prop · GL0396 · 1998-01-01 00:00:00 — Denna lag träder i kraft den 6 Förslag till förordning om ändring i kriminalregisterkungörelsen (1973:58) Härigenom föreskrivs att 11 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare skall ha följande lydelse. 3 § Utdrag av kriminalregistret skall inhämtas när framställning om häktning görs samt innan någon 1. döms till fängelse, villkorlig dom eller skyddstillsyn, 2. överlämnas till rätts- psykiatrisk vård eller, om fängelse är föreskrivet för brottet, till vård enligt lagen (1988:870) om vård av miss-brukare i vissa fall, eller 3. åläggs förvandlingsstraff. 2. överlämnas till vård vid särskilt ungdomshem, rätts- psykiatrisk vård eller, om fängelse är föreskrivet för brottet, till vård enligt lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, eller Denna förordning träder i kraft den 7 Förslag till lag om ändring i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare Härigenom föreskrivs att 11 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 11 § I fråga om den som misstänks för att ha begått brott innan han fyllt skall åklagaren, innan han fattar beslut i åtalsfrågan, inhämta yttrande från socialnämnden i den kommun som enligt socialtjänstlagen (1980:620) har ansvaret för den unge, om denne har erkänt gärningen eller det annars finns skälig misstanke att han har begått brottet. Yttrande behöver inte inhämtas om brottet är ringa, om det är uppenbart att det finns förutsättningar för åtalsunderlåtelse eller det annars är obehövligt. Ett yttrande enligt första stycket skall avse frågan om nämnden har vidtagit eller avser att vidta någon åtgärd beträffande den unge och om en sådan åtgärd enligt nämndens mening är den lämpligaste för honom. Yttrandet skall, om åklagaren begär det eller om nämnden finner det nödvändigt, även innehålla en redogörelse för den unges personliga utveckling och hans levnadsomständigheter i övrigt. Ett yttrande enligt första stycket skall innehålla en redogörelse för de åtgärder som nämnden har vidtagit beträffande den unge samt en plan för de åtgärder som nämnden avser att vidta, varvid arten, omfattningen och varaktigheten av åtgärderna skall framgå. Yttrandet skall, om åklagaren begär det eller om nämnden finner det nödvändigt, även innehålla en redogörelse för den unges personliga utveckling och hans levnadsomständigheter i övrigt. Nämnden skall även i samband med yttrande lämna åklagaren de upplysningar som denne begär i fråga om den unge. Denna lag träder i kraft den 8 Förslag till förordning om ändring i förordningen (1994:1763) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare Härigenom föreskrivs att 5 § förordningen (1994:1763) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 5 § Har domstol överlämnat någon till vård inom , skall åklagaren inhämta upplysning om vilken vård som har anordnats. Uppkommer fråga om att ådöma annan påföljd enligt 38 kap. 2 § skall åklagaren genast vidta de åtgärder som är nödvändiga. Uppkommer fråga om att ådöma annan påföljd enligt 38 kap. 2 § skall åklagaren genast vidta de åtgärder som är nödvändiga. Denna förordning träder i kraft den 9 Förslag till lag om ändring i lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. Härigenom föreskrivs att 17 § lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 17 § Vad som sägs i denna lag om häktad har motsvarande tillämpning på 1. den som anhållits eller gripits på grund av misstanke om brott, 2. den som har intagits i häkte eller polisarrest för förpassning till kriminalvårdsanstalt, 3. den som har tillfälligt placerats i häkte med stöd av 23 § tredje stycket, 43 § första stycket tredje meningen eller 50 § tredje meningen lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt och 4. den som har omhändertagits enligt 28 kap. 11 § tredje stycket i avvaktan på att beslut om undanröjande av skyddstillsyn vinner laga kraft. 3. den som har tillfälligt placerats i häkte med stöd av 23 § tredje stycket, 43 § första stycket tredje meningen eller 50 § tredje meningen lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt, 4. den som har omhändertagits enligt 28 kap. 11 § tredje stycket i avvaktan på att beslut om undanröjande av skyddstillsyn vinner laga kraft, och 5. den som intagits i häkte eller polisarrest för förpassning till särskilt ungdomshem med stöd av 9 § tredje stycket lagen (1997:000) om verkställighet av dom på överlämnande till vård vid särskilt ungdomshem. Denna lag tillämpas inte på den som har gripits enligt 34 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare. Denna lag träder i kraft den 10 Förslag till lag om ändring i lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd Härigenom föreskrivs att 1 och 4 §§ lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § Denna lag gäller ersättning av staten vid personskada och tillämpas på 1. den som tjänstgör enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt eller inställer sig till mönstring, eller annan uttagning enligt den lagen eller till antagningsprövning enligt lagen (1994:1810) om möjlighet för kvinnor att fullgöra värnplikt eller civilplikt med längre grundutbildning, 2. den som medverkar i räddningstjänst eller i övning med räddningskår enligt räddningstjänst- lagen (1986:1102) eller i räddnings- tjänst enligt 11 kap. 1 § andra stycket luftfartslagen (1957:297), 3. den som är intagen för vård i kriminalvårdsanstalt, i ett hem som avses i 12 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, i ett hem som avses i 22 § lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall samt den som är häktad eller anhållen eller i annat fall intagen eller tagen i förvar i kriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest. Denna lag gäller ersättning av staten vid personskada och tillämpas på 1. den som tjänstgör enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt eller inställer sig till mönstring, eller annan uttagning enligt den lagen eller till antagningsprövning enligt lagen (1994:1810) om möjlighet för kvinnor att fullgöra värnplikt eller civilplikt med längre grundutbildning, 2. den som medverkar i räddningstjänst eller i övning med räddningskår enligt räddningstjänst- lagen (1986:1102) eller i räddnings- tjänst enligt 11 kap. 1 § andra stycket luftfartslagen (1957:297), 3. den som är intagen för vård i kriminalvårdsanstalt, i ett hem som avses i 12 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, i ett hem som avses i 22 § lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall samt den som är häktad eller anhållen eller i annat fall intagen eller tagen i förvar i kriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest, 4. den som utför ungdomstjänst på grund av föreskrift som meddelats med stöd av 31 kap. 1 § fjärde stycket . Regeringen får föreskriva att lagen skall tillämpas även på den som i annat fall än som avses i första stycket frivilligt deltar i verksamhet inom totalförsvaret eller i verksamhet för att avvärja eller begränsa skada på människor eller egendom eller i miljön. 4 § Personskadeskyddet inträder när den första färden påbörjas till verksamhet eller intagning som avses i 1 § och gäller till dess den sista färden från verksamheten eller intagningen avslutats. Personskadeskyddet inträder när den första färden påbörjas till verksamhet eller intagning som avses i 1 § 1 3 och gäller till dess den sista färden från verksamheten eller intagningen avslutats. Vid sådan verksamhet som avses i 1 § 4 inträder personskadeskyddet när den dömde påbörjar en resa till platsen för verksamheten i enlighet med den av socialnämnden uppgjorda planen och upphör när resa från platsen avslutats. Denna lag träder i kraft den 11 Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) Härigenom föreskrivs att det i socialtjänstlagen (1980:620) skall införas en ny paragraf, 65 a §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 65 a § Har någon som påföljd för brott överlämnats till vård inom , skall socialnämnden fortlöpande underrätta åklagaren om vårdens fortgång. Sådan underrättelse skall lämnas minst en gång så länge vården pågår enligt den uppgjorda vårdplanen. Har den som överlämnats till vård inom ålagts att utföra ungdomstjänst med stöd av 31 kap. 1 § fjärde stycket , skall socialnämnden i underrättelsen till åklagaren redogöra för den dömdes fullgörande av ungdomstjänsten. Denna lag träder i kraft den 12 Förslag till förordning om ändring i socialtjänstförordningen (1981:750) Härigenom föreskrivs att 25 § socialtjänstförordningen (1981:750) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 25 § anger vilka av de hem som avses i 23 a § socialtjänstlagen (1980:620) som utgör hem för särskild tillsyn. Föreskrifterna i 26 28 §§ gäller dem som vårdas i ett sådant hem. Föreskrifterna i 26 28 §§ gäller dem som vårdas i ett sådant hem på någon annan grund än domstols förordnande enligt 31 kap. 1 a § om vård vid särskilt ungdomshem. Beslut i de frågor som avses i 26 28 §§ fattas av föreståndaren, som underrättar huvudmannen om besluten. Denna förordning träder i kraft den 13 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 § Vård skall också beslutas om den unge utsätter sin hälsa eller utveckling för en påtaglig risk att skadas genom missbruk av beroendeframkallande medel, brottslig verksamhet eller något annat socialt nedbrytande beteende. Vård skall också beslutas om den som överlämnats till vård vid särskilt ungdomshem enligt 31 kap. 1 a § vid verkställighetens slut bedöms vara i uppenbart behov av fortsatt vård för att inte löpa sådan risk som avses i första stycket. Denna lag träder i kraft den 14 Förslag till förordning om ändring i förordningen (1990:893) om underrättelse om dom i vissa brottmål, m.m. Härigenom föreskrivs att det i förordningen (1990:893) om underrättelse om dom i vissa brottmål, m.m. införs en ny paragraf, 19 a §, av följande lydelse Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 19 a § Om domstolen beslutar att den tilltalade skall överlämnas till vård vid särskilt ungdomshem med stöd av 31 kap. 1 a § , skall en kopia av domen sändas till socialnämnden och . Till domen skall fogas handlingar som anges i 3 § jämte yttrande enligt 11 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare. Är den dömde häktad, skall en kopia av domen sändas till häktet. Vad som föreskrivs i första och andra styckena gäller även i fråga om dom varigenom domstolen förordnat att tidigare ådömt överlämnande enligt 31 kap. 1 a § skall avse ytterligare brott. Om en högre rätt ändrar en dom som anges i första eller tredje stycket såvitt rör påföljden, skall en kopia av den högre rättens dom sändas till socialnämnden och . I stället för domen får domsbevis sändas, varvid 2 § andra stycket tillämpas. Denna förordning träder i kraft den 15 Förslag till lag om verkställighet av dom på överlämnande till vård vid särskilt ungdomshem Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag avser verkställighet av dom på överlämnande till vård vid särskilt ungdomshem enligt 31 kap. 1 a § . 2 § Verkställigheten skall utformas så att de skadliga följderna av frihetsberövandet motverkas och så att den dömdes anpassning i samhället främjas. 3 § leder och har inseende över verkställigheten, vilken skall planläggas och genomföras i samarbete med socialnämnden i den dömdes hemort. 4 § Verkställigheten skall inledas genom att den dömde tas in på ett sådant särskilt ungdomshem som anges i 12 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. skall anvisa plats vid ett sådant hem. Intagningen skall ske utan dröjsmål så snart domen får verkställas enligt 5 eller 6 §. 5 § Verkställigheten får inledas när domen har vunnit laga kraft. Verkställigheten får inledas även om åklagaren eller målsägande har överklagat domen, såvida den dömde inte inom föreskriven tid har överklagat domen beträffande påföljden. 6 § Verkställigheten får inledas , om den dömde före överklagandetidens utgång avger förklaring att han avstår från att överklaga domen beträffande påföljden och medger att den får verkställas (nöjdförklaring). Nöjdförklaring får avges inför 1. chefen för allmänt häkte, av den som är häktad, 2. föreståndaren för ett sådant särskilt ungdomshem som avses i denna lag, av den som är intagen vid sådant hem, 3. polismyndighet. Den som får ta emot nöjdförklaring enligt andra stycket 1 eller 2 skall så snart det kan ske erinra den dömde om hans rätt att avge sådan förklaring samt upplysa den dömde om när och hur det kan ske. Det åligger honom vidare att den dag, då nöjdförklaring först kan avges, efterhöra om den dömde vill avge sådan förklaring. 7 § När nöjdförklaring avges skall vittne närvara. Den som har mottagit förklaringen skall göra anteckning därom på domen eller på rättens bevis om målets utgång, såvitt rör den dömde (domsbevis). Anteckningen skall undertecknas av mottagaren, den dömde och vittnet. 8 § Nöjdförklaring gäller endast om den dömde har haft betänketid till efter den dag då domen avkunnades för honom vid rätten eller på annat sätt delgavs honom och om den som skall ta emot förklaringen har tillgång till domen eller domsbevis. Den dömde skall beredas tillfälle att samråda med sin försvarare. Nöjdförklaring som har avgivits enligt denna lag får inte återkallas. Har den dömde överklagat domen såvitt angår påföljden, skall överklagandet anses återkallat genom nöjdförklaringen. Avger den dömde nöjdförklaring inför sådan befattningshavare som anges i 6 § andra stycket 1 eller 2, skall denne befordra domen till verkställighet. Avger den dömde nöjdförklaring inför polismyndighet, skall den som tar emot förklaringen se till att den dömde förpassas till särskilt ungdomshem. 9 § När domen får verkställas skall utan dröjsmål förelägga den dömde att senast viss dag inställa sig vid det särskilda ungdomshem där domen skall verkställas. Om den dömde inte rättar sig efter eller inte kan nås av föreläggande enligt första stycket, skall polismyndigheten i den ort där han vistas på begäran av förpassa honom till hemmet. Den dömde får i väntan på förpassning förvaras i allmänt häkte eller i polisarrest, om det är nödvändigt för att förpassningen skall kunna säkerställas. 10 § Är den dömde när domen får verkställas häktad eller intagen på särskilt ungdomshem med stöd av lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, skall häktet eller det särskilda ungdomshemmet befordra domen till verkställighet och den dömde skall förpassas till det särskilda ungdomshem där verkställigheten skall ske. 11 § I fråga om beräkning av den tid som verkställigheten skall pågå, skall 19, 21 23 och 25 26 §§ lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m gälla i tillämpliga delar. Så snart den dömde påbörjat verkställighet av ett förordnande om överlämnande till vård vid särskilt ungdomshem, skall fastställa dagen för verkställighetens slut. 12 § Den dömde får hindras att lämna det särskilda ungdomshemmet och i övrigt underkastas den begränsning av rörelsefriheten som är nödvändig för att verkställigheten skall kunna genomföras. Den dömdes rörelsefrihet får också inskränkas när det behövs av hänsyn till andra intagnas eller personalens säkerhet. 13 § Verkställigheten skall inledas på en låsbar enhet. Så snart förhållandena medger det, skall den dömde överföras till vistelse under öppnare former. Frågan om den dömde kan överföras från låsbar enhet skall prövas fortgående, dock minst en gång . 14 § Bestämmelserna i 16, 17, 19 och 20 §§ lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga skall tillämpas även för den som verkställer förordnande om överlämnande till vård vid särskilt ungdomshem. 15 § Om det är särskilt påkallat av att den dömde uppträder våldsamt eller är så påverkad av berusningsmedel att han inte kan hållas till ordningen, får han hållas avskild från de övriga vid hemmet under förutsättning att han står under fortlöpande uppsikt av personalen. Han får dock inte hållas i sådan avskildhet än som är oundgängligen nödvändigt och inte i något fall än . 16 § Den dömde skall tillåtas att vistas utanför det särskilda ungdomshemmet i den utsträckning som kravet på samhällsskydd medger, om det bedöms lämpligt för att främja hans anpassning i samhället. Därvid skall de villkor ställas som kan anses erforderliga. 17 § Beslut enligt denna lag fattas av . I frågor som avses i 13 och 16 §§ skall samråd ske med socialnämnden i den dömdes hemort. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att föreståndaren för det särskilda ungdomshemmet får meddela beslut enligt 13 och 16 §§ beträffande viss intagen. 18 § Beslut av i frågor som avses i 4, 9 och 11 §§ får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Ett beslut av föreståndaren för det särskilda ungdomshem där den dömde tagits in får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol, om beslutet avser förstörande eller försäljning av egendom enligt 20 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Denna lag träder i kraft den Remissinstanser- Påföljder för unga lagöverträdare (Ds 1997:32) Efter remiss har yttranden över departementspromemorian Påföljder för unga lagöverträdare, Ds 1997:32, avgetts av ombudsmän, , Hovrätten för , Hovrätten över och , , , , , , , Kammarrätten i , Länsrätten i län, Länsrätten i , Justitiekanslern, , Riksåklagaren, , , Brottsoffermyndig- heten, , , vid , vid , , kommun, kommun, kommun, , kommun, , akademikers centralorganisation, , , Föreningen , , , , Organisationen för barnens rätt i samhället, , för anhöriga till våldsdödade ungdomar samt för Hvb-hem. Riksåklagaren har till sitt yttrande fogat remissyttranden från åklagarmyndigheterna i , , , , , och . Dessa myndigheter i vissa fall i sin tur inhämtat yttranden från de lokala åklagarkamrarna. har lämnat ett yttrande från medlemsförbundet . TCO har lämnat ett yttrande från . har ingett ett yttrande från SACOs samverkansorgan inom KVV och SIS som sitt eget yttrande. Falu kommun, , , i och och skola har inbjudits att lämna synpunkter men har avstått från att yttra sig. Barn- och kommer att beredas tillfälle att yttra sig i särskild ordning. Vidare har professor , , inkommit med synpunkter på förslaget. Den utvidgade försöksverksamheten med intensivövervakning med elektronisk kontroll Sammanfattning utvidgades försöksverksamheten med intensivövervakning med elektronisk kontroll till att gälla hela landet och till att omfatta fängelsestraff . Föreliggande rapport är en delredovisning av ett regeringsuppdrag att utvärdera den fortsatta försöksverksamheten. Undersökningen omfattar vissa delar av verksamheten . I den första delen av undersökningen redogörs för flödet av ärenden, från dom till fullföljd verkställighet. Sammanfattningsvis visar undersökningen följande: - Under verksamhetens sex första månader erbjöds 4.269 personer att ansöka om att avtjäna det utdömda fängelsestraffet i form av intensivövervakning med elektronisk kontroll. Den yngste som erbjöds var , den äldste . Två av tre har tidigare lagförts för brott och nästan hälften har tidigare dömts till fängelse. - Nästan hälften av de som erbjöds delta var dömda för trafikonykterhetsbrott och en av fem var dömd för misshandel. Den "nya" gruppen dömda, de som dömts till fängelse , utgjorde 418 personer, eller av samtliga som erbjöds ansöka. De som dömts till fängelse i en månad dominerar, de utgjorde av samtliga. - av dem som erbjöds att ansöka om att delta i försöksverksamheten valde att inte ansöka. Personer med tidigare kriminell belastning ansökte i mindre utsträckning än andra, äldre ansökte något oftare än yngre och benägenheten att ansöka om att delta var lägre bland dem som dömts för narkotikabrott eller stöldbrott än bland andra. - Visserligen ansökte de med längre strafftider i mindre utsträckning än andra, men detta hänger samman med att de som dömts till två eller tre månaders fängelse skiljer sig från övriga med avseende på bland annat ålder, tidigare kriminell belastning och typ av brott i den aktuella domen. Strafftiden hade i sig ingen betydelse för om den dömde skulle ansöka eller inte. - Lite av ansökningarna om att delta avslogs. Vanligaste orsaken till att ansökan avslogs var att den dömde inte medverkat i den utredning som skall föregå verkställigheten. Den näst vanligaste orsaken till avslag var att den dömde ej bedömdes som lämplig att delta, på grund av drogmissbruk eller att den dömde uppträdde aggressivt under utredningen. Ofta anges fler än ett skäl till avslag. Det är t.ex. sällan som den dömdes missbruk ensamt är orsak till att ansökan avslås, vanligtvis är detta kombinerat med något annat skäl, som att den dömde obstruerar eller på annat sätt inte medverkar under utredningen. - I vart femte avslag (vilket motsvarar av samtliga beslut som tagits) anförs som skäl att den dömde inte hade eller kunnat ordna lämplig sysselsättning eller bostad. Även detta skäl förekommer ofta i kombination med någon annan orsak, som att den dömde ej medverkat under utredningen. - Sannolikheten för avslag samvarierar med den dömdes tidigare kriminella belastning, med typ av brott i aktuell dom och med den utdömda strafftiden. Ansökningar från dem som tidigare lagförts för brott beviljas något mer sällan än andras. Så är också fallet för dem som dömts till två eller tre månaders fängelse och för dem som dömts för narkotikabrott eller stöldbrott. Detta hänger främst samman med att dessa personer oftare än andra inte medverkar i frivårdens utredning. - Andelen som ansöker om att delta och andelen som beviljas delta varierar mellan olika frivårdsmyndigheter. I ett av de 43 distrikt som handlägger dessa ärenden är andelen så låg som och i ett annat så hög som . Vad gäller andelen som beviljas varierar denna mellan . - Den främsta orsaken till de stora variationerna i andelen som ansöker och andelen som beviljas delta, är att klientsammansättningen skiljer sig mellan olika distrikt. Genomgående gäller att i storstadsdistrikten, där andelen av de dömda som är tidigare kriminellt belastade är jämförelsevis hög, är andelen av de som erbjuds som påbörjar verkställighet i intensivövervakning lägre än på andra orter. - I undersökningen framhålls dock att det kan finnas andra orsaker som bidrar till de stora variationerna. Bland annat nämns möjligheten att förmågan och beredvilligheten att ordna sysselsättning till dem utan arbete och tålamod med dem som missköter sig under utredningen, kan variera mellan olika frivårdsmyndigheter. - Under verkställigheten har frivården (eller någon av frivården anlitat biträde) gjort i genomsnitt 2,6 oanmälda hembesök hos de dömda och i genomsnitt genomfört 2,9 utandningsprov för att kontrollera efterlevnaden av förbudet att använda alkohol. - Andelen verkställigheter som avbrutits p.g.a. den dömdes misskötsamhet uppgick till . Det vanligast förekommande skälet till avbrott var att den dömde använt alkohol. Det föreligger ett visst samband mellan strafftidens längd och sannolikheten för att intensivövervakningen skall avbrytas. De som dömts till tre månaders fängelse missköter sig i något högre utsträckning än andra, men även bland dem fullföljer verkställigheten tiden ut. I undersökningen redovisas också vissa resultat från en enkätundersökning som syftar till att mäta inställningen till olika delar av verkställigheten hos dem som avtjänar straffet i form av intensivövervakning med elektronisk kontroll. Av denna redovisning framgår bl.a. följande: - Mycket få av de som verkställt straffet i intensivövervakning ångrar sitt beslut och nästan alla skulle rekommendera en vän i samma situation att ansöka om att delta.