prop · GL03122 · 1998-01-01 00:00:00 — För att främja ett ökat regionalt samarbete kommer bl.a. att: ¤ stödja de afrikanska strävandena att öka det regionala ekonomiska samarbetet, minska handelshindren och att utveckla en modern, gemensam ekonomisk lagstiftning; ¤ stödja insatser för att främja kompetensutveckling och institutionsbyggnad inom regionala organisationer; ¤ stödja regionalt samarbete inom områden som fred och säkerhet, jordbruk och markvård, vattenresurser samt demokrati och mänskliga rättigheter; ¤ inom EU verka för ökat samarbete med regionala organisationer i ; ¤ verka för ett regionalt samarbete kring inspirerat av det framgångsrika Östersjösamarbetet. Hållbart utnyttjande av naturresurser Jordbruk, boskapsskötsel, fiske och skogsbruk utgör basnäringarna i en afrikansk omgivning, där de naturliga förutsättningarna utnyttjas till sin yttersta gräns för att säkra människors överlevnad. Frågan om livsmedelssäkerhet och hållbart utnyttjande av naturresurser är därför av central betydelse för hela kontinent. Många naturresurser, t.ex. vatten, delas av flera länder. För att kunna nyttja sådana resurser på ett hållbart sätt krävs samarbete mellan länderna. Regeringen har i sin proposition för godkännande av (prop. 1995/96:42) samt i sin skrivelse internationella samarbete för hållbar utveckling (skr. 1996/97:2) angett hur det svenska utvecklingssamarbetet skall bidra till hållbart utnyttjande av naturresurser. Regeringen har också godkänt det handlingsprogram för hållbar utveckling, som Sida utarbetat. För att främja ett hållbart utnyttjande av naturresurser kommer bl.a. att: ¤ utgå från ländernas ansvarstagande, nationellt och i internationella åtaganden, och deras prioriteringar i stödet till hållbara produktionssystem och förbättrad naturresurshushållning, särskilt inom områdena vatten, mark och skog; ¤ bidra till att stärka kapacitets- och institutionsutveckling bl.a. genom att stärka den expertgrupp i , som arbetar med markutnyttjande med utgångspunkt från svenska erfarenheter i östra ; ¤ uppmärksamma traditionell kunskap, som i kombination med utveckling av lokala grödor kan bidra till ökad livsmedelssäkerhet; ¤ stödja regionalt samarbete för hållbart utnyttjande av vattenresurser och bidra till att åtgärder för vattenutnyttjande som beslutas inom ramen för FN:s Kommission för hållbar utveckling får genomslag samt att Global Water Partnerships verksamhet stödjes; ¤ genom olika kanaler bidra till att länderna kan genomföra sina åtaganden i FN:s konventioner och protokoll som rör miljö och utveckling, särskilt följande: ökenbekämpning, biologisk mångfald, klimatförändringar och uttunning av ozonskiktet. 9.3 Att utveckla partnerskap mellan och omvärlden Den internationella diskussionen om präglas i hög grad av önskan att lägga en ny grund för relationerna. Partnerskap är det begrepp som oftast används, inte bara i , för att uttrycka ambitionen att minska beroendet, bredda kontaktytorna och åstadkomma en kvalitativ och metodisk förnyelse. När det gäller att realisera partnerskapstanken i det internationella samfundet, öppnar sig ett stort område för närmare samarbete mellan och såväl genom utvecklingssamarbetet som i andra former. Först och främst bör , i linje med sina traditionella utrikespolitiska målsättningar, fortsätta att verka för en politik som leder till en positiv utveckling i . Detta innebär att vi lyssnar till våra afrikanska partner och i möjligaste mån agerar i samförstånd med dem, när frågor som berör behandlas i internationella sammanhang. Ett vidgat konsultationsförfarande i internationella angelägenheter av gemensamt intresse eller av intresse för endera parten faller sig också naturligt. Det är vidare viktigt att dialogen med de afrikanska länderna breddas, också vad gäller frågor som ligger utanför den afrikanska problematiken. Kapacitets- och kompetensuppbyggnad i är ett viktigt led i strävandena att stärka det afrikanska internati så ett särskilt intresse av samarbetet med . ligger i närområde och EU-länderna har stor samlad erfarenhet av kontinenten. Genom sin närhet, sina omfattande relationer med , och genom att i sina externa relationer omfatta de tre områdena gemensam utrikes- och säkerhetspolitik, utvecklingssamarbete och handelspolitik kan EU spela en betydande roll för den fortsatta utvecklingen i . tradition av politiskt engagemang och omfattande utvecklingssamarbete i ger oss särskilda möjligheter. EU följer inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP) den politiska utvecklingen i och söker genom olika åtgärder bidra till att skapa fred och försoning, demokrati och ökad respekt för mänskliga rättigheter. Ökad samstämmighet (koherens) mellan EU:s olika politikområden är en viktig fråga, både i det framtida Lomésamarbetet och i EU:s samarbete med utvecklingsländer i stort. Förhandlingar om ett nytt avtal mellan EU och AVS-länderna kommer att inledas . har aktivt bidragit till debatten om de framtida relationerna med dessa länder och flera svenska ståndpunkter återfinns i de politiska riktlinjerna inför förhandlingarna. Inom EU kommer bl.a. att: ¤ verka för ökad samstämmighet mellan unionens olika politikområden; ¤ verka för att partnerskapstanken får genomslag såväl i den gemensamma säkerhets- och utrikespolitiken som i EU:s utvecklingssamarbete och i de framtida relationerna med AVS- länderna; ¤ verka för bättre samarbete mellan EU och FN; ¤ verka för en förstärkt politisk dialog mellan och ; ¤ verka för ökad fokusering på fattigdomsbekämpning i EU:s utvecklingssamarbete; ¤ i de kommande förhandlingarna mellan EU och AVS-länderna verka för att avspeglas i det nya avtalet; ¤ verka för en liberaliserad handel med ökat tillträde för varor från AVS-länderna till alla de avtalsslutande ländernas marknader; ¤ verka för ökat stöd till regionalt samarbete mellan AVS-länderna; ¤ verka för att , struktur och kompetens för utvecklingssamarbete förstärks, bl.a. genom utvecklade biståndsformer, t.ex. sektorstöd, och ökad delegering till fältet, i syfte att effektivisera biståndet. spelar en avgörande roll för . Från avkolonisering, antiapartheidkampen och dagens konflikthanteringsinsatser till det omfattande humanitära, ekonomiska och sociala arbetet har FN:s arbete varit intimt sammanlänkat med framtid. Därför är arbetet med att stärka och reformera FN av avgörande betydelse för . Som en följd av tydliga multilaterala profil och engagemang i globala rättvisefrågor samt av det omfattande svenska stödet till befrielserörelserna i åtnjuter , liksom övriga nordiska länder, betydande förtroende från i FN-arbetet. Förutsättningarna för att öka det svenska samarbetet med kring olika multilaterala frågor är således goda, liksom möjligheterna att bidra till att förtroendet för FN, dess syften och verksamheter stärks på kontinenten. Viktigt är också att bidra till att lyfta upp frågor av afrikanskt intresse på FN:s agenda, såsom gjordes t.ex. genom det s.k. Afrika-initiativet och den separata säkerhetsrådssessionen om . kommer i FN bl.a. att: ¤ söka ett nära samarbete med de afrikanska länderna i FN:s arbete; ¤ verka för att organisationen fullt ut tar sitt stadgeenliga ansvar för internationell fred och säkerhet i konflikter i ; ¤ verka för ökat genomslag för FN:s verksamheter och bättre partnerskap med de afrikanska länderna och OAU i det fredsfrämjande och humanitära arbetet; ¤ fortsatt vara starkt drivande i arbetet med att reformera och effektivisera FN:s ekonomiska och sociala verksamheter, särskilt på landnivå; ¤ undersöka möjligheterna till särskilt samarbete kring multilaterala frågor mellan eller grupperingar där ingår, å ena sidan, och afrikanska grupperingar eller enskilda å den andra, t.ex genom att skapa samarbetsmekanismer för uppföljning av olika internationella rättighetskonventioner. De internationella finansiella institutionerna och skuldbördan De ekonomiska reformprogrammen måste fortsätta att utvecklas. Denna process måste drivas av varje enskilt land utifrån dess förutsättningar. De internationella finansiella institutionerna måste dock bidra med finansiering, rådgivning och kapacitetsuppbyggnad. IMF bör i samarbete med regeringarna utifrån ländernas specifika förutsättningar formulera grundläggande makroekonomiska mål och bidra till kapacitetsuppbyggnad inom sina specialområden. En samordning bör ske av IMF:s och övriga givares stöd till reform- processen i syfte att skapa bästa möjliga förutsättningar för hållbar ekonomisk och social utveckling. har en dominerande roll som finansiär och bör i första hand koncentrera sin verksamhet till sektorprogram som samordnas med andra givares program under samarbetslandets ledning och integreras i landets budget. Programmen bör i ökad utsträckning planeras och följas upp av landets myndigheter och institutioner i dialog med den privata sektorn och det civila samhället. Stöd till kapacitetsuppbyggnad för detta bör ingå i programmen. Afrikanska har en viktig roll i finansieringen av sektorprogram i i nära samarbete med framför allt . Särskilda resurser har avsatts för HIPC-initiativet och andra skuldlättnadsinsatser. Det är angeläget att det reformarbete som pågår i banken fullföljs, så att bankens roll och kapacitet som afrikansk institution förstärks. De fattiga ländernas skuldproblem måste ges en definitiv lösning. HIPC- initiativet är ett viktigt steg i denna riktning och måste ges allt stöd. måste andra former av skuldlättnadsstöd lämnas, så att situationen inte förvärras i avvaktan på att länderna erhåller skuldlättnad inom HIPC. De enskilda organisationernas kampanj Jubel 2000 utgör ett välkommet stöd i arbetet för en lösning på skuldproblemen. I dessa frågor måste driva en samordnad och enhetlig politik och liksom arbeta aktivt inom de internationella finansiella institutionerna för att förverkliga målsättningarna för utvecklingssamarbetet. För att uppnå detta kommer bl.a. att: ¤ inom ramen för de internationella finansiella institutionernas mandat på ett samordnat sätt arbeta för ökad lyhördhet och förståelse för låntagarländernas egna processer och ett ökat lokalt ägarskap av de projekt och program som finansieras. Detta ägarskap måste förankras både i regeringen och i det civila samhället i låntagarländerna; ¤ arbeta för att integrera fattigdomsbekämpning i de ekonomiska reformprogrammen så att effekten för fattiga blir utgångspunkt för programmens formulering och den positiva interaktionen mellan social och ekonomisk utveckling förstärks; ¤ arbeta aktivt för ökad samordning av multilateralt och bilateralt bistånd under samarbetslandets ledning, bl.a. inom ramen för det speciella programmet för (SPA); ¤ bidra till att stärka den afrikanska kapaciteten att förhandla med de internationella finansiella institutionerna; ¤ intensivt arbeta för internationellt samordnade insatser så att varje enskilt skuldkrisdrabbat land inför det nya århundradet har ett tydligt perspektiv att nå en hållbar lösning på sina skuldproblem; ¤ stödja initiativ och program som syftar till att stärka fattiga och skuldtyngda länders kompetens och kapacitet vad gäller skuldhantering och skuldanalys. Ett vidgat handelsutbyte och flöde av investeringar önskas av såväl som de afrikanska länderna. Den positiva ekonomiska utveckling vi ser i många av länderna i skapar förutsättningar för en ökad handel. Eftersom ökad handel gynnar bägge parter, blir förändrings- och reformprocessen i ett svenskt intresse. Vi stödjer därför processer för att i de afrikanska länderna utveckla dynamiska ekonomier med en stark ekonomisk tillväxt och välståndshöjningar för samtliga medborgare. Likaså ingår i målsättningarna att bidra till att liberalisera handeln och att i de afrikanska länderna stödja en utveckling mot moderna rättssamhällen med en modern ekonomisk lagstiftning, som ger säkra och förutsägbara förutsättningar för handel och investeringar. Från svensk sida bör vi på det globala, multilaterala planet lämna ett fortsatt stöd till alla ansträngningar att avveckla handelshinder i , liksom till avveckling av de handelshinder som drabbar afrikanska produkter på andra marknader. De fortsatta förhandlingarna inom WTO:s ram kommer att få betydelse för länderna i , då man skall fortsätta att förhandla om bl.a. ökat marknadstillträde för jordbruks- produkter. En fri handel för jordbruksprodukter är en svensk målsättning, som även medför förbättrade förutsättningar för afrikansk export av jordbruksprodukter. För att öka handeln och investeringsutbytet verkar bl.a. för att: ¤ världshandeln på lång sikt skall bli helt fri. Med avseende på länderna i verkar för att alla de minst utvecklade länderna skall erbjudas tullfritt tillträde till marknaderna i de mer utvecklade länderna och för en förändring av EU:s gemensamma jordbrukspolitik för att öppna livsmedelsmarknaden för ökad import från ; ¤ liberaliseringen av de afrikanska marknaderna skall fortsätta och samtliga bli medlemmar av WTO; ¤ öka det handelsrelaterade bilaterala och multilaterala tekniska biståndet som syftar till att stödja och underlätta de afrikanska ländernas deltagande i världshandeln och de multilaterala handels- organisationerna; ¤ stödja de afrikanska ländernas strävanden att skapa bättre förutsättningar att attrahera utländska investeringar och utländskt kapital genom förbättrad ekonomisk tillväxt och genom att utveckla de ekonomiska och legala förutsättningarna. verkar för att ett multilateralt investeringsskyddsavtal skall komma till stånd i WTO och förhandlar om ett sådant avtal i . Vi stödjer genom EU ansträngningarna att på regional basis i etablera investeringsskyddsavtal; ¤ stimulera ökningen av privata kapitalflöden till genom stöd till utveckling av institutioner och regelverk samt garantier; ¤ genom Sida främja utveckling av kapitalmarknader i . Det internationella civila samhället Globaliseringen innebär förändrade förutsättningar för allt slags utbyte mellan nationer. Den snabba utvecklingen av kommunikationer, media och informationsteknologi skapar ett utrymme för ett internationellt civilt samhälle , vid sidan av kommersiella och mellanstatliga relationer. Detta är en realitet , men kommer att få en allt större roll . Ett exempel är forskarsamhället som är djupt internationaliserat. Universiteten i är integrerade i detta och kan numera i princip ta del av information och idéer lika snabbt som universitet i och . På liknande sätt bygger många enskilda organisationer upp internationella nätverk. Både på regional och global nivå finns sådana organisationer som agerar för att skapa kontakter men också ofta för att utöva direkt påverkan i vissa frågor. Genom sin inriktning på enstaka frågor har dessa grupper ofta bättre information än de nationella regeringarna. Det har också varit möjligt att skapa allianser mellan olika typer av nätverk och organisationer för att kunna påverka t.ex. de internationella finansiella institutionerna och FN-systemet. Den internationella kampanjen mot personminor och Jubel 2000 är exempel som illustrerar möjligheterna för globalt agerande av denna typ. har genom det internationella civila samhället nya möjligheter att göra sig gällande. Men naturligtvis gäller här, liksom på andra områden, att alla inte automatiskt kan dra fördel av detta. Först och främst måste den nödvändiga infrastrukturen finnas, t.ex. fungerande telekommunikationer. För det andra måste, om samarbetet skall bli konstruktivt, organisationerna ha någon form av lokal legitimitet eller representativitet. Informationsteknologin skapar tyvärr också utrymme för odemokratiska krafter att sprida sina budskap. Inom detta område kommer att främja möjligheter att delta i och verka genom det internationella civila samhället bl.a. genom att: ¤ främja ett intensivare utbyte mellan det afrikanska och det internationella civila samhället; ¤ verka för ökad förståelse och forskning om civila samhällets utveckling och organisationer i ; ¤ verka för större utrymme för fria media i och större utbyte mellan afrikanska och internationella media; ¤ stödja afrikanska universitets möjligheter till internationellt utbyte via IT, tidskrifter och litteratur samt personkontakter; ¤ fortsatt främja utvecklingen av globala nätverk bl.a. vad gäller tekniska förutsättningar och infrastruktur, särskilt på kommunikationsområdet. 9.4 Att stärka det långsiktiga utbytet mellan och förbindelser med har dominerats av biståndsrelationen i en eller annan form. Det rör sig om mellanstatligt utvecklingssamarbete och folkrörelsernas och de enskilda organisationernas verksamhet. Genom biståndet har ett brett nät skapats av fungerande och livaktiga kontakter på olika plan mellan och det svenska samhället och många stater i . Fackföreningarnas roll i antiapartheidkampen, idrotts- och kulturutbyte och kontakter mellan olika kristna samfund är exempel på sådana kontakter. I partnerskapstanken ligger att stödelementet i dessa kontakter tonas ned och ersätts av relationer som lever och utvecklas av egen kraft. Ett mål för den svenska Afrikapolitiken är därför att befästa och utvidga existerande förbindelser mellan det svenska samhället och de afrikanska samhällena. En fortsatt ekonomisk och social utveckling i kommer i ett längre perspektiv att innebära att dessa kontakter förstärks och blir allt mer betydelsefulla, som behovet av statligt stöd för att hålla dem levande minskar. Attitydpåverkan ingår som ett viktigt led i arbetet med att utveckla ett bredare samarbete. Om svenskar får en mer nyanserad bild av kan detta ha en positiv inverkan på det politiska, ekonomiska och kulturella utbytet, inte minst på investeringar och turistströmmar. Ett centralt område är därför att arbeta med utbildningsinsatser och opinionsbildande verksamheter genom media, studieförbund, folkhögskolor och andra folkbildande organisationer. Sida bedriver opinionsbildande verksamhet för att nå ut till ungdomar. Genom nya kanaler som TV, populärpress, skolmaterial och träffpunkter på Internet vill Sida bygga upp ett större intresse för utvecklingsfrågor. För att stimulera ett ökat forskningsutbyte finns ett på Sida framtaget förslag om hur högskolans kunskap och kontakter med länder utanför /skall kunna främjas. Enligt förslaget kommer att förvalta en särskild Afrikafond som finansieras av Sida och . Afrikanska invandrare kan fungera som en länk mellan och genom att engagera sig i affärsprojekt och annat utbyte, samt tillföra viktig kunskap i utvecklingssamarbetet. Sida bör i sitt arbete eftersträva utvidgade kontaktytor mellan svenskar och afrikaner. Syds ram sker utvecklingssamarbete genom en svensk partnerorganisation bestående av afrikanska invandrare. uppmuntrar och stöder försök som innebär att afrikanska invandrare engageras i organisationernas informations- och biståndsarbete. För att stärka kontakterna mellan de svenska och afrikanska samhällena kommer bl.a.: ¤ regelbundna samråd om Afrikafrågor att hållas med enskilda organisationer, fackföreningsrörelsen, kyrkliga samfund och andra relevanta organisationer, exempelvis för afrikanska invandrare; ¤ möjligheterna att stimulera ett ökat samarbete inom områdena kultur, utbildning, forskning, expertutbyte och idrott, exempelvis genom att utvidga stipendiemöjligheterna för ömsesidigt kunskapsutbyte, att ses över; ¤ den Afrikarelaterade forskningen och undervisningen vid svenska universitet att vidareutvecklas och förstärkas; ¤ initiativ som innebär att afrikanska invandrare i engageras i utvecklingssamarbete och afrikansk-svenska affärsprojekt att stödjas. Utvecklingssamarbetet kommer att stå i fokus för omvärldens och relationer med . Utvecklingsperspektivens väldiga utmaningar i och biståndets mångsidiga möjligheter gör att utvecklingssamarbetets betydelse inte kommer att minska . Tvärtom är det sannolikt att de förbättrade politiska och ekonomiska förutsättningar som finns i många länder, den långt bättre kunskapen om vad som fungerar respektive inte fungerar och den bättre internationella koordineringen leder till att utvecklingssamarbetet kan öka i genomslagskraft. Avgörande för effektiviteten är fokuseringen på utvecklingssamarbetets uppgift: att befria från fattigdom. Med detta som mål och partnerskapet som värdegrund och metodik är förutsättningarna stora att allt fler länder, även de många biståndsberoende länderna i , successivt kan uppnå uthålliga ekonomiska och sociala framsteg, på grundval av en kombination av egna resurser och kapacitet med vinster från den globala integrationen; ett slags självtillit i modern tappning. Det irrationella i att flera länder, som aldrig uppnått 0,7-procentmålet för sitt bistånd, i detta skede dragit ner sina biståndsvolymer framstår mot denna bakgrund än tydligare. Den förståelse av utvecklingssamarbetets förbättrade förutsättningar att ge avgörande resultat som återspeglas i FN-systemets, och ställningstaganden borde få större politiskt genomslag och tvärtom leda till ökade biståndsvolymer. Den breda OECD-landkretsens policy-dokument, Shaping the 21st Century , har tydliggjort en ändamålsenlig ambitionsnivå. av nedskärningar ökar återigen biståndet. , och ligger kvar på höga nivåer. och några andra länder ökar eller har aviserat ökningar. EU:s bistånd har stor volym. Men flera givare, bland dem och , har inte klarat av att hålla tidigare nivåer. Sammantaget har det lett till att biståndet sjunkit från till av BNI, den lägsta nivån . ställer den globala integrationen krav på internationellt samarbete på en lång rad områden. Samarbete för säkerhet och fred, miljöproblematikens komplexa globala samspel och den ekonomiska integrationens mångfald av stora och små uppgifter kommer att kräva, inte bara politiskt ledarskap och samstämmighet mellan politikområden, utan också institutioner och resurser. Så avspeglas globaliseringens utmaningar också i det svenska biståndet. har utvecklingssamarbetet en enastående bredd. Biståndet är aktivt på snart sagt varje samhällsområde och drar därvid svenska resurser och berör svenska intressen. Biståndet har således relevans för internationalisering. Utvecklingssamarbetet har en entydig uppgift och verkar utifrån en hemmiljö som internationaliseras i allt intensivare takt. Sammantaget ger detta biståndet möjlighet att hemåt förmedla erfarenheter och utåt bygga på allt mer vidgade internationella engagemang. En ömsesidigt befruktande interaktion mellan biståndsfinansierat och icke-biståndsfinansierat utbyte kan sålunda bli en allt intressantare del av partnerskap med . För att möta utvecklingsamarbetets långsiktiga utmaningar kommer bl.a. att: ¤ utnyttja utvecklingssamarbetets erfarenheter och möjligheter för att möta globaliseringens utmaningar; ¤ agera för ökat bistånd, bättre finansieringssystem och bördefördelning och en stark Afrikaprofil i de internationella organisationerna; ¤ fokusera på biståndets uppgift att höja de fattigas levnadsnivå och på grundval av den långa internationella erfarenheten av effektiva samarbetsmetoder, förståelsen av betydelsen av inhemskt ledda förändringsprocesser och partnerskapstänkande bidra till att de afrikanska länderna kan mobilisera egen kapacitet och resurser för en uthållig utveckling och global integration; ¤ öka det svenska biståndet, och när de statsfinansiella förutsättningarna så tillåter åter nå enprocentmålet; ¤ öka andel av det samlade svenska biståndet; ¤ göra utvecklingssamarbetet till ett mångsidigt, flexibelt och effektivt instrument för internationella ansvarstagande i det globala politiska och institutionella samarbetet; ¤ i än högre grad utnyttja den ömsesidigt befruktande potential som ligger i utvecklingssamarbetets bredd och i icke- biståndsfinansierade internationalisering, i syfte att åstadkomma ett rikare innehåll i de framväxande partnerskapen med de afrikanska länderna. och de afrikanska länderna har ett vidgat handels- och investeringsutbyte som ömsesidigt mål. De flesta för en utvecklingspolitik som aktivt främjar affärsintressen.