prop · GL03150D12 · 1998-01-01 00:00:00 — KY-utbildningen bedrivs som en försöksverksamhet. Mot bakgrund av det gensvar utbildningen mött från arbetslivet, föreslår regeringen att utbildningen byggs ut och att försöksperidoden förlängs till och med . För att öka rekryteringen av studerande till högskolans tekniska och naturvetenskapliga utbildningar har - En behörighetsgivande utbildning kallad basår införts. Basåret finns både inom vuxenutbildning och inom högskolan. Drygt hälften av basårsstudenterna är kvinnor. Uppföljning En utvärdering av den kvalificerade yrkesutbildningen genomförs och kommer att presenteras . deltar i ett OECD-projekt som skall undersöka övergången från grundläggande utbildning till arbetsliv. Projektresultaten kommer att visa hur olika åtgärder och faktorer påverkar denna process. II Att utveckla företagarandan 2.5 Att göra det lättare att starta och driva företag Medlemsstaterna kommer därför att lägga särskild vikt vid att väsentligt minska de allmänna omkostnaderna och den administrativa bördan för företagen, särskilt de små och medelstora företagen, bland annat vid anställning av ytterligare arbetskraft. uppmuntra initiativ till egenföretagande genom att undersöka i syfte att minska de hinder som, inom skattesystemen och de sociala trygghetssystemen, kan försvåra egenföretagande eller att bilda småföretag. Situationen i har antalet egenföretagare, exklusive jord- och skogsbruk, ökat med , trots en viss nedgång . Kvinnor är underrepresenterade bland egenföretagarna och svarar för cirka en fjärdedel av antalet egenföretagare. har drygt 27 000 nya företag startats. sysselsatte de nystartade företagen sammanlagt cirka 50 000 personer, varav på heltid. Antalet konkurser har halverats och uppgick till drygt 10 000 företag med sammantaget cirka 20 000 anställda. politik Regeringen har intensifierat arbetet med att identifiera och lösa sådana problem som särskilt de små företagen upplever. I detta arbete ingår att motverka kostnader och hinder för etablering och tillväxt som vållar allmänna effektivitetsproblem och konkurrensnackdelar. Arbetet har utmynnat i ett antal konkreta åtgärder för att Identifiera problem och föreslå åtgärder som kan undanröja onödiga hinder för etablering och tillväxt i små företag. Detta arbete sker i Småföretagsdelegationen och . Småföretagsdelegationens arbete baseras på en bred och åtgärdsinriktad dialog med företrädare för näringslivets organisationer, fackliga organisationer, statliga myndigheter och kommuner. Delegationen följer också Europeiska kommissionens projekt med liknande syfte samt övrigt internationellt arbete av denna karaktär. På basis av det samlade underlagsmaterialet kommer delegationen att utforma och aktualisera förslag till konkreta åtgärder för att reducera hinder för företagsetableringar och tillväxt. Delegationen skall avge sitt slutbetänkande . har till uppgift att utreda möjligheterna att förenkla befintliga skatteregler. Utredningen har fått tilläggsdirektiv som innebär att den med förtur skall undersöka förutsättningarna för att införa ett förenklat deklarations- och redovisningsförfarande för mindre tjänsteföretag som bedrivs som enskild näringsverksamhet. Ge anställda möjlighet till tjänstledighet för att bedriva näringsverksamhet. Genom denna möjlighet behöver inte en person som startar ett nytt företag riskera att, utöver de pengar och resurser som satsas, förlora sin anställning för den händelse företagssatsningen inte slår väl ut. En förutsättning för tjänstledighet för att bedriva näringsverksamhet är att verksamheten inte konkurrerar med arbetsgivarens verksamhet. Öka kvinnornas andel av företagarna. För att minska den kvinnliga underrepresentationen bland egenföretagarna finns åtgärder särskilt riktade till kvinnliga företagare. För kvinnor finns möjlighet till en förlängning av det starta eget-bidrag som finns som en särskild arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Vidare finns rådgivning och särskilda lånemöjligheter för kvinnor. Främja invandrares företagande. Invandrare med utomnordiskt medborgarskap har givits möjlighet till förlängt starta eget-bidrag. Regeringen har tillsatt en särskild utredare för att kartlägga vilka särskilda svårigheter personer med utländsk bakgrund kan ha i samband med att de startar och utvecklar egna företag. Främja unga företagare genom fördelaktiga lån. Öka tillgången på riskkapital. Inom närings- och regionalpolitiken finns ett flertal former för riskkapitalförsörjning som alla har syftet att komplettera de privata marknaderna för lån, garantier och egenkapitalförsörjning. Genom EU:s strukturfondspolitik och Europeiska investeringsbankens särskilda handlingsprogram, har dessa möjligheter ytterligare förstärkts. I vårpropositionen föreslås att tillgången på riskkapital till unga teknikföretag, s.k. såddkapital, skall förbättras ytterligare. Förbättra de skattemässiga villkoren för små och medelstora företag liksom för nyföretagande. Genom generella förändringar har enskilda näringsidkare fått liknande skattevillkor som de som gäller för aktiebolag. Möjligheter att kvitta förluster i företaget mot inkomst av tjänst har införts. Partiella lättnader i beskattningen av inkomster från små och medelstora bolag har inneburit förbättrade villkor. En sänkning av arbetsgivaravgiftsuttaget av särskild betydelse för mindre företag, gynnar expansion av sysselsättningen i dessa företag. Regeringen föreslår i vårpropositionen ytterligare lättnader i beskattningen av företag som dels förbättrar möjligheten till expansion med egna vinstmedel, dels underlättar tillförseln av externt riskkapital. Göra det lättare att bedriva näringsverksamhet. Det har blivit lättare för den som startar verksamhet att få en s.k. F-skattsedel. En F- skattsedel skall efter ansökan normalt utfärdas för den som uppger sig bedriva eller ha för avsikt att bedriva näringsverksamhet. Underlätta anställningar i mindre företag. Regeringen har infört en ny anställningsform för visstidsanställning, där reglerna är konstruerade så att de har störst betydelse för mindre och nystartade företag (se även Riktlinje 2.8). 2.6 Att utnyttja möjligheterna att skapa nya arbetstillfällen Riktlinje Därför kommer medlemsstaterna att granska sätten att fullständigt utnyttja de möjligheter som erbjuds genom att sysselsättning skapas på lokal nivå, i den sociala ekonomin och de nya verksamheter som är kopplade till de behov som marknaden ännu inte har tillfredsställt, genom att i syfte att minska dem undersöka eventuella hinder för dessa möjligheter. politik Det finns en outnyttjad tillväxt- och sysselsättningspotential i landets alla delar. Regeringen avsätter inom ett flertal politikområden resurser i syfte att påverka de regionala utvecklingsförutsättningarna. Dessa resurser skall i ökad utsträckning samordnas. Inom ramen för den regionala näringspolitiken avser regeringen att initiera ett program för utarbetande av regionala tillväxtavtal. De regionala tillväxtavtalen syftar till att åstadkomma en bättre samverkan och helhetssyn mellan de organ som arbetar med tillväxt- och sysselsättningsfrämjande åtgärder på samtliga nivåer. Avtalen skall präglas av företagens efterfrågan och de regionala och lokala behoven av tillväxt- och sysselsättningsfrämjande insatser. Genom en långtgående organisatorisk decentralisering skapas förutsättningar för ökad anpassning av arbetsmarknadspolitiken till lokala och regionala förutsättningar. I syfte att ytterligare stärka det lokala inflytandet och effektivisera arbetsmarknadspolitiken har en försöksverksamhet bedrivits i 28 kommuner med lokal samverkan mellan kommun och arbetsmarknadsmyndigheten. Verksamheten innebär att anslaget för arbetsmarknadspolitiska medel får användas fritt utan restriktioner från gällande regelverk i gemensamma projekt mellan kommunen och arbetsförmedlingen. Regeringen ser positivt på möjligheterna att på den lokala nivån, skapa sysselsättning inom ramen för kooperativt företagande. En rad initiativ har tagits för att säkerställa att kooperativa företag ges samma utvecklingsmöjligheter som andra företagsformer. Regeringen har dessutom tillsatt en arbetsgrupp med uppgift att kartlägga villkoren för den sociala ekonomin samt att belysa den sociala ekonomin i samhället. Den svenska högskolan har en viktig regionalpolitisk funktion. Samverkan med det omgivande samhället är vid sidan av utbildning och forskning högskolans tredje uppgift. Varje lärosäte skall informera den egna regionen om möjligheten att vända sig till högskolan för information av olika slag. De mindre och medelstora företagen skall prioriteras i dessa kontakter. 2.7 Skatter och sysselsättning Riktlinje Varje medlemsstat kommer att, i mån av behov och med hänsyn till nuvarande nivå, fastställa ett mål för en gradvis minskning av den totala skattebördan och, där så är lämpligt, ett mål för en gradvis minskning av skattetrycket på arbete och av lönebikostnaderna särskilt för okvalificerat och lågavlönat arbete utan att ifrågasätta saneringen av de offentliga finanserna och den finansiella jämvikten i de sociala trygghetssystemen. De kommer att, om så är lämpligt, undersöka om det är ändamålsenligt att införa en energiskatt eller en skatt på förorenande utsläpp eller varje annan skattemässig åtgärd. kommer att utan förpliktelser undersöka lämpligheten av att minska nivån på momsen på arbetsintensiva tjänster som inte är utsatta för gränsöverskridande konkurrens. politik Underskott i de offentliga finanserna innebär att skattehöjningar skjuts . Genom det svenska saneringsprogrammet har de mycket stora budgetunderskotten eliminerats genom en kombination av utgiftsminskningar och skattehöjningar. Detta har inneburit att den egentliga skattekvoten summan av den formella skattekvoten och det offentliga budgetsaldot har sjunkit , vilket också framgår av diagram 2.1 nedan. Det totala skatteuttaget bör av naturliga skäl inte vara så högt att det står i vägen för högre tillväxt eller ökad sysselsättning. Men utifrån denna princip går det inte på ett meningsfullt sätt att bestämma ett kvantitativt mål för skattetrycket. Det totala uttaget av skatt är ingen bra mätare på skatternas samhällsekonomiska effekter. Dessa effekter beror på hur skatterna tas ut och för vilka ändamål de används. I består det totala skatteuttaget även av skatter på transfereringar och avgifter till socialförsäkringssystemet. Därtill är det i vanligare att vissa samhälleliga mål främjas med bidrag eller subventioner, snarare än via skattereduktioner. Sänkningar av det totala skattetrycket på arbete torde öka sysselsättningen varaktigt endast under förutsättning att de sänkta skatterna minskar arbetsgivarnas arbetskraftskostnader. På är det dock sannolikt att lägre skatter via lönebildningseffekter får en begränsad effekt på arbetskraftskostnaderna. Således är det strukturen på skatterna på arbete som bör vara den centrala frågan sett ur ett sysselsättningsperspektiv. När det gäller skatter på arbetsintensiva tjänster konstaterar regeringen att en lättnad i beskattningen kan medföra effektivitets- och specialiseringsvinster. Skattesänkningar som riktas mot grupper och sektorer med mindre flexibla löner kan dessutom förväntas påverka sysselsättningen positivt. En sänkning av skatterna för vissa branscher eller för viss typ av arbetskraft är emellertid inte oproblematisk. För det första är skattesänkningar riktade mot en viss bransch förenade med icke obetydliga avgränsningsproblem. För det andra innebär en sänkning av arbetsskatterna för en viss typ av arbetskraft att kopplingen mellan inbetalningar och ersättningar från de sociala trygghetssystemen bryts. Merparten av arbetsgivaravgifterna utgörs av avgifter till pensionssystemet och sjukförsäkringen. Vidare skall varje skattesänkning finansieras. I samband med skattereformen 1989/90 sänktes marginalskatterna på arbetsinkomsterna kraftigt. Marginalskattesänkningarna finansierades delvis genom ett ökat skatteuttag från energiområdet. I ett europeiskt perspektiv är de svenska energi- och koldioxidskatterna höga och möjligheterna att på kort sikt utnyttja dessa skattebaser i syfte att minska uttaget av skatter på arbete är begränsat. Regeringen anser dessutom att konsekvenserna på tillväxt, regional utveckling och inkomstfördelning måste utredas mer för att de totala effekterna av en skatteväxling skall kunna bedömas. III Att uppmuntra företagens och de anställdas anpassnings- förmåga 2.8 Att modernisera arbetsorganisationen För att främja modernisering av arbetsorganisationen och arbetsformerna uppmanas arbetsmarknadens parter, att på lämplig nivå, särskilt på branschnivå och företagsnivå, förhandla fram avtal som syftar till att modernisera arbetsorganisationen, däribland flexibla arbetsformer, för att göra företagen produktiva och konkurrenskraftiga och för att uppnå en nödvändig jämvikt mellan flexibilitet och trygghet. Dessa avtal kan till exempel handla om arbetstid på årsbasis, minskning av arbetstiden, minskning av övertiden, utveckling av deltidsarbete, livslångt lärande och avbrott i yrkeslivet. kommer varje medlemsstat å sin sida att undersöka lämpligheten i att i sin lagstiftning införa typer av kontrakt som är mer anpassningsbara, för att ta hänsyn till att sysselsättningen antar allt mer skilda former. Personer som har arbetskontrakt av detta slag bör komma i åtnjutande av tillräcklig trygghet och bättre anställningsvillkor, som är förenlig med företagens behov. politik Utvecklingen av en modern och flexibel arbetsorganisation är av grundläggande betydelse för arbetslivets villkor, för den enskildes arbetssituation samt en viktig förutsättning för framgångsrika företag. Att modernisera arbetsorganisationen och införa flexibla arbetsformer främjar därför sysselsättning och tillväxt. Arbetsmarknadens parter har varit starkt pådrivande i utvecklingen av arbetsorganisation och arbetsformer. Parternas ambitioner på dessa områden visar sig bland annat i ett Samarbetsavtal mellan arbetsmarknadens parter på flera avtalsområden, där det anges att arbetsorganisation, lönesättning och arbetsvillkor skall utformas till stöd för goda arbetsresultat, utvecklande arbeten och bättre kompetens. På arbetstidsområdet har arbetsmarknadens parter, inom ramen för den i huvudsak dispositiva lagstiftningen, ett stort inflytande över regleringen av arbetstiden. Arbetsmarknadens parter kan genom kollektivavtal göra närmare avvägningar när det gäller arbetstidens längd och förläggning, inom ramen för de krav på hälsa och säkerhet som finns. Avgörande för en eventuell arbetstidsförkortning är dels de anställdas val mellan kortare arbetstid och reala löneökningar, dels kravet på goda förutsättningar för produktionen. Det är emellertid regeringens uppfattning att det kommer att skapas utrymme för arbetstidsförkortning och att kortare arbetstid kan leda till ökad jämställdhet och ökad livskvalitet. En generell arbetstidsförkortning kan dock inte bli en lösning på arbetslöshetsproblemet. Mot bakgrund av de förändringar som skett på den svenska arbetsmarknaden i riktning mot ökad mångfald vad gäller olika former för att anlita arbetskraft, t.ex. tidsbegränsade anställningar, inhyrning av arbetskraft, konsulttjänster, distansarbete m.m. har En ny anställningsform införts. Denna anställningsform, överenskommen visstidsanställning, innebär en möjlighet för arbetsgivare att anställa upp till fem personer utan särskild motivering. För att särskilt främja anställningar i små företag, har företag utan anställda rätt att visstidsanställa personal mot normalt 12. Huvuddelen av den lagstiftning som reglerar verksamhet som bedrivs av uthyrningsföretagen avskaffats. För att öka tryggheten för de personer som hyrs ut har ett särskilt arbetsmiljöansvar införts för den som hyr in arbetskraft. Regeringen överväger behovet av ändringar i lagstiftningen. En utredning som skall se över regleringen av distansarbete tillsatts. 2.9 Att stödja företagens anpassnings- förmåga Riktlinje För att höja kompetensnivån inom företagen kommer medlemsstaterna att åter granska de hinder, särskilt skattemässiga, som kan stå i vägen för en investering i mänskliga resurser och de kommer i förekommande fall att planera skattemässiga eller andra incitament för ökad utbildning inom företagen. De skall även granska alla nya bestämmelser för att kontrollera att de bidrar till att reducera de hinder som finns för sysselsättningen samt till att öka arbetsmarknadens förmåga att anpassa sig till strukturella förändringar i ekonomin. politik Regeringen har vidtagit ett antal åtgärder för att höja de anställdas kompetensnivå och skapa förutsättningar för att såväl företag som anställda skall kunna anpassa sig till strukturella förändringar. En höjd kompetensnivå i företagen stimuleras genom Att anställda ges möjlighet att komplettera brister i sin grundutbildning och uppgradera kompetensen inom ramen för (se även Riktlinje 2.2) Ett särskilt bidrag till utbildning i företag. Utbildningen kan till exempel underlätta och möjliggöra en anpassning till förändrade tekniska förhållanden eller nya flexibla arbetsformer som en fortsatt produktion främjas. En arbetsgivare kan även beviljas ett vikariatsstöd för utbildning av arbetstagare om arbetsgivaren anställer en arbetslös person istället. Att nya företagare får mentorer och kvalificerad konsulthjälp. och har påbörjat ett särskilt projekt för att utveckla och genomföra kvalificerad utbildning samt att stimulera småföretag till att använda mentorer och professionella styrelser. Att en särskild arbetsgrupp tillsatts med uppdrag att vidare diskutera hur system för kompetensutveckling i arbetslivet skall kunna utvecklas, samt i vilken mån sådana system är beroende av statliga insatser. I arbetsgruppen ingår företrädare för både regering och arbetsmarknadens parter. Gruppen skall ha slutfört och avrapporterat sitt arbete (se även Riktlinje 2.3). Att en ny form av anställningskontrakt som skall stimulera till nyanställningar införts (se vidare Riktlinje 2.8). IV Att stärka jämställdhets- politiken 2.10 Att angripa diskriminering mellan män och kvinnor Riktlinje Medlemsstaterna kommer att sträva efter att minska skillnaden mellan kvinnors och mäns arbetslöshetsnivåer genom att aktivt stödja en ökning av sysselsättningen för kvinnor och de kommer att motverka kvinnors underrepresentation i vissa verksamhetssektorer och i vissa yrken och överrepresentation i andra. Situationen i Trots 1990-talets problematiska utveckling på arbetsmarknaden, har uppvisat en jämförelsevis hög sysselsättningsnivå för båda könen . var sysselsättningsgraden för kvinnor och för män medan arbetslösheten var för kvinnor och för män. Under lågkonjunkturens inledning drabbades främst männen av stigande arbetslöshet då sysselsättningen i industrin minskade kraftigt. har i första hand kvinnor drabbats av arbetslöshet till följd av neddragningar inom offentlig sektor. Trots en hög sysselsättningsnivå för båda könen är den svenska arbetsmarknaden fortfarande könsuppdelad. Av kvinnorna arbetar i offentlig sektor och resten i privat sektor. För männen är motsvarande siffror i offentlig sektor och i privat sektor. Även yrken och utbildningsval är könsbundna, men framförallt kvinnor gör i ökad utsträckning otraditionella val inom den högre utbildningen. I fråga om yrken och utbildningar under högskolenivå, är uppdelningen fortfarande betydligt mer traditionell. I en rapport till regeringen konstaterar att de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna inte nämnvärt bidrar till att bryta könsuppdelningen på arbetsmarknaden. Åtgärderna fördelas jämnt mellan kvinnor och män i förhållande till deras andel bland de arbetslösa. Männens åtgärder kostar dock mer än kvinnornas, vilket i sin tur oftast beror på att män och kvinnor anvisas till för sitt kön traditionella utbildnings- och praktikplatser. politik En hörnsten i regeringens politik för en jämnare fördelning av tillväxt och välfärd är kvinnors och mäns lika möjligheter till ekonomiskt oberoende och försörjning genom eget arbete. Utvecklingen på arbetsmarknaden liksom i ekonomin som helhet har därvidlag stor betydelse för jämställdheten. En hög sysselsättning för både män och kvinnor är en förutsättning för en jämnare fördelning av löneinkomster. En hög sysselsättning även bland kvinnor främjas genom att villkoren för deltagande i arbetslivet är gynnsamma. Regeringens politik går därför ut på att främja kvinnors sysselsättning genom fortsatt goda möjligheter att förena yrkesliv och familjeliv (se vidare Riktlinje 2.11 och 2.12). Regeringen arbetar för att stärka kvinnornas ställning på arbetsmarknaden och i arbetslivet. Av stor vikt i detta sammanhang är att könsuppdelningen av arbetsmarknaden bryts. Inte minst är detta arbete viktigt för att ta tillvara den kunskap och den erfarenhet som kvinnor och män har. Problemet med den könsuppdelade arbetsmarknaden angrips bland annat genom En jämställdhetslag som syftar till att eliminera diskriminering mellan kvinnor och män på arbetsmarknaden. Lagen kräver att arbetsgivaren vidtar aktiva åtgärder i fråga om bland annat arbetsförhållanden, lön och rekrytering för att främja jämställdhet på arbetsplatsen. En har till uppgift att övervaka att lagen följs. Att kvinnor och män uppmuntras att söka för sitt kön otraditionella yrkes- och utbildningsval. () har som ett av sina verksamhetsmål att jämställdheten på arbetsmarknaden skall öka och att könsuppdelningen skall minska. För att uppnå detta skall AMV i första hand använda sig av ordinarie åtgärdsmedel och förmedlingsarbete. Att öka insatserna för deltidsarbetslösa är en viktig uppgift för AMV i ett jämställdhetsperspektiv, då kvinnor är överrepresenterade bland de deltidsarbetslösa. Att öka antalet kvinnliga egenföretagare (se vidare Riktlinje 2.5). Att den sneda könsfördelningen för vissa utbildningsinriktningar, till exempel inom yrkesutbildningen, uppmärksammas inom ramen för gymnasieskolan. Bland annat introduceras ett nytt teknikprogram där kursinnehållet valts ut med syfte att i större utsträckning attrahera både flickor och pojkar. Att högskolan uppmanas att öka ansträngningarna för att få en jämnare rekrytering av kvinnliga och manliga studenter till högskolans grundutbildning. Att öka andelen kvinnor inom forskningsvärlden och främja jämställdhetsforskning. En rad insatser har gjorts för att främja och stödja rekryteringen av fler kvinnliga doktorander och professorer. För varje lärosäte har regeringen också satt upp mål för könsfördelningen bland nyrekryterade professorer. För övriga lärarkategorier skall lärosätena sätta upp mål för könsfördelningen i nyrekryteringen. Genusforskningen har tilldelats nya medel. Forskning med inriktning på arbetsmarknad och kön bedrivs i stor utsträckning och insatserna intensifieras nu ytterligare. Uppföljning Jämställdhetspolitiken följs regelbundet upp av regering och riksdag. Relevanta myndigheter skall redovisa till regeringen i sina årsredovisningar hur de införlivar ett jämställdhetsperspektiv i sina verk- samheter. Regeringen redovisar regelbundet jämställdhetspolitiken för . Ett viktigt led i uppföljningen av jämställdhetsarbetet är könsuppdelad statistik. 2.11 Att förena yrkesliv och familjeliv Riktlinje Medlemsstaterna kommer att anstränga sig för att öka tillgången till tjänster för omsorg och vård, där det finns behov som inte är täckta. Situationen i Viktiga faktorer bakom den höga sysselsättningsgraden bland kvinnor är en väl utbyggd barnomsorg och äldreomsorg samt ekonomisk trygghet vid föräldraledighet. Under 1990- talet har en omfattande utbyggnad av barnomsorgen skett. Kommunerna är skyldiga att tillhandahålla barnomsorg till alla barn mellan ett och vars föräldrar förvärvsarbetar eller studerar, eller om barnet har ett eget behov. Äldreomsorgen har i regi byggts ut kraftigt . Mycket få äldre bor numera hos sina barn. Behovstäckningen inom såväl barnomsorgen som äldreomsorgen är så gott som fullständig. politik Skola, vård och omsorg utgör kärnan i välfärdspolitiken.