prop · GL03116 · 1998-01-01 00:00:00 — 6 § Bestämmelser om grunderna för som trossamfund finns i lagen (1999:000) om . Registrering 7 § Ett trossamfund skall på egen begäran registreras av den myndighet som regeringen bestämmer, om trossamfundet har 1. stadgar där det finns bestämmelser om trossamfundets ändamål och om hur det fattas beslut i trossamfundets angelägenheter, och 2. en styrelse eller motsvarande organ. Ett trossamfund får registreras bara om dess namn är ägnat att särskilja trossamfundets verksamhet från andras. Bestämmelserna i 10 § firmalagen (1974:156) om hinder mot registrering av firma skall också tillämpas i fråga om trossamfunds namn. Aktiebolag, ekonomiska föreningar eller stiftelser får inte registreras enligt denna lag. 8 § Registreringen skall omfatta 1. trossamfundets namn och postadress, 2. trossamfundets stadgar, 3. de personer som ingår i styrelsen eller motsvarande organ eller annars är behöriga att företräda trossamfundet samt deras namn, postadress och personnummer eller, om sådant saknas, födelsedatum. Ändringar i något av dessa förhållanden skall genast anmälas för registrering. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avgifter i registreringsärenden enligt denna lag. 9 § Ett trossamfund som har registrerats enligt 7 § får förvärva rättigheter och ta på sig skyldigheter samt föra talan vid domstol och andra myndigheter. Trossamfundets rättsliga ställning enligt första stycket upphör när likvidation har avslutats enligt 11 §, när avregistrering sker enligt 12 § och, om trossamfundet har försatts i konkurs, när konkursen avslutas utan överskott. 10 § Ansvaret för de skyldigheter som har uppkommit för trossamfundet före registreringen övergår på det registrerade trossamfundet genom registreringsbeslutet, om trossamfundet har utgjort en ideell förening. Genom registreringen övergår även trossamfundets rättigheter till det registrerade trossamfundet. 11 § skall besluta att trossamfundet skall träda i likvidation om 1. de krav som gäller för registrering är uppfyllda, 2. likvidationsskyldighet föreligger enligt stadgarna, eller 3. samfundet har försatts i konkurs som har avslutats med överskott. Likvidator förordnas av registreringsmyndigheten. Beslut om likvidation och förordnande av likvidator skall registreras. För likvidation gäller i övrigt 11 kap. 9 11 och 13 §§, 15 § tredje stycket samt 16 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. Likvidationen är avslutad när likvidatorerna har avgett slutredovisning. Detta förhållande skall genast anmälas för registrering. 12 § Ett trossamfund som begär det skall avregistreras av registreringsmyndigheten utan föregående likvidation om trossamfundet efter avregistreringen kommer att utgöra en juridisk person av annat slag. Trossamfundets rättigheter och skyldigheter övergår därvid på den juridiska personen. Organisatoriska delar 13 § Självständiga organisatoriska delar av ett trossamfund som har registrerats enligt denna lag får också registreras, om de uppfyller kraven i 7 §. För registrerade organisatoriska delar gäller bestämmelserna i 8 §, 9 § andra stycket och 10 12 §§. Organisatoriska delar som har registrerats enligt denna lag får var för sig förvärva rättigheter och ta på sig skyldigheter samt föra talan vid domstol och andra myndigheter. sin rättsliga ställning enligt 9 § och begär dess organisatoriska delar inte avregistrering enligt 12 § inom en månad därefter eller avslås en sådan begäran, skall registreringsmyndigheten besluta att de organisatoriska delarna skall träda i likvidation. församlingar, kyrkliga samfälligheter och stift är registrerade organisatoriska delar av . Registrerade trossamfunds namn 14 § Ett registrerat trossamfunds namn eller en benämning som är förväxlingsbar med detta namn får inte utan tillstånd offentligen användas av någon annan annat än som benämning på trossamfundet i fråga. Vid överträdelse av första stycket tillämpas 15 och 18 20 §§ firmalagen (1974:156). Härvid skall vad som sägs om firmaintrång gälla intrång i trossamfundets namn. Första och andra styckena gäller också för registrerade organisatoriska delars namn. Registrerade trossamfunds förhållande till tredje man 15 § För ett registrerat trossamfunds skyldigheter i förhållande till tredje man svarar endast trossamfundets tillgångar. För skyldigheter i förhållande till tredje man som ett trossamfunds registrerade organisatoriska delar har ådragit sig svarar endast den organisatoriska delens tillgångar. Statlig hjälp med avgifter till registrerade trossamfund 16 § har rätt till hjälp av staten med beräkning, debitering och redovisning av avgifter från dem som tillhör samt med att ta in avgifterna. Även andra registrerade trossamfund kan beviljas sådan hjälp. Bestämmelser om förfarandet vid sådan hjälp meddelas i särskild lag. Överklagande 17 § Beslut av registreringsmyndigheten får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol från beslutets dag när det gäller 1. beslut att avskriva en ansökan om registrering eller att vägra registrering enligt 7 eller 13 §§, 2. beslut att vägra avregistrering enligt 12 §, och 3. beslut enligt 11 § eller 13 § tredje stycket. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Denna lag träder i kraft . Genom lagen upphävs religionsfrihetslagen (1951:680). 2 Förslag till lag om Härigenom föreskrivs följande. som trossamfund 1 § är ett evangelisk-lutherskt trossamfund som framträder som församlingar och stift. har också nationella organ. 2 § är en öppen folkkyrka, som i samverkan mellan en demokratisk organisation och kyrkans ämbete bedriver en rikstäckande verksamhet. 3 § får förvärva rättigheter och ta på sig skyldigheter samt föra talan vid domstolar och andra myndigheter. Samma rätt har var för sig församlingar, sammanslutningar av församlingar (kyrkliga samfälligheter) och stift. Organisatorisk uppbyggnad 4 § Församlingen är lokal enhet inom och omfattar de personer som tillhör och är bosatta inom församlingens område. Församlingens grundläggande uppgift är att fira gudstjänst, bedriva undervisning samt utöva diakoni och mission. Det kan också finnas icke-territoriella församlingar. 5 § Stiftet är regional enhet inom och omfattar församlingarna inom stiftets område. Stiftets grundläggande uppgift är att främja och ha tillsyn över församlingslivet. För varje stift skall det finnas en biskop. Kyrkomötet 6 § Kyrkomötet är högsta beslutande organ. Kyrkomötet får inte besluta i sådana enskilda frågor som det är en församlings eller ett stifts uppgift att besluta i. Kyrkoavgift 7 § Den som tillhör skall betala lokal och regional kyrkoavgift. 8 § Församlingen beslutar om lokal kyrkoavgift. Om församlingen ingår i en kyrklig samfällighet, får församlingarna gemensamt besluta om avgift. Stiftet beslutar om regional kyrkoavgift. Kyrklig egendom 9 § Prästlönefastigheter och prästlönefonder (prästlönetillgångar) har till ändamål att bidra till de ekonomiska förutsättningarna för förkunnelse. Endast avkastningen får användas för ändamålet. Prästlönetillgångarna skall förvaltas av såsom självständiga förmögenheter. Regeringen får besluta om tillsyn av förvaltningen. Förmögenheten skall vara placerad på ett godtagbart sätt. Rätten att ta del av handlingar 10 § Om rätten att ta del av handlingar när det gäller vissa verksamheter finns bestämmelser i sekretesslagen (1980:100). 11 § Även utöver vad som följer av 10 § skall var och en ha rätt att ta del av handlingar. Denna rätt får begränsas bara om det är särskilt motiverat med hänsyn till 1. skyddet för enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden, 2. ekonomiska intresse, eller 3. något synnerligen väsentligt intresse. Kyrkans arkiv 12 § arkiv bildas av de handlingar från verksamhet som avses i 11 §. arkiv skall bevaras, hållas ordnade och vårdas så att de tillgodoser 1. rätten enligt 11 § att ta del av kyrkans handlingar, 2. behovet av information för rättskipning och förvaltning, och 3. forskningens behov. Vid arkivbildningen och arkivvården skall beaktas att arkiv är en del av det nationella arvet. Överprövning 13 § Beslut som innebär att någon inte får ta del av sådana handlingar som avses i 11 § överprövas på det sätt som bestämmer. I den utsträckning som bestämmer får också andra beslut överprövas. För att inom ytterst pröva frågor enligt första stycket skall ett särskilt organ inrättas. Ordföranden i detta organ skall vara eller ha varit ordinarie domare. Skyldighet att lämna uppgifter 14 § skall till det register som avses i 7 § lagen (1999:000) om trossamfund lämna uppgifter om 1. stadgar, 2. indelning i församlingar, kyrkliga samfälligheter och stift, och 3. de personer som ingår i styrelsen eller motsvarande organ eller annars är behöriga att företräda samt deras namn, postadress och personnummer eller, om sådant saknas, födelsedatum. Motsvarande uppgifter skall lämnas för församlingar, kyrkliga samfälligheter och stift. Ändringar i något av dessa förhållanden skall genast anmälas för registrering. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avgifter i ärenden enligt denna bestämmelse. 3 Förslag till lag om införande av lagen (1999:000) om Härigenom föreskrivs följande. Allmänna föreskrifter 1 § Lagen (1999:000) om och denna lag träder i kraft . Bestämmelserna i 6 och 7 §§ i denna lag träder dock i kraft . 2 § Genom lagen (1999:000) om upphävs 1. lagen (1951:691) om viss lindring i skattskyldigheten för den som icke tillhör , 2. lagen (1972:704) om kyrkofullmäktigval, m.m., 3. lagen (1992:288) om medlemskap i icke-territoriella församlingar, 4. kyrkolagen (1992:300), 5. lagen (1992:301) om införande av kyrkolagen. Bestämmelserna om tystnadsplikt i 36 kap. 1 § kyrkolagen gäller dock fortfarande i fråga om uppgifter som har anförtrotts före . 3 § Ansvaret för de skyldigheter som har uppkommit för en församling eller kyrklig samfällighet före övergår till motsvarande församling, kyrkliga samfällighet eller stift inom . övergår också en församlings eller kyrklig samfällighets rättigheter till motsvarande församling, kyrkliga samfällighet eller stift inom . 4 § som vid utgången av förvaltas av en församling eller en kyrklig samfällighet skall förvaltas av motsvarande församling, kyrkliga samfällighet eller stift. Detsamma skall gälla om en församling eller en kyrklig samfällighet skall utse en styrelseledamot i en stiftelse. 5 § De ärenden som i enlighet med lag eller förordning handläggs hos pastor, pastorsämbetet, kyrkoherde, kontraktsprost, biskop, domkapitel, i , , , eller vid utgången av skall överlämnas till för fortsatt handläggning. 6 § Vid sammanträde har kyrkomötet med avseende de befogenheter som följer av lagen (1999:000) om trots bestämmelserna i kyrkolagen (1992:300). 7 § Den skyldighet att lämna uppgifter som följer av 14 § lagen (1999:000) om skall fullgöras första gången . De församlingar, kyrkliga samfälligheter och stift som det har lämnats uppgifter om enligt första stycket har med avseende efter de befogenheter som följer av lagen om trots bestämmelserna i kyrkolagen (1992:300). 8 § Ledamöter och ersättare i beslutande församlingar hos organisatoriska delar samt ledamöter och ersättare i kyrkomötet har till och med , rätt till den ledighet från sina anställningar som behövs för uppdragen. Detsamma gäller de personer som ingår i styrelse eller motsvarande organ inom . Egendomsfrågor 9 § skall eller församling eller kyrklig samfällighet som avses i 3 § ha äganderätten till sådan egendom som regleras i 38 kap., 39 kap., 41 kap., utom 1 § första stycket 1 och 23 §, och 42 kap. kyrkolagen (1992:300). Därvid skall gälla att 1. kyrkofondens tillgångar och kyrklig jord vars avkastning tillförs kyrkofonden (kyrkofondsfastighet) skall ägas av och användas för kyrkliga ändamål, 2. kyrkor och domkyrkor med tillhörande inventarier, kyrkotomt och kyrkogård, uppförda på landet eller i stad, skall ägas av den församling där kyrkan är belägen och användas för samma ändamål som tidigare, tills annat beslutas av , 3. kyrklig jord vars avkastning är avsedd för församlingskyrkas behov (församlingskyrkas fastighet) och för domkyrkas behov (domkyrkas fastighet) skall ägas av den församling där kyrkan är belägen och användas för samma ändamål som tidigare, om inte annat beslutas enligt andra stycket, 4. ersättning för församlingskyrkas fastighet eller domkyrkas fastighet som har fonderats och vars avkastning skall användas för församlings- kyrkas respektive domkyrkas behov (församlingskyrkors och dom- kyrkors fastighetsfonder) skall ägas av den församling där kyrkan är belägen och användas för samma ändamål som tidigare, om inte annat beslutas enligt andra stycket, 5. kyrklig jord där tjänstebostad är anvisad åt en kyrkoherde eller komminister (prästgård) skall ägas av den kyrkliga samfällighet, eller om sådan inte finns, den församling där egendomen är belägen, 6. kyrklig jord där tjänstebostad är anvisad åt en biskop (biskopsgård) skall, med undantag av sådan tjänstebostad som hyrs enligt särskilt avtal, ägas av . För att ändra ändamålet för egendom som avses i första stycket 3 och 4 krävs tillstånd av Kammarkollegiet. Därvid skall tillämpas de grunder för ändring som anges i 1 § permutationslagen (1972:205) samt 3 och 4 §§ samma lag. Första stycket 2 4 gäller inte och dess fastigheter och fastighetsfond. Denna egendom skall också i fortsättningen förvaltas som självständig förmögenhet. utgör ett särskilt rättssubjekt som får förvärva rättigheter och ta på sig skyldigheter samt föra talan vid domstol och andra myndigheter. För skyldigheter svarar endast tillgångar. Egendomen skall användas för samma ändamål som tidigare och förvaltas av . Egendom som skall ge avkastning skall vara placerad på ett godtagbart sätt. Endast avkastningen får användas för ändamålet. Regeringen får besluta om tillsyn av förvaltningen. 10 § Egendom som regleras i 41 kap. 1 § första stycket 1 kyrkolagen (1992:300) (prästlönefastigheter) och 41 kap. 23 § kyrkolagen (prästlönefonder) utgör prästlönetillgångar som skall förvaltas såsom självständiga förmögenheter enligt 9 § lagen (1999:000) om . De utgör särskilda rättssubjekt som får förvärva rättigheter och ta på sig skyldigheter samt föra talan vid domstol och andra myndigheter. För ett sådant rättssubjekts skyldigheter svarar endast dess tillgångar. Prästlönetillgångarna skall ägas av dessa rättssubjekt. En församling eller kyrklig samfällighet som avses i 3 § och som enligt bestämmelserna i 41 kap. 11 och 28 §§ kyrkolagen hade rätt till andel i avkastningen av prästlönetillgångarna, skall ha samma rätt, om inte annat beslutas enligt tredje stycket. Därvid skall fortfarande gälla att högst hälften av egendomens avkastning får användas för andra kyrkliga ändamål. För att göra ändringar i fråga om rätten till andel i avkastningen av prästlönetillgångarna krävs tillstånd av Kammarkollegiet. Därvid skall tillämpas de grunder för ändring som anges i 1 § permutationslagen (1972:205) samt 3 och 4 §§ samma lag. 11 § Den som före ikraftträdandet av denna lag var ägare till kyrklig egendom som avses i lagen och lider förlust genom att egendom överförs enligt 9 och 10 §§ har rätt till skälig ersättning av staten. Detsamma gäller den som före ikraftträdandet hade särskild rätt till egendomen. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om trossamfund, 2. lag om , 3. lag om införande av lagen (1999:000) om . Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet och hovrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: En nackdel med de remitterade förslagen är att åtskilliga frågor fort- farande är olösta och är avsedda att behandlas först . Hit hör frågor om begravningsverksamhet, handlingsoffentlighet, kyrkliga arkiv och kulturminnen, beskattning, personal, intjänade pensionsrättigheter. Detta kan göra det svårt att bedöma förutsättningarna för reformen och dennas rättsverkningar. De lagar som läggs fram kan inte ändras annat än i särskild ordning, om förutsättningarna skulle visa sig vara i något hänseende felaktiga. Lagrådet utgår dock från att det skall gå att anpassa övrig lagstiftning till de grundläggande bestämmelser som skall antas. På en punkt väcker dock det valda tillvägagångssättet principiella betänkligheter, nämligen när det gäller förutsättningarna för statlig hjälp till trossamfunden med avgiftsuppbörden. Lagrådet återkommer till den frågan. Förslaget till lag om trossamfund Den föreslagna lagen utgör i flera hänseenden en viktig principiell nyskapelse. Såsom betonas i lagrådsremissen införs genom lagen en ny associationsform, registrerat trossamfund. Dess närmare in-placering i rättssystemet diskuteras inte. Associationen ligger till sin struktur mycket nära en vanlig ideell förening, men krav ställs på viss verksamhet (religiös verksamhet, i vilken det ingår att anordna gudstjänst) och registrering. Någon associationsrättslig huvudform, i paritet med bolag och föreningar, är det således inte fråga om, utan snarare en associationsform på samma nivå som de ekonomiska och ideella föreningarna (med de organisatoriska delarna som underavdelning). Många av de trossamfund som lagen kommer att tillämpas på är nu ideella föreningar och detta är också den form av juridisk person som har legat närmast till för den typ av verksamhet som tros- samfunden bedriver. Man kan säga att lagförslaget såvitt angår den frikyrkliga folkrörelsen utgör ett substitut för den lag om ideella föreningar som aldrig gått att skapa inom svensk rätt. Den reglering som lagen ger åt verksamheten är ganska rudimentär och ibland något slumpartad. Att någon lagstiftning om ideella föreningar inte kunnat komma till stånd beror - utom av vissa politiska förhållanden - na- turligtvis också på de svårigheter som är förenade med ett sådant lagstiftningsarbete. Under sådana förhållanden kan det sägas trots allt vara bättre att lagstifta i underkant än i överkant. Bestämmelser som införs i lagen trots att mönster saknas i gällande lagstiftning kan visa sig leda till otillfredsställande resultat. Detta kan vara så mycket allvarligare som den lagstiftningsprocedur som föreskrivs försvårar möjligheterna att snabbt åstadkomma ändringar beträffande bestäm- melser som visar sig misslyckade. Luckor som finns i lagen kan däremot fyllas ut med analogier, framför allt - i fråga om andra trossamfund än - från vad som enligt rättspraxis och doktrin anses gälla beträffande ideella föreningar. Omvänt kan naturligtvis de lagregler som föreslås också påverka nämnda doktrin och praxis. En nackdel i fråga om rättsbildningen på området är att domstolarna i viss omfattning avstår från att befatta sig med de ideella föreningarnas interna problem, som överlämnas åt dessas självbestämmanderätt, se särskilt den rättspraxis som finns angående uteslutning av medlemmar i ideella föreningar (NJA 1990 s. 687 med där gjorda hänvisningar). Framför allt kan här nämnas NJA 1931 s. 604 och 1906 s. 317, som båda avsåg uteslutning ur trossamfund eller motsvarande, där avstod från en överprövning av beslutets materiella innehåll. (Se , Uteslutning ur ideell förening, 1972 s. 162 ff.) Sammantaget har dock Lagrådet i stort sett inte något att erinra mot att lagstiftningen görs så kortfattad som föreslås i lagrådsremissen. 2 § I uttrycket "en gemenskap för religiös verksamhet, där det ingår att anordna gudstjänst" får ordet "där" en oklar syftning. I stället bör användas "i vilken". 3 § Enligt paragrafen är ingen skyldig att tillhöra något trossamfund. Bestämmelsen påminner mycket om 2 kap. 2 § regeringsformen enligt vilken varje medborgare är gentemot det allmänna skyddad mot tvång bl.a. att tillhöra trossamfund. Enligt motiveringen är den nu föreslagna bestämmelsen avsedd att uttrycka något mera, nämligen att varje tros- samfund måste ge möjlighet till utträde för den som tillhör samfundet. Bestämmelsen har hämtats från 4 § religionfrihetslagen (1951:680), där den dock är försedd med det tillägget att åtagande i strid mot bestäm- melsen är utan verkan. Därmed blir syftet med bestämmelsen klarare: en tvingande regel som bryter eventuella avtalsmässiga eller stadgemässiga förpliktelser att stanna kvar i trossamfundet. Den nya lagen bör innehålla ett motsvarande tillägg, förslagsvis med följande lydelse: "Ett avtal eller löfte som strider mot denna bestämmelse är ogiltigt." 4 § Enligt paragrafen skall vid ett barns inträde i eller utträde ur ett trossam- fund barnet självt ha samtyckt till in- eller utträdet, om barnet har fyllt . Häremot finns med hänsyn till framför allt lagstiftning och rättspraxis på föräldrarättens område inte något att erinra. Man torde däremot inte med någon grad av säkerhet kunna motsatsvis dra slutsatsen att inte en underårig kan på egen hand själv besluta om inträde eller utträde, om hon eller han har nått erforderlig mognad. I fråga om sådana högst personliga angelägenheter som trostillhörighet får det antas av allmänna rättsgrundsatser följa att exempelvis en 17-åring har möjlighet att träffa avgörandet på egen hand. En enklare och därför bättre formulering av bestämmelsen synes vara: "Barn som har fyllt kan inte inträda i eller utträda ur ett trossam- fund utan eget samtycke." 6 § Enligt paragrafen finns bestämmelser om grunderna för som trossamfund i lagen om . Dessutom gäller helt naturligt åtskilliga bestämmelser i förevarande lag, t.ex vissa av vilka detta direkt framgår, såsom 5 och 6 §§, och vidare de allmänna bestämmelserna i 1-4 §§. För andra frågor gäller enbart bestämmelserna i lagen om . Det är inte beträffande alla bestämmelser helt enkelt för läsaren att se om de gäller eller inte gäller för . Det skulle därför från informationssynpunkt vara en fördel, om i förevarande paragraf anges vilka bestämmelser i lagen som inte gäller för . Detta kan ske i en ny andra mening av förslagvis följande lydelse: "Bestämmelserna i --- §§ gäller inte för ." Såvitt Lagrådet kunnat finna är det 7-12 och 17 §§ som inte berör . Inte heller 13 § kommer att avse om vad Lagrådet föreslår under den paragrafen godtas. 7 § I lagrådsremissen (avsnitt 5.4) pekas Kammarkollegiet ut som den myndighet som avses handha frågor om registrering av trossamfund. För att kunna fullgöra uppgiften, framför allt när det gäller att kontrollera att trossamfunds namn är särskiljande, torde det bli erforderligt med ett samarbete med , eftersom avsikten är inte bara att skilja de olika trossamfundens namn från varandra utan även från andra registrerade namn. 11 § Enligt första stycket punkten 1 skall registreringsmyndigheten besluta att ett trossamfund skall träda i likvidation om de krav som gäller för registrering är uppfyllda. Så är fallet t.ex. om ett trossam- funds namn har registrerats i strid mot bestämmelserna i 7 § andra stycket. Ett likvidationsförfarande kan i detta fall framstå som en väl ingripande åtgärd. Lagrådet har inte underlag för att kunna föreslå, hur detta problem skall lösas. 12 § Enligt paragrafen skall ett trossamfund som begär det avregisteras av registreringsmyndigheten utan förgående likvidation, om trossamfundet efter avregistreringen kommer att utgöra en juridisk person av annat slag. Uppenbarligen måste övergången från den ena organisationsformen till den andra ske på sådant sätt att trossamfundets förpliktelser automatiskt, i form av en universalsuccession, övertas av den nya organisationen. Om förutsättningen skulle vara att tillgångarna överläts till en ny juridisk person, skulle allvarlig risk för skada uppkomma för trossamfundets borgenärer. Den enda form som kan komma i fråga är därför, som också antyds i författningskommentaren, att trossamfundet har stadgar och styrelse och alltså frånsett registreringen är en ideell förening. Detta bör komma till uttryck i bestämmelsen som förslagsvis kan ges följande lydelse: "Ett trossamfund som har stadgar och styrelse kan på egen begäran avregistreras utan föregående likvidation.