prop · GL03172 · 1998-01-01 00:00:00 — Därför måste också enskilda, kommuner, organisa- tioner och näringsidkare engageras i arbetet med att förebygga brott och skapa trygghet i samhället. Detta kan bl.a. ske genom spridning av goda exempel och genom att det skapas förutsättningar för samverkan mellan berörda organ. Regeringen antog ett nationellt brottsförebyg- gande program med denna inriktning. Arbetet med att genomföra pro- grammet fortgår. Insatser av polisen Polisens insatser mot narkotika och narkotikarelaterad brottslighet sker på internationell, nationell och lokal nivå. Samverkan mellan olika myn- digheter och organisationer utgör en viktig del av arbetet. Inriktningen har traditionellt varit att genom information och utbildning samt opera- tiva insatser bekämpa tillgången på narkotika. har också en effektivare förebyggande, och på annat sätt efterfrågedämpande verk- samhet, kommit till stånd. En strategi med ökad samverkan mellan polis, tull, åklagare, kriminalvård samt socialtjänst och skola m.fl. har utveck- lats. Vid samtliga polismyndigheter finns en eller flera polismän som helt eller delvis arbetar med information och utbildning om narkotika och narkotikarelaterad brottslighet. Verksamheten riktar sig bl.a. till egen och samverkande myndigheters personal, skolungdomar, föräldrar, företag, lärare och andra som arbetar med ungdomar. Polisens arbete kan på många sätt användas i förebyggande syfte. Ett exempel på det är den skärpta lagstiftningen mot eget bruk av narkotika som trädde i kraft . Med stöd av denna lagstiftning får polisen ta urin- eller blodprov på den som är skäligen misstänkt för att bruka narkotika. Flera polismyndigheter har rapporterat att provtagning- arna lett till att missbrukare upptäcks på ett tidigt stadium och att rehabi- literande åtgärder därför har kunnat sättas in medan prognosen varit god. I den genomgripande organisationsförändring som pågår inom den lo- kala polisorganisationen spelar närpolisverksamheten en mycket viktig roll. Med närpolis menas att polisen organiseras i lokalt förankrade en- heter som på ett problemorienterat sätt arbetar med förebyggande insatser och vardagsbrottslighet. Det problemorienterade arbetssättet, som för övrigt skall gälla all polisverksamhet, går ut på att angripa de grundläg- gande problemen så att man därigenom om möjligt kan undvika att samma problem återkommer. Arbetet bedrivs ofta i samverkan med andra myndigheter och organisationer. och narkotikarotlarna vid länskriminalavdelning- arna ägnar sig i huvudsak åt att bekämpa grova narkotikabrott, varvid även har huvudansvar för kriminalunderrättelseverk- samheten samt ärenden med internationell anknytning. Härtill kommer det löpande arbete med att upptäcka och avslöja narkotikabrottslighet på detaljhandelsnivå som bedrivs vid de lokala polismyndigheterna. Finanspolisen, som tillhör , inrättades för att ta emot anmälningar om misstänkt penningtvätt. När en anmälan kommer in till finanspolisen re- gistreras ärendet varefter ett visst utrednings- och analysarbete företas. Om finanspolisen finner att det kan röra sig om penningtvätt lämnas ärendet vidare till en annan polisenhet eller till åklagare. Finanspolisen gör inga egna brottsutredningar, men biträder vid behov den fortsatta utredningen. Gränsbevakning och tullsamarbete Det svenska medlemskapet i EU har inneburit en ökning av det interna- utbytet av information mellan tullmyndigheterna. Generaltull- styrelsen har inrättat en central underrättelsefunktion och sådana enheter har även byggts upp vid alla regionala myndigheter. Tullens narkotika- beslag har ökat betydligt och ligger nu på en högre nivå än före EU-inträdet. Enligt beräkning uppgår gatuvärdet på beslagtagen narkotika till nästan . Tullens underrättelseverksamhet får allt större betydelse när det gäller att ingripa mot grövre och organiserad narkotikasmuggling. Tullen har möjlighet att i sitt arbete med narkotikabekämpningen ta del av transportföretags t.ex. flygbolags uppgifter om medföljande passagerare, varor och fordon. Syftet är att effektivare kunna rikta kon- troller mot personer som kan misstänkas smuggla narkotika. Vidare be- slutade om en ny lag som ger tullen möjlighet att effektivare bearbeta inkommande information om t.ex. misstänkt nar- kotikasmuggling med hjälp av datoriserade underrättelse och spanings- register. Vid infördes Narkotikatipset 112 som är ett system för allmänheten att lämna tips om misstänkt narkotikasmuggling eller narkotikabrottslighet. är systemet gemensamt för tull och polis. Allmänheten har ringt 32 000 samtal sedan starten och information från allmänheten har medverkat till att narkotika be- slagtagits. har tillsammans med framför allt polisväsendet en omfat- tande informations- och utbildningsverksamhet i narkotikafrågor riktad till allmänheten (skolelever, föreningar, näringslivsorganisationer, före- tag m.fl.). Särskilda resurspersoner från varje tullregion har utbildats och utbildas fortlöpande och är sedan verksamma på området. Till det förebyggande arbetet hör också samverkansavtal med näringslivet, s.k. MoU (Memorandum of Understanding). General- tullstyrelsen har slutit samverkansavtal med ett flertal organisationer inom trafik- och kommunikationssektorn, som , , expressgodsföretag, , Svenska Åkeriförbun- det, Allmänflygföreningar m.fl. I samarbetskonceptet ingår att experter från informerar och undervisar om bl.a. narkotika i allmänhet, om smuggling och smugglingsvägar samt om hur företag skyddar sig från att bli utnyttjade av narkotikasmugglare. Insatser inom kriminalvården En stor andel av kriminalvårdens klienter är narkotikamissbrukare. Insat- ser för att bekämpa narkotikamissbruket har därför en framskjuten plats inom kriminalvården. Narkotikabekämpningen inom kriminalvården är också ett viktigt led i det brottsförebyggande arbetet. I anstalterna erbjuds särskilda behandlingsprogram för intagna som är villiga att genomgå behandling mot sitt missbruk. För den grupp intagna som inte har uttryckt en sådan vilja erbjuds särskilda motvationsprogram i syfte att motivera dem att påbörja en behandling. Det finns vidare en möjlighet att placera intagna som inte är narkotikamissbrukare på sär- skilda avdelningar för att undvika att de utsätts för påverkan att inleda ett missbruk. Omfattande kontrollåtgärder genomförs i syfte att hålla an- stalter och häkten fria från narkotika. Åtgärderna innefattar bl.a. urin- provskontroller och genomsökning av de intagnas bostadsrum och andra lokaler. Inom frivården pågår också en utveckling av program som syftar till att verka för att narkotikamissbruket hos de dömda minskar. Samverkan sker med andra myndigheter och organisationer. infördes påfölj- den skyddstillsyn med särskild behandlingsplan, s.k. kontraktsvård. Den dömde skall lämna sitt samtycke till vården enligt behandlingsplanen. Om behandlingen avbryts kan ärendet tas upp i domstol på nytt och fäng- elsestraff dömas ut. meddelades drygt 1 200 kontraktsvårds- domar. Drogmissbrukare har inom ramen för ett fängelsestraff möjlighet att få avtjäna en del av straffet i behandling utanför anstalten enligt 34 § lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt. påbörjades omkring 600 sådana behandlingar. Kriminalvården har utvecklat statistik och andra informationskällor för att kunna bedöma narkotikasituationen och vilka insatser som görs för att bekämpa narkotikan. Utvecklingen och förändringar på området kommer att redovisas i publikationen Kriminalvårdens redovisning om drogsituationen (KROD). Förbättrade frigivningsförberedelser leder till minskad risk för återfall Kriminalvården arbetar aktivt för att motivera de dömda till en långsiktig behandling mot narkotikamissbruk. Det är av största betydelse att be- handling som påbörjats under verkställigheten kan fortsätta efter avtjänat straff. Det krävs därför också att andra myndigheter deltar aktivt i arbetet med att skapa förutsättningar för en bra frigivningssituation. Även i övrigt är det väsentligt att förberedelserna för frigivning av den som varit intagen i kriminalvårdsanstalt förbereds väl för att motverka återfall i brott. Regeringen har uppdragit åt att i samverkan med kartlägga vilka insatser som görs från såväl kriminalvårdens som andra myndigheters sida i samband med och efter de intagnas frigivning från den intagne skall ha bostad, ar- bete, utbildning, behandling för missbruk och försörjning vid frigiv- ningen. Kartläggningen skall redovisas . På grundval av kartläggningen kommer regeringen att överväga vilka åtgär- der som är nödvändiga för att förbättra frigivningssituationen. Arbetsmetoder inom rättsväsendet En viktigt uppgift för polisens narkotikaarbete är att försvåra tillgänglig- heten av narkotika på detaljhandelsnivå genom s.k. störningsverksamhet. I sådan verksamhet ingår användningen av olika tvångsmedel. Polisrätts- utredningen har i sitt betänkande Tvångsmedel (SOU 1995:47) föreslagit vissa ändringar som gäller kroppsvisitation och kroppsbesiktning för att precisera polisens möjligheter att använda relevanta tvångsmedel vid narkotikabrott. Utredningen föreslår omfattande förändringar vad gäller förutsättningarna för när en kroppsbesiktning får utföras. Frågorna bereds inom med sikte på en lagrådsremiss . En annan fråga av betydelse i tullens och polisens narkotikabekämp- ning rör användningen av särskilda spaningsmetoder. Inom Justitiede- partementet har gjorts en översyn och analys av behovet av an- vändningen av dolda spaningsmetoder, som hemlig teknisk avlyssning (buggning). undersöks möjligheterna att utvidga användnings- området för hemlig kameraövervakning, hemlig teleavlyssning och hem- lig teleövervakning. Vidare behöver regler och system för polisens kvalificerade utred- ningsarbete vid grova narkotikabrott anpassas till brottsutvecklingen och tekniska framsteg. har i delbetänkandet Kriminal- underrättelseregister, DNA-register (SOU 1996:35) föreslagit att Riks- polisstyrelsen och de polismyndigheter som leds av länspolismästare skall få föra kriminalunderrättelseregister, dvs. analysregister, informa- tionsregister och DNA-register med hjälp av ADB utan särskilt tillstånd av Datainspektionen. En proposition överlämnades till (prop.1997/98:). Tullens roll i narkotikabekämpningen är att vid gränserna stoppa nar- kotikan och på så sätt förhindra spridning av narkotika inne i landet. En översyn av lagen (1960:418) om straff för varusmugglingslagen och dess bestämmelser om straff för bl.a. narkotikasmuggling pågår inom Finans- departementet. Den beräknas vara slutförd . Påföljd för drograttfylleri har i betänkandet Droger i trafiken (SOU 1996:125) analyserat vilka problem som är förenade med den nuvarande lagstiftningen och lämnat förslag till åtgärder, avsedda att medföra en effektivare bekämpning av drograttfylleribrott. En lagrådsremiss förbe- reds för att kunna avlämnas till . Kontroll av syntetiska droger I syfte att förbättra kontrollen av nya syntetiska droger har inom Social- departementet utarbetats ett förslag som bl.a. innebär en utvidgning av narkotikadefinitionen i narkotikastrafflagen (1968:64). Syftet är att defi- nitionen bättre skall täcka alla de varor som kan anses som narkotika. Uttrycket "euforiserande effekter" föreslås införas som ett alternativt rekvisit, vilket bör kunna bidra till ett snabbare utrednings- och besluts- förfarande vad gäller ny syntetisk narkotika än vad som är fallet . Förslaget omfattar också en ny lag om förbud mot vissa hälsofarliga va- ror, för att möjliggöra ingripande mot nya hälsofarliga missbruksmedel där nuvarande regler är otillräckliga. En proposition förväntas överläm- nas till . Skärpta regler om penningtvätt samt om förverkande av för brott har studerat problemen kring penningtvätt och i sitt betänkande Bekämpande av penningtvätt (SOU 1997:36) lämnat för- slag till åtgärder. Utredningen föreslår en skärpning av reglerna i flera hänseenden. Ett förslag är s.k. frysning, vilket gör det möjligt att fördröja en transaktion i högst medan ett annat förslag innebär rapporte- ringsplikt för den som till eller från för ut eller in mer än . En lagrådsremiss planeras . I syfte att utreda frågor om förverkande av av brott har en ut- redning (Dir. 1997:48) tillsatts. Utredaren skall, mot bakgrund av ut- vecklingen i fråga om ekonomisk och annan grov organiserad brottslig- het, särskilt narkotikabrottslighet, undersöka om dagens förverkande- regler är tillräckliga för att kunna ingripa mot denna brottslighet på ett effektivt sätt. Uppdraget avser hela kedjan i förverkandeförfarandet, från spaning och utredning till verkställande av beslut om förverkande. I utre- darens uppdrag ingår också att studera vissa speciella frågor, bl.a. möj- ligheterna att förverka vissa slag av tillbehör vid hantering av narkotika, främst pipor som används för att röka cannabis eller annan narkotika. Arbetet skall slutredovisas före utgången av . 10 Politisk samordning Sammanfattning Regeringens narkotikapolitiska insatser samordnas inom SAMNARK. SAMNARK:s roll skall stärkas och förtydligas. SAMNARK vidgas genom att också Utbildnings- och Inrikesdepartementen samt Stats- rådsberedningen ingår i gruppen. För samordning på myndighetsnivå finns inom en nationell ledningsgrupp för alko- hol- och narkotikaförebyggande insatser. Socialministern tog över ordförandeskapet för gruppen. För alkohol- och narkotika- politiska åtgärder disponerar regeringen . Inledning Socialministern är inom regeringen huvudansvarig för de narkotikapoli- tiska frågorna. Frågorna berör också i hög grad som ansvarar för bl.a. strafflagstiftningen och myndigheterna inom rätts- väsendet samt som huvudman för . Också handhar frågor med bäring på narkotikafrågan, främst vad gäller internationella engagemang. För samordning av regeringens narkotikapolitiska insatser inrättades arbetsgrup- pen SAMNARK. SAMNARK:s uppgift är främst att verka för en förbätt- rad samordning av regeringens insatser och kontinuerligt föreslå åtgärder i syfte att effektivisera kampen mot narkotikan. I SAMNARK ingår an- svariga enhetschefer från , , och . Företrädaren för Social- departementet är ordförande. Stärkt roll för SAMNARK Narkotikapolitiska frågor griper in i många sektorer i samhället. Såväl centrala myndigheter som ett flertal kommunala och landstingskommu- nala organ berörs mer eller mindre direkt i sina respektive verksamheter av olika aspekter av narkotikafrågan. bärs en viktig och väx- ande del av engagemang och kamratstöd upp av enskilda och organisa- tioner. På regeringen vilar ansvaret för lagstiftning, normgivning och fördelning av resurser. Samordningen inom regeringen åvilar även fortsättningsvis SAM- NARK. För att bredda basen för narkotikapolitiska insatser bör emeller- tid Statsrådsberedningen och samtliga departement som direkt eller indi- rekt hanterar frågor av betydelse ha inflytande i SAMNARK. Det innebär att också Statsrådsberedningen, Utbildnings- och Inrikesdepartementen bör medverka i SAMNARK:s arbete då frågor som faller inom eller har beröring med dessa departements ansvarsområden behandlas i SAM- NARK. Den politiska styrningen av SAMNARK bör stärkas, efter- som narkotikafrågan har en viktig politisk aspekt. Detta kommer att ske genom att ordförandeskapet i SAMNARK övertas av statssekreteraren i , med ansvarig enhetschef på som vice ordförande. SAMNARK:s ursprungliga uppdrag att verka för en förbättrad samordning av regeringens olika insatser och kontinuerligt föreslå åtgärder i syfte att effektivisera kampen mot narkotikan fram- står fortfarande som ändamålsenligt. Förhållningssättet skall vara pro- blemorienterat. Berörda myndigheter skall engageras utifrån deras re- spektive uppdrag och kompetens för att medverka i utarbetande av för- slag till konkreta åtgärder. Departementsövergripande verksamhetsplan för narkotikapolitiken Som ett led i strävandena att stärka politiken inom området och öka sam- ordningen har inom SAMNARK utarbetats en gemensam verksamhets- plan för regeringens narkotikapolitik. I verksamhetsplanen, som omfattar insatser , redovisas departementsvis åtgärder som har någon nar- kotikapolitisk betydelse. SAMNARK kommer med utgångspunkt i den modell som ligger till grund verksamhetsplan att fortsätta att utveckla metoderna för departementsövergripande verksamhetsplanering. Nationell ledningsgrupp för stärkt samordning gav regeringen i uppdrag att sammankalla en nationell ledningsgrupp i syfte att samordna ett förstärkt alkohol- och drogförebyggande arbete. Anledningen var det då förestående EU-inträ- det. Ledningsgruppens viktigaste uppgift var att arbeta fram en nationell handlingsplan med såväl en långsiktig strategi som ett konkret åt- gärdsprogram för det nationella alkohol- och drogförebyggande arbetet. I syfte att markera drogfrågans höga politiska prioritet tog socialmi- nistern över ordförandeskapet för ledningsgruppen. vidgades gruppen till att omfatta samtliga myndighetschefer med ansvar i någon del för drogpreventiva frågor. I gruppen ingår också för- bundsdirektörerna för , en landshöv- ding samt företrädare för berörda departement. Ett särskilt sekretariat har inrättats inom för att biträda ledningsgruppen. Led- ningsgruppen sammanträder . Ledningsgruppen huvuduppgift är att bygga upp och samordna ett långsiktigt alkohol- och narkotikaförebyggande arbete. Ledningsgruppen skall fortlöpande följa, stämma av och samordna de olika insatser av na- tionell karaktär som olika statliga eller andra aktörer har att fullgöra samt stimulera och stödja en lokal och regional mobilisering för ökade insatser inom det alkohol- och drogförebyggande arbetet, inte bara på myndig- hetsnivå utan också inom den ideella sektorn. I syfte att pröva nya metoder för att stärka unga människors vilja och förmåga att avstå från narkotika och skjuta upp alkoholdebuten har led- ningsgruppen möjlighet att ta initiativ till projekt av nationellt intresse. De projekt som har initierats utgår ifrån att inställningen till droger är en fråga om livsstil och värderingar. En annan gemensam utgångspunkt är att aktivt söka engagera ungdomarna själva och utgå ifrån deras egna erfarenheter och uppfattningar. Regeringen disponerar 30 miljo- ner kronor för alkohol- och narkotikapolitiska åtgärder att användas bl.a. i detta arbete. Ett sådant initiativ är projektet , som drivs med som huvudman. Inom projektet, som star- tade , engageras ungdomar, antingen som eller på helt ideell bas, för att stödja yngre kamrater i valet av en drogfri livs- stil. Projektet skall dokumenteras och utvärderas efter att ha prövats un- der i ett 25-tal kommuner. Målet är att MotståndsKraft skall finnas i samtliga landets kommuner . I syfte att öka kunskapen hos ungdomar i arbetslivet om hur alkohol och narkotika påverkar individen och arbetsplatsen, bl.a. vad gäller sä- kerhet och den egna hälsan genomförs ett projekt i samarbete med Riks- alna (samarbetsorgan mellan arbetsmarknadens parter). Också detta pro- jekt syftar till att stödja och stärka ungdomarnas vilja och förmåga att hjälpa och stötta varandra samt att ha beredskap för "tidig upptäckt" på arbetsplatserna. I ett skoldistrikt i pågår ett försök med att utveckla en lokal modell för att mobilisera och aktivera "närsamhället" med skolan som motor. Projektet som kallas in det i väggarna syftar till att utveckla policies, gemensam syn på och konkreta handlingsplaner för att före- bygga att ungdomar använder droger. Erfarenheterna från skall dokumenteras och utvärderas för att senare kunna spridas som idégivare och inspiratör för det drogpreventiva arbetet i andra skolor. Ledningsgruppen har också tagit initiativ till ett alkohol- och narkoti- kapolitiskt forum på Internet. Det vänder sig främst till yngre tonåringar samt deras föräldrar och lärare med information och kommunikation om alkohol och narkotika, värderingsövningar, spel, diskussioner m.m. Målet är att påverka ungdomarnas attityder och värderingar genom ökad kunskap samt att stödja dem i valet av en drogfri livsstil. Ett annat syfte är att utgöra motvikt till drogliberala budskap på Internet. Webb-sidan skall vara i drift vid höstterminens början . Till nationella ledningsgruppen finns en ungdomsgrupp knuten. Grup- pen, som består av 10 12 ungdomar mellan , fungerar som referensgrupp och idégivare till ledningsgruppen. Ungdomsgruppen an- ordnade på ledningsgruppens uppdrag en mycket uppskattad konferens med omkring 700 deltagare om lokalt drogförebyggande ar- bete, med ungdomar som främsta målgrupp. 11 En kommission för översyn och förstärkning av narkotikapolitiken Sammanfattning Omfattande satsningar har gjorts de senaste 15 20 åren i syfte att be- gränsa narkotikans utbredning i samhället. Det gäller såväl lagstift- ning och arbetsmetoder inom rättsväsendet som utveckling av vården och det förebyggande arbetet. I syfte att göra en samlad översyn och värdering av vidtagna åtgärder har regeringen beslutat att tillkallat en . Kommissionen, som skall redovisa sitt uppdrag före utgången av skall lämna förslag till effektivisering av narkotikapolitiken, bl.a. genom förbättrad samordning av åtgärder på området. Behov av samlad översyn En samlad översyn av rättsväsendets förutsättningar för hantering av nar- kotikaarbetet, av opinionsbildning och internationella frågor gjordes av (dir. 1982:100, SOU 1984:13). Sam- hället har därefter genomgått stora förändringar, vilket också påverkat narkotikasituationen. Andelen ungdomar som har prövat narkotika har ökat sedan de mycket låga noteringarna . Det finns också tecken som pekar i riktning mot en ökning av det tunga missbruket. Internationaliseringen har medfört en ökad rörlighet över gränserna som drogerna, missbruksmönstren och inställ- ningen till narkotika har förändrats. Det är också troligt att en växande ungdomsarbetslöshet och tecken på en ökad segregering i samhället har bidragit till utvecklingen. har det skett omfat- tande förändringar av lagstiftningen inom området, av tullens och poli- sens metoder för att hålla tillbaka tillgången på narkotika samt av insatser för att förebygga missbruk och rehabilitera missbrukare. Mot den bakgrunden har regeringen bedömt att det finns behov av en sammanhållen översyn och utvärdering av narkotikapolitiska insatser sedan avslutade sitt arbete . En kommis- sion har därför tillkallats med huvuduppgift att lägga fram förslag för att på lång sikt skapa bättre förutsättningar för samordnade och intensifie- rade insatser mot narkotikamissbruket (dir. 1998:18). Uppdraget omfattar såväl insatser för att förebygga narkotikamissbruk och rehabilitera miss- brukare som rättsväsendets och tullens arbete med narkotikabekämp- ningen. Kommissionen skall i sitt arbete utgå ifrån den restriktiva grund- syn som präglar svensk narkotikapolitik samt att insatser mot narkotika skall bygga på en balans mellan åtgärder för att minska efterfrågan och tillgången på narkotika. Målet att skapa ett narkotikafritt samhälle skall ligga fast. Kommissionens uppdrag Kommissionen skall särskilt ha till uppgift att