prop · GL0395 · 1998-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1997/98:95 Ändringar i kriminalvårdslagstiftningen, m.m. Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås ändringar i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt (KvaL) i syfte att förbättra förutsättningarna för bedömningen i det enskilda fallet av frågor som rör säkerheten kring en långtidsdömd intagens anstaltsplacering och hans möjligheter till permissioner och andra vistelser utanför anstalten. Den formella klassificeringen av vissa långtidsdömda enligt 7 § tredje stycket KvaL avskaffas och ersätts av ett individualiserat beslut om de särskilda villkor för placering i anstalt och vistelser utanför anstalt som skall gälla för verkställigheten. Särskilda villkor skall beslutas för den som avtjänar lägst fängelse eller, om det finns särskilda skäl, har dömts till fängelse. Avsikten är att åstadkomma ett system med bibehållen säkerhet mot misskötsamhet och rymningar och få till stånd en reglering för alla långtidsdömda, som är rättvis och enhetlig. Vidare föreslås ändringar i KvaL om placeringen av unga intagna. Syftet är att tydliggöra att reglerna står i överensstämmelse med FN:s konvention om barnets rättigheter (). Förslaget innebär också att det införs en särskild bestämmelse i KvaL om anstaltsplaceringen av kvinnor. Av den framgår att kvinnor normalt skall placeras på anstalter eller avdelningar avsedda för enbart kvinnor. En kvinna skall dessutom inte utan eget medgivande kunna placeras i någon annan anstalt. I propositionen tas även upp frågor som gäller sysselsättning och annan verksamhet under anstaltsvistelsen samt permissioner och andra vistelser utanför anstalten. De nu angivna förslagen grundar sig på arbete. I propositionen föreslås också att det införs lagstöd för kriminalvårdens och polisens användning av privata vaktbolag för vissa bevakningsuppgifter. Det föreslås vidare att omfattningen av kriminal- vårdens skyldighet att underrätta målsäganden anpassas till sådana fall där underrättelsen fyller ett verkligt behov. Detta gäller när intagna som har gjort sig skyldiga till brott mot liv, hälsa, frihet eller frid friges eller vistas utanför anstalten. Ändringarna föreslås träda i kraft . I propositionen föreslås också en smärre ändring i som innebär att regeringen skall få möjlighet att uppdra åt någon annan myndighet att förordna ordförande och vice ordförande i övervakningsnämnderna. Den ändringen föreslås träda i kraft . Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 5 2 Lagtext 6 2.1 Förslag till ändring i 6 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt 8 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. 19 2.4 Förslag till lag om ändring i polislagen (1984:387) 20 3 Ärendet och dess beredning 21 4 Nuvarande förhållanden 23 5 Utgångspunkterna för en reform 25 6 Särbehandling av vissa långtidsdömda 30 6.1 Säkerhetsklassificering enligt 7 § tredje stycket KvaL 30 6.2 Säkerhetsavdelning 41 7 Placering av ungdomar 43 8 Kvinnor i anstalt 47 9 Sysselsättning och behandling 50 10 Behandling av män dömda för övergrepp mot kvinnor och barn 53 11 Övriga förslag som avser vistelser utanför anstalt 55 11.1 Permissioner 55 11.2 Placering enligt 34 § KvaL 58 11.3 Frigång 60 11.4 Fritidsvistelser utanför anstalten 63 12 Användning av privata vaktbolag för vissa bevakningsuppdrag 64 12.1 Kriminalvårdens användning av privata vaktbolag 64 12.2 Polisens användning av arrestantvakter och passkontrollanter från privata vaktbolag 67 13 Underrättelse till målsäganden 68 14 Övervakningsnämnderna 71 15 Ekonomiska konsekvenser 73 16 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser 75 17 Författningskommentar 75 17.1 Förslag till lag om ändring i 75 17.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt 75 17.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. 81 17.4 Förslaget till lag om ändring i polislagen (1984:387) 81 Bilaga 1 sammanfattning av sitt huvudbetänkande Verkställighet av fängelsestraff (SOU 1993:76) 82 Bilaga 2 Remissinstanserna - Verkställighet av fängelsestraff (SOU 1993:76) 95 Bilaga 3 sammanfattning av sitt slutbetänkande Kriminalvård och psykiatri (SOU 1994:5) 96 Bilaga 4 Remissinstanserna - Kriminalvård och psykiatri (SOU 1994:5) 107 Bilaga 5 Sammanfattningen i promemorian Användning av privata vaktbolag för bevakningsuppdrag inom kriminalvården 108 Bilaga 6 Lagrådsremissens lagförslag 109 Bilaga 7 Lagrådets yttrande 122 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 127 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i 2. lag om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt, 3. lag om ändring i lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl., 4. lag om ändring i polislagen (1984:387). 2 Lagtext 2.1 Förslag till ändring i Härigenom föreskrivs att 37 kap. 2 § skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 37 kap. 2 § Regeringen förordnar ordför- ande och vice ordförande i övervakningsnämnderna. Vice ordföranden tjänstgör vid förfall för ordföranden i dennes ställe. Vid förfall för både ordföranden och vice ordföranden förordnas tillfällig ersättare av kriminal- vårdsstyrelsen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer förordnar ordförande och vice ordförande i övervaknings- nämnderna. Vice ordföranden tjänstgör vid förfall för ord- föranden i dennes ställe. Vid förfall för både ordföranden och vice ordföranden förordnas till- fällig ersättare av kriminalvårds- styrelsen. Ordföranden, vice ordföranden och tillfällig ersättare skall vara lagfarna och ha erfarenhet av tjänstgöring som domare. Övriga ledamöter utses genom val. För dessa väljs lika många ersättare. förrättas av kommunfullmäktige, om övervaknings- nämndens verksamhetsområde omfattar endast en kommun, och annars av . Om det inom nämndens verksamhetsområde även finns en kommun som ej ingår i ett landsting, förrättas valet av och kommunfullmäktige med den fördelning dem emellan som bestämmer efter befolkningstalen. Ingår flera län eller delar av län i övervakningsnämnds verksamhetsområde, fastställer regeringen efter samma grunder antalet ledamöter och ersättare för varje län eller del av län. och kommunfullmäktiges val av ledamöter eller ersättare skall vara proportionellt, om det begärs av minst så många ledamöter i eller kommunfullmäktige som motsvarar den kvot, vilken erhålls om antalet närvarande ledamöter delas med det antal personer som valet avser, ökat med 1. Om kvoten är ett brutet tal, skall den avrundas till närmast högre hela tal. Om förfarandet vid sådant proportionellt val finns bestämmelser i lagen (1992:339) om proportionellt valsätt. Om ersättarna inte väljs proportionellt, skall vid valet även den ordning bestämmas, i vilken de skall kallas till tjänstgöring. Ledamot och annan än tillfällig ersättare utses . Om en ledamot som har utsetts vid proportionellt val avgår före tidens utgång, inträder en ersättare enligt den ordning mellan ersättarna som har bestämts vid valet. Avgår en ledamot eller ersättare som inte har utsetts vid proportionellt val, utses en ny ledamot eller ersättare för återstoden av tiden. Tillfällig ersättare förordnas . Då ledamot eller ersättare skall utses skall övervakningsnämnden göra anmälan därom till den som skall utse honom. Denna lag träder i kraft . 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt1 dels att 3, 7, 8, 10 12, 14, 18, 20 a 22, 32, 34, 35 och 60 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 8 a § och 61 a §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 §2 En kriminalvårdsanstalt eller en avdelning av en anstalt skall med hänsyn till graden av säkerhet vara öppen eller sluten. För placering av sådana intagna som avses i 20 a § kan en sluten avdelning inrättas som specialavdelning med särskild övervakning och begränsad gemensamhet mellan de intagna. Regeringen eller den myndighet, som regeringen bestämmer, beslutar vilka anstalter eller anstaltsavdelningar som skall vara öppna eller slutna och vilka slutna avdelningar som skall vara specialavdelningar. Vad i denna lag sägs om en öppen eller en sluten anstalt gäller även en öppen eller en sluten avdelning av en anstalt. En kriminalvårdsanstalt eller en avdelning av en anstalt skall med hänsyn till graden av säkerhet vara öppen eller sluten. För placering av sådana intagna som avses i 20 a § kan en sluten avdelning inrättas som säkerhetsavdelning med särskild övervakning och begränsad gemensamhet mellan de intagna. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer beslutar vilka anstalter eller anstaltsavdelningar som skall vara öppna eller slutna och vilka slutna avdelningar som skall vara säkerhetsavdelningar. Vad i denna lag sägs om öppna eller slutna anstalter gäller även öppna eller slutna avdelningar av anstalter. 7 §3 Vid fördelning av de intagna mellan öppna och slutna anstalter skall följande iakttas. En intagen bör placeras i en öppen anstalt, om inte placering i en sluten anstalt är nödvändig av säkerhetsskäl eller för att den intagne skall få möjlighet till sådant arbete eller sådan undervisning, utbildning eller särskild behandling som inte lämpligen kan ordnas i en öppen anstalt. Vid bedömningen av om det av säkerhetsskäl är nödvändigt med placering i en sluten anstalt skall bland andra omständigheter beaktas om det finns risk för att den intagne skall avvika. Vidare skall den som kan befaras missbruka eller på annat sätt ta befattning med narkotika under verkställigheten företrädesvis placeras i en sluten anstalt. Den som undergår fängelse i lägst och den som i annat fall har dömts till fängelse i lägst för grovt narkotikabrott eller grov varusmuggling som avser narkotika eller för försök, förberedelse, stämpling eller medverkan till brott som angetts skall placeras i en sluten anstalt, om det med hänsyn till arten av hans brottslighet eller annars kan befaras att han är särskilt benägen att avvika eller fortsätta en brottslig verksamhet av allvarlig karaktär innan verkställigheten i anstalt har avslutats. Placeringen skall företrädesvis ske i en sådan anstalt eller avdelning av anstalt som är särskilt lämpad att tillgodose kraven på hög säkerhet. Prövning av om placering i sluten anstalt skall ske med stöd av tredje stycket skall ske så snart verkställighet påbörjas eller annars så snart det finns anledning till det. Ett beslut om sådan placering skall omprövas när det finns anledning till det, dock alltid från föregående prövning. En intagen bör placeras i en öppen anstalt, om inte placering i en sluten anstalt är nödvändig av säkerhetsskäl eller för att den intagne skall få möjlighet till sådant arbete eller sådan undervisning, utbildning eller särskild behandling som inte lämpligen kan ordnas i en öppen anstalt. Vid bedömningen av om det av säkerhetsskäl är nödvändigt med placering i en sluten anstalt skall bland andra omständigheter beaktas om det finns risk för att den intagne skall avvika eller fortsätta med brottslig verksamhet. Vidare skall den som kan befaras missbruka eller på annat sätt ta befattning med narkotika under verkställigheten företrädesvis placeras i en sluten anstalt. För den som avtjänar fängelse i lägst skall det särskilt beslutas om de villkor som skall gälla för verkställigheten när det gäller placering i anstalt samt permissioner och vistelser utanför anstalt enligt 11, 14, 32 och 34 §§. Om det finns särskilda skäl skall sådana villkor beslutas också för annan intagen som dömts till fängelse i lägst . Prövning av vilka särskilda villkor som skall gälla för verkställigheten enligt tredje stycket skall ske så snart verkställigheten påbörjas eller annars så snart behov därav uppkommer. Villkoren skall omprövas när det finns anledning till det. Beslut om anstaltsplacering, förflyttning till annan anstalt samt permissioner och vistelser utanför anstalt enligt 11, 14, 32 och 34 §§ som strider mot de särskilda villkoren får inte meddelas. Vid placering av intagen som ej fyllt skall särskilt beaktas att han, om ej särskilda skäl föranleder annat, hålles åtskild från sådana intagna som kan inverka menligt på hans anpassning i samhället. En intagen som inte har fyllt får inte placeras i en anstalt där han vistas tillsammans med intagna , om det inte kan anses vara till hans bästa. Han skall hållas åtskild från sådana intagna som kan inverka menligt på hans anpassning i samhället. En intagen som har fyllt arton men inte tjugoett år skall, om inte särskilda skäl föranleder annat, hållas åtskild från sådana intagna som kan inverka menligt på hans anpassning i samhället. Den som inte har fyllt tjugoett år och som inte placeras på en öppen anstalt skall företrädesvis placeras i en anstalt med särskild verksamhet för yngre intagna. 8 a § En kvinna skall normalt placeras i en anstalt som är av- sedd för enbart kvinnor. En kvinna får inte utan eget medgivande placeras i en annan anstalt. 10 § Intagen skall beredas lämpligt arbete som såvitt möjligt främjar utsikterna för honom att efter frigivningen inordna sig i arbetslivet. Har intagen behov av undervisning, utbildning, arbets- träning eller någon annan syssel- sättning eller av medicinsk- psykologisk eller någon annan särskild behandling, skall sådan beredas honom , om det kan ske med hänsyn till anstaltstidens längd och den intagnes förutsättningar. En intagen skall under arbetstid ges möjlighet till arbete, undervisning, utbildning, arbets- träning, särskilt anordnad verk- samhet som syftar till att motverka brott eller missbruk eller någon annan lämplig sysselsättning som såvitt möjligt främjar utsikterna för honom att efter frigivningen inordna sig i samhället. Har en intagen behov av medicinskpsykologisk eller någon annan särskild behandling skall sådan beredas honom, om det kan ske med hänsyn till anstaltstidens längd och hans förutsättningar. Behandlingen skall om möjligt ske under arbetstid. 11 §4 För att underlätta anpassningen i samhället kan en intagen medges att under arbetstid utföra arbete eller delta i undervisning, utbildning eller annan särskilt anordnad verksamhet utanför anstalten. Detta gäller inte en intagen som avses i 7 § tredje stycket. För att underlätta anpassningen i samhället kan en intagen medges att få vistas utanför anstalten under arbetstid för att utföra arbete, delta i undervisning eller utbildning, erhålla behandling eller delta i någon annan särskilt anordnad verksamhet. Sådan vistelse får dock inte medges om det på grund av viss omständighet kan befaras att den intagne kommer att avvika, återfalla i brott eller missbruka alkohol, narkotika, andra beroendeframkallande medel eller något sådant dopningsmedel som avses i 1 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel. För vistelsen får ställas de villkor som kan anses nödvändiga. Vid prövningen av medgivande för en intagen att utföra arbete eller delta i någon annan särskilt anordnad verksamhet utanför anstalten skall särskilt beaktas, om den intagne behöver inskolning i arbetslivet eller om ett med- givande annars kan antas väsentligt förbättra hans möjligheter att försörja sig efter frigivningen. Av 7 § följer att beslut enligt denna bestämmelse om vistelse utanför anstalten inte får meddelas i strid mot de särskilda villkor som gäller för verkställigheten. 12 § Intagen är skyldig att utföra det arbete, delta i den undervisning, utbildning eller arbetsträning eller ha den sysselsättning i övrigt som anvisas honom. Den som erhåller ålderspension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring får dock inte åläggas att ha någon sysselsättning, och den som erhåller förtidspension eller sjukbidrag enligt nämnda lag får åläggas att ha sysselsättning bara av den art och omfattning som kan anses lämplig för honom. En intagen är skyldig att delta i den verksamhet och ha den sysselsättning i övrigt som anvisas honom. Den som får ålderspension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring får dock inte åläggas att ha någon sysselsättning, och den som får förtidspension eller sjukbidrag enligt den lagen får åläggas att ha sysselsättning bara av den art och omfattning som kan anses lämplig för honom. 14 § Intagen skall beredas tillfälle till lämplig fritidssysselsättning. Han bör uppmuntras att ägna sig åt egna intressen som kan bidra till hans utveckling. I den utsträckning det lämpligen kan ske bör han få möjligheter att genom tidningar, radio och television följa vad som händer i omvärlden. Hans behov av förströelse bör tillgodoses i skälig omfattning. Om det lämpligen kan ske, bör intagen beredas tillfälle att utom anstalten på fritid deltaga i sådan föreningsverksamhet eller annan liknande verksamhet som är ägnad att underlätta anpassningen i samhället. Därvid kan föreskrivas att den intagne skall stå under tillsyn. Andra stycket gäller ej en intagen som avses i 7 § tredje stycket. En intagen skall ges tillfälle till lämplig fritidssysselsättning. Han bör uppmuntras att ägna sig åt egna intressen som kan bidra till hans utveckling. I den utsträckning det lämpligen kan ske bör han få möjligheter att genom tidningar, radio och television följa vad som händer i omvärlden. Hans behov av förströelse bör tillgodoses i skälig omfattning. Om det lämpligen kan ske, bör en intagen ges tillfälle att vistas utanför delta i sådan föreningsverksamhet eller annan liknande verksamhet som är ägnad att underlätta anpassningen i samhället. För sådan vistelse får ställas de villkor som kan anses nödvändiga. Därvid kan föreskrivas att den intagne skall stå under tillsyn. Sådan vistelse utanför anstalten får inte medges om det på grund av viss omständighet kan befaras att den intagne kommer att avvika, återfalla i brott eller missbruka alkohol, narkotika, andra beroendeframkallande medel eller något sådant dopningsmedel som avses i 1 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel. Av 7 § följer att beslut enligt andra stycket om vistelse utanför anstalten inte får meddelas i strid mot de särskilda villkor som gäller för verkställigheten. 18 § En intagen får på egen begäran ha anvisad sysselsättning i enrum, om lämplig plats kan beredas honom och särskilda skäl inte talar mot det. Medgivande härtill skall omprövas så ofta det finns anledning till det, dock minst en gång . Läkare skall undersöka en intagen som har anvisad sysselsättning i enrum, om det behövs med hänsyn till dennes tillstånd. Har den intagne haft sysselsättning i enrum av en månad, skall en sådan undersökning alltid äga rum. En intagen får på egen begäran vistas avskild från andra intagna, om det finns lämpliga förutsätt- ningar för det och särskilda skäl inte talar däremot. Ett medgivande till en sådan avskildhet skall omprövas så ofta det finns anledning till det, dock minst en gång . Läkare skall undersöka en intagen som på grund av medgivande enligt första stycket vistas avskild från andra intagna, om det behövs med hänsyn till den intagnes hälsotillstånd. Har den intagne inte vistats tillsammans med andra intagna av en månad, skall en sådan undersökning alltid äga rum. 20 a § Finns det i fall som avses i 20 § andra stycket anledning anta att de förhållanden som där avses kommer att bestå , får den intagne placeras på en specialavdelning. En intagen får också placeras på en specialavdelning, om det finns särskild anledning anta att det är påkallat för att hindra honom från brottslig verksamhet av allvarligt slag under vistelsen i anstalt. Ett beslut om placering på en specialavdelning skall omprövas så ofta det finns anledning till det, dock minst en gång . Finns det i fall som avses i 20 § andra stycket anledning anta att de förhållanden som där avses kommer att bestå , får den intagne placeras på en säkerhetsavdelning. En intagen får också placeras på en säkerhetsavdelning, om det finns särskild anledning anta att det behövs för att hindra honom från brottslig verksamhet av allvarligt slag under vistelsen i anstalt. Ett beslut om placering på en säkerhetsavdelning skall omprövas så ofta det finns anledning till det, dock minst en gång . En intagen har rätt att i stället för att bli placerad på en säker- hetsavdelning vistas avskild från andra intagna om inte 1. särskilda skäl med hänsyn till hans hälsa talar mot det, eller 2. det av säkerhetsskäl är av synnerlig vikt att han inte placeras utanför säkerhetsavdelningen. 21 § En intagen som hålls avskild från andra intagna enligt 20 § skall få den lättnad i avskildheten som är möjlig. En intagen som hålls avskild från andra intagna enligt 20 § eller 20 a § skall få den lättnad i avskildheten som är möjlig. 22 § Innan beslut meddelas om en åtgärd enligt 20 eller 20 a § och vid omprövning av ett sådant beslut skall utredning ske rörande de omständigheter som inverkar på frågans avgörande. Den som hålls avskild på grund av att han är farlig för sin egen säkerhet till liv eller hälsa skall undersökas av läkare så snart det kan ske. Annan intagen som hålls avskild enligt 20 § och sådan intagen som är placerad på en specialavdelning skall undersökas av läkare, om det behövs med hänsyn till den intagnes tillstånd. Har en intagen hållits avskild av en månad skall en sådan undersökning alltid äga rum. Över vad som förekommit vid utredning enligt första stycket skall protokoll föras. Innan beslut meddelas om en åtgärd enligt 20 eller 20 a § och vid omprövning av ett sådant beslut skall de omständigheter utredas som inverkar på frågans avgörande. Den som hålls avskild på grund av att han är farlig för sin egen säkerhet till liv eller hälsa skall undersökas av läkare så snart det kan ske. Andra intagna som hålls avskilda enligt 20 § eller 20 a § och sådana intagna som är placerade på en säkerhets- avdelning skall undersökas av läkare, om det behövs med hänsyn till den intagnes tillstånd. Har en intagen hållits avskild av en månad skall en sådan undersökning alltid äga rum. Protokoll skall föras över vad som kommit fram vid utredning enligt första stycket. 32 § För att underlätta anpassningen i samhället kan intagen beviljas tillstånd att lämna anstalten (korttidspermission), om ej påtaglig fara för fortsatt brottslig verksamhet eller avsevärd fara för annat missbruk föreligger. Vid bedömningen skall särskilt beaktas om den intagne har nyttjat eller förfarit olagligt med narkotika inom anstalten eller utan giltigt skäl vägrat att lämna urinprov enligt 52 d §. Korttidspermission får också ges, om annan särskild anledning föreligger än som anges i första stycket. En intagen som avses i 7 § tredje stycket får ej beviljas korttidspermission med stöd av första stycket och får i övrigt beviljas sådan permission endast om synnerliga skäl föreligger därtill. För korttidspermission får ställas de villkor som kan anses erforderliga beträffande vistelse- ort, anmälningsskyldighet eller annat. Är noggrann tillsyn behövlig, kan föreskrivas att den intagne under permissionen skall vara ställd under bevakning. Intagna som avses i tredje stycket skall vara ställda under bevakning. För att underlätta anpassningen i samhället kan en intagen beviljas tillstånd att lämna anstalten (normalpermission), om det inte finns påtaglig fara för fortsatt brottslig verksamhet eller avsevärd fara för annat missbruk. Vid bedömningen skall särskilt beaktas om den intagne har nyttjat eller förfarit olagligt med narkotika inom anstalten eller utan giltigt skäl vägrat att lämna urinprov enligt 52 d §. Permission får också ges, om det finns någon annan särskild anledning än den som anges i första stycket (särskild permission). För normalpermission eller särskild permission får ställas de villkor som kan anses nödvändiga när det gäller vistelseort, anmäl- ningsskyldighet eller annat. Om noggrann tillsyn behövs, kan det föreskrivas att den intagne under permissionen skall vara ställd under bevakning.