsvarar två tredjedelar av BNP. Efter en period av osäkerhet och finansiell oro ser den japanska ekonomin ut att vara inne i en uppgångsfas. Även i är en återhämtning på väg. Den främsta drivkraften är inledningsvis exporten, eftersom försvagningen av valutorna har skapat ett mycket gott konkurrensläge. En baksida av detta är att högre importpriser kan driva upp inflationstakten och leda till räntehöjningar i och även i andra länder. Här har antagits att höjer reporäntan och att obligationsräntorna stiger med ungefär 50 punkter. De ändå i huvudsak lätta monetära förhållandena i kan väntas bidra till att den inhemska efterfrågan gradvis stärks. Därmed kommer sannolikt den i utgångsläget mycket höga arbetslösheten att börja falla, vilket bör stimulera hushållens konsumtionsefterfrågan. I och fortsätter tillväxten att vara hög och sysselsättningen att stiga. Tillväxtsiffrorna blir sannolikt något lägre än , i takt med att det tillgängliga resursutrymmet i dessa länder krymper. Världsmarknadstillväxten väntas såväl som bli och ge en betydande draghjälp till svensk export. De långa svenska räntorna antas följa de internationella räntorna uppåt. Marginalen gentemot antas för 5 årsräntan ligga förhållandevis på ca 100 punkter. Det gradvis högre kapacitetsutnyttjandet i omvärlden väntas leda till en generell uppgång i de korta räntorna under prognos- perioden. antas bli påverkat av denna process. TABELL 1.1 PROGNOSFÖRUTSÄTTNINGAR ÅRLIG PROCENTUELL FÖRÄNDRING 1995 1996 1997 1998 BNP tillväxt i (16) 2,0 2,2 2,8 2,4 Konsumentprisökning i (16) 2,2 Dollarkurs (SEK) 7,1 6,7 7,7 7,8 TCW index1 127, 3 116, 0 121, 2 120, 5 Tysk ränta statsobligation1 6,0 5,0 4,6 5,1 Svensk ränta statsobligation1 6,1 Svensk ränta 6 månaders ssvx1 8,9 5,8 4,2 4,6 1 Årsgenomsnitt. Källor: och . Bedömningen av löneutvecklingen är i stort sett densamma som i vårpropositionen. Efter de mycket höga löneökningar som registrerats medför de lägre avtalen, och en något långsammare löneglidning, att de totala löneökningarna i ekonomin stannar på just , vilket är ca 1 ½ procentenhet högre än i omvärlden. De förhållandevis snabba produktivitetsstegringarna, som delvis beror på av löneutvecklingen framtvingade rationaliseringar, motverkar dock att kostnadsläget försämras. Bedömningen försvåras av att nya avtal ska framförhandlas. Inflationsförväntningarna är dock nu betydligt lägre än när de förra avtalen slöts i mitten av 1995. Dessutom är arbetsmarknadsläget fortfarande svagt. Här antas att de svenska löneökningarna anpassas nedåt till , vilket motsvarar utvecklingen i konkurrentländerna. TABELL 1.2 NYCKELTAL ÅRLIG PROCENTUELL FÖRÄNDRING 1995 1996 1997 1998 Timlön, kostnad 3,3 6,1 4,8 3,5 KPI, dec. 2,4 0,1 2,1 1,5 NPI, dec. 0,9 1,0 0,2 0,1 Disponibel inkomst 0,4 0,1 0,0 1,8 Sparkvot (nivå) 6,9 5,4 3,2 2,6 Industriproduktion 9,8 2,1 6,0 5,5 Relativ enhetsarbetskostnad 1,4 15,3 6,3 0,8 Sysselsättning, antal personer 1,5 0,6 1,2 1,0 Öppen arbetslöshet1 7,7 8,1 8,4 7,4 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder1 4,7 Handelsbalans (miljarder kr) 106, 0 117, 5 133, 3 151, 5 Bytesbalans2 2,1 2,4 3,1 3,8 Finansiellt sparande i offentlig sektor2 0,6 Konsoliderad bruttoskuld2 78,2 77,8 77,1 73,9 1 Andel av arbetskraften. 2 Procent av BNP. Det finansiella sparandet uppgår till av BNP inklusive utdelningen från men exklusive effekten av bolagiseringen av AP fondens fastigheter. Källor: , , och . Efter de exceptionellt låga tal som uppmätts och inledningen av 1997 är nu inflationstakten på väg uppåt. Effekten av de tillfälliga faktorer som tidigare dragit ned prisnivån lägre räntor och starkare krona håller på att ebba ut, som skattehöjningarna på tobak och energi slår igenom på KPI. Under loppet av 1997 beräknas därför konsumentpriserna stiga med just . I mitten faller dock punktskattehöjningarna ur tolvmånaderstalen. Eftersom löneökningstakten och importprishöjningarna dämpas, väntas prisstegringarna bli under loppet av året, även beaktat att den starkare hemmamarknadskonjunkturen sannolikt för med sig något stigande vinstmarginaler i näringslivet. Drivkraften i den svenska konjunkturuppgången har främst varit exporten. Trots den kraftiga apprecieringen av kronan och första halvan av 1996 samt de höga löneökningarna inom industrin har svenska företag kunnat hävda sig väl på marknaden, vilket delvis beror på att produktiviteten har stigit snabbt . Såväl statistik över orderingång som barometerdata tyder på att uppgången för exporten kommer att fortsätta och förstärkas. Industrin väntas öka sina andelar både 1997 och 1998 på en allt starkare världsmarknad. Eftersom investeringarna stigit markant bör kapitalstocken räcka till för att klara av en högre produktionsvolym, utan att det generellt uppstår besvärande flaskhalsar, även om friktioner uppstår på kort sikt. TABELL 1.3 FÖRSÖRJNINGSBALANS MILJARDER KRONOR ÅRLIG PROCENTUELL FÖRÄNDRING 1996 1995 1996 1997 1998 Privat konsumtion 885,3 0,8 1,5 2,3 2,5 Offentlig konsumtion 434,2 1,0 1,7 1,1 0,5 Stat 132,2 3,3 3,7 0,5 0,5 Kommuner 302,1 0,0 0,9 1,7 0,6 Bruttoinvesteringa r 249,6 10,9 4,7 0,4 5,8 Näringsliv exkl. bostäder 21,2 12,8 Myndigheter 35,6 0,5 7,4 3,5 3,2 Lagerinvesteringar 3,2 0,5 1,0 0,2 0,1 Export 670,4 12,6 5,6 9,6 7,2 Import 558,2 10,3 3,5 8,5 7,0 BNP 1678, 1 3,6 1,1 2,3 3,1 Källor: , och . Efter en svacka verkar nu importen återigen skjuta fart, vilket kan ses som att nivån håller på att normaliseras. Dessutom stiger den importvägda efterfrågan. Utrikeshandeln kommer även att lämna ett betydande bidrag till tillväxten i den svenska ekonomin. Överskottet i handelsbalansen fortsätter att växa till rekordnivåer. Den trendmässiga förstärkningen av bytesbalansen väntas fortsätta till ett överskott motsvarande av BNP 1998. Siffran innebär en viss nedrevidering jämfört med vårpropositionen, bl.a. beroende på kronförsvagningen, som ökat underskottet i posten avkastning på kapital. Tillväxten kommer i allt högre grad att drivas av den privata konsumtionen, i samband med att de tidigare räntesänkningarna får effekt på tillgångspriserna. Dessutom har hushållens finansiella förmögenhet ökat markant och framtidstron har stärkts. Arbetsmarknaden förbättras sannolikt gradvis, även om läget fortfarande kommer att vara bekymmersamt. Statistiken över bl.a. bilförsäljningen och omsättningen inom detaljhandeln indikerar att en konsumtionsuppgång är på väg. En återhållande faktor är dock den svaga utvecklingen av hushållens reala disponibla inkomster. Dessa föll svagt 1996 och väntas bli oförändrade 1997. beräknas hushållens inkomster öka . Därmed krävs att hushållssparandet, som enligt preliminär statistik kommit ned på en förhållandevis låg nivå 1996 (5,), faller betydligt för att konsumtionen ska ta fart. Hushållen ser dock sannolikt sin konsumtion i ett mer långsiktigt perspektiv, där framför allt förväntningar om framtida inkomster påverkar beteendet snarare än den aktuella inkomsten. Eftersom dessutom hushållens förmögenheter utvecklas gynnsamt väntas den privata konsumtionen stiga och , vilket är en upprevidering med sammanlagt 0,i förhållande till vårpropositionen. Den statliga konsumtionen har historiskt visat sig svår att förutse och nationalräkenskaperna genomgår ofta stora revideringar inom detta område. Enligt det preliminära utfallet för föll den statliga konsumtionen med . Sannolikt beror nedgången på att en del beställningar senarelagts. Statliga myndigheter har medel för en betydligt högre förbrukning än vad som registrerats . Den samlade statliga konsumtionen bedöms stiga svagt både 1997 och 1998. Enligt det preliminära utfallet från nationalräkenskaperna minskade den kommunala konsumtionen . Jämfört med vårpropositionen har prognosen reviderats ned och volymen beräknas nu falla . Orsaken är en kraftigare sysselsättningsminskning än väntat . bromsas fallet upp, mot bakgrund av de ökade statsbidragen. påverkas konsumtionen av att ersättning till personer i s.k. resursarbete räknas in i den kommunala lönesumman. På grund av detta ökar konsumtionen. Även utbildningssatsningarna inom den kommunala vuxenutbildningen höjer nivån på konsumtionen något . Konjunkturavmattningen medförde att många företag justerade ned sina planer över investeringarna , främst inom industrin och bostadssektorn. Sammantaget ser investeringarna ut att stiga endast marginellt 1997, till stor del beroende på det mycket låga bostadsbyggandet . Industriinvesteringarna planar ut, men på en hög nivå, medan investeringarna inom de offentliga myndigheterna fortsätter att falla. Det mest expansiva området är den privata tjänstesektorn. kommer sannolikt investeringsaktiviteten att stärkas. Vinstläget förbättras inom näringslivet och kapacitetsutnyttjandet tenderar att öka. Bostadspriserna kan förväntas stiga och bristsituationen blir allt tydligare på de expansiva orterna. Sammantaget väntas bruttoinvesteringarna växa med 1998. Statistiken över visar på en mycket svag arbetsmarknad. Sysselsättningen föll, framför allt inom kommunerna, och den öppna arbetslösheten steg till rekordnivåer. En förklaring till den låga arbetskraftsefterfrågan förutom den svaga BNP utvecklingen är att produktiviteten stigit mycket snabbt, främst inom industrin men också inom det privata näringslivet i övrigt. Den öppna arbetslösheten har dessutom påverkats av att volymen arbetsmarknadsspolitiska åtgärder blivit något mindre än vad som beräknades . har dock arbetsmarknadsläget stabiliserats och i samband med att aktiviteten i ekonomin nu skjuter fart kan sysselsättningen förväntas stiga. Eftersom inledningen av året varit dålig, blir ändå genomsnittssiffran svag. Sysselsättningen, mätt i antal personer, beräknas falla med och den öppna arbetslösheten stiga till . Att siffran inte blir ännu högre beror på att satsningar på utbildning och på andra områden begränsar utbudet av arbetskraft. Summan av öppet arbetslösa och personer i konjunkturberoende åtgärder bedöms uppgå till . bör återhämtningen i ekonomin leda till att sysselsättningen stiger, med , under förutsättning att produktivitetstillväxten dämpas något. Dessutom innebär de olika utbildningssatsningarna att arbetskraftsutbudet reduceras. Vidare antas att volymen arbetsmarknadspolitiska åtgärder ökar något. Under dessa förutsättningar kan den öppna arbetslösheten falla till . TABELL 1.4 FINANSIELLT SPARANDE PROCENT AV BNP 1995 1996 1997 1998 Bruttosparande 17, 6 17, 1 17, 7 18, 8 Realt sparande 15, 5 14, 7 14, 6 15, 0 Fasta investeringar 14, 5 14, 9 14, 5 14, 9 Lagerinvesteringar 1,0 0,2 0,0 0,2 Finansiellt sparande 2,1 2,4 3,1 3,8 Offentlig sektor 1,9 0,6 Hushåll 4,9 4,0 2,6 2,0 Företag 5,1 0,9 2,4 1,3 Källor: , och . De offentliga finanserna fortsätter att stärkas. Underskottet i det finansiella sparandet beräknas uppgå till av BNP . Mätt enligt de redo- visningsprinciper som tillämpas inom EU uppgår underskottet till . Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld stiger i nominella termer, men reduceras något som andel av BNP. uppfyller därmed konvergenskriterierna för deltagande i vad avser de offentliga finanserna. De offentliga utgifterna utvecklades mycket svagt , bl.a. minskade både den statliga och kommunala konsumtionen kraftigt. Utgifterna väntas dock öka . Sammantaget beräknas de offentliga utgifterna minska med drygt ½ % mätt i reala termer. Mätt som andel av BNP reduceras utgifterna . Prognosen för de offentliga utgifterna har reviderats ned jämfört med den bedömning som gjordes i vårpropositionen. Prognosen för den offentliga sektorns inkomster är ungefär oförändrad jämfört med vårpropositionen. Skattekvoten reduceras något 1997 genom att en rad tillfälliga faktorer som drog upp skatteinbetalningarna faller bort . Växelkursförändringar väntas bidra till att höja värdet på den offentliga sektorns bruttoskuld. Detta motverkas dock av beräknade försäljningar av statliga tillgångar. Den offentliga sektorns ränteutgifter väntas, som de mäts i nationalräkenskaperna, bli något lägre än . beräknas de offentliga finanserna vara i balans. Den underliggande utvecklingen har varit något starkare än vad som förutsågs i vårpropositionen, främst till följd av att prognosen för de offentliga utgifterna nedreviderats. Därigenom har skapats ett finansiellt utrymme för de utgiftshöjande åtgärder som föreslås i budgetpropositionen. I budgetpropositionen föreslås även vissa förändringar i ägandet av AP fondens fastighetsinnehav. Dessa förändringar kommer i nationalräkenskaperna att bokföras som ett bidrag till offentliga sektorns finansiella sparande på uppskattningsvis . Till skillnad från har i denna kalkyl den offentliga sektorns finansiella sparande, i enlighet med en rekommendation från , inte tillgodoräknats utdelningar från det statliga fastighetsföretaget . Dessa utdelningar, som beräknas uppgå till nära , kan betraktas som återbetalning av det stöd till bankerna som betalades ut i samband med finanskrisen och utgör en faktisk inkomst för staten. Den offentliga sektorns finansiella sparande som det kommer att redovisas i nationalräkenskaperna inklusive ändringen i AP fondens fastighetsinnehav men exklusive utdelningen från , beräknas uppgå till eller av BNP. Ett mer rättvisande mått på de offentliga finanserna erhålls emellertid om den förstnämnda effekten räknas bort medan utdelningen, i likhet med vårpropositionen, läggs till det finansiella sparandet. Prognosen innebär att de offentliga finanserna, räknat på detta sätt, kommer att vara i balans, underskottet uppgår till endast . Ytterligare försäljningar av statliga tillgångar väntas äga rum . Detta bidrar till att påtagligt sänka skuldkvoten. 1.3 Utvecklingen på medellång sikt Utöver kortsiktsprognosen redovisas också en tänkbar ekonomisk utveckling fram t.o.m. . Denna medelsiktiga kalkyl ska inte ses som en prognos utan som en beräkning betingad av ett antal grundläggande antaganden. För det första antas att lönebildningens funktionssätt förbättras så att den nominella löneökningstakten begränsas till europeisk nivå, dvs , trots att arbetsmarknadsläget gradvis stärks. För det andra antas att vidtagna och föreslagna arbetsmarknads och utbildningspolitiska åtgärder får de omfattande effekter på arbetskraftsutbudet och därmed arbetslösheten som avses. Därtill antas att tillväxten i länderna ligger på , vilket är något högre än den potentiella tillväxten. Något speciellt konjunkturmönster har inte antagits, eftersom det i praktiken knappast är möjligt att förutse i detta tidsperspektiv. Vidare förutsätts att den samlade ekonomiska politiken läggs upp på ett sådant sätt att inflationsmål uppnås. Med givna regler för skatter och transfereringar genererar den kalkylerade realekonomiska utvecklingen en påtaglig förbättring av de offentliga finanserna. I den ekonomiska vårpropositionen 1997 lade regeringen fast ett mål, som innebar att det sett över en konjunkturcykeln ska råda ett överskott, motsvarande av BNP, i de offentliga finanserna. Anpassningen till detta mål ska ske successivt, så att det uppgår till av BNP och till av BNP. De målsatta överskotten skall användas för att amortera den offentliga nettoskulden. Beräkningarna visar att förbättringen av de offentliga finanserna blir starkare än vad som krävs för att uppnå dessa mål. I vårpropositionen beräknades att det utöver dessa amorteringar skulle finnas ett utrymme för överföringar till hushållen på 1999 och . Efter de åtgärder som föreslås i budgetpropositionen återstår 1999 ca och för ett belopp på ca . I ett medelfristigt perspektiv är det inte främst efterfrågan som sätter en gräns för hur mycket sysselsättningen kan öka och arbetslösheten minska. I stället är det i hög grad arbetsmarknadens och framför allt lönebildningens funktionssätt som avgör i vilken mån ekonomin förmår att växa utan att överhettningstendenser uppstår. Till följd av att det sannolikt finns outnyttjad kapacitet i ekonomin och under antagande om att lönebildningen fungerar väl, kan tillväxten överstiga den långsiktiga trenden, utan att inflationsproblem uppstår. beräknas BNP stiga respektive . Tillväxten drivs i första hand av investeringar och privat konsumtion, men även utrikeshandeln fortsätter att ge ett positivt bidrag till tillväxten . Med dessa antaganden beräknas den öppna arbetslösheten kunna falla till av arbetskraften . beräknas att delta i någon form av arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Antalet reguljära utbildningsplatser kommer att ligga på en högre nivå . Den underliggande förbättringen av de offentliga finanserna sker främst på utgiftssidan. Hushållstransfereringarna reduceras bl.a. till följd av den fallande arbetslösheten och transfereringarna till näringslivet minskar till stor del genom nedtrappningen av räntebidragen till bostäder. Statsskulden, mätt i miljarder kronor, beräknas minska något . Tillsammans med fallande räntor på statsskulden, i takt med att äldre lån till hög ränta byts ut, så minskar ränteutgifterna. Förbättringen av de offentliga finanserna innebär att den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld som andel av BNP fortsätter att minska. Vid utgången av beräknas skuldkvoten uppgå till . TABELL 1.5 MEDELFRIST PROCENTUELL FÖRÄNDRING 199 7 199 8 199 9 200 0 BNP 2,3 3,1 2,9 2,8 Öppet arbetslösa1 8,4 7,4 6,0 4,5 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder1 4,3 4,7 4,5 4,4 Sysselsatta, antal personer 1,2 1,0 1,6 1,6 KPI, dec. 2,1 1,5 2,0 2,0 Timlön 4,8 3,5 3,5 3,5 Bytesbalans2 3,1 3,8 3,9 4,0 Finansiellt sparande i offentlig sektor2 1,5 Konsoliderad bruttoskuld2 77, 1 73, 9 70, 2 67, 0 1 Andel av arbetskraften. 2 Procent av BNP. Risken att utvecklingen blir annorlunda än vad som beskrivs i denna kalkyl hänger främst samman med vad som händer på arbetsmarknaden. Om lönebildningen fungerar sämre än vad som antagits och effekterna av åtgärderna för att minska den öppna arbetslösheten blir svagare, kan utvecklingen på arbetsmarknaden bli betydligt mindre gynnsam. Även tillväxten kan bli lägre, t.ex. på grund av en internationell konjunkturavmattning. De offentliga finanserna utvecklas då mindre förmånligt. Det kan heller inte uteslutas att tillväxten blir högre än vad som här anges. Om produktiviteten stiger snabbare än beräknat kan tillväxten bli högre, varvid de offentliga finanserna utvecklas mera förmånligt även om sysselsättningen inte ökar snabbare. 2 Internationell utveckling Utvecklingen i världsekonomin i sin helhet är gynnsam med den högsta tillväxten och minskad inflation. Den ekonomiska situationen i området har förbättrats markant . En fortsatt förstärkning av den europeiska konjunkturen förutses mot bakgrund av de senaste årens lättare monetära förhållanden, dvs den sammantagna effekten av ränte och växelkursutvecklingen, samt en bestående hög efterfrågan från omvärlden. Viss osäkerhet råder dock om styrkan i återhämtningen i vissa större EU länder. Arbetslösheten fortsätter att vara ett stort problem. Den amerikanska ekonomin väntas fortsätta att utvecklas starkt, om än något långsammare efter den kraftiga uppgången under årets inledning. Återhämtningen i förväntas fortskrida och tillta i takt med stigande inhemsk efterfrågan. BNP tillväxten i området sammantaget beräknas till 1997 för att avta 1998 till . Inflationen bedöms sjunka något ytterligare. I länderna utanför förutses en fortsatt gynnsam utveckling . Trots valutaoro i vissa väntas tillväxten i och att bli hög jämfört med övriga regioner. Utsikterna i Central och har förbättrats bl.a. till följd av återhämtningen i . TABELL 2.1 BNP TILLVÄXT PER REGION ÅRLIG PROCENTUELL FÖRÄNDRING 1996 1997 1998 Världen 4,0 4,3 4,2 2,2 2,8 2,4 EU 1,7 2,3 2,6 Transitionsekonomier 0,1 2,4 4,2 Central och 3,3 2,8 4,0 F.d. 1,9 2,7 4,9 U länder 6,5 6,2 6,4 5,2 3,7 5,0 8,2 7,8 7,6 Dynamiska asiatiska ekonomier 5,5 Mellan och 3,4 4,0 4,5 Källor: , och . Världsmarknadstillväxten för svensk export förväntas ligga strax både 1997 och 1998, vilket är en förbättring jämfört med då den uppgick till 5 ½ %. 2.1 Utvecklingen i länderna 2.1.1 Utvecklingen i EU Konjunkturen i EU har stärkts . Det är framför allt ökningen av exporten som bidragit till uppgången, medan den inhemska efterfrågan i främst de större EU länderna, förutom , varit fortsatt dämpad. Såväl konsumenternas som företagens förtroende har förbättrats , men variationerna mellan länderna är stora främst vad gäller hushållens framtidsförväntningar. märks en tydlig uppgång av industriproduktionen i EU och produktionsförväntningarna har ökat markant. Avvägningen mellan finans och penningpolitik har gradvis förbättrats . Räntorna har kommit ned bl.a som en följd av de förbättrade offentliga finanserna. Finanspolitikens stramhet accentueras och sammanfaller med målet att uppnå konvergens i samband med övergången till den tredje etappen av EMU. beräknar att budgetunderskottet i EU som helhet sjunker från 1996 till 1997. Lägre strukturella underskott, dvs. underskott som justerats för konjunkturläget, samt medlemsländernas medelfristiga budgetmål indikerar att det finns förutsättningar för en varaktig förbättring av de offentliga finanserna i EU. Mer expansiva monetära förhållanden har bidragit till den allt starkare konjunkturutvecklingen. , då de korta och långa räntorna i EU var som högst, har de kommit ned ca 3 3 ½ procent-enheter. , dvs , har de långa räntorna sjunkit med ca 1½ procentenheter och de korta med ca ½ procentenhet. har EU:s nominella effektiva växelkurs deprecierat med bl.a. till följd av förstärkningen av den amerikanska dollarn. D marken, den franska francen m.fl. valutor har deprecierat gentemot dollarn medan det brittiska pundet har apprecierat. Sammantaget är växelkursförhållandena i EU gynnsamma för export och ekonomisk tillväxt. Inflationen i EU sjönk till . Betydande ledig kapacitet finns i flertalet EU länder, vilket dämpar inflationstakten. har även lägre energi och livsmedelspriser bidragit. Inflationen har sjunkit relativt kraftigt i länder med tidigare hög inflation, t ex , och . Trots den tilltagande ekonomiska tillväxten har sysselsättningen ökat endast mariginellt i EU . av arbetskraften är arbetslösa. Av de 18 miljoner människor som är utan arbete i EU är ca 5 miljoner under . Arbetslösheten är jämnt fördelad mellan könen. Hälften har varit arbetslösa längre än .