prop · GL03150D9 · 1998-01-01 00:00:00 — BNP- tillväxten bedöms sjunka från 1997 till 1998, för att sedan stiga till 1999. 2.2.4 Utvecklingen i och Den gynnsamma ekonomiska utvecklingen i förväntas fortsätta . Den in- hemska efterfrågan förutses växa starkt och stimuleras av bl.a. gynnsam sysselsättningsutveckling och stigande reallöner. I bidrog en stark inhemsk efterfrågan till den positiva ekonomiska utvecklingen . Den privata konsumtionen stimulerades av en ökad syssel- sättning och stigande reallöner. förväntas en långsammare ökningstakt i privat konsumtion bl.a. till följd av en stram finanspolitik. In- vesteringstillväxten bedöms avta som bi- draget från nettoexporten förväntas öka till följd av en ökad efterfrågan i . BNP-tillväxten bedöms avta från 1997 till och . I bidrog såväl en stark inhemsk efterfrågan som en synnerligen god exportutveckling till en mycket hög ekonomisk tillväxt på 1997. Den privata konsumtionen stimulerades av en god sysselsättningsutveckling och låga räntor som exporten gynnades av en stigande efterfrågan på trä- och massaprodukter i . förväntas en minskad arbetslöshet och låga räntor bidra till en fortsatt stark inhemsk efterfrågan, medan effekterna av den ekonomiska krisen i och kapacitetsproblem inom pappersindustrin bedöms verka dämpande på exportutvecklingen. BNP-tillväxten förväntas sjunka till 1998 och till 1999. Den snabba ekonomiska utvecklingen i fortsatte med stöd av en stark inhemsk efterfrågan. Den privata konsumtionen stimulerades av en god sysselsättningstillväxt och ökade reallöner. Investeringarna växte särskilt snabbt inom olje- verksamheten. Den privata konsumtionen bedöms utvecklas väl även 1998 till följd av en fortsatt gynn- sam utveckling på arbetsmarknaden samt betydande reallöneökningar. Det finns en uppenbar risk för att det allt stramare läget på arbetsmarknaden ger upphov till ett ökat inflationstryck 1998. Investeringstillväxten förväntas sjunka, medan exporttillväxten ökar. BNP- tillväxten bedöms öka från 1997 till 1998 och därefter falla tillbaka till 1999. BNP-tillväxten i steg avsevärt och uppgick till i och i och . En väl avvägd penning- och finanspolitik bidrog till att inflationen fortsatte att falla. Trots en stark exportutveckling ökade dock bytes- balansunderskotten till av BNP. Asienkrisen fick vissa återverkningar på de finansiella marknaderna i de baltiska länderna, även om börs- nedgången i första hand orsakades av inhemska fak- torer. sedan början av övergången till marknadsekonomi blev BNP-tillväxten positiv i . Inflationen halverades till och bytesbalansen förbättrades. Svårigheter i genom- förandet av budget- och skattepolitiken bidrog till försämrade offentliga finanser. I samband med det sjunkande förtroendet för tillväxtekonomierna i uppstod oro på de finansiella marknaderna och början av 1998. Mot bakgrund av bl.a. stigande reala disponibelinkomster samt en mindre nedgång i arbetslösheten väntas den inhemska efterfrågan öka gradvis och BNP-tillväxten bedöms stiga till 1998 och till 1999, men osäkerheten i dessa bedömningar är betydande. För det utvecklades ekonomin i starkt och BNP-tillväxten blev . En av- mattning av den inhemska efterfrågetillväxten förutses som nettoexportens negativa bidrag till BNP bedöms avta. Sammantaget förutses BNP-tillväxten sjunka till ca 5 ½ % 1998. Sammantaget har BNP-tillväxten i som helhet, dvs i , , , , , och , stigit . En ytterligare förstärkning av den ekonomiska aktiviteten i regionen förutses på kort och medellång sikt. 3 Kapitalmarknaderna Fortsatt låg inflation och fallande inflationsförvänt- ningar har lett till lägre svenska obligationsräntor . Även långräntemarginalen mot utlandet har krympt ytterligare det senaste halv- året. har reviderat ned sin inflations- prognos , och därför avstått från ytterligare reporäntehöjningar sedan höjningen i de- cember. Krisen i har lett till lägre inflationsför- väntningar, som placerare föredragit dollar- placeringar, vilket bidragit till en appreciering av den amerikanska valutan. På flertalet av börserna i samt i har kurserna fortsatt uppåt efter den tillfälliga nedgången . Osäkerheten om omfattningen av Asienkrisen, och vilken effekt den kan tänkas få för aktiemarknaden är emellertid påtaglig. Inom EU har förberedelserna inför valutaunionen fått allt större betydelse för ränte- och växelkursutvecklingen. Såväl korta som långa marknadsräntor har konvergerat ytterligare mellan länderna. 3.1 Utvecklingen i omvärlden Trots en förhållandevis stark tillväxt i den amerikanska ekonomin har obligationsräntorna fortsatt att falla och i början av innevarande år. föll den amerikanska 10-årsräntan till . Trots tillväxten finns det ännu inte något synligt inflationstryck i ekonomin, och krisen i har bidragit till att dra ned inflationsförväntningarna ytterligare. Som beskrivits i kapitel 2 ser penning- politiken i ut att vara väl avvägd. Även om in- flationen i stiger för- väntas uppgången bli måttlig, vilket i sin tur talar för att en eventuell långränteuppgång också blir måttlig. Dollaruppgången, som förmodligen varit en bi- dragande orsak till att inflationen inte tagit fart, har bromsats under inledningen av 1998. Det som bidragit till dollarns underliggande styrka de konjunkturella skillnaderna mellan och förväntas minska framöver, vilket kan leda till en något svagare dollar. Även om den positiva räntemarginalen mellan och mellan amerikanska och tyska korträntor och mellan amerikanska och tyska långräntor minskar förväntas amerikanska räntor fortfarande vara något högre än europeiska, vilket talar för att en eventuell dollardeprecieringen inte blir dramatisk. Utvecklingen på har varit fortsatt stark, och steg kurserna med i genomsnitt . I bedöms tillväxten falla ytterligare till följd av de problem som beskrevs i föregående kapitel. Den japanska 10-åriga obligationsräntan har efter en mindre nedgång legat stabilt kring . Tokyo-börsen har stigit . Den japanska penningpolitiken har varit fortsatt expansiv med ett diskonto på , och någon åtstramning förväntas inte under 1998-1999. Även i har obligationsräntorna fortsatt nedåt , och föll den 10-åriga räntan , vilket är rekordlågt i ett historiskt perspektiv. En svagare konjunkturuppgång än väntat samt låga inflationsförväntningar, som gått ned ytterligare till följd av krisen i , kan ses som några orsaker till utvecklingen. , då Asienkrisen fick fullt genomslag på de internationella finansiella marknaderna, har D-marken försvagats gentemot dollarn. En viss stabilisering av D-markens kurs gentemot dollarn har dock skett . En annan viktig faktor som styrt marknadsutveck- lingen i , främst inom EU, är förberedelserna inför den monetära unionen. Framförallt har de lett till en fortsatt utjämning av räntenivåerna bland de länder som förväntas delta i från starten . Räntemarginalen mellan italienska 10-årsräntan, som är den högsta bland de länder som väntas delta i valutaunionen , och mot- svarande ränta i har gått ned från 1 pro- centenhet till . Även de korta räntorna har konvergerat. De framtida EMU-länder vars styrräntor ligger på en högre nivå, främst och , har sänkt sina styrräntor . En tysk styrräntehöjning , som följdes av höjningar i övriga kärnländer inom EU, har också bidragit till korträntekonvergensen. Skillnaden mellan spanska och italienska styrräntor å ena sidan och tyska å den andra har gått ned från till vad gäller mot och vad gäller mot . Bland ERM-valutorna har fluktuationerna minskat, och samtliga valutor ligger numera nära sina re- spektive centralkurser inom växelkursmekanismen. revalverades det irländska puntet inom då centralkursen gentemot D-marken skrevs upp . Då puntet tidigare avvikit påtagligt från centralkursen var åtgärden inte helt oväntad. Sam- tidigt kopplades valuta till . Utvecklingen på ränte- och valutamarknaderna inom EU tyder på en förväntan om att EMU blir verklighet 1999, och att 11 av EU:s 15 medlemsländer kommer att ingå i unionen från start. Räntekonvergensen mellan de länder som väntas delta i valutaunionen torde fortsätta ytterligare som återstår tills införandet av euron. På de finansiella marknaderna återspeglas förväntningar om att korträntekonvergensen främst kommer att ske via räntesänkningar i högränteländerna. De korta euro- peiska terminsräntorna indikerar förväntningar om att korträntorna inom det framtida EMU kommer att konvergera kring en nivå på . 3.2 Utvecklingen i Utvecklingen på den svenska marknaden har till viss del följt den internationella. De långa marknads- räntorna har fortsatt ned till nya bottennivåer. Den 10-åriga obligationsräntan nådde en nivå på . Lägre inflations- förväntningar, bland annat till följd av låga utfall i den faktiska inflationen och Asienkrisens förväntade prisdämpande effekter, förefaller ha varit en viktig faktor bakom räntenedgången . Trenden med fallande svensk räntemarginal gentemot när de internationella räntorna faller har varit rådande även , och föll den 10-åriga räntemarginalen gentemot sedan 10-årsräntan började marknadsnoteras i . Nedgången har fortsatt , och låg räntemarginalen . Utländska placerare har varit mycket aktiva på den svenska obligationsmarknaden. nådde det utländska ägandet av svenska kronobliga- tioner höga nivåer, och utländska köp är en tänkbar förklaring till de lägre svenska obligationsräntorna och den lägre räntemarginalen gentemot utlandet. Andelen utländskt ägande på den svenska obligationsmarknaden låg vid utgången av på av den utestående svenska statsobliga- tionsstocken, vilket är nära tidigare toppnivåer. En hög andel utländska placerare har tidigare tenderat att göra ränteutvecklingen mer volatil. Det senaste årets minskade andel lånefinansierade utländska innehav av svenska obligationer tyder emellertid på att de utländska köpen av svenska obligationer numera är mer långsiktiga och av mindre spekulativ karaktär . Detta kan komma att betyda att det tidigare sambandet mellan det utländska ägandet och volatiliteten i räntorna är lika starkt. I likhet med flertalet övriga europeiska valutor har kronan försvagats mot dollarn . Kronan har emellertid också försvagats gentemot D-marken, och därmed också mot TCW-index. Värt att notera är emellertid att kronförsvagningen är betydligt blyg- sammare om även de asiatiska valutorna beaktas. Kronkursen låg på ungefär samma nivå som för , mätt mot ett bredare index inklusive de asiatiska valutorna. Detta är relevant ur inflations- och konkurrenssynpunkt. Kronans försvagning sammanföll i tiden med spekulationer om att kronan kan komma att marginaliseras som valuta när EMU bildas samt farhågor om att kapitalutflöden till följd av svenska köp av utländska värdepapper kommer att fortsätta. bröts emellertid kronför- svagningen, och istället har det skett en trendmässig förstärkning mot i första hand D-marken. Deprecie- ringen gentemot dollarn har också avstannat. TABELL 3.1 BETALNINGSBALANSEN FLÖDEN, MILJARDER KRONOR 1995 1996 1997 Bytesbalans 39,3 43,7 48,6 Kapitaltransfereringa r -3,7 -4,9 -0,3 Finansiell balans -20,7 -24,1 -36,6 Direkta investeringar 23,1 2,8 -14,9 I utlandet -80,0 -31,3 -85,2 I 103,1 34,0 70,3 Portföljinvesteringar exkl. finansiella derivat -16,6 -83,2 -131,4 Tillgångar -75,3 -88,3 -112,2 Aktier -64,7 -50,4 -84,5 Räntebärande -10,6 -37,9 -27,6 Skulder 58,7 5,0 -19,2 Aktier 14,3 27,2 -12,3 Räntebärande 44,4 -22,2 -6,9 Finansiella derivat 6,0 10,0 11,6 Övrigt kapital -31,1 4,6 48,0 Valutareservens transaktionsförändring ar 50,0 Restpost -14,9 -14,7 -11,7 Anm.: Tecknen visar vilka kapitalflöden som inhemska respektive utländska köp givit upphov till. Ett minustecken vad gäller inhemska aktörers agerande (tillgångar) betyder således ett utflöde till följd av köp av utländska värdepapper, medan ett minustecken vad gäller utländska aktörers agerande (skulder) betyder ett utflöde till följd av försäljningar av svenska värdepapper. Det omvända förhållandet gäller vid positiva siffror, det vill säga svenska försäljningar respektive utländska köp. Tabell 3.1 visar betalningsbalansen med en finfördelad redovisning av den finansiella balansen. Per definition summerar betalningsbalansen till noll. Detta innebär det att bytesbalansöverskottet motsvaras av kapitalutflöden i form av kapitaltransfereringar och den finansiella balansen samt restposten. I tabellen utgörs posten tillgångar (under portföljinvesteringar) av svenska tillgångar i utlandet, som t.ex. utländska aktier. ökade de svenska finansiella till- gångarna i utlandet med , vilket i tabellen redovisas som ett kapitalutflöde. Hu- vuddelen av detta bestod av köp av utländska aktier. Posten skulder i tabellen är t.ex. utländska innehav av svenska aktier då detta är en svensk skuld till ut- landet. Det utländska innehavet av svenska värde- papper minskade med , vilket också är ett kapitalutflöde. Den finansiella balansen är svårtolkad och det går i allmänhet inte att dra slutsatsen att stora valutaflöden kopplade till värdepappershandeln kan förklara kronans utveckling. har dock svenska köp av utländska tillgångar varit påtagliga. Detta kan ses både som ett resultat av att institutionella placerare valt att diversifiera sina tillgångsportföljer och ett ökat privat fondsparande. De utländska köpen av svenska aktier var betydande , men innehaven minskade 1997. De lägre inflationsförväntningarna i har också bidragit till minskade förväntningar om framtida korträntehöjningar. När höjde reporäntan till fanns det förväntningar på marknaden om att höjningen skulle följas av fler . Därefter har emellertid Asienkrisen och efterföljande nedrevideringar av både tillväxt- och infla- tionsprognoser lett till att även kortränte- prognoserna justerats ned. indikerade de implicita terminsräntorna förväntningar om en svensk reporänta kring . låg motsvarande förväntningar på . I sin senaste inflationsrapport reviderade även ned sina prognoser över tillväxten och inflationen för , och slutsats var att det inte finns någon anledning att ändra reporäntan. poängterade att den förväntade konjunkturuppgången talar för en viss försiktig skärpning av penningpolitiken . De lägre räntorna och dollaruppgången är främsta orsakerna till att Stockholmsbörsen, i likhet med fler- talet övriga europeiska börser, gått fortsatt starkt. steg börsen , och var uppgången . Bästa branscher har varit bank och finans till följd av räntened- gången samt kemi och läkemedel. Under hela noterades en ökning av kre- ditinstitutens utlåning till svensk allmänhet, det vill säga företag och hushåll. var det främst bostadskrediter till hushållen som ökade, men skedde en markant ökning av hushållens konsumtionskrediter. ökade dessa krediter , räknat på årsbasis. Motsvarande ökning av kreditinstitutens totala utlå- ning till allmänheten uppgick till . Lägre utlå- ningsräntor, hushållens mer positiva förväntningar om den egna ekonomin samt ett uppdämt konsum- tionsbehov är några faktorer som ligger bakom den ökade utlåningen. Denna sammanfaller också väl med förra årets uppgång i den privata konsumtionen. Ökningstakten i penningmängdstillväxten steg på nytt i början av innevarande år. Allmänhetens innehav av sedlar och mynt, M0, ökade , räknat på årsbasis. M0 bedöms vara en god indikator för den framtida konsumtionen, och tillsammans med utlåningen indikerar penningmängdstillväxten en fortsatt god konsumtionsutveckling . Antaganden om ränte- och valutakursutvecklingen Antagandena om utvecklingen på de finansiella marknaderna görs i ljuset av den internationella ut- vecklingen som presenterades i det föregående ka- pitlet samt den bild av den svenska ekonomiska ut- vecklingen som tecknas i kommande kapitel. I är obligationsräntorna låga och tillväxten väntas stiga något till följd av ökande inhemsk efterfrågan. En fortsatt låg inflation vänts dock innebära en måttlig uppgång i de korta marknadsräntorna . Det gradvis förbättrade konjunkturläget i och flertalet övriga europeiska länder förutses leda till en uppgång i de långa marknadsräntorna. Även i väntas inflationen förbli låg . Detta bygger till stor del på anta- gandet att de genomsnittliga löneökningarna begrän- sas till . Den offentliga sektorns fi- nansiella sparande fortsätter att förbättras och de budgetpolitiska målen uppfylls. Det låga inflationstrycket och en inflation som understiger inflationsmålet på innebär att reporänta inte antas behöva ändras från den nuvarande nivån på . Mot bakgrund av den europeiska obliga- tionsränteuppgången väntas de svenska obligations- räntorna stiga. Uppgången förutses dock bli måttlig och 10-årsräntan förväntas understiga un- der hela prognosperioden. Den mindre obligations- ränteuppgången i jämfört med och den därmed sjunkande obligationsräntemarginalen är ett uttryck för att förtroendet för den svenska eko- nomin antas stärkas ytterligare . Den stabila ekonomiska utvecklingen i , inte minst vad gäller löner och priser, tillsammans med en stark bytesbalans antas bidra till en viss förstärkning av kronans kurs, mätt med TCW-index. antas TCW-index vara 118. Osäkerheten i denna bedömning är dock mycket stor. TABELL 3.2 RÄNTE- OCH VALUTAANTAGANDEN SLUTNOTERINGAR FÖR RESPEKTIVE ÅR. 1996 1997 1998 1999 2000 2001 Reporänta 4,10 4,35 4,35 4,35 4,35 4,35 Ränta 6 månader 3,76 4,69 4,60 4,60 4,60 4,60 Ränta 5,50 5,61 5,30 5,40 5,40 5,40 Ränta 6,75 5,95 5,70 5,80 5,80 5,80 Differens 10 år /DEM 4,40 4,41 4,35 4,35 4,30 /7,90 7,75 7,50 7,50 7,50 TCW-index 117, 6 121 120 119 118 118 Källa: Ecowin och . 4 Utrikeshandeln Efterfrågan från omvärlden på svenska produkter var mycket god . Speciellt ökade exporten av läkemedel och elektrovaror mycket kraftigt. Även importen steg kraftigt, vilket delvis är ett resultat av exportökningen. Till följd av den s.k. Asienkrisen an- tas exportmarknadstillväxten inte öka lika mycket som , vilket leder till en lägre exportökning . antas effekterna av Asienkrisen endast i ringa omfattning påverka världsmarknadstillväxten och exporten utvecklas således i en snabbare takt. Ökad global priskonkurrens antas ha en återhållande effekt på såväl export- som importpriserna under prognos- perioden. Svenska exportföretag förväntas ej heller vinna marknadsandelar , bl.a. som en följd av kronans förväntade appreciering. Nettoexportens bidrag till tillväxten i blir lägre än vad som varit fallet , men kommer i takt med en förbättrad omvärldstillväxt att stiga som högst till . 4.1 Varuhandeln utvecklades den svenska exporten mycket väl. Enligt nationalräkenskaperna ökade varuexporten jämfört med föregående år. Försäljningen av traditionella svenska produkter som verkstadsvaror och skogsvaror ökade relativt kraftigt, men även försäljningen av kemivaror speciellt läkemedel utvecklades starkt . Av verkstadsvarorna ökade försäljningen av elektrovaror och datorer med mätt i löpande priser. Enbart teleproduktindustrin bidrog med drygt en tredjedel av den totala volymökningen i varuexporten . Den största delen av denna ökning kan härledas till ett enda företag (). Världsmarknadstillväxten utvecklades bättre än förväntat . Sammantaget steg marknads- tillväxten för svensk export med . Av totala export 1997 gick till som är den överlägset viktigaste exportmarknaden. Exporten till ökade jämfört med medan exporten till övriga ökade i löpande priser. Den kraftigaste exportökningen noterades till icke EU-länder i närområde såsom till , och . Dock mottar dessa länder än så länge av den totala svenska exporten. Exporten till (exklusive ) ökade . Länderna i har gradvis ökat i betydelse för svensk export . Med tanke på den ekonomiska kris som har drabbat några av länderna i området är fortsatta exportökningar till dessa länder ej sannolika . Gruppen av s.k. krisländer (, , , och ) har varit en av de snabbast växande marknaderna för svensk export men står enbart för av den totala exporten. TABELL 4.1 SVENSK EXPORT TILL OLIKA REGIONER 1997 LÖPANDE PRISER ANDEL(%) PROCENTUELL ÖKNING MELLAN 1996 OCH 1997 72 10 varav EU- länder 56 8 2 8 12 17 (exklusive ) 11 9 Övriga 4 14 Källa: , utrikeshandelsstatistiken Exportutvecklingen är huvud- sakligen beroende av den internationella tillväxten. I detta sammanhang har effekterna av Asienkrisen en viktig betydelse (se även kapitel 2). För den svenska exportindustrins vidkommande har Asienkrisen såväl direkta som indirekta effekter på exporttillväxten. Till de direkta effekterna kan räknas det exportbortfall som följer av minskad efterfrågan av importvaror i krisländerna. Till skillnad från de direkta effekterna påverkar de indirekta effekterna handelsflöden och prisbildning i ett senare skede. En negativ indirekt effekt är den hårdnande konkurrens från inhemska producenter som svenska exportörer utsätts för till följd av de kraftiga devalveringarna av krisländernas valutor. Således möter svensk exportindustri i krisländerna en situation med fallande efterfrågan kombinerat med ett försämrat konkurrensläge, vilket kommer att reducera exporten till dessa ekonomier. Vidare ger de kraftiga växelkursförändringarna krisländerna en stor kostnadsfördel som skapar möj- ligheter att erövra marknadsandelar ifrån konkurrenter. För svenskt vidkommande kan branscher som skog, stål och elektroniska maskiner bli mer konkurrensutsatta . Företagen i krisländerna är dock i liten utsträckning konkurrenter till svenska exportföretag. Slutligen kan nämnas och som tidigare beskrivits i kapitel 2 att Asienkrisen kommer att medföra en något svagare global tillväxt som i sin tur bidrar till sämre förutsättningar för svensk export på samtliga marknader. Trots Asienkrisen ser utvecklingen av exporten i ett perspektiv fortsatt ljus ut även om tillväxten dämpas jämfört med exceptionellt höga tillväxt. Varuexporten beräknas öka 1998, vilket är en halvering av tillväxttakten jämfört med . Den främsta orsaken till den lägre tillväxttakten är försvagningen av den internationella marknadstillväxten från 1997 till 1998. Det är inom OECD-området som export- marknadstillväxten förväntas utvecklas bäst medan tillväxten i övriga världen blir betydligt svagare. En återhämtning av exportmarknadstillväxten förväntas , vilket får till effekt att svensk varuexport ökar snabbare under dessa år. antas exporten växa långsammare som en följd av den globala konjunkturavmattningen. Den hårdnande internationella priskonkurrensen till- sammans med en förväntad appreciering av den svenska kronan medför sannolikt inte något större utrymme för svenska företag att höja sina priser. Följaktligen har endast marginella ökningar av export- priserna antagits i prognosen. Trots relativt god produktivitetsutveckling och historiskt sett låga kostnadsökningar förväntas exportindustrin inte öka sina marknadsandelar nämnvärt . Exportindustrins goda lönsamhet, å andra sidan, skapar gynnsamma förutsättningar för att bibehålla redan vunna marknadsandelar. Som tidigare nämnts har teleproduktindustrins export vuxit mycket kraftigt . Om denna positiva utveckling fortsätter eller överträffas är det möjligt att export blir starkare än vad som antas i nuvarande prognos. Å andra sidan kan det inte uteslutas att Asienkrisens negativa effekter kan bli mer långvariga vilket i sin tur skulle hämma den svenska exportutvecklingen. Varuimporten ökade i volym 1997. Importtillväxten var betydligt starkare än under före- gående år, då uppgången stannade vid . Den höga importtillväxten kan till viss del ses som ett återställande av en tillfälligt låg importkvot , men kan också förklaras av att efterfrågan på varor med ett stort importinnehåll ökade kraftigt . Behovet av insatsvaror steg tack vare den starka industriproduktionen. Efterfrågan på varaktiga konsumtionsvaror tilltog i styrka med en svag utveckling. Maskininvesteringar bidrog också till den starka importen. Verkstadsvarorna, som står för drygt hälften av importvärdet, ökade i volym . Importen av vägfordon och framför allt bilar ökade starkt, men även importen av elektroprodukter steg kraftigt. Deprecieringen av kronan medförde att importpriserna steg något . Den internationella prisutvecklingen var dock återhållsam . Framförallt har detta tagit sig uttryck i fallande råvarupriser.