prop · GL0390D1 · 1998-01-01 00:00:00 — I paragrafen behandlas fastställelse av järnvägsplan. Som ett nytt tredje stycke har införts en regel om att innehållet i miljökonsekvensbeskrivningen och resultatet av samråd och yttranden skall beaktas när järnvägsplanen fastställs. Av järnvägsplanen bör framgå hur detta har skett. I 6 kap. 9 § andra stycket MB finns motsvarande bestämmelse vid prövning av tillstånd. Ett beslut om fastställelse av järnvägsplan skall kungöras. En bestämmelse om detta har införts i det fjärde stycket. Dessutom skall den ansvariga myndigheten i det land med vilket samråd har hållits informeras. Fjärde stycket har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 2 § beslut får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. beslut enligt 2 kap. 1 § tredje stycket, 1 a § andra stycket eller 2 § första stycket får dock inte överklagas. Prövningstillstånd krävs --- till kammarrätten. I paragrafen regleras överklagande av beslut. Nuvarande lydelse av paragrafens första stycke anger att godkännande enligt 2 kap. 4 § av miljökonsekvensbeskrivningen inte får överklagas. Denna hänvisning har ändrats till följd av att motsvarande godkännande nu regleras i 2 kap. 1 a § och 2 §. Dessutom har lagts till att inte heller beslut enligt 2 kap. 1 § i frågan om en verksamhet har betydande miljöpåverkan får överklagas. Det sistnämnda överensstämmer med vad som gäller enligt 6 kap. 4 § tredje stycket MB. Denna lag träder i kraft . Skyldigheten att vidta återställningsåtgärder enligt 1 kap. 8 § gäller även då järnvägen har tillkommit före denna lags ikraftträdande. Ett ärende skall handläggas och bedömas enligt äldre bestämmelser, om det i ärendet ingår en miljökonsekvensbeskrivning som vid denna lags ikraftträdande har överlämnats till för godkännande enligt 2 kap. 4 §. Bestämmelserna om miljökvalitetsnormer i skall dock tillämpas . Övergångsbestämmelserna, utformade i enlighet med Lagrådets förslag, kommenteras i avsnitt 8.2. 32.5 Luftfartslagen (1957:297) 1 kap. 2 a § Luftfartyg --- överljudsfart. Om --- äga rum. Ytterligare krav i fråga om framförande av luftfartyg i överljudsfart får inte ställas med stöd av . I paragrafen finns bestämmelser om framförande av luftfartyg med överljudsfart. Enligt paragrafens första stycket får luftfartyg inte inom svenskt område framföras med överljudsfart. En möjlighet att göra avsteg från förbudet finns dock i andra stycket. Om det finns synnerliga skäl, får nämligen regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer medge undantag från förbudet. I samband därmed får anges på vilka villkor luftfarten får äga rum. Paragrafen kompletteras nu med ett nytt tredje stycke. Av detta stycke framgår att det inte skall vara möjligt för myndigheter som utövar tillsyn enligt att med stöd av balkens regler ställa ytterligare krav i fråga om framförande av luftfartyg i överljudsfart. Tillägget kommenteras i avsnitt 9.1. 3 kap. Luftvärdighet och miljövärdighet 1 § Luftfartyg --- vid luftfart. Ett luftfartyg --- är uppfyllda. Ett luftfartyg anses miljövärdigt, om det är konstruerat, byggt, utrustat och hållet i stånd på ett sådant sätt att det inte orsakar skada genom buller eller luftförorening eller genom annan liknande störning. Ytterligare krav i fråga om luftfartygs miljövärdighet får inte ställas med stöd av . I paragrafen finns bestämmelser om bl.a. luftfartygs miljövärdighet. Tredje stycket har kompletterats med en ny sista mening. Av denna mening, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, framgår att ytterligare miljövärdighetskrav på luftfartyg inte skall kunna ställas med stöd av . Tillägget berörs även i avsnitt 9.1. Flygplatser och markorganisationen i övrigt 5 § Tillstånd får --- driva flygplatsen. Avser prövningen --- i regionen. Vid tillståndsprövning skall 3 och 4 kap., 5 kap. 3 § och 16 kap. 5 § tillämpas. Tillstånd får --- avvikelser göras. Enligt nuvarande lydelse av paragrafens tredje stycke skall lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. (naturresurslagen) tillämpas vid tillståndsprövning av flygplats. Hushållningsbestämmelserna i 2 och 3 kap. naturresurslagen har arbetats in i . Hänvisningen har därför ändrats. Paragrafen hänvisar i sin nya lydelse även till 5 kap. 3 § MB, enligt vilken myndigheter skall säkerställa att miljökvalitetsnormer uppfylls, samt 16 kap. 5 § MB, där det stadgas att ny verksamhet som medverkar till att en miljökvalitetsnorm överträds inte får tillåtas. Det bör observeras att den som utövar verksamhet som primärt regleras i luftfartslagen skall iaktta även andra bestämmelser i än de som räknas upp i paragrafen. I paragrafen talas endast om vilka bestämmelser i som skall tillämpas vid tillståndsprövning enligt luftfartslagen. Exempelvis blir de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. MB tillämpliga på verksamheten. Enligt vad som utvecklas närmare i avsnitt 9.2 saknas dock skäl att tillämpa dessa bestämmelser vid tillståndsprövningen enligt luftfartslagen. 5 a § En miljökonsekvensbeskrivning skall ingå i en ansökan om tillstånd. Innan miljökonsekvensbeskrivningen upprättas skall den som avser att ansöka om tillstånd samråda enligt 6 kap. 4 § första stycket med , berörda länsstyrelser och enskilda. När det gäller förfarandet för att upprätta miljökonsekvensbeskrivningen och kraven på denna samt planer och planeringsunderlag skall 6 kap. 3 §, 4 § tredje stycket, 5 8 §§ och 10 12 §§ tillämpas. Innan ansökan om tillstånd prövas skall miljökonsekvensbeskrivningen godkännas av . Beslutet får inte överklagas. Innehållet i miljökonsekvensbeskrivningen samt resultatet av samråd och yttranden skall beaktas vid tillståndsprövningen. När det förutom enligt detta kapitel krävs tillstånd till flygplatsen enligt gäller inte andra femte styckena. Då skall i stället 6 kap. 3 §, 7 § och 9 12 §§ tillämpas. Paragrafen är ny. Genom den har i luftfartslagen införts regler om miljökonsekvensbeskrivningar. Krav på sådana beskrivningar ställs i förordningen (1991:738) om miljökonsekvensbeskrivningar. Någon skillnad görs inte på det fall där själv initierar ärendet och där ansökan kommer från annan, t.ex. en kommun. Paragrafen ansluter till de regler som gäller enligt . Det innebär att kraven på såväl miljökonsekvensbeskrivningens utformning som förfarandet har skärpts. Motiven till bestämmelser är av intresse även för reglerna i luftfartslagen (se prop. 1997/98:45, del 1, s. 272 ff och del 2, s. 54 ff). Bestämmelsen i fjärde stycket ansluter till vad som gäller enligt vägkungörelsen (1971:954) och lagen (1995:1649) om byggande av järnväg. Det är enligt regeringens mening en god ordning att en annan myndighet än den som själv är exploatör får godkänna miljökonsekvensbeskrivningen. I femte stycket har införts en regel om att innehållet i miljökonsekvensbeskrivningen och resultatet av samråd och yttranden skall beaktas i samband med prövning av tillståndsärenden. I 6 kap. 9 § andra stycket MB finns motsvarande bestämmelse vid prövning av tillstånd enligt . Som regeringen anför i avsnitt 9.2 kan det inte ställas samma krav beträffande förfarandet vid upprättande av miljökonsekvensbeskrivning när tillståndsplikt föreligger enligt både luftfartslagen och som när detta inte är fallet. I det sista stycket finns därför en särskild reglering av situationer då tillståndsplikt är föreskriven enligt båda lagarna. 8 § Regeringen får föreskriva att det krävs tillstånd för att inrätta och driva även andra anläggningar för luftfarten än allmänna flygplatser. Frågor om tillstånd och om villkoren för detta prövas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Vid prövningen gäller bestämmelserna i 5 § första, tredje och fjärde styckena samt 5 a §. Genom paragrafen ges en möjlighet att införa tillståndsplikt för även andra anläggningar än allmänna flygplatser. Sista meningen är ny och har utformats med beaktande av Lagrådets påpekande. Av denna mening framgår att de miljöbestämmelser som skall tillämpas vid tillståndsprövning av allmänna flygplatser också skall tillämpas vid prövningen av andra anläggningar. Regeringen har i 60 och 62 §§ luftfartsförordningen (1986:171) föreskrivit sådan prövningsplikt för enskilda flygplatser och vissa militära flygplatser. Denna lag träder i kraft . Ett ärende om tillstånd skall handläggas och bedömas enligt äldre bestämmelser, om ärendet har inletts före denna lags ikraftträdande. Bestämmelserna om miljökvalitetsnormer i skall dock tillämpas . Punkt 2 i övergångsbestämmelserna har kommenterats i avsnitt 9.2. 32.6 Lagen (1983:293) om inrättande, utvidgning och avlysning av allmän farled och allmän hamn 1 a § Vid prövning av ärenden enligt denna lag skall 2 4 kap., 5 kap. 3 § och 16 kap. 5 § tillämpas. Enligt paragrafens nuvarande lydelse skall lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. (naturresurslagen) tillämpas vid prövningen. Denna lags hushållningsbestämmelser återfinns numera i 3 och 4 kap. . Hänvisningen har därför ändrats. I paragrafen har lagts till att de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. MB skall tillämpas vid prövningen enligt farledslagen. Motivet till detta ges i avsnitt 10.2. Paragrafen hänvisar i sin nya lydelse även till 5 kap. 3 § MB, enligt vilken myndigheter skall säkerställa att miljökvalitetsnormer uppfylls, samt 16 kap. 5 § MB, där det stadgas att ny verksamhet som medverkar till att en miljökvalitetsnorm överträds inte får tillåtas. Det bör observeras att verksamhetsutövaren skall iaktta även andra bestämmelser i än de som räknas upp i paragrafen. I paragrafen talas endast om vilka bestämmelser i som skall tillämpas vid prövningen av ärende enligt farledslagen. 1 b § En miljökonsekvensbeskrivning skall ingå i ett ärende enligt denna lag. Innan miljökonsekvensbeskrivningen upprättas skall den som avser att inleda ett ärende enligt denna lag samråda enligt 6 kap. 4 § första stycket med , berörda länsstyrelser och enskilda. När det gäller förfarandet för att upprätta miljökonsekvensbeskrivningen och kraven på denna samt planer och planeringsunderlag skall 6 kap. 3 §, 4 § tredje stycket, 5 8 §§ och 10 12 §§ tillämpas. Vad som där föreskrivs om länsstyrelse skall gälla den länsstyrelse inom vars område verksamheten huvudsakligen skall bedrivas. Miljökonsekvensbeskrivningen skall godkännas av berörda länsstyrelser innan beslut fattas om att inrätta, utvidga eller avlysa allmän farled eller allmän hamn. Beslut i fråga om godkännande av miljökonsekvensbeskrivningen får inte överklagas. I samband med prövningen av ett ärende enligt denna lag skall miljökonsekvensbeskrivningen och resultatet av samråd och yttranden beaktas. Paragrafen är ny. Genom den har i farledslagen införts regler om miljökonsekvensbeskrivningar. Krav på sådana beskrivningar ställs i förordningen (1991:738) om miljökonsekvensbeskrivningar. Någon skillnad görs inte på det fall där själv initierar ärendet och där ansökan kommer från annan, t.ex. en kommun. Paragrafen ansluter till de regler som gäller enligt . Det innebär att kraven på såväl miljökonsekvensbeskrivningens utformning som förfarandet har skärpts. Motiven till bestämmelser är av intresse även för reglerna i farledslagen (se prop. 1997/98:45, del 1, s. 272 ff och del 2, s. 54 ff). Bestämmelsen i fjärde stycket ansluter till vad som gäller enligt vägkungörelsen (1971:954) och lagen (1995:1649) om byggande av järnväg. Det är enligt regeringens mening lämpligt att en annan myndighet än den som själv är exploatör får godkänna miljökonsekvensbeskrivningen. Samtliga berörda länsstyrelser skall godkänna miljökonsekvensbeskrivningen. skall anses berörd om någon del av farleden går genom länet. Det vanliga blir naturligtvis att endast en länsstyrelse är berörd. När beskrivningen skall prövas av flera länsstyrelser är det naturligt att varje länsstyrelse begränsar sin prövning till miljökonsekvenser i det egna länet. I det sista stycket har införts en regel om att innehållet i miljökonsekvensbeskrivningen och resultatet av samråd och yttranden skall beaktas i samband med prövning av ärenden enligt farledslagen. I 6 kap. 9 § andra stycket MB finns motsvarande bestämmelse vid prövning av tillstånd. 1 c § skall med eget yttrande överlämna frågan om inrättande av en allmän farled till regeringen för prövning enligt 17 kap. 1 § . Detsamma gäller om regeringen enligt 17 kap. 3 § har förbehållit sig prövningen av tillåtligheten av en allmän farled eller allmän hamn. Paragrafen är ny. I denna samordnas regeringens tillåtlighetsprövning enligt med ordinarie prövning enligt farledslagen. Enligt 17 kap. 1 § skall regeringen pröva tillåtligheten av nya allmänna farleder. Regeringen kan dessutom under de förutsättningar som anges i 17 kap. 3 § MB förbehålla sig prövningen av tillåtligheten av även andra åtgärder. Med stöd av sistnämnda stadgande kan utvidgningar av befintliga allmänna farleder samt nyanläggningar och utvidgningar av allmänna hamnar komma under regeringens prövning. skall på vanligt sätt handlägga ärendet och sörja för erforderlig utredning. Därefter skall verket med eget yttrande överlämna frågan om tillåtlighet till regeringen för avgörande. skall överlämna hela akten till regeringen. Inhämtade yttranden följer alltså med, i enlighet med vad i föreslår. Om regeringen tillåter åtgärderna skall därefter avsluta ärendet enligt farledslagen. Det kan då bli aktuellt att meddela föreskrifter enligt 3 §. 3 § Om det är påkallat med hänsyn till det ändamål som en allmän farled skall tillgodose, skyddet för hälsan eller miljön eller hushållningen med mark och vatten och andra resurser, säkerheten i farleden eller i övrigt med hänsyn till allmänna intressen eller enskild rätt, får regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddela särskilda föreskrifter om hur den allmänna farleden skall ordnas och begagnas. I paragrafen behandlas föreskrifter för farleder. Paragrafen har ändrats så att det framgår tydligt att föreskrifter får meddelas även till skydd för hälsan, miljön och hushållningen med mark och vatten och andra resurser. Denna lag träder i kraft . Ett ärende skall handläggas och bedömas enligt äldre bestämmelser, om ärendet har inletts före denna lags ikraftträdande. Bestämmelserna om miljökvalitetsnormer i skall dock tillämpas . Punkt 2 i övergångsbestämmelserna har kommenterats i avsnitt 10.2. 32.7 Ellagen (1997:857) 2 kap. Nätkoncession m.m. 8 § En nätkoncession --- avvikelser göras. I paragrafens nuvarande lydelse stadgas i det andra stycket att lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. skall tillämpas vid prövning av frågor om meddelande av nätkoncession för linje. En motsvarande bestämmelse har införts i 8 a §. 8 a § Vid prövning av frågor om meddelande av nätkoncession för linje skall bestämmelserna i 2-4 kap., 5 kap. 3 § och 16 kap. 5 § tillämpas. En miljökonsekvensbeskrivning skall ingå i en ansökan om nätkoncession för linje. När det gäller förfarandet, kraven på miljökonsekvensbeskrivningen samt planer och planeringsunderlag gäller 6 kap. . Paragrafen är ny. I den finns alla bestämmelser i vilka föreskrivs att skall tillämpas vid prövning av nätkoncession för linje. Enligt paragrafens första stycke skall vid koncessionsprövningen tillämpas allmänna hänsynsregler samt bestämmelserna om att myndigheter skall säkerställa att miljökvalitetsnormer uppfylls och att ny verksamhet som medverkar till att en miljökvalitetsnorm överträds inte får tillåtas. Införandet av bestämmelsen motiveras i avsnitt 11.2. Som regeringen anför i avsnitt 11.2 är det tveksamt om några oförutsedda olägenheter kan uppkomma av en enskild befintlig kraftledning. I den mån sådana olägenheter uppkommer kommer detta snarare att gälla hela kraftledningsnätet. Det blir då inte aktuellt att tillämpa stoppregeln i 2 kap. MB på en enskild kraftledning. Enligt nuvarande lydelse av 2 kap. 8 § andra stycket ellagen skall lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. (naturresurslagen) tillämpas vid prövning av frågor om meddelande av nätkoncession för linje. Bestämmelserna i 2 och 3 kap. naturresurslagen om hushållning med mark- och vattenområden har arbetats in i 3 och 4 kap. MB. Hänvisning skall därför i fortsättningen ske till dessa bestämmelser. Ellagens bestämmelse har överförts till 2 kap. 8 a §. Som framgår av paragrafens andra stycke skall en miljökonsekvensbeskrivning finnas i ansökan om nätkoncession för linje. bestämmelser om miljökonsekvensbeskrivningar skall tillämpas. De närmare motiven framgår av avsnitt 11.2. Även bestämmelserna i 6 kap. 11-12 §§ MB om planer och planeringsunderlag skall tillämpas. Detta innebär bl.a. att den myndighet som prövar frågan om nätkoncession för linje skall se till att aktuella planer enligt (1987:10) finns tillgängliga. Härigenom underlättas den bedömning som enligt 2 kap. 8 § skall ske av frågan om koncessionen strider mot detaljplan eller områdesbestämmelser. 11 § En nätkoncession skall förenas med de villkor som behövs för att skydda allmänna intressen och enskild rätt samt med de villkor för anläggningens utförande och nyttjande som behövs av säkerhetsskäl eller för att i övrigt skydda människors hälsa och miljön mot skador och olägenheter och främja en långsiktigt god hushållning med mark och vatten och andra resurser eller som av annat skäl behövs från allmän synpunkt. I paragrafen behandlas villkor i nätkoncession. I nuvarande lydelse nämns inte särskilt villkor för att skydda människors hälsa eller miljön eller främja hushållningen med resurser. Motiven till att införa detta tillägg finns i avsnitt 11.2. 11 a § En nätkoncession får för sin giltighet göras beroende av att den som innehar koncessionen ställer säkerhet för kostnaderna att ta bort ledningen med tillhörande anläggningar och att vidta andra åtgärder för återställning. Staten, kommuner, landsting och kommunalförbund behöver inte ställa säkerhet. Om det kan antas att den ställda säkerheten är tillräcklig, får regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, nätmyndigheten besluta om ytterligare säkerhet. I fråga om beskaffenheten av säkerheten gäller 2 kap. 25 § utsökningsbalken. Säkerheten skall prövas av den myndighet som prövar frågan om nätkoncession och förvaras av . Paragrafen är ny och behandlar säkerhet för återställningsåtgärder. I 2 kap. 19 § finns bestämmelser om skyldighet att vidta sådana åtgärder. skall fastställa koncessionshavarens skyldighet att vidta återställningsåtgärder när nätkoncessionen upphör. Ett beslut om säkerhet för återställningsåtgärder skall dock fattas redan när koncessionen meddelas. Bestämmelsen om säkerhet är fakultativ, dvs. den myndighet som prövar koncessionsansökan avgör själv om säkerhet skall ställas. Vid denna bedömning är av intresse att det finns även andra sätt att se till att återställningsåtgärder vidtas. Med stöd av 2 kap. 19 § tredje stycket kan nätmyndigheten förelägga den som senast haft nätkoncession vid vite att fullgöra skyldigheterna. Myndigheten får alternativt besluta att åtgärderna skall vidtas på koncessionshavarens bekostnad. Bestämmelsen i 2 kap. 19 § tredje stycket får anses vara tillräcklig vid mindre ingrepp i naturen. Vid större ingrepp bör däremot huvudregeln vara att säkerhet skall ställas. Denna lag träder i kraft . Ett ärende om prövning av nätkoncession skall handläggas och bedömas enligt äldre bestämmelser, om ärendet har inletts före denna lags ikraftträdande. Bestämmelserna om miljökvalitetsnormer i skall dock tillämpas . Punkt 2 i övergångsbestämmelserna har kommenterats i avsnitt 11.2. 32.8 Lagen (1978:160) om vissa rörledningar 4 § Koncession får --- med koncessionen. Koncession får --- avvikelser göras. Vid koncessionsprövning skall 2-4 kap., 5 kap. 3 § och 16 kap. 5 § tillämpas. En miljökonsekvensbeskrivning skall ingå i en ansökan om koncession. När det gäller förfarandet, kraven på miljökonsekvensbeskrivningen samt planer och planeringsunderlag gäller 6 kap. . Vad som där föreskrivs om tillståndsmyndighet skall gälla regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Enligt nuvarande lydelse av paragrafens tredje stycke skall lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. (naturresurslagen) tillämpas vid koncessionsprövningen. Hushållningsbestämmelserna i naturresurslagen har arbetats in i 3 och 4 kap. MB. Hänvisning skall därför i stället ske till dessa kapitel i . Dessutom hänvisar paragrafen i dess nya lydelse till de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. MB, bestämmelsen i 5 kap. 3 § MB om att myndigheter skall säkerställa att miljökvalitetsnormer uppfylls och bestämmelsen i 16 kap. 5 § MB att ny verksamhet som medverkar till att en miljökvalitetsnorm överträds inte får tillåtas. Detta kommenteras ytterligare i avsnitt 12.2. I paragrafen talas endast om vilka bestämmelser i som skall tillämpas vid koncessionsprövningen. Av kan följa att verksamhetsutövaren måste iaktta ytterligare bestämmelser. Exempelvis blir bestämmelserna i 11 kap. MB om vattenverksamhet tillämpliga om en rörledning anläggs i ett vattenområde. Dessa bestämmelser saknar dock betydelse vid koncessionsprövningen enligt rörledningslagen. När det talas om att vissa bestämmelser i skall tillämpas vid koncessionsprövningen skall detta inte uppfattas som att bestämmelserna blir tillämpliga endast när koncession meddelas första gången. Även när nya villkor med stöd av 7 § meddelas under löpande koncessionstid blir bestämmelserna tillämpliga. Vidare kan en tillsynsmyndighet ingripa med stöd av 19 § för att se till att ett villkor i koncessionen som stöder sig på bestämmelser följs. Som framgår av fjärde stycket skall, liksom tidigare, en miljökonsekvensbeskrivning finnas i ansökan om koncession enligt rörlednings-lagen. En hänvisning sker till bestämmelser. Eftersom regeringen är tillståndsmyndighet men () handlägger ansökan, har i paragrafen lagts in ett bemyndigande för regeringen att bestämma att balkens regler om tillståndsmyndighet skall gälla den myndighet som regeringen bestämmer. Bemyndigandet bör utnyttjas så att ges rätt att handlägga förfarandet med miljökonsekvensbeskrivningen fram till dess den är färdigställd och kan bifogas ansökan om koncession. 6 § En koncession skall förenas med de villkor som behövs för att skydda allmänna intressen och enskild rätt, såsom att trygga säkerheten, skydda människors hälsa och miljön mot skador och olägenheter och främja en långsiktigt god hushållning med mark och vatten och andra resurser. Som villkor --- liknande villkor. Vidare får --- föreskrivna tiden. Enligt nuvarande lydelse av paragrafens första stycke skall en koncession förenas med de villkor som behövs för att skydda allmänna intressen eller enskild rätt. I bestämmelsen har preciserats vad villkoren kan avse. Större vikt än läggs vid miljön. Rörledningslagen syftar till en avvägning också gentemot andra allmänna intressen än miljöintressen liksom gentemot enskilda intressen, t.ex. ägares och nyttjanderättshavares intressen i förhållande till företagaren. Villkor bör därför, såsom enligt nuvarande lydelse, kunna meddelas till skydd också för andra allmänna intressen än miljöintressen liksom till skydd för enskild rätt. Bland allmänna intressen finns anledning att särskilt nämna säkerheten, dvs. vad som krävs för att förebygga exempelvis brand och explosion. 6 a § En koncession får för sin giltighet göras beroende av att säkerhet ställs för att den som innehar koncessionen skall fullgöra skyldigheten enligt 16 § att ta bort ledningen och vidta andra åtgärder för återställning. Staten, kommuner, landsting och kommunalförbund behöver inte ställa säkerhet. Om det kan antas att den ställda säkerheten inte är tillräcklig, får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer besluta om ytterligare säkerhet. I fråga om beskaffenheten av säkerheten gäller 2 kap. 25 § utsökningsbalken. Säkerheten skall prövas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer och förvaras av i det län där verksamheten bedrivs. Paragrafen är ny. I den regleras skyldighet att ställa säkerhet för återställningsåtgärder. Skyldighet att ställa säkerhet för återställningsåtgärder bör vara huvudregel vid ingrepp i naturen av beaktansvärd omfattning.