prop · GL0351 · 1998-01-01 00:00:00 — Såväl bland berörda myndigheter och organisationer på nationell nivå som bland sjukvårdshuvudmännen på regional och lokal nivå har stora insatser gjorts för att följa upp, utvärdera och nå konsensus om medicinskt vård- och behandlingsarbete. Men ett sådant fortlöpande arbete måste ske med större systematik, där det också ingår att dokumentera, analysera, sprida och implementera de resultat hälso- och sjukvården åstadkommer i vården av en- skilda patienter. Parterna är överens om vikten av att stödja en sådan ut- veckling. Detta kräver insatser på såväl nationell som regional nivå. Nationell nivå: Nationella riktlinjer för god medicinsk praxis Det fortsatta utvecklingsarbetet med nationella riktlinjer för god medicinsk praxis och med god tillgänglighet skall grundas på den kunskap och kompe- tens som redan finns. Det gäller bl.a arbete med kun- skapsöversikter och samsyn för vissa diagnoser och sjukdomar (State of the Art), SBU:s teknologivärderingar, de nationella kvalitetsregistren och Spris arbete när det gäller verksamhetsuppföljning på kliniknivå och variationer i medicinsk praxis samt informationsteknologi. Parterna är överens om att som ett led i det fortsatta utvecklingsarbetet förstärka vissa insatser inom detta område. SBU:s uppdrag att utvärdera befintlig och ny medicinsk metodik och för- medla resultatet av denna verksamhet underlättas enligt parterna av att sjuk- vårdshuvudmännen både är representerade i myndighetens styrelse och i vä- sentlig utsträckning bidrar till finansieringen. För att öka SBU:s möjligheter att omsätta sina slutsatser i den praktiska hälso- och sjukvården och göra det möjligt för SBU att lämna ersättning för expertmedverkan från sjukvårdshu- vudmännen, har medel avsatts . Bidraget till SBU uppgick till . Parterna är ense om att för avsätta motsvarande belopp. Staten och är också överens om att det även fortsätt- ningsvis är angeläget att ge SBU goda förutsättningar för att genomföra sitt arbete genom att tillförsäkra beredningen medel för detta. Det är viktigt att här påpeka att arbetet med att sprida och implementera SBU:s resultat till hälso- och sjukvården utvecklas vidare genom sjukvårdshuvudmännen. De nationella kvalitetsregistren hos sjukvårdshuvudmännen är viktiga kunskapskällor för kvalitetsutvecklingsarbetet. Det finns ett trettiotal sådana register, t.ex. för höftledsplastiker och ögonsjukvård, vilka har utvecklats med stöd av de s. k. informationsförsörjningsmedlen inom ramen för Dag- maröverenskommelserna. Utvecklingsarbetet på nationell nivå leds av en grupp med representanter från , Svenska Läkaresäll- skapet och . En framgångsrik utveckling av de nationella kvalitetsregistren förutsätter dock att kliniker hos samtliga sjukvårdshuvud- män i landet ansluter sig till registren. Parterna är överens om att arbetet med att utveckla nationella kvalitetsre- gister hos sjukvårdshuvudmännen skall fortsätta och avsätter för detta ändamål också . vill dock parterna poängtera vikten av att genomföra insatser för att utveckla och förstärka användningen av registren. Staten och är vidare överens om att avsätta för framtagning av vissa s.k. nationella parametrar. Syftet med detta arbete är att ge en mera fullödig beskrivning av situationen inom hälso- och sjukvården än vad rena statistiska uppgifter kan ge. Avsikten är också att ge beslutsfattare och andra en mera aktuell bild av läget genom återkommande beskrivningar. Förhållanden som skall följas upp är bl.a. situationen med tillgängligheten inom hälso- och sjukvården, samt attityder till hälso- och sjukvården bland medborgarna. Arbetet med uppföljningen kommer att kräva utveckling av definitioner och gemensamma redovisningsystem. Det arbete som redan pågår inom , , Spri m.fl. på området bör kunna ut- göra en grund för en utvecklad systematisering och analys. Regional nivå: Ändamålsenlig sjukvård Den snabba kunskapsutvecklingen och ökade krav från såväl patienter, med- borgare, medarbetare och finansiärer kräver system för ständigt lärande/fortbildning och metoder för att introducera och använda ny kun- skap samt utmönstra omodern kunskap i det dagliga arbetet. Det gäller såväl medicinsk praxis och omvårdnad som en effektiv organisation och resursan- vändning i hälso- och sjukvården. Det är därför angeläget att sjukvårdshuvudmännen , med stöd av berörda organisationer och myndigheter på nationell nivå och i dia- log med kliniskt verksam hälso- och sjukvårdspersonal, utvecklar ändamåls- enligheten i sjukvården ur ett patientperspektiv. Lokala uppföljningssystem för att dokumentera och analysera verksamhetens ändamålsenlighet måste utvecklas och etableras hos sjukvårdshuvudmännen. Den kunskap ett upp- följningssystem genererar skall ge underlag för det fortsatta agerande och för strategier i syfte att utveckla sjukvårdens kvalitet och resultat. För att påskynda en utveckling där ny kunskap snabbare integreras i det dagliga arbetet är parterna överens om att ge fortsatt hög prioritet åt utveck- lingsarbete med denna inriktning. På regional nivå avsätts 550 miljoner kro- nor för detta ändamål. Sjukvårdshuvudmännen med som samordnare, skall , till staten rapportera vilka större aktiviteter som genomförts. Rapporten skall innehålla en analys av aktiviteternas övergripande resultat, samt en redovisning av hur arbetet kommer att bedrivas vidare. Verksamhetsutveckling För att uppnå en god kvalitet inom hälso- och sjukvården gäller det att kunna sätta sig in i patienternas situation och att möta dem på en jämställd nivå. Detta innebär bl.a. att ledares och medarbetares kompetens och för- måga till samverkan och resultatorientering måste utvecklas fortlöpande. Sjukvårdens inre arbete påverkas i hög grad av den snabba kunskapsutvecklingen kombinerad med ökade krav från patienter, personal, allmänhet och övriga intressenter. Det behövs system för ständigt lärande och former för att anpassa de nya kunskaperna till det dagliga arbetet. Le- dare måste rekryteras och tränas att kunna leda och ta tillvara alla medarbe- tares kompetens. Den befintliga personal- och organisationsstrukturen behö- ver förändras i syfte att stödja den kunskapsutvecklande arbetsplatsen. Or- ganisation och styrformer måste förändras. Nätverk, kommunikation och delaktighet i små och stora beslut kommer i fokus. Dessa förändringar ger underlag för flera initiativ och engagemang i det egna arbetet och stärker inriktningen mot mer patientorienterade arbetssätt. Nationell nivå: Utvecklingsinsatser för att bryta hierarkier och revirtänkande Reformsträvanden inom hälso- och sjukvårdssektorn har an- tingen handlat om de stora strukturer och styrsystem som omger sjukvården (ersättningsformer, konkurrensinslag) eller lokala, vårdorganisatoriska för- ändringar (färre platser, vårdkedjearbete). Det är nu dags att förskjuta tyngd- punkten i utvecklingsarbetet mot patienten och hennes behov. Personalens och ledarnas förhållningssätt måste därför utvecklas i denna riktning. har tillsammans med flertalet sjukvårdshuvudmän initierat ett särskilt . Syftet med nätverket är att deltagarna tillsammans skall verka för en utveckling i överenskommelsens anda. Flera utvecklingsprojekt startade och fortsätter även . Ett patientorienterat arbetssätt förutsätter att utvecklingsinsatserna när det gäller såväl ledare som alla medarbetare inriktas på att bryta den traditio- nella hierarkiska organisation och det revirtänkande som fortfarande karak- täriserar hälso- och sjukvården. Ett pågående projekt är som består av ett fyrtiotal ledande personer från hälso- och sjukvården som tillsammans skall bygga upp en ny bas med förbättringskunskap, vilket i sin tur är en nödvändighet för att förändringar skall komma till stånd. Ett annat projekt är Genombrott som är en modell för systematiskt för- ändringsarbete som leder till förbättringar. I har fokuserat på området köer och väntetider till och inom hälso- och sjukvården. Detta är satsningar av långsiktig karaktär och utgör mer starten på ett kon- tinuerligt utvecklingsarbete än tidsbegränsande projekt, varför de fortsätter även . För att stimulera försöks- och utvecklingsarbete inom detta område är parterna överens om att för detta ändamål av- sätta . Parterna är överens om att gemensamt arbeta med dessa frågor på en kon- tinuerlig basis vilket bl.a. innebär att staten kommer att finnas representerad i en ledningsgrupp för arbetet. Regional nivå: Utveckla arbetsorganisationen så att medarbetarnas kompetens tas tillvara Personalen engagemang och kompetens är de viktigaste tillgångarna inom hälso- och sjukvården. Att vidmakthålla och utveckla dessa tillgångar är av central betydelse för att hälso- och sjukvårdens mål skall kunna uppnås. De senare årens reformsträvanden och snabba förändringstakt samt ut- vecklingen mot ett mer patientorienterat arbetssätt ställer stora krav på per- sonalens flexibilitet och understryker behovet av fort- och vidareutbildning. Den viktigaste motivationskällan för kompetensutveckling är vidgat ansvar och vidgade arbetsuppgifter. Parterna är överens om att arbetsorganisationen måste utvecklas så att personalens kompetens på alla nivåer bättre kan tas tillvara och avsätter för detta ändamål till sådant ut- vecklingsarbete . Sjukvårdshuvudmännen, med som samordnare, skall , , till staten rapportera vilka större aktiviteter som Rapporten skall innehålla en analys av aktiviteternas övergri- pande resultat, samt en redovisning av hur arbetet kommer att bedrivas vi- dare. Informationsförsörjning En viktig förutsättning för att uppnå en hälso- och sjukvård som i ännu högre grad är patientorienterad och kunskapsbaserad är att informa- tionsförsörjningen utvecklas och att ny informationsteknik utnyttjas i så stor utsträckning som möjligt. Nationell nivå: Utnyttja informationsteknik för förnyelsearbetet Kraven på förbättrad kvalitet och bättre resursutnyttjande inom hälso- och sjukvården medför att vissa sjukvårdsverksamheter koncentreras som primärvård och annan öppenvård ökar i omfattning. I detta samman- hang är det angeläget att den nya informationstekniken (IT) utnyttjas. IT ger stora möjligheter att stärka förändrings- och förnyelsearbetet inom hälso- och sjukvården inte minst när det gäller att utveckla samarbetet mellan bas- sjukvård och den högspecialicerade vården. har byggt upp en faktadatabas () med aktuell infor- mation om kunskapsläget för vissa diagnoser och sjukdomar. I överenskom- melsen för enades parterna om att avsätta för MARS . En sådan medfinansiering innebar att sjukvårdshu- vudmännen fick möjlighet att påverka databasens utveckling och använd- ning. Parterna är bl.a. därför eniga om att avsätta även för . avser att inleda en utvärdering av MARS både vad avser den valda representationen och värdet av olika faktabaserna för att förslag beträffande bl.a. den långsiktiga finansieringen skall kunna lämnas . (EpC) vid har till uppgift att följa, analysera och rapportera om utbredning och utveckling av befolkning- ens hälsa, sjukdomar, sociala situation, vårdutnyttjande och riskfaktorer för sjukdomar och sociala problem. För att EpC bättre skall kunna fullgöra sitt uppdrag inom hälso- och sjukvårdsområdet är det angeläget att nationella öppenvårds- och skaderegister kan utvecklas. Parterna enades därför om att avsätta för detta ändamål . Arbetet bör fortsätta på liknande sätt även varför motsvarande summa av- sätts för ändamålet. avsattes utöver de medel som, av vad som framgått ovan av- sätts för för utvecklingsar- bete kring informationsförsörjning. Parterna är eniga om att avsätta motsva- rande summa för . Medlen skall användas enligt de riktlinjer och för de ändamål som den nationella styrgruppen anger. Landstingens ansvar för läkemedel i öppen vård utökas . Läkemedelskommittéerna är sjukvårdshuvudmännens organ för att nå en rationell och kostnadseffektiv läkemedelshantering. Den nuvarande läkemedelsinformationen behöver i samband härmed utökas och utvecklas. Det arbete som inleddes och som i huvudsak bestod i utveck- ling av produktbeskrivningar för nya läkemedel och indikationer, utarbe- tande av utbildningsmaterial samt utbildning av vidareinformatörer bör fort- sätta. Parterna avsatte för producentobunden läkemedelsinfor- mation och är eniga om att avsätta motsvarande summa för . Medlen disponeras av . Verket skall se till att den arbetsgrupp, som löpande deltar i diskussionerna om hur den producentobundna läkemedelsinformationen till läkemedelskommittéerna, fortsätter och utvecklar sitt arbete. I arbetsgruppen skall, även fortsättningsvis, ingå representanter för sjukvårdshuvudmännen och deras läkemedelskommittéer. Regional nivå: IT för ökad information till patienter och andra avnämare Parterna har enats om att avsätta att disponeras av sjuk- vårdshuvudmännen för att ytterligare stärka möjligheterna att med infor- mationsteknik stödja en patientfokuserad och kunskapsbaserad utveckling. Arbetet med att belysa och synliggöra variationerna i tillgängligheten inom olika områden skall intensifieras. är engagerat i flera projekt hos huvudmännen där syftet är att precisera kraven på uppgifter för att följa köer och väntetider för olika diagnosgrupper. Dessa uppgifter skall ingå som en del av uppföljningen och styrningen såväl på den lokala nivån som på mer övergripande nivåer. En modell för regional uppföljning av väntetider prövas också i projektet. Avsikten är att erfarenheterna från detta och liknande projekt skall leda till att olika intressenter, inklusive pati- enterna, har tillgång till information om köer och väntetider i hela landet. påbörjades ett arbete för att utveckla ett informationssystem för patienter och allmänhet en fulltextdatabas med koppling till såväl MARS- databasen och Spris referensdatabas som till andra databaser med patient-, läkemedels- och vårdinformation. avsattes genom Dagmaröverenskommelsen till detta ändamål. Sjukvårdshuvudmännen har anslutit sig till fulltextdatabasen där har en drivande och sammanhållande funktion. Parterna är överens om att utvecklingsarbetet bör fortsätta och utvecklas och avsätter därför även för . Sjukvårdshuvudmännen, med som samordnare, skall , , till staten rapportera vilka större aktiviteter som Rapporten skall innehålla en analys av aktiviteternas övergri- pande resultat, samt en redovisning av hur arbetet kommer att bedrivas vi- dare. Rehabiliterings- och behandlingsinsatser I överenskommelsen för enades parterna om att särskilda medel för rehabiliterings- och behandlingsinsatser skulle avsättas även för . Parterna var ense om att pröva om det fanns skäl att ersätta denna ursprungligen temporära stimulans för medi- cinska rehabiliterings- och behandlingsinsatser med ett långsiktigt system som stadigvarande stärker drivkrafterna för sjukvårdshuvudmännen att uppmärksamma och prioritera insatser av betydelse för en bättre medicinsk rehabilitering och lägre ohälsokostnader. Mot den bakgrunden enades par- terna om att detta stimulansbidrag borde finnas kvar . De slutliga beloppen skulle dock bestämmas senare, men minst 250 respektive skulle avsättas för att göra det möjligt att slutföra vissa mer långsiktiga projekt. ekonomiska vårproposition (prop. 1995/96:150) behandlade re- geringen frågan om de särskilda medlen från sjukförsäkringen för medi- cinska rehabiliterings- och behandlingsinsatser . Regeringen konstaterade att försäkringskassorna under inom ramen för sta- tens överenskommelser med sjukvårdshuvudmännen om vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen disponerat särskilda medel för medicinska reha- biliterings- och behandlingsinsatser från hälso- och sjukvården. Regeringen ansåg att denna samverkan mellan sjukvårdshuvudmännen numera var så etablerad att den i huvudsak förutsätts ske med befintliga re- surser. En reducering av de särskilda stimulansmedlen med och 1998 respektive bedömdes där- för motiverad. Mot denna bakgrund enades parterna om att ersättningsbeloppet för för rehabiliterings- och behandlingsinsatser inom hälso- och sjukvår- den skulle vara . har parterna nu enats om att ersättningsbeloppet, i enlighet med nämnda proposition (prop. 1995/96:150) skall vara . Uppföljning och utvärdering av överenskommelsen Under arbetet med utformningen av överenskommelsen har parterna erfarit att man haft behov av bättre underlag för bedömningar av olika slag. Arbete med uppföljning och utvärdering av överenskommelsen i sig skall därför prioriteras. Särskilt då det gäller de medel som fördelas regionalt till kun- skapsbaserad hälso- och sjukvård, verksamhetsutveckling och informations- försörjning skall uppföljningen utvecklas och intensifieras. Uppföljningen skall inte enbart innehålla en redovisning över vilka aktiviteter som genom- förts utan det skall även ingå en analys av de resultat man ser av satsning- arna. Samtliga mottagare, på central och regional nivå, av ekonomisk ersätt- ning, som utbetalts enligt denna överenskommelse, skall följa upp och redo- visa användning och resultat av de tilldelade medlen efterföljande år. Hälso- och sjukvårdshuvudmännens redovisning kanalise- ras via . Övriga mottagares redovisning kanaliseras via . Redovisningarna lämnas med start . En del av uppföljningen kan genomföras via s.k. självvärdering där de i projektet inblandade själva följer upp och värderar insatser och målupp fyllelse. För andra delar är en oberoende utvärdering mera lämplig. För genomförande av detta är parterna eniga om att anslå . Parterna är vidare överens om att inrätta en gemensam grupp med företrä- dare för staten och som skall följa arbetet under avtals- perioden. Handikappinstitutet För Handikappinstitutets verksamhet lämnas särskild ersättning enligt en år- lig, separat överenskommelse mellan staten och . De se- naste åren har ersättningsbeloppet varit . Ersättningen be- talas ut av . En särskild utredare har av regeringen haft i uppdrag att bl.a. pröva vilka förändringar som bör genomföras i fråga om institutets framtida finansiering. Utredaren har presenterat sitt uppdrag ären- det bereds inom . Eventuella föränd- ringar beräknas träda ikraft . Parterna har mot denna bakgrund enats om att även för lämna en särskild ersättning med nominellt oförändrat belopp, dvs. Vissa särskilda ersättningar Det finns vissa verksamheter inom den svenska hälso- och sjukvården vars kostnader belastar några få landsting mer än de övriga. Bland dessa verk- samheter finns sådana som det är ett riksintresse att resurserna upprätthålls och utvecklas. Exempelvis har Dagmarmedel delfinansierat verksamheten vid Gula Villan (i ) där vård bedrivs för tvångsomhändertagna HIV-smittade från hela landet. Ett annat exempel är de utländska medborgare vilka inte omfattas av EU:s reg- ler eller någon konvention och som har omhändertagits akut i svensk sjuk- vård. Det inträffar inte sällan att dessa personer saknar försäkringsskydd och egna medel. Landsting nära storflygplatserna har visat sig få proportionellt sett höga kostnader för vård av sådana personer. För att möta omständigheter av den här karaktären har parterna enats om att avsätta ett belopp motsvarande för . Det totala beloppets fördelning mellan sjukvårdshuvudmännen framgår av bilaga. Hu- vuddelen av beloppet härrör från den ersättning (32,) som lämnats till landstingen för administrationen av privata vårdgivares verksamhet. Denna ersättning utgör den basersättning som lämnas med oförändrat belopp till samtliga sjukvårdshuvudmän på detta anslag också . I den nya ersättningen ingår de medel () som tidigare avsatts för ersättning till sjukvårdshuvudmän- nen för praktiktjänstgöring för kiropraktorer och naprapater. Sjukvårdshu- vudmännen skall härigenom också fortsättningsvis ansvara för handledning och praktiktjänstgöring av kiropraktorer och naprapater. Parterna är vidare ense om att fortsätta diskussionerna angående hur man på ett effektivt sätt löser hanteringen av vissa funktioner av s.k. riksintresse inom hälso- och sjukvården. Ersättning till nära anhöriga till HIV-smittade inom hälso- och sjukvården Företrädare för staten och sjukvårdshuvudmännen har i särskild ordning kommit överens om att gemensamt vidta särskilda åtgärder för att lindra på- frestningarna för nära anhöriga till HIV-smittade inom hälso- och sjukvår- den. Staten och sjukvårdshuvudmännen (via ) har vardera avsatt för detta ändamål. Sjukvårdsmännen finansierar denna särskilda engångsinsats genom att disponera av det totala belopp som finns tillgängligt inom Dagmaröverenskommelsen för . Parterna är ense om att nu återreglera detta belopp till . Det gemensamma beloppet för detta ändamål är således och den sammanlagda ersättningen till den eller de anhöriga/efterlevande till en HIV-smittad patient uppgår till oberoende av hur stor kretsen av de anhöriga är. Ansökan om ersättning skall vara utbetalande organ () tillhanda . Medel som inte delats ut i sin helhet återbetalas till upp- dragsgivarna med en hälft till vardera staten och . Gemensamma ambitioner inför en överenskommelse för åren 1999 2000 Staten och är överens om att inriktningen är att nästa överenskommelse mellan parterna kommer att: - omfatta , det vill säga . - träffas , dvs. än vad som skett . Detta innebär att överenskommelsen nu kan få ett större genomslag på hälso- och sjukvårdens utveckling. Genom långsiktigheten ges sjukvård- huvudmännen bättre förutsättningar att genomföra sitt utvecklingsarbete i enlighet med överenskommelsens intentioner. Ett tidigareläggande av över- enskommelsen bidrar också till att den mera tydligt kan påverka sjukvårdshuvudmännens budget- och planeringsprocesser. Då överenskommelsen planeras komma att sträcka sig över en tvåårspe- riod förbättras förutsättningarna för uppföljning och utvärdering under av- talsperioden. Parterna behöver kunna följa utvecklingen inom överenskom- melsens olika delar för att kunna fortsätta sitt långsiktiga arbete. Det är dessutom betydelsefullt att det kunnande och de erfarenheter som kommer fram under det utvecklingsarbete, som finansieras via överenskommelsen, sprids i så hög grad som möjligt. Uppföljningar och utvärderingar skall ske dels i form av självvärdering där de inblandade följer upp, utvärderar och beskriver sin egen verksamhet. Andra delar skall följas upp genom en av parterna oberoende utvärdering. Särskilda medel kommer att anslås i över- enskommelsen för detta ändamål. En naturlig utveckling för överenskommelserna är att bidragen inom ra- men för överenskommelsen bör bli alltmer renodlade stimulansbidrag för förnyelse och kvalitetsutveckling av hälso- och sjukvårdens arbetssätt, orga- nisation, ledarskap m.m. Detta snarare än att vara en finansieringskälla för vissa specifika verksamheter. Den inriktning överenskommelsen tog skall således fortsätta att utvecklas. Prioriterade områden för ett sådant förnyelse- och utvecklingsarbete är: - tillgängligheten inom hälso- och sjukvården. - patientens möjligheter till delaktighet och inflytande över val av vårdgi- vare, diagnosticering, behandling och rehabilitering. - förutsättningarna för att ta tillvara vårdresurser även utanför sjukvårds- huvudmännens egen verksamhet för att tillfredsställa behoven av hälso- och sjukvård i befolkningen. HSU 2000 har genom sitt betänkande Patienten har rätt aktualiserat två frågor som påverkar överenskommelsen . Utred- ningen föreslår bl.a. att staten och sjukvårdshuvudmännen behandlar utred- ningens förslag om en generell behandlingsgaranti . kommer därför att genomföra en kartläggning av situ- ationen med väntetider inom hälso- och sjukvården. Parterna skall även un- dersöka hur omfattningen av ett åtagande i form av en generell behandlings- garanti kan utformas, hur denna skulle kunna finansieras och vilka effekter den skulle få för landstingens ekonomi. Arbetet kommer att vara ett led i förberedelserna för en tvåårig överenskommelse där den övergripande in- riktningen för en generell behandlingsgaranti avses behandlas. Utredningen föreslår vidare att staten och tar upp frågan om specialistvård för patienter med svåra och mycket ovanliga sjuk- domstillstånd utanför det egna landstingsområdet.