prop · GL0360 · 1998-01-01 00:00:00 — En mer uttalad pragmatism har märkts i det mellanstatliga samarbetet inom ram genom att dialogen mellan och i-länder fördjupats och inriktats mot mer realistiska förväntningar och jordnära lösningar på problem att aktivt delta i det internationella handelssystemet. Råvarusamarbetet fortsätter att delta i det internationella råvarusamarbetet. Den tidigare höga svenska profilen har dock 1990-talen alltmer ersatts av en betydligt lägre aktivitetsnivå på grund av ändrade politiska och ekonomiska förutsättningar. Tron på regleringstänkande har successivt fått vika för marknadsanpassade lösningar på råvarusektorns problem. I den mån internationella råvaruavtal innehåller reglerande mekanismer utgör de en del av den gemensamma handelspolitiken, där EU har en exklusiv kompetens. För andra råvaruavtal gäller blandad kompetens. Råvaruavtal med blandad kompetens mellan medlemsländerna och EU gäller kaffe, kakao, naturgummi, jute, tropiskt timmer och spannmål. EU:s medlemsländer söker genom ett omfattande samrådsförfarande uppträda gemensamt på hela råvarufältet. 30.4 GSP tullförmåner för utvecklingsländer För utvecklingsländerna finns en gemensam grundsyn om en stimulansordning genom tullsänkningar från de industrialiserade ländernas sida. Systemet "" (GSP) omfattar tullförmåner för ett stort antal industrivaror och för ett begränsat antal jordbruksvaror. GSP-systemet är en del av den gemensamma handelspolitiken inom EG. är två förordningar om u-landspreferenser i kraft, en för industrivaror och en för jordbruksvaror. Dessa system har det traditionella målet att främja export genom att främja den grundläggande ekonomiska tillväxten i utvecklingsländerna. I förordningarna anges att särskilda stimulansordningar i form av tullsänkningar till skydd för arbetstagares rättigheter och miljöskydd får införas fr.o.m. . Dessa är nya grunder till preferensbehandling med syfte att förbättra utvecklingen på social- och arbetsmarknadsområdet samt miljöområdet i utvecklingsländerna. verkar för att stödja en hållbar utveckling på miljöområdet samt för förbättrade arbetsvillkor. Regeringen arbetar konsekvent inom tullområdet med att förenkla regelverket och för en ökad liberalisering och frihandel. Målsättningen är att förordningen om förmåner baserade på sociala villkor och/eller miljövillkor skall beslutas . I gällande förordningar anges även att de mest utvecklade länderna skall kunna uteslutas från systemet på grund av sin utvecklingsnivå. I den presenterade förordningen anges , och som aktuella länder för uteslutning. De mest utvecklade länderna utesluts ur GSP-systemet . 30.5 Förhandlingar om ett multilateralt investeringsavtal Förhandlingar om ett multilateralt investeringsavtal pågår i . Tidsfristen för förhandlingarna har utsträckts till . I förhandlingarna deltar och kommissionen, men avtalet skall även vara öppet för andra länder att ansluta sig till. Målsättningen är att skapa säkra, ickediskriminerande, förutsättningar för utländska investerare och investeringar. Det skall finnas en hög nivå på åtaganden om investeringsliberalisering och skydd av investeringar samt en effektiv tvistlösningsmekanism. Sedan förhandlingarnas början har stora steg tagits mot ett färdigt avtal. Textförslag har presenterats för flertalet av de element som skall bygga upp avtalet. Vissa frågor kvarstår emellertid att lösa, t.ex. tilldrar sig miljö, arbetstagares rättigheter och extraterritoriell tillämpning av lagar på investeringsområdet stort intresse i förhandlingarna. Nyckelproblemen inför slutfasen av förhandlingarna gäller i vilken utsträckning olika typer av undantag skall medges från huvudregeln om icke-diskriminering. lägger stor vikt vid att ett avtal med så liberala och bindande regler som möjligt kommer till stånd och att länder utanför OECD-kretsen ansluter sig till det. stöder och deltar därför aktivt i förhandlingarna. 30.6 Exportkrediter Kommissionen presenterade ett nytt direktivförslag om harmonisering av medellång och lång exportkreditförsäkring. Förslaget, som är baserat på artikel 113 i , avser affärer som har en risktid med länder utanför unionen. Förslaget har samband med de riktlinjer om premiesättning m.m. som antogs av . Sedan förslaget omarbetats på basis av synpunkter från medlemsstaterna presenterade ordförandeskapet en reviderad version som samtliga medlemsstater förefaller kunna acceptera. Rådet väntas godkänna detta förslag . Förslaget innebär inte att verksamheten på detta område harmoniseras i någon högre grad, utan medför framför allt en större öppenhet genom de notifieringssystem som stadgas. Kommissionen framlade på basis av statsstödsregler ett meddelande om avveckling av statligt stöd till exportkreditförsäkring på det konkurrensutsatta området. Med detta avses kommersiella risker på privata gäldenärer i de flesta med riskperioder . Syftet är att förhindra att statsstödd verksamhet konkurrerar på ojämlika villkor med privat försäkringverksamhet. Regeringen fattade och på basis av godkännande beslut om att senast vid utgången av 1997 skulle upphöra med den verksamhet som omfattades av meddelandet. 30.7 Antidumpningspolitik Verksamheten mot påstått dumpad import från tredje länder har haft ungefär samma omfattning som . Vid slutet av året var antidumpningstullar i kraft i ett knappt 80-tal fall, och undersökningar pågick i ett 20-tal fall. I några uppmärksammade fall har dock inte kommissionen lyckats få medlemsländernas stöd (oblekt bomullsväv från , , , , och ) eller tvingats ändra sina förslag för att få dem antagna (lax från , handväskor från ). Det bör också noteras att antidumpningsåtgärderna mot elektroniska mikrokretsar från och avvecklats . har fortsatt att driva en starkt kritisk linje till politiken på antidumpningsområdet. 31 EU:s utvecklingssamarbete Utvecklingssamarbetet är en integrerad del av unionens samlade externa politik och skall enligt Unionsfördraget vara ett komplement till medlemsstaternas nationella politik. Målsättningarna för den gemensamma politiken är en varaktig ekonomisk och social utveckling, integration i världsekonomin samt kamp mot fattigdomen i utvecklingsländerna. Dessutom skall biståndspolitiken bidra till att utveckla demokratin och respekten för de mänskliga rättigheterna. Målsättningarna överensstämmer med svenska biståndspolitiska prioriteringar. 31.1 Humanitärt bistånd och återuppbyggnadsfrågor Gemenskapens humanitära bistånd hanteras av Europeiska byrån för humanitärt bistånd (ECHO). ECHO, som har existerat , finansierar drygt en femtedel av det totala internationella humanitära biståndet och är därmed den största enskilda finansiären av humanitär hjälp. ECHO är verksam i ett 60-tal länder och kanaliserar merparten av stödet via internationella organisationer och drygt 170 enskilda organisationer med vilka man har ramavtal. I en särskild rapport, 2/97 från revisionsrätten i , har gemenskapens humanitära biståndsinsatser 1995 granskats. Rapporten pekade på positiva resultat med inrättandet av ECHO men också på brister i samordningen av biståndet. Revisionsrätten rekommenderade därför att upprätta av en speciell stadga för det humanitära biståndet. Även om ECHO utför vissa kortare återuppbyggnadsinsatser hanteras merparten av rehabiliteringsbiståndet på generaldirektorat VIII. Nära samråd sker mellan ECHO och övriga direktorat för att åstadkomma koppling mellan katastrof-, rehabiliterings- och utvecklingsinsatser i samarbetsländerna. 31.2 Samarbete med enskilda organisationer Rådsbehandlingen av de förslag till förordningar om bistånd via enskilda organisationer som påbörjades fortsatte . Medlemsländerna kunde enas om en gemensam ståndpunkt både beträffande den förordning som reglerar samfinansieringsprojekt mellan EU och enskilda organisationer i medlemsländerna och den förordning som reglerar decentraliserat samarbete som genomförs av icke-statliga organisationer i gemenskapen och i samarbetsländerna. Behandlingen i kommissionen av ett förslag till förenkling av avtalsformerna för samarbetet med enskilda organisationer är ännu inte avslutad. 31.3 EU:s livsmedelsbistånd 1997 Unionen är en stor givare av livsmedelsbistånd, vilket uppgår till av den totala biståndsbudgeten. har dock EU:s livsmedelsbistånd successivt minskat, och nuvarande nivå innebär en halvering jämfört med nivåerna . Den nya förordning (EG) nr 1292/96 som antogs har medfört en större fokusering på den övergripande livsmedelssäkerheten vid årets biståndsinsatser, vilket ses som något positivt från svensk sida. Vidare har en ny förordning för upphandling av livsmedelsbistånd antagits . Man har även diskuterat en uppförandekod för livsmedelsbistånd. Även uppförandekoden innehåller aspekter som ligger i linje med svensk biståndspolicy, bl.a. genom främjande av lokal produktion och marknad. Diskussionerna kommer att fortsätta . 31.4 Miljöfrågor En förordning om åtgärder som vidtagits på miljöområdet i utvecklingsländerna inom ramen för hållbar utveckling, ( EG) nr 722/97 antogs av rådet . Förordningens syfte är att genomföra rekommendationerna från om miljö och utveckling, bidra till att integrera miljödimensionen i de utvecklingsprocesser som stöds i utvecklingsländerna och därigenom förbättra människors livsmiljö. I förordningen slås fast att gemenskapen skall bidra med finansiellt stöd som ges i form av gåvomedel och tekniskt bistånd för att underlätta att aspekter som rör miljö och hållbar utveckling integreras i utvecklingsprocessen i utvecklingsländerna. Verksamheten skall koncentreras på vissa områden, för att bistå att bl.a. utarbeta nationella strategier och andra riktlinjer för hållbar utveckling, bevara biologisk mångfald, bevara särskilt utsatta områden, såsom marin miljö, förbättra markutnyttjandet, förbättra stadsmiljön, tillämpa och överföra teknik som är särskilt anpassad till lokala förhållanden, undvika utsläpp som är skadliga för klimatet. Stödet kan lämnas för pilotprojekt samt för att utarbeta riktlinjer, miljökonsekvensbedömningar och utvärderingar av den förda politiken. Mottagare är inte bara regeringar och regioner utan också regionala myndigheter, enskilda organisationer m.fl., inte minst på lokal nivå. Förutom stödet som utgår direkt från EU:s budget (45 miljoner ecu för perioden 1999) skall möjligheten till medfinansiering också undersökas särskilt hos medlemsstaterna och hos multilaterala, regionala eller andra organisationer. Kommissionens projektförslag skall presenteras för en rådgivande kommitté. Kommissionen är beslutande och lämnar en årlig rapport till parlamentet och rådet. 31.5 Jämställdhet i utvecklingssamarbetet antog en resolution som slår fast att ett jämställdhetsperspektiv skall genomsyra allt utvecklingssamarbete, såväl inom kommissionen som i medlemsländerna. I resolutionen framhålls bl.a. att både kvinnor och män skall delta i planering och medverka i alla led av genomförande och utvärdering. Enligt rådets beslut genomfördes en översyn av vad som gjorts på området. Rapporteringen visade att både kommissionen och EU:s medlemsländer nu arbetar mer systematiskt för att uppmärksamma både kvinnor och män i utvecklingssamarbetet, t.ex. vad gäller fattigdomsbekämpning, demokrati, mänskliga rättigheter och hållbar utveckling. har framhållit att större satsningar krävs för att utvecklingssamarbetet skall omfatta både kvinnor och män. har presenterat ett förslag till förordning om integrering av jämställdhet i utvecklingssamarbetet (dok 97/0151 SYN). Förordningen skall styra en budgetpost om 5 miljoner ecu som kan ställas till förfogande för rådgivning, metodutveckling och utbildning för att integrera jämställdhet i kommissionens utvecklingssamarbete. Förslaget, som har godkänts av ministerrådet och parlamentet i en första läsning, förväntas antas . Redan nu kan dock kommissionen ta i anspråk medel från anslaget. 31.6 Samarbete om reformer av FN:s biståndsverksamhet EU har spelat en konstruktivt drivande roll inom många delar av arbetet med att reformera FN. Den gemensamma ståndpunkten för reformering av FN:s ekonomiska och sociala verksamhet, på svenskt initiativ, utarbetades och antogs i EU , har varit en viktig utgångspunkt för EU:s agerande. Ståndpunkten inriktas på att stärka FN bl.a. genom att effektivisera och konsolidera verksamheten. När höstens generalförsamling behandlade generalsekreterarens omfattande reformförslag, som presenterats , kom EU:s samarbete naturligt att breddas till att omfatta hela reformpaketet. Regelbundna och täta samråd skedde dels i förmöten i inför förhandlingarna, dels i rådsarbetsgruppen för FN-frågor. Även om det inte fanns enighet på detaljnivå kring alla förslag höll den gemensamma linjen i generalförsamlingens övergripande förhandlingar. EU:s enighet och drivande roll bidrog starkt till att förhandlingarna framgångsrikt kunde avslutas genom att två reformresolutioner antogs . Från EU:s sida hade gärna sett att besluten om reformer gått längre än vad som blev fallet. De representerar ett viktigt steg framåt i reformarbetet och utgör en bra grund för EU:s fortsatta samarbete i reformprocessen. 31.7 Stöd till befolkningsprogram i utvecklingsländer Rådet har behandlat kommissionens förslag att gemenskapen skall inleda samarbete för att stödja utvecklingsländers arbete att utveckla, genomföra och utvärdera program och projekt på befolkningsområdet. Samarbetet skall vara baserat på principen att individer och familjer fritt och välinformerat skall kunna fatta beslut om antal barn och tiden mellan födslarna. Programmet skall, bl.a. genom utbildning av kvinnor, bidra till att skapa sociokulturella och ekonomiska förutsättningar för familjeplanering. Programmet skall hjälpa till att utveckla och omstrukturera hälsovårdssystemen så att tillgången till och kvaliteten på hälsoservice på det reproduktiva området förbättras och därigenom minskar hälsoriskerna för kvinnor och barn. EU-förslaget saknade inledningsvis den helhetssyn som genomsyrar handlingsprogrammet från . Genom bl.a. svenskt agerande fick förslaget en bättre inriktning och omfattar nu även ungdomars roll och våld mot kvinnor. Den slutliga förordningen (EG) nr 1484/97, antogs . 31.8 Narkotikabekämpning EU har länge, inom ramen för Loméavtalen, samarbetat med utvecklingsländer på narkotikaområdet. 1994 har totalt 67 miljoner ecu satsats på ett stort antal projekt i utvecklingsländer. Det förslag som 1995 lades fram av kommissionen om samarbete mellan nordliga och sydliga länder inom bekämpningen av narkotika och narkotikaberoende behandlades av rådet. Förslaget avser i huvudsak att ge stöd till utvecklingsländer när de upprättar och genomför av nationella handlingsplaner som skall identifiera mål, strategier och prioriteringar för narkotikabekämpningen i landet. Planen skall omfatta ett integrerat angreppssätt som spänner över olika discipliner och sektorer, t.ex. förebyggande åtgärder, polissamarbete, kontroll av handel och alternativutvecklingsprogram. Detta skall enligt förslaget ske i nära samarbete med FN:s narkotikaprogram. Förordningen (EG) nr 2046/97 antogs av rådet . 31.9 Minröjning EU fortsatte sitt omfattande bistånd till minröjning, minoffren och därmed relaterade aktiviteter. Ytterligare ca 40 miljoner ecu anvisades för dessa ändamål, varigenom EU:s samlade bidrag () ökade till ca 110 miljoner ecu. Huvuddelen, uppskattningsvis 25 miljoner ecu, täcktes som vanligt med olika biståndsanslag och gick till minröjningsoperationer främst i Bosnien, , och samt humanitära insatser i främst , norra , Bosnien och . Av de återstående 15 miljonerna, som täcktes med GUSP-medel och varav 7 miljoner avsattes , gick 8 miljoner till Internationella röda korskommitténs särskilda appell om stöd till minoffren och 1,43 miljoner till kommitténs verksamhet i f.d. och . Vidare anvisades 2,07 miljoner som stöd till den ekonomiska samarbetsorganisationens South African Development Community (SADC) regionala minröjningsprogram i södra samt 3,5 miljoner (via ) för minröjningsinsatser i , MoVambique, f.d. och . Anmärkningsvärda framsteg har också noterats beträffande strävandena, främst i kommissionen och , för att uppnå gemensamma forskningsinsatser på minröjningsområdet. Av särskild vikt är den uppgörelse som träffades mellan rådet och parlamentet och som innebär att 15 miljoner ecu ställts till förfogande för dylika insatser inom ramen för ett av EU:s industriella utvecklings- och samarbetsprogram, det s.k. Esprit-programmet. Omnämnas förtjänar också det pilotprojekt med flygburen minfältsdetektering i , med medverkan av ett tjugotal företag från olika medlemsländer, som drogs i gång med kraftigt stöd från kommissionens biståndsavdelning (1,6 miljoner ecu). I tillägg kommer ett antal studier, seminarier och workshops, som genomförts i syfte att främja EU-satsningar på olika områden. 31.10 Makrofinansiellt stöd samt EIB:s projektutlåning till tredje land Makrofinansiellt stöd som kompletterar anpassningsprogram som stöds av har utgått i första hand till reformländer i . Behoven bland dessa länder har dock minskat i takt med att den makroekonomiska balansen återställts. har beslut om nya insatser i (upp till 250 miljoner ecu) och (40 miljoner ecu) fattats. Vidare har beslut fattats om en räddningsoperation för och , som egentligen inte är berättigade för makrofinansiellt stöd. Vid fick de nya länderna bl.a. ärva skulder till EU efter en stödinsats för 1991. För och fanns inga förutsättningar att återbetala lånen. EU beslutade därför om en exceptionell insats bestående av långfristiga lån om sammanlagt 170 miljoner ecu och gåvor om sammanlagt 95 miljoner ecu för de båda länderna. Slutligen har makrofinansiellt stöd för om 150 miljoner ecu förberetts, men något beslut har ännu inte fattats. Europeiska investeringsbanken (EIB) finansierade projekt utanför EU för ca 3 244 miljoner ecu . Av dessa härrör 3 190 miljoner ecu från EIB:s egna medel och 55 miljoner ecu från EU:s budget eller från medlemsländernas budgetmedel (Europeiska utvecklingsfonden). Huvudsakligen finansierades projekt i och , men även AVS-länderna (se nedan), ALA-länderna (asiatiska och latinamerikanska länder som omfattas av EU:s biståndsprogram) och kom i åtnjutande av projektfinansiering från EIB. beslutade styrelsen att möjliggöra en omfattande ökning av utlåningen till EU:s kandidatländer i syfte att förbereda dem på ett kommande medlemskap. EIB:s ram för utlåning till projekt i kandidatländerna uppgår till 7 miljarder ecu fram till , och dessa medel kommer huvudsakligen att finansiera transport-, energi-, telekommunikations- och miljöprojekt. 31.11 Samarbete med , och Inom ramen för samarbetar EU med de s.k AVS-länderna i , och . Samarbetet finansieras utanför ordinarie budget genom särskilda bidrag till Europeiska utvecklingsfonden (). täcker ett mycket brett spektrum, bl.a. politisk dialog, utvecklingssamarbete samt handel och råvaror. Konventionen undertecknades första gången (I) och har förlängts vid ett antal tillfällen. En revidering av nuvarande konvention, IV, antogs vid ett extra ministermöte och godkändes av (prop. 1995/96:36, bet. 1995/96:UU 24, rskr. 1995/96:257,). Den har ännu inte trätt i kraft, trots att ett stort antal länder, såväl bland EU:s medlemsstater som bland AVS-länderna, har ratificerat den reviderade konventionen. ägde det årliga ministermötet mellan EU och AVS-länderna rum i . Då upptogs i AVS-medlemskretsen, som därmed omfattar 71 länder. IV löper ut . Förhandlingar om samarbetet mellan EU och AVS-länderna efter IV skall inledas senast . Förberedelserna inför dessa förhandlingar påbörjades i samband med att kommissionen vid utvecklingsrådet presenterade ett diskussionsunderlag i ämnet: om förbindelserna mellan EU och AVS-länderna inför 2000-talet (KOM (96) 570 slutlig). har präglats av ett omfattande förberedelsearbete i form av konsultationer och diskussioner, både i AVS- länderna och i EU-kretsen. Med utgångspunkt i resultaten av förda konsultationer lade kommissionen fram ett förslag till politiska riktlinjer för samarbetet EU AVS (KOM (97) 537). Kommissionens förslag sammanfattades under fem rubriker: Förstärkt partnerskap med en tydligare politisk dimension. Integrerat förhållningssätt till fattigdomsbekämpning. Övergång från handelspreferenser till ett bredare ekonomiskt samarbete. Större selektivitet i och striktare användning av samarbetsinstrumenten. Geografisk differentiering inom ramen för en fortsatt sammanhållen AVS-grupp. Förslaget diskuterades dels i allmänna rådet, dels i utvecklingsrådet, som i stort tillstyrkte kommissionens förslag. Mot denna bakgrund skall kommissionen tidigt presentera ett förslag till förhandlingsmandat. 32 EU:s bilaterala och regionala förbindelser EU:s förbindelser med tredje land och regionala organisationer ökar och får allt fastare former. Allt fler överenskommelser ingås vars syfte är att ange ramarna för en politisk dialog och främja samarbetet gällande t.ex. handel, ekonomiska och finansiella frågor och utbyte på de kulturella, sociala och tekniska områdena. Huruvida det är unionen eller gemenskapen som skall ingå avtal eller på annat sätt utveckla förbindelserna med tredje land eller internationella sammanslutningar är avhängigt . 32.1 Europeiska frihandelssammanslutningen (EFTA) och Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) Medlemmar i är , , och . De tre sistnämnda deltar i även EES, och de benämns nedan EES/EFTA-staterna. inträdde i EES . För förbindelser med och , vilka tillsammans svarar för en betydande del av yttre ekonomiska förbindelser och även i övrigt står mycket nära, utgör ett omfattande ramverk. Från svensk sida bedöms det löpande EES-arbetet vara en viktig länk till de tre EFTA-stater som även är med i EES och prioriteras således. EES innebär att väsentliga delar av regelverket för EU:s inre marknad även gäller i och gentemot , och . Dessutom innefattas i EES-samarbetet ett antal s.k. angränsande politikområden, t.ex. forskning, utbildning och statistik, samt även utrikespolitisk dialog. EES reglerar vidare frihandel mellan , och sinsemellan. Som EU-medlem är fortfarande egen avtalspart i . Sedan inträdet i EU företräds dock liksom övriga EU-länder huvudsakligen av kommissionen i det löpande arbetet. Två gånger har EU- och EES/EFTA-staterna mötts på ministernivå. Detta sker i , vars huvuduppgift är att ge övergripande politisk vägledning för samarbetet, men som även utnyttjas för en dialog om utrikespolitiska frågor. Vid årets första möte, , kunde bl.a. notera att fungerar väl, att fortsatta framsteg gjorts i fråga om att införliva gemenskapslagstiftning i och att framsteg gjorts även när det gäller EES/EFTA-staternas deltagande i gemenskapens kommittéer. betydelsen av den utrikespolitiska dialogen inom ramen för EES-samarbetet. Vid det andra mötet, , kunde konstatera att samarbetet fortsatt att fungera väl samt att takten i införlivandet av regelverk i ökat. Rådet underströk vikten av att EES/EFTA-staterna deltar i förverkligandet av den inre marknaden. Av de frågor som har behandlats i EES kan nämnas handel med bearbetade jordbruksprodukter, veterinära gränskontroller, ursprungsregler och ömsesidigt erkännande av provningsresultat samt sjöfartstransporter. Ny relevant EU-lagstiftning för den inre marknaden skall i princip alltid föras över även till genom beslut i gemensamma , som möts . är ett viktigt forum för ömsesidigt informationsutbyte. Mycket av det löpande arbetet sker i olika undergrupper. Sektorförhandlingar med Då valde att ställa sig utanför EES regleras mycket av unionens och alltså handel med alltjämt av det bilaterala frihandelsavtal mellan och som fanns redan före EES. De bilaterala s.k. sektorförhandlingar som inleddes mellan och , i syfte att knyta närmare EU:s inre marknad, fortsatte , men kunde inte slutföras . Förhandlingarna rör flera sektorer: offentlig upphandling, forskning och utveckling, ömsesidigt tekniskt erkännande, bearbetade jordbruksprodukter, luft- och landtransporter samt personers fria rörlighet. EU eftersträvar en samlad, balanserad förhandlingslösning.