prop · GL0360 · 1998-01-01 00:00:00 — Rapporten om genomförandet av programmet för kampen mot nar- kotika redovisar de framsteg som gjorts beträffande harmoniseringen av lagstiftning och praxis när det gäller kampen mot syntetiska dro- ger och samarbetet på det internationella planet. I detta hänseende har avsevärda framsteg gjorts i upprättandet av ett system för samarbete mellan och , inklusive . välkomnar det förberedande arbetet för att genomföra projekt i syfte att bekämpa transitering och produktion av narkotika i och för att upprätta ett flerårigt handlingsprogram för samarbetet med och länderna i f.d. på detta område. Den situation som uppkommit genom den kraftiga tillströmningen av invandrare i synnerhet från är oroande. Rådet bör utarbeta och skyndsamt genomföra en handlingsplan för att lösa detta problem. betonar betydelsen av de initiativ inom ramen för året mot rasism och främlingsfientlighet som har utarbetats för att främja ett rättvisare och mera tolerant samhälle och välkomnar att Europeiska centrumet för övervakning av rasism och främlings- fientlighet snart kommer att inleda sin verksamhet. uppmanar slutligen rådet att fortsätta sina an- strängningar för att införliva , inbegripet fastställandet av regelverkets rättsliga grunder och förhandlingarna om de avtal som skall ingås med och . Det erinrar om att detta arbete bör vara avslutat så att bestämmelserna kan till- lämpas i praktiken så snart Amsterdamfördraget träder i kraft. REGIONALT SAMARBETE I 67. Det regionala samarbetet spelar en mycket viktig roll för stabiliteten och välståndet i . noterar med tillfreds- ställelse de rapporter som kommissionen har lagt fram som en följd av sitt åtagande från i om regionalt samar- bete bland annat i Svartahavsområdet, i och i Syd- . noterar den position utvecklingen i Öster- sjöregionen (Östersjöstaternas råd) och i det arktiska området vid Ba- rents hav. uppmanar rådet att behandla dessa rap- porter. har noterat förslag om ett nordligt per- spektiv inom unionens politikområden och ber kommissionen att lägga fram en interimsrapport i denna fråga vid ett kommande möte i . 50-ÅRSJUBILEET AV FÖRKLARINGEN OM DE MÄNSKLIGA RÄTTIGHETERNA 69. godkände en förklaring. FREDSPROCESSEN I 70. studerade utvecklingen av fredsprocessen i Mellan- östern mot bakgrund av resultatet av det informella mötet mellan ut- rikesministrarna i den 25 , rådets ordförandes besök i området den 10 samt en rapport till rådet från EU:s särskilda sändebud. förklarade att det är djupt oroat över att inga framsteg gjorts för att genomföra samtliga åtaganden enligt in- terimsavtalen som ingåtts mellan israeler och palestinier och Hebron- protokollet samt över det fortsatta dödläget när det gäller det syriska respektive libanesiska spåret. bekräftade åter den "Uppmaning till fred i Mellan- östern" som det utfärdade i den 16 och er- inrade om sin förklaring i . Det anmodade enträget alla parter att uppfylla sina åtaganden enligt gällande avtal och ta sitt ansvar för att åter ge fredsprocessen kraft och skydda den mot ytterligare bakslag och att återuppta förhandlingarna i en anda av ömsesidigt förtroende för att uppnå en rättvis, varaktig och total fred i före slutet av århundradet. uttryckte sin tillfredsställelse över det särskilda sän- debudets verksamhet och uppmanade honom att fortsätta sina an- strängningar för att stödja fredsprocessen i . godkände följande riktlinjer för EU:s politik, som siktar till att underlätta framsteg och återställa förtroendet mellan parterna. a) Det palestinska spåret Åtgärder på kort sikt 75. kommer även i fortsättningen att använda hela sin politiska och moraliska tyngd för att säkerställa att samtliga bestäm- melser i de avtal som redan har ingåtts kommer att genomföras fullt ut på grundval av ömsesidighet från såväl den israeliska som den palestinska sidan. betonade att det är mycket angeläget att parterna uppfyller tidigare åtaganden, särskilt i fråga om trovärdiga och bety- dande tillbakadragande av trupper. Det betonade också vikten av att undvika kontraproduktiva ensidiga aktioner, t.ex. i fråga om bosätt- ningar och . Det välkomnade i detta sammanhang det ar- bete som pågår för ett snart antagande av den uppförandekodex som EU har föreslagit. erinrade om EU:s beslutsamhet att bekämpa terro- rism varhelst den förekommer och oberoende av vilka motiven är. betonar i detta sammanhang även vikten av sam- arbete mellan israeler och palestinier på säkerhetsområdet. Detta samarbete bör förstärkas och ett avbrott i samarbetet måste till varje pris undvikas. Det erinrade också om EU:s förslag om att inrätta en permanent säkerhetskommitté som ett medel att institutionalisera samarbetet på säkerhetsområdet och om sitt program för att stödja den palestinska myndigheten i dess kamp mot terrorismen. Dessa åtgärder kommer att vara till nytta för att återställa den anda av partnerskap och ömsesidigt förtroende som är absolut nödvändig för genomförandet av interimsavtalen och Hebronprotokollet samt återupptagandet av förhandlingarna om permanent status. De är av- sedda att förebygga ett avbrott i förhandlingarna och att skydda fredsprocessen mot händelser som kan skada den. betonade vikten av att avsluta förhandlingarna i de nio kommittéer som inrättades genom interimsavtalen. Frågorna om flygplatsen och hamnen i samt säker passage är särskilt viktiga och brådskande och föremål för stora ekonomiska bidrag från EU. betonade att EU är en av och den palestinska myndighetens mest betydande ekonomiska partner samt den vikti- gaste givaren av finansiellt stöd till den palestinska myndigheten. Ekonomisk utveckling är en väsentlig förutsättning för politisk sta- bilitet. Det upprepade på nytt sin föresats att bland annat genom den gemensamma dialogen med arbeta för att undanröja hindren för den palestinska ekonomiska utvecklingen och underlätta fri rörlighet för personer och varor. betonade även nödvändigheten av att interimsavtalet mellan EG och PLO tillämpas fullt ut. EU kommer också att utöka sitt stöd till palestinska institu- tioner i östra . underströk vikten av program för att underlätta kontakter mellan människor som ett väsentligt medel för att förstärka dialogen och återställa det ömsesidiga förtroendet mellan parterna i det civila samhället. EU kommer även i fortsättningen att, på ort och ställe, noga över- vaka utvecklingen med hjälp av sina egna övervakningsinstrument, centrumen för övervakning av de mänskliga rättigheterna, och bosättningarna. På medellång sikt 83. uttryckte EU:s beredvillighet att bidra till förhand- lingarna om permanent status genom att ge parterna särskilda förslag om härmed förbundna frågor, bland annat ett eventuellt upprättande av en palestinsk stat, gräns- och säkerhetsarrangemang, bosättningar, flyktingar, samt vattenresurserna. uppmanade även till en översyn av EU:s ekono- miska stöd till fredsprocessen för att säkerställa större effektivitet när det gäller att uppnå fredsprocessens mål. betonade sin önskan om att återuppliva det regio- nala ekonomiska samarbetet, som ett sätt att främja ekonomisk och social utveckling och skapa ett gynnsamt klimat för fredliga förbin- delser. b) Det syriska respektive libanesiska spåret 86. bekräftade den vikt EU fäster vid ett återupptagande av förhandlingarna om det syriska och libanesiska spåret. EU efter- strävar att återupprätta en total process på grundval av principen "land för fred" samt begär att FN:s säkerhetsråds resolutioner 242, 338 och 425 tillämpas fullt ut. c) Samarbete med och andra parter 87. understödjer starkt strävanden att återuppliva fredsprocessen och förklarade att EU är redo att nära samarbeta med samt upprätthålla en nära kontakt med och parterna i regionen. Slutsatser från Europeiska rådets extra möte i 1. har haft en diskussion med ,ordförande för , som lade fram resolution om ett initiativ tillförmån för sysselsättningen. välkomnade detta innehållsrika bidrag från till resultaten från Europeiska rådets extra möte om sysselsättningen och önskadeatt detta samarbete mellan alla institutionerna om åtgärder till gagn för sysselsättningen skulle fortsätta . DEL I SYSSELSÄTTNINGEN - NYA METODER ATT MÖTA DENNA UTMANING 2. Sysselsättningsfrågan är en hjärtefråga för den europeiska medborga- ren, och alla krafter måste sättas in för att bekämpa en arbetslöshet som är så oacceptabelt hög att den hotar sammanhållningen i vårt samhälle. Inför denna utmaning, på vilken det inte finns något enkelt svar, vill dagens Europeiskaråd - som helt ägnas åt sysselsättningsproblemet - markera en ny utgångspunkt för det arbete och de insatser i medlemsstaterna och unionen som inleddes efter Eu- i . har därför beslutat att de tillämpliga bestämmel- serna i den nya avdelningen om sysselsättningen i Amsterdamfördra- get skall börja gälla . Detta beslut gör det i praktiken möj- ligt att tillämpa bestämmelserna om samordningen av medlemsstaternas sysselsättningspolitik. Denna samordning kommer att ske på grundval av gemensamma riktlinjer för både mål och me- del - "riktlinjer för sysselsättningen" - som bygger direkt på erfaren- heterna från den mulitlatera övervakningen av den ekonomiska poli- tiken, med den framgång vi vet att den haft för konvergenspolitiken. som hänsyn tas till de skillnader som finns mellan de båda områdena och mellan förhållandena i de olika medlemsstaterna, gäl- ler det att för sysselsättningen såväl som för den ekonomiska politi- ken skapa en vilja till konvergens mot gemensamt bestämda mål, som är möjliga att kontrollera och som regelbundet uppdateras. Denna ambition är ett nytt element i en helhetsstrategi som omfattar två andra aspekter. För det första fortsatt utveckling av en samordnad makroekonomisk politik baserad på en effektiv inre marknad som kommer att utgöra grunden för en varaktig tillväxt, en ny dynamik och ett förtroende- fullt klimat som stimulerar sysselsättningen. För det andra att driva hela gemenskapspolitiken på ett mer systema- tiskt och målinriktat sätt än tidigare för att stödja sysselsättningen, vare sig det gäller rampolitik eller stödpolitik. Denna politik bör ge- nomföras enligt principerna i fördraget och i sin helhet bidra till att frigöra den potential av dynamik och initiativkraft som finns i den europeiska ekonomin. vädjar till alla aktörer - medlemsstater, regioner, arbetsmarknadens parter, gemenskapsinstitutioner - att ta till vara den enastående möjlighet som erbjuds att vända utvecklingen ge- nom att ansluta sig till det nya enhetliga och beslutsamma tillväga- gångssätt som definieras av i dessa slutsatser. För att visa sin vilja att agera i riktning mot en mer aktiv politik som kompletterar medlemsstaternas insatser stöder Europe- iska rådet två konkreta initiativ som är direkt inriktade på att utveckla sysselsättningen. Det första är Europeiska investeringsbankens hand- lingsplan som syftar till att frigöra ytterligare upp till 10 miljarder ecu som kan generera totala investeringar på 30 miljarder ecu, till gagn för små och medelstora företag, ny teknik, nya sektorer och transeuropeiska nät. Det andra initiativet är resultatet av en överens- kommelse mellan parlamentet och rådet om en omfördelning av an- slagen och omfattar en ny budgetpost avsedd bl.a. att hjälpa de små och medelstora företagen att skapa varaktig sysselsättning ("europeiskt sysselsättningsinitiativ"). Under denna budgetpost skall anslås 450 miljoner ecu, fördelat på de tre närmaste åren. ETT GYNNSAMT EKONOMISKT KLIMAT 9. Det finns inga reella och hållbara utvecklingsmöjligheter för syssel- sättningen utan ett gynnsamt ekonomiskt klimat, vilket förutsätter att det finns en sund makroekonomisk ram och en verklig inre marknad. När det gäller det makroekonomiska sammanhanget är det väsentligt för unionen att fortsätta med en tillväxtpolitik som inriktas på stabili- tet, sunda offentliga finanser, löneåterhållsamhet och strukturella re- former. Därför kommer medlemsstaterna att stärka samordningen av sin ekonomiska politik. Den politik som genomförts börjar bära frukt,och tillväxtutsikterna har förbätt- rats. Det är absolut nödvändigt att dra fördel av dessa mer gynn- samma framtidsutsikter och omvandla den nuvarande konjunktur- uppgången till en mer långsiktig tillväxt. Denna utveckling kommer att förstärkas genom övergången till den tredje etappen av den ekonomiska och monetära unionen och infö- randet av euron , vilket kommer att slutgiltigt bekräfta de insatser som har gjorts och ut- göra en bestående stabilitetsram som gynnar tillväxt och sysselsätt- ning. De uppmuntrande resultaten när det gäller tillväxten kommer emel- lertid inte att göra det möjligt att kompensera de arbetstillfällen som gick förlorade och inte heller att nå upp till den sysselsättningstillväxt som skulle vara nödvändig för att ge ar- bete till de flesta arbetslösa. Trots de insatser som redan gjorts bör medlemsstaterna fortsätta att genomföra nödvändiga strukturella re- former på alla områden och samordna sin sysselsättningspolitik bättre. EN SAMORDNAD STRATEGI FÖR DEN NATIONELLA SYSSELSÄTTNINGSPOLITIKEN En nyskapande metod 13. Den samordnade sysselsättningsstrategin i enlighet med särskilt den nya artikel 128 i fördraget bygger i tillämpliga delar på den metod som användes vid den ekonomiska konvergensen, som den tar hänsyn till de skillnader som finns mellan de båda områdena och mellan de speciella förhållandena i de olika medlemsstaterna. Den består i att på unionsnivå fastställa "riktlinjer för sysselsättning" som grundar sig på en gemensam analys av situationen och huvudlinjerna i den politik som skall föras för att få arbetslösheten att minska var- aktigt. På grundval av denna analys fastställs i "riktlinjerna" konkreta mål vars genomförande följs upp regelbundet enligt ett gemensamt förfarande för utvärdering av resultaten. Genomförandet av "riktlinjerna" kan variera beroende på deras art, de konsekvenser som de medför för medlemsstaterna och vilka de gäl- ler. Riktlinjerna måste respektera subsidiaritetsprincipen och med- lemsstaternas och deras regionala enheters behörighet i sysselsätt- ningsfrågor, och de måste vara förenliga med de stora riktlinjerna i den ekonomiska politiken. När "riktlinjerna" har antagits av rådet på grundval av ett förslag från kommissionen skall de infogas i de nationella handlingsplaner för sysselsättning som har utarbetats av medlemsstaterna ur ett flerårigt perspektiv. På detta sätt kommer de att konkretiseras i form av natio- nella mål uttryckta i siffror, varje gång det är möjligt och lämpligt, och omsättas till nationella åtgärder i lagar och författningar och lik- nande. Medlemsstaternas olika förutsättningar när det gäller de pro- blem som tas upp i "riktlinjerna" kommer att ta sig uttryck i olika lösningar och olika prioriteringar beroende på förhållandena i varje medlemsstat. Medlemsstaterna kommer att fastställa tidsfrister för att uppnå det eftersträvade resultatet bl.a. med tanke på de förvaltnings- mässiga och finansiella resurser som kan frigöras. För att åtgärderna skall bli konsekventa och effektiva är det emellertid ytterst viktigt att samtliga medlemsstater använder "riktlinjerna" för att analysera sin egen situation och lägga fast sin politik, samt att de tar ställning till samtliga riktlinjer i sin nationella handlingsplan för sysselsättning. Analogt med den princip om multilateral övervakning som tillämpas i den ekonomiska konvergensprocessen kommer medlemsstaterna att överlämna sin nationella handlingsplan för sysselsättning till rådet och kommissionen tillsammans med en rapport om villkoren för genomförandet av planen. På grundval av detta kommer rådet att granska hur medlemsstaterna har överfört "riktlinjerna" till sin nationella politik och lämna en rapport till som kommer att anta de riktlinjer som är nödvändiga för att fastställa "riktlinjer" för det påföljande året. påminner om vikten av gemensamma indikatorer på grundval av jämförbara statistiska uppgifter som gör det möjligt att effektivt följa upp och utvärdera sysselsättningspolitiken och fast- ställa bra metoder. har uttryckt enighet om att de in- strument och medel som har föreslagits för detta ändamål antas och genomförs snabbt. uppmanar dessutom kommissionen att lägga fram en uppdatering av rapporten om "som en ekono- misk enhet" i samband med övervakningen av sysselsättningspoliti- ken. Inom ramen för den sociala dialogen som måste förstärkas kommer arbetsmarknadens parter på alla nivåer att delta i alla stadier av dessa åtgärder och medverka till genomförandet av "riktlinjerna". Denna medverkan kommer att utvärderas regelbundet. Regelbundna kontakter med rådet kommer att göra det möjligt att väl förbereda det möte som äger rum varje halvår mellan arbetsmarkna- dens parter och en trojka på stats- eller regeringschefsnivå och kommissionen inför . Inom ramen för dessa kontak- ter mellan rådet och arbetsmarknadens parter kommer en fördjupad diskussion att äga rum om tillämpningen av gemenskapens stadga om arbetstagares grundläggande sociala rättigheter . "Riktlinjer" 20. För att uppbåda alla tillgängliga medel i kampen mot arbetslösheten har beslutat att i praktiken och i samför- stånd tillämpa den metod som anges i den kommande artikel 128 i fördraget, i den lydelse som antogs i . har med intresse tagit del av den gemensamma rap- porten från kommissionen och rådet om sysselsättningssituationen i medlemsstaterna. I denna rapport läggs det fram en rad exempel på "bra metoder" som har visat sig vara effektiva på nationell nivå. Kommissionen har tagit intryck av detta i sina förslag till "riktlinjer för sysselsättningen". har välkomnat kommissionens meddelande om "riktlinjer" och har med intresse tagit del av bidragen från , Ekonomiska och sociala kommittén, och samt av den gemensamma förklaringen från arbetsmarknadens parter. har på grundval av meddelandet från kommissionen antagit de slutsatser som återges i del II nedan, vilka följer fyra huvudlinjer: att förbättra möjligheten till inträde på arbetsmarknaden, utveckla företagarandan, uppmuntra företagens och de anställdas anpassningsförmåga för att göra det möjligt för arbetsmarknaden att reagera på de ekonomiska förändringarna och stärka jämställdhetspolitiken. Målet med dessa åtgärder som infogas i den totala sysselsättningsstrategin är att uppnå en betydande ökning av syssel- sättningsgraden i på en varaktig basis. ber kommissionen att lägga fram en rapport om arbetslösheten i . påpekar den särskilda betydelsen av de preventiva åtgärder som syftar till att hejda utvecklingen av ungdomsarbetslös- heten och långtidsarbetslösheten genom en tidig identifiering av in- dividuella behov och genom väl avvägda lösningar där aktiva åtgär- der för inträde på arbetsmarknaden systematiskt prioriteras i förhål- lande till passiva stödåtgärder. uppmanar kommissionen att snabbt lägga fram sitt utkast till "riktlinjer" i enlighet med dessa slutsatser, så att rådet kan uttala sig i detta ärende . De nationella hand- lingsplaner för sysselsättningen som grundar sig på dessa "riktlinjer" bör föreläggas rådet för granskning inför i med tanke på att skall fastställa "riktlinjer" . GEMENSKAPENS POLITIK I SYSSELSÄTTNINGENS TJÄNST Den inre marknaden - konkurrens och konkurrenskraft 25. Den allt större marknadsintegrationen har redan lett till en betydande ökning av tillväxten jämfört med den situation som skulle ha rått om den inre marknaden inte hade funnits. Det är således viktigt att be- slutsamt fortsätta på denna väg och med all kraft se till att den inre marknaden fungerar optimalt genom att rätta till de brister eller fel- aktigheter som finns kvar på vissa områden. begär följaktligen att alla tidsfrister beaktas samt att alla nödvändiga åtgärder vidtas för att snabbt och effektivt förverkliga de mål som prioriteras i den framlagda handlingsplanen för fullbordandet av den inre marknaden. För att säkerställa det faktiska genomförandet av dessa prioriterade mål stöder kommissionens initiativ att regelbundet redovisa hur genomförandet av det som är prioriterat i handlingspla- nen fortskrider genom att offentliggöra en "loggbok för den inre marknaden". När det gäller det statliga stödet anser att det är vik- tigt att inrikta sig på stödsystem som främjar ekonomisk effektivitet och sysselsättning utan att därför medföra en snedvridning av kon- kurrensen. Kommissionen skall se till att kontrollen av det statliga stödet inte inverkar hämmande på de arbetsmarknadspolitiska åtgär- der som är förenliga med fördraget. anser att särskild uppmärksamhet bör riktas mot sektorer med stora omställningar inom industrin. Det uppmanar en expertgrupp på hög nivå att under kommissionens överinseende ana- lysera sannolikheten för omställningar inom industrin i gemenskapen och att undersöka hur man bäst kan förutse dem för att förebygga de- ras ekonomiska och sociala konsekvenser på ett sätt som är förenligt med fördragets principer. En första rapport kommer att läggas fram för rådet efter samråd med arbetsmarknadens parter för att sedan överlämnas till i . ber både den europeiska lagstiftande myndigheten och de nationella lagstiftande myndigheterna att aktivt fortsätta de ansträngningar som görs för att förenkla de rättsliga och administra- tiva förutsättningarna för företagen och särskilt för de små och me- delstora företagen. Slutligen erkänner den betydande roll som omfat- tande paneuropeiska marknader för riskkapital kan ha för sysselsätt- ningen och ber kommissionen att till lägga fram en rapport om vilka hinder som finns för utvecklingen av sådana marknader inom unionen. bekräftar nödvändigheten av att vända tendensen till ökat skattetryck och betonar härvid betydelsen av att medlemssta- terna samordnar sina åtgärder. erinrar om att det re- dan tidigare uttryckt att det är angeläget att den illojala skattekonkur- rensen stoppas, en konkurrens som riskerar att skada sysselsätt- ningen. (Se också punkterna 66-68) Forskning och innovation 32. Unionens politik skall i alla sammanhang komplettera och stödja medlemsstaternas ansträngningar att gynna sysselsättningen. Detta gäller även forskningen som spelar en viktig roll när det gäller kon- kurrenskraft och skapande av arbetstillfällen, bland annat genom att sprida innovation och överföra teknik till de små och medelstora företagen. betonar i detta sammanhang betydelsen av det nya ramprogrammet för forskning, vars huvudlinjer skall ha diskuterats och godkänts före utgången av . Stora nät 33. Upprättandet av ett transeuropeiskt transportnät är fortfarande ett av de främsta medlen för att stärka den europeiska ekonomins konkur- renskraft och utgör ett väsentligt komplement till den inre markna- den. vill att vart och ett av de prioriterade projekten i det transeuropeiska transportnätet i fortsättningen skall vila på en lämplig tids- och finansieringsplan, i förekommande fall i samarbete med olika privata och offentliga partner och med Europeiska inves- teringsbankens aktiva deltagande. Det stöder följaktligen att Europe- iska investeringsbanken inleder genomförandet av sin särskilda handlingsplan som innehåller förslag till utveckling av instrument för finansiering av de stora infrastrukturerna. vill att nästa reform av strukturfonderna skall grunda sig på de erfarenheter som gjorts för att på bästa sätt utnyttja fonderna i sysselsättningens tjänst varje gång detta är möjligt inom ramen för de mål som angetts för fonderna och med beaktande av deras ursprungliga uppgift att se till att regioner som släpar efter i utvecklingen skall komma i kapp. På grund av den potentiella inverkan som kunskaps- och informa- tionstekniken har på utbildningen och följaktligen på sysselsättningen begär att kommissionen före slutet av 1998 lägger fram en rapport för om uppnådda resultat och fram- tidsutsikter i fråga om elektronisk handel, utveckling av öppna nät och användning av multimediahjälpmedel inom pedagogik och ut- bildning. NYA INITIATIV MED SÄRSKILD INRIKTNING PÅ UTVECKLING AV SYSSELSÄTTNINGEN Europeiska investeringsbankens handlingsplan 36.