prop · GL0316 · 1998-01-01 00:00:00 — De måste kunna ta del av de erfarenheter och goda exempel som utvecklas i olika kom- muner och få information om utvecklingen av läromedel och IT-tekni- ken. Lärarutbildningen måste också förändras och förbättras. Regeringen har tillsatt en parlamentarisk utredning med uppgift att lämna förslag till förnyelse av lärarutbildningen (dir. 1997:54). Utredningen skall bl.a. överväga insatser för att rekrytera fler studenter med utländsk bakgrund. Utredningen skall också analysera vilka krav som skall ställas på lärarutbildningen för att tillgodose behovet av vuxenpeda- gogik och även överväga en särskild vuxenpedagogisk examen. Vidare skall utredningen analysera behovet av och lämna förslag till de förändringar i lärarutbildningen för hemspråkslärare som bedöms påkallade. Regeringens förslag i propositionen Vissa skolfrågor m.m. (prop. 1996/97:110) skall härvid beaktas. 8.2 Andra modersmål än bedömning: Barn med annat modersmål än svenska bör uppmuntras att utveckla detta parallellt med att de tillägnar sig det svenska språket. : Kommitténs förslag överens- stämmer till viss del med regeringens bedömning. Bl.a. föreslår kom- mittén att begreppet hemspråksundervisning bör ersättas av benäm- ningen modersmålsundervisning. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser som uttalar sig om barns modersmål och kunskaper i svenska understryker behoven av att stärka barns språkutveckling på bägge språken. Skälen för regeringens bedömning: Modersmålet är av betydelse för människans identitet och förmåga att lära och en nyckel till det kulturella arvet. Det är därför viktigt att barn med annat modersmål än svenska uppmuntras att utveckla detta parallellt med att de lär sig och utvecklar det svenska språket. På så vis får de också möjlighet att ut- veckla en identitet med rötter i flera kulturer. Genom hemspråksreformen, som trädde i kraft /78, har hemspråksundervisningen medverkat till alla elevers identitetsutveck- ling och gett eleverna möjlighet att utveckla en tvåspråkighet. Den har också, i synnerhet för elever som kommit till , fungerat som en länk till den svenska skolans innehåll och förhållningssätt. I propositionen Vissa skolfrågor m.m. (prop. 1996/97:110) har rege- ringen redovisat sin syn på situationen och utvecklingen vad gäller hemspråksundervisningen. Bland annat redovisade regeringen sina av- sikter att ersätta benämningen hemspråk med modersmål. Genom regeringens beslut om ändring av bl.a. grundskoleförordningen, gym- nasieförordningen och förordningen om kursplaner för har termen hemspråk nu ersatts med modersmål. Detta är en föränd- ring som ligger i linje med den förstärkta ställning som ämnet fått i de nya läroplanerna. Barn har rätt till modersmålsundervisning om en eller båda vård- nadshavarna använder språket i sitt dagliga umgänge med barnet. Rätten inkluderar även studiehandledning på modersmålet. Moders- målsundervisningen som ämne är frivillig för eleverna, men studie- handledning skall ges de elever som behöver sådan hjälp. /97 uppgick andelen elever i som deltog i moders- målsundervisning till . Samiska, tornedalsfinska och romska (zigenska) barn har rätt till modersmålsundervisning även om språket inte är ett dagligt um- gängesspråk. Detta gäller även adoptivbarn. Elever med finska eller annat nordiskt språk som modersmål har också de en särställning till följd av att den regel som begränsar rätten till modersmålsundervis- ning till högst inte gäller dem. Regeringen har tillsatt en kommitté, , som har till uppgift att utreda om, och i så fall på vad sätt, bör ratificera konvention om regionala språk och minoritets- språk och dess ramkonvention för skydd av nationella minoriteter (dir. 1995:84). Kommitténs förslag skall ligga till grund för eventuella sär- åtgärder som kan behövas gentemot minoriteter. Kommittén skall bl.a. ta ställning till om en anslutning även kan omfatta det finska språket. Kommittén skall överlämna sitt betänkande till regeringen . Kursplanen för modersmålsundervisning i är utformad med hänsyn till att ämnet kan läsas som språkval eller som elevens val. Ämnet kan också läsas utanför timplanebunden tid. Detta ger eleverna möjlighet att läsa sitt modersmål utan att gå miste om annan undervisning. För gymnasieskolan och komvux finns tre kursplaner: Individen och språkanvändningen, Språk-kultur-samhälle och Aktiv tvåspråkighet i praktiken. Förutom den modersmålsundervisning som anordnas i det allmänna skolväsendet finns det också fristående skolor med inriktning på annat språk än svenska. De flesta av dessa skolor har en finsk eller ara- bisk/muslimsk inriktning, men det finns även skolor med engelsk, est- nisk, fransk, hebreisk och tysk inriktning. I förskolan är modersmålsstödet inte lagreglerat. har andelen barn i förskolan som får modersmålsstöd sjunkit. fick av barnen med annat modersmål än svenska moders- målsstöd jämfört . Regeringen anser att det är viktigt att följa barns och ungdomars identititetsutveckling och hur tvåspråkighet utvecklas, bl.a. vad gäller hur elever väljer bland de alternativ som finns och vad som avgör deras val samt vad de fristående skolornas betyder för barnens modersmålsutvecklingen. 8.3 Utbildning och lärande Regeringens bedömning: Behovet av goda utbildningsmöjligheter för dem som vuxit upp i ett annat land, som har en utbildning som inte är förvärvad i och som inte har svenska som modersmål bör uppmärksammas på alla nivåer inom utbildningssystemet. Skälen för regeringens bedömning: I en skrivelse till Utvecklingsplan för förskola, skola och vuxenutbildning Kvalitet och likvärdighet (skr. 1996/97:112) redovisar regeringen sin syn på ut- bildningens roll i samhället och på hur kvaliteten inom skolområdet bör höjas. Regeringens strävan är att skolan skall erbjuda alla elever undervis- ning av hög kvalitet som stärker individens utvecklingsmöjligheter. Utbildningen för vuxna har som central uppgift att ge alla vuxna möjlighet att skaffa sig nya kunskaper och att komplettera brister i tidigare utbildning. Särskilt angeläget är det att nå dem med kort ut- bildning. Vidare måste vuxenutbildningen anpassas så att vuxna som inte har fått tillräckliga kunskaper ges möjligheter att höja sin kunskapsnivå. Många vuxna saknar den kompetens som gymnasieskolan numera erbjuder alla ungdomar. Detta gäller bland annat många av dem som har invandrat och då i synnerhet kvinnor. Utbildningssystemet är avsett för alla i samhället. Klass, kön och tidigare utbildningsbakgrund får inte begränsa människors möjligheter att utbilda sig. Regeringen anser vidare att det måste finnas goda ut- bildningsmöjligheter också för dem som vuxit upp i ett annat land, som har en utbildning som inte är förvärvad i och som inte har svenska som modersmål. Detta är något som måste uppmärksammas på alla nivåer inom utbildningssystemet. Den större kulturella och etniska mångfalden i samhället ställer vuxenutbildningen inför nya utmaningar. Det utvecklingsarbete som bedrivs inom ramen för och försöksverksamheterna med kvalificerad yrkesutbildning och med distansutbildning kommer att lägga grunden för en reformering av vuxenutbildningen som bättre än speglar samhällets mångfald. Det är regeringens ambition att vuxenutbildningen skall kunna tillgodose indi- videns, arbetslivets och samhällets krav på ett livslångt lärande för alla. Den svenska högskolan har arbetat för att ge invand- rade studenter goda studiemöjligheter. Även forskning om invandring har uppmärksammats. I budgetpropositionen för fastlades att universitet och högskolor bör ta hänsyn till att studenter som har in- vandrat kan behöva särskilt stöd och ansvara för att stödundervisning i svenska anordnas. Vidare skall de vid behov anordna kompletterande utbildning för personer med utländsk akademisk utbildning. Full- följandet av dessa åtaganden skall rapporteras i årsredovisningen. i har tilldelats medel för rekrytering av lärarstudenter med invandrarbakgrund. Vidare har tilldelats medel för forskning om svenska som andraspråk och utveckling av svenskundervisning för invandrare. I årets budgetproposition föreslås medel för Tema Etnicitet vid , Campus . Vidare utvecklar en mångkulturell profil och kommer att ha internationell migration och etniska relationer som ett av fem profilområden. I årets budgetproposition föreslås också medel för för utveckling av tvärvetenskaplig forskarut- bildning i globalisering och transnationella relationer. Regeringen vill också understryka behovet av internationella forsk- ningsinsatser inom områdena migration och integration. har i förhandlingarna om EU:s femte ramprogram, vilket avser perioden 2002, föreslagit ett utvidgat program för humanistisk och sam- hällsvetenskaplig forskning vilket bl.a. inkluderar migrations- och in- tegrationsforskning. 8.3.1 Förskola och skola som mötesplats och läroplats Regeringens bedömning: Förskolan och skolan bör präglas av en öp- pen attityd till mångfalden i samhället och till människors livserfaren- heter och förankring i skilda kulturer och samhällen. Förskola och skola bör utgöra trygga och attraktiva mötesplatser för alla oavsett et- nisk och kulturell bakgrund. Skälen för regeringens bedömning: En femtedel av barnen i sko- lan har en anknytning till ett annat land antingen genom att de själva eller någon av deras föräldrar har invandrat till . Närvaron av olika traditioner, språk och religioner ställer nya krav på skolsystemet. har behovet av mötesplatser för människor med olika bakgrund blivit allt viktigare. Förskolan och skolan kan ut- göra platser där man både kan lära känna varandra och lära av var- andra. Förutsatt att de visar öppenhet för mångfalden kan förskolan och skolan utvecklas till attraktiva mötesplatser som alla föräldrar oavsett etnisk och kulturell bakgrund med förtroende sänder sina barn till. Ingen skall behöva vända förskolan eller skolan ryggen på grund av rädsla och otrygghet. I skolan ges unga människor en chans att tidigt få kännedom om andra människors villkor och vanor, om andra kulturer och om andra sätt att leva. Att byta perspektiv kan föda tankar och idéer som kan vara en tillgång både för individerna och för samhället. De vidgade klassklyftorna och den tilltagande segregationen i sam- hället är dessvärre märkbar också i skolan. För att inte segregationen skall förvärras är det än angelägnare att skolan utgår från alla elevers erfarenheter och ser till att barn med olika bakgrund arbetar tillsam- mans och lär av varandra. Vidare måste skolan uppmärksamma de barn och familjer som har traumatiska upplevelser med sig till Sve- rige. Förskola och skola bör i likhet med andra arbetsplatser i samhället spegla samhällets mångfald. I delbetänkandet Den mångkulturella skolan (SOU 1996:143) har diskuterat olika möjlig- heter att få in fler lärare med utländsk bakgrund i skolan. För att bredda rekryteringen har regeringen därför tilldelat i medel för metodutveckling som syftar till att underlätta för personer med utländsk bakgrund att fullfölja sin lärarutbildning ge- nom utbildning i svenska språket och om svenska samhällsförhållan- den. Barn med utländsk bakgrund kan ha behov av särskilt stöd i skolan. För dessa elever är skolan skyldig att upprätta åtgärdsprogram. Det har emellertid visat sig att få elever har fått sådana program. Enligt regle- ringsbrevet för skall vidta särskilda utvär- derings- och utvecklingsåtgärder vad gäller elever med behov av sär- skilt stöd. Förskolan grundstenen i skolsystemet De flesta barn har av förskoleverksamhet i grupp bakom sig när de kommer till skolan. Det innebär att de har gemensamma normer och värderingar med sig som grund för arbetet i skolan. Barn till arbetslösa riskerar att hamna utanför barnomsorgen. Efter- som invandrare tillhör dem som är särskilt drabbade av arbetslöshet, hör barn med utländsk bakgrund till dem som riskerar att börja skolan utan att ha deltagit i förskoleverksamheten. Skillnaderna är lokalt märkbara i vissa kommuner och bostadsområden. Det är endast för sexåringar samt för barn med behov av särskilt stöd som kommunerna har skyldighet att erbjuda förskola oavsett familjesituationen. Barn till vårdnadshavare som står utanför arbetskraften kan tas emot i den öppna förskolan eller i språkförskolor. I den öppna förskolan kan man även nå föräldrarna. På flera håll deltar mammorna i svenskundervis- ning medan barnen deltar i förskoleverksamheten. Under förskoleåldern har barn unika möjligheter att lägga grunden för tvåspråkighet och att utveckla ett rikt språk som underlättar den senare läs- och skrivutvecklingen. För barn med annat modersmål än svenska är därför förskoleverksamheten av särskilt stor vikt. Även för föräldrarna ger mötet med förskoleverksamheten tillfälle att tidigt be- kanta sig med det svenska samhället. överfördes ansvaret för barnomsorgen från Social- departementet till . Genom att integrera för- skola, skola och skolbarnomsorg vill regeringen förstärka och förtyd- liga förskolans pedagogiska roll och därmed göra förskolan till den första grundstenen i utbildningssystemet. Som ett led i detta arbete har regeringen givit Barnomsorg och skola-kommittén i uppdrag att utar- beta förslag till måldokument för den pedagogiska verksamheten i för- skolan samt göra en översyn av de krav som en integration ställer på skollagen och förslagen till nya måldokument (dir. 1996:04). Förslaget skall överlämnas till regeringen senaste . För- skolans nya roll ger bättre förutsättningar för alla barns lärande och blir därigenom också ett starkt stöd för barn med utländsk bakgrund. Vad gäller barn till föräldrar som blivit arbetslösa har regeringen i sin skrivelse till Utvecklingsplan för förskola, skola och vuxenutbildning (skr. 1996/97:112) konstaterat att det finns kommu- ner som trots detta låter barnen behålla sin barnomsorgsplats under hela förskoleåldern. En slutsats som regeringen drar av detta är att det inte bara handlar om en kommunalekonomisk fråga utan också om ett förhållningssätt. Kommunerna tolkar barnomsorgslagstiftningen på olika sätt och somliga gör en mycket snäv tolkning av barnens behov. Regeringen anser det viktigt att barn med särskilda behov får det stöd som förskolan kan ge och förutsätter att kommunerna tar sitt ansvar i enlighet med lagstiftningen. Många barn med utländsk bakgrund hör till dem som har behov av särskilt stöd. 9 Kultur och religion Kulturer och kulturarv är inte statiska utan är i ständig förändring. Det kulturarv vi kallar svenskt har alltid påverkats och formats av import och impulser från andra länder. I finns även kulturarv knutna till de minoriteter som funnits i . Även om det kan vara svårt att entydigt säga vad som är svenskt är det kulturella livet i starkt präglat av det svenska kulturarvet. Regeringen anser att den etniska och kulturella mångfalden måste speglas i det nationella kulturutbudet. Mångfalden bör synliggöras också genom att de som uppträder på de kulturella arenorna och arbe- tar vid kulturinstitutionerna speglar hela befolkningens sammansätt- ning. Kulturinstitutionerna bör sträva efter en personalsammansättning som motsvarar mångfalden i samhället. Som en följd av invandringen har det bildats ett stort antal organi- sationer och sammanslutningar som verkar inom språkliga eller et- niska grupper. Dessa bedriver kulturell verksamhet i form av konser- ter, teater, utställningar, föredrag m.m. som till stor del sker vid sidan av det kulturliv som sker på svenska. Genom dessa kulturella aktivi- teter utövade på andra språk eller på etnisk grund manifesteras den et- niska och kulturella mångfalden i landet. I regeringens proposition Kulturpolitik (prop. 1996/97:3) framhålls att en viktig förutsättning för ökad tolerans och förståelse för de män- niskor som bosatt sig i och deras respektive kulturarv är dels att det finns kunskap om mångfalden och variationen inom landet, dels att människor har trygghet och förankring i en egen kulturell identitet. Inget säger att stolthet över det svenska måste stå i motsats till tolerans och förståelse för andra kulturer och kulturarv, eller tvärtom. En förut- sättning för att individen skall kunna tillägna sig och respektera ett främmande kulturarv är således att hon har insikt i sitt eget. Kulturen har alltså stor betydelse för individens förståelse av sig själv och andra. Regeringen anser därför att kulturliv på etnisk grund bör stödjas. Frågan om statligt stöd till invandrarnas organisationer be- handlas i avsnitt 6. gav regeringen de centrala kulturarvsinstitutionerna (, , Statens konstmuseer, , , Riksantikvarieäm- betet, och Riksutställningar) i uppdrag att genomföra sär- skilda insatser mot främlingsfientlighet och rasism. Ett årligt anslag på har avsatts för förberedelser för nya utställningar, in- ventering av tidigare insatser på området samt utbildning av museer- nas personal m.m. Till grund för detta arbete ligger den rapport som utarbetat på uppdrag av regeringen. Rapporten analyserar de dolda, omedvetna och oavsiktliga budskapen i museernas utställningar liksom relationen mellan attityder i sam- hället och tolkningar av kulturarvet (Kunskap som kraft. Hur muse- erna genom sitt arbete kan motverka främlingsfientlighet och rasism. Ds 1996:74). Avsikten med uppdraget är dels att öka allmänhetens kunskap och insikter i dessa frågor, dels att öka medvetenheten hos kulturarvsinstitutionerna om hur kulturarvet kan och har missbrukats. har utnämnts till europeisk kulturhuvudstad . Regeringen har likaså tagit initiativ till att skall bli ett kulturår för hela landet med satsningar på att utveckla det lokala kulturlivet. Genom arbetsgruppen Kultur i hela landet ger regeringen ekonomiskt stöd till lokala projekt som syftar till att utveckla det lokala kulturlivet och visa kulturens mångfald och styrka. Ungdomar väljer ofta att arbeta med kultur. I en skrivelse till riks- dagen Redovisning för fördelningen av medel från Allmänna arvsfon- den (skr. 1996/97:125) /96, anger regeringen att ung- domars egna initiativ som förenar ungdomar med och utan invandrar- bakgund i gemensam verksamhet skall prioriteras i den kommande fördelningen av stöd ur fonden. För att ge prioriteringen tyngd och genomslagskraft kommer regeringen att avsätta särskilda medel ur Allmänna arvsfonden för detta ändamål och ange riktlinjer för medlens tilldelning. Ett syfte med stödet är att ge ungdomar med olika kulturell och etnisk bakgrund möjlighet att tillsammans undersöka och visa upp både sina respektive bakgrunder och den sammansmältning av olika kulturer till något nytt, som är en så självklar livsmiljö för många unga. De kulturprojekt som får stöd genom dessa medel kan lämna intressanta bidrag till kulturmanifestation, Kultur i hela landet. Forum för Världskultur I kulturpropositionen understryker regeringen bl.a. att konsten och kulturen, det seriösa samtalet och den öppna debatten är viktiga red- skap för att bygga en ny gemenskap där motsättningar mellan kulturer och grupper kan överbryggas. Att bli bekant och förtrogen med andra kulturyttringar kan vara ett sätt att öka toleransen och vetgirigheten. Särskilt bör spridningen underlättas för kulturyttringar från länder och miljöer som inte blir tillgängliga genom etablerade kommersiella eller institutionella kanaler. Regeringen vill öka de kulturella uttrycksmöjligheterna för hela be- folkningen oavsett etnisk bakgrund. I budgetpropositionen under ut- giftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid redovisar rege- ringen sitt ställningstagande till betänkandet Forum för Världskultur en rapport om ett rikare kulturliv (SOU 1997:95). Regeringen avser att tillsätta en kommitté med uppgift att under en inledande försöksperiod fungera som ett Forum för Världskultur. I uppgiften ingår att initiera, samordna och stimulera verksamhet med inriktning på världskultur inom det svenska kulturlivet. Kommittén skall pröva olika arbetssätt och samverkansformer, så att det utifrån vunna erfarenheter skall gå att hitta den lämpligaste permanenta formen för verksamheten. Rege- ringen avser att sluta ett avtal med om försöksverksamhetens organisation och finansiering. Statens andel av finansieringen sker med medel från anslaget B 3. Integrationsåtgärder inom utgiftsområde 8 samt anslag inom utgiftsområde 17. Religion Många invandrade har ett starkt förhållande till religionen redan före ankomsten till . Religionens betydelse förstärks ofta för den som har lämnat sitt födelseland. I religionen kan människor finna trygghet och en känsla av sammanhang när tillvaron i övrigt ter sig kaotisk. har utvecklats till ett fler- religiöst land. De sex stora världsreligionerna är alla representerade i det svenska församlingsväsendet. Det faktum att en stigande andel av befolkningen bekänner sig till religioner utan lång tradition i har medfört ökade krav på möjligheter till religionsutövning. Önske- mål om att kunna begrava sina anhöriga i enligt egna religiösa sedvänjor och att få sina behov av kyrkor, moskéer och tempel till- godosedda är tecken på att de invandrade har rotat sig och ser sin till- varo som permanent. I ett samhälle med etnisk och kulturell mångfald bör det finnas en beredvillighet att tillmötesgå människors olika religiösa intressen och önskemål, även när de inte överensstämmer med de egna. Öppenhet och respekt gentemot andra religioner och trosuppfattningar än den egna följer naturligt av den i grundlagsfästa religionsfriheten. Genom bidrag ges stöd till den religiösa mångfalden i landet enligt förordningen (1989:271) om statsbidrag till andra trossamfund än . Stödet fördelas mellan samfunden av för statsbidrag till trossamfund. 10 Utsatta bostadsområden Regeringens bedömning: En fortsatt satsning på utsatta bostadsom- råden bör göras . Ett mindre antal bostadsom- råden bör få möjlighet att vidareutveckla sitt arbete i syfte att åstad- komma en varaktig förbättring av situationen och därigenom kunna fungera som nationella exempel. : Kommitténs förslag till en aktionsplan överensstämmer i stort med regeringens bedömning vad gäller den del av aktionsplanen som är inriktad på socialt och etniskt segregerade bostadsområden. Remissinstanserna: De remissinstanser som uttalat sig är positiva till kommitténs förslag. Skälen för regeringens bedömning Bakgrund De svenska städerna växte snabbt i befolkning och geografisk utbred- ning . byggdes en miljon lägenheter i det s.k. miljonprogrammet. Hushåll med minst en vuxen född utomlands är starkt överrepresenterade i miljonpro- grammet. Nästan var fjärde av dessa hushåll bodde i hyres- lägenheter. Motsvarande siffra för svenska hushåll var . Trots att hela-Sverige-strategin har tillämpats för nya flykting- grupper och åstadkommit en något mer utjämnad geo- grafisk fördelning över landet kvarstår en betydande geografisk kon- centration av de flesta utlandsföddas bosättning i . Hälften av de utlandsfödda återfinns i endast elva kommuner. Merparten av dessa bor i storstadsområden. För att fånga in hälften av den svenskfödda befolkningen behöver däremot de fyrtio största kommunerna summe- ras. har ett segregerat boende vars utveckling och nuva- rande situation har uppkommit av såväl hög- som låg- konjunkturer. Därtill har det segregerade boendet fått en allt mer et- nisk dimension och framåt. En på många sätt ambitiös välfärdspolitik har inte kunnat förhindra tilltagande segregation och i vissa fall stora brister i bostadsmiljön. I första hand är det ett problem som rör storstadsregionerna. identifierade drygt 50 utsatta bostadsområden i storstadsregionerna , och (SOU 1990:36). Alla dessa områden hade minst dubbelt så hög andel socialbidragstagare som storstadsregionerna i stort. Sam- tidigt förekommer hög arbetslöshet, lägre inkomstnivåer, högt social- bidragsberoende, höga ohälsotal, större sjukfrånvaro osv. i dessa bo- stadsområden. Det finns därför anledning att tala om utsatta bostads- områden snarare än invandrartäta. I betänkande Delade städer (SOU 1997:118) konstateras att av storstadsregionernas 433 bostadsområden kunde 49 hänföras till kategorin utsatta bostadsområden.