prop · GL03151D2 · 1998-01-01 00:00:00 — 35 Information om rätten till ålderspension 35.1 Inledning Den allmänna ålderspensionen berör i princip alla medborgare och står för huvuddelen av försörjningen under ålderdomen. Det här presenterade förslaget om ett reformerat ålderspensionssystem medför en rad förändringar i pensionssystemets uppbyggnad och kan för den enskilde individen innebära betydande skillnader i pensionsutfall jämfört med det nuvarande systemet. Förslaget innehåller också ett antal valsituationer för den enskilde. Det är därför av stor vikt att varje försäkrad får grundläggande kun- skaper om hur systemet fungerar och vilka konsekvenser det får för den egna pensionen. För att kunna planera för tiden som pensionär måste den enskilde kunna skaffa sig en god överblick över sin förväntade ekono- miska situation efter pensioneringen. I det reformerade pensionssystemet är informationen av ännu större betydelse än i det nuvarande systemet, eftersom varje åtgärd som påverkar inkomsten får genomslag i den framtida pensionen. Därtill är pensionsåldern flexibel varför tidpunkten för pensionsuttaget har stor betydelse för pensionens storlek. Även utvecklingen av den enskildes tillgodohavande på premiepensionskontot påverkar pensionens storlek. Den försäkrade behöver dels få allmän information om hur det refor- merade ålderspensionssystemet är uppbyggt och fungerar, såväl vad avser inkomstpension från fördelningssystemet som premiepensionen från premiepensionssystemet. Den generella informationen behöver kompletteras med individuell information. Viss del av den individuella informationen bör, enligt vad som redovisas nedan, skickas ut . 35.2 Allmän information Fördelningssystemet Den försäkrade behöver känna till grundläggande basfakta, men också få viss ytterligare kunskap, särskilt i de fall systemet kräver ett aktivt val av den enskilde. Den generella informationen skall inriktas på och be- hovsanpassas för olika målgrupper. Ansvaret för informationen om in- komstpension från fördelningssystemet skall ligga på dagens socialför- säkringsadministration. Försäkringskassorna skall ha rollen som neutral informationsgivare till de som behöver djupare information för att kunna fatta beslut om t.ex. deltidsarbete, tjänstledighet, överföring av pensionsrätt mellan makar, överlåtelse av pensionsgrundande belopp för barnår eller ett eventuellt kompletterande pensionsskydd. Det skall också, genom alternativa informationsvägar som internet, e-post och telefonitjänster, ges möjlighet för den enskilde att när som helst ta del av prognoser samt på egen hand göra prognoser utifrån olika förutsättningar. Premiepensionssystemet För att premiepensionssystemet skall fungera som avsett krävs att infor- mationen till de enskilda håller hög kvalitet. Den enskildes rätt till information är en förutsättning för att han eller hon skall kunna ta till vara de möjligheter som premiepensionssystemet erbjuder. Det krävs information om systemet som sådant, om utvecklingen av den enskildes tillgodohavande och åtminstone i någon utsträckning om fondförvaltarna och fonderna. Huvudansvaret för innehållet i informationen måste ligga på . Flertalet remissinstanser har yttrat sig i frågan om information till de försäkrade. De poängterar därvid nödvändigheten av att denna informa- tion är av hög kvalitet för att skapa förståelse för och intresse kring pre- miepensionssystemet. Vikten av samordning av information beträffande fördelningssystemet respektive premiepensionssystemet betonas också av många. anser att informationsskyldigheten bör nära anknyta till bestämmelserna i lagen om värdepappersfonder, innebärande att de försäkrade skall förses med informationsbroschyr, årsberättelse och halvårsredogörelse för fonden tills den enskilde avsagt sig ytterligare sådan information. Vissa remissinstanser, däribland , har uttryckt farhågor över att en prognos beträffande den enskildes kommande pension kan vara svår att göra i fråga om fonder med hög volatilitet och kan komma att uppfattas som en utfästelse om en viss pensionsnivå. Informationen om systemet som sådant är naturligtvis allra mest ange- lägen i samband med ikraftträdandet. Det är viktigt att tillräckliga resur- ser kan avsättas för dessa insatser, så att de enskilda kan fatta rationella beslut på ett riktigt underlag redan från början. När Premiepensionsmyn- digheten har inrättats och det är dags för utbetalning från Riks- gäldskontorets tillfälliga förvaltning skall självfallet en fullständig information lämnas till den enskilde. I den informationen bör ingår uppgifter om de fonder som finns tillgängliga i systemet. För varje fond bör bl.a. anges nettopriset för förvaltningen, dvs. fondförvaltarens avgifter minskade med eventuell prisreduktion. Även när systemet är igång kommer det att behövas allmän informa- tion om hur det fungerar. Trycksaker som beskriver systemet bör därför hållas tillgängliga t.ex. på försäkringskassornas och kanske även skatte- myndigheternas kontor. Däremot kan det knappast begäras att personalen på dessa kontor generellt skall kunna besvara frågor som inte behandlas i trycksakerna. Sådan specialinformation får lämnas av en särskild informationsenhet. Härutöver måste naturligtvis riktade insatser göras för varje ny generation som kommer in i systemet. I 26-29 §§ lagen om värdepappersfonder finns bestämmelser om in- formationsmaterial som ett fondbolag skall tillhandahålla för varje fond som bolaget förvaltar (informationsbroschyr, årsberättelse och halvårs- redogörelse). Dessa handlingar skall inte ingå i utskicket från myndig- heten till den enskilde. Däremot bör det av besked framgå att den enskilde har rätt att få dessa handlingar från fondbolaget och hur man då skall bära sig åt. En sådan ordning, där den enskilde måste aktivt begära handlingarna, stämmer visserligen inte helt med tankarna bakom regeln i 27 § andra stycket lagen om värdepappersfonder att årsberättelsen och halvårsredogörelsen skall tillställas alla andelsägare som inte har avsagt sig detta. Med tanke på att sparandet inom premiepensionssystemet inte kommer till på den enskildes eget initiativ på samma sätt som vanligt sparande i värdepappersfonder måste man emellertid räkna med att materialet skulle läsas av en så liten andel av de enskilda, att det inte skulle vara ekonomiskt försvarbart att skicka materialet till alla som inte vidtagit den aktiva åtgärden att avsäga sig informationen. Åtskilliga remissinstanser har pekat på att det normalt ligger i pen- sionsspararnas intresse att direkt från förvaltaren kunna få information om fondsparandet. En väg till sådan informationsgivning är som sagts att den enskilde vänder sig till fondförvaltaren och begär årsbe- rättelse m.m. I detta sammanhang skall det påpekas att en årlig samman- ställning från myndigheten, som behandlas under nästa rubrik, kan antas ge den önskade informationen om fondförvaltningen för flertalet sparare. pekar på en möjlighet för fondförvaltarna att via skicka ut information. Förvaltaren skulle med en sådan modell stå för kostnaderna för utskicket. Materialet skulle även skickas till dem som inte avstått från sekretess. Enligt regeringens mening har en sådan metod vissa nackdelar. Den främsta nackdelen är att den enskilde lätt kan få intrycket att myndigheten svarar för innehållet i informationen. Regeringen vill därför inte förorda denna väg. skall inte ha till uppgift att informera de enskilda om sådant som de kan inhämta från fondernas eget informa- tionsmaterial. Däremot bör myndigheten svara för ett allmänt informa- tionsmaterial om de fonder som har anmälts till premiepensionssystemet. Det kan t.ex. vara sammanställningar av fonderna efter deras placeringsinriktning och förvaltningsresultat . Sådant material skulle i så fall kunna sändas ut till de enskilda i samband med underrättelsen om årets intjänade pensionsrätt, när ett nytt val av fond kan göras. Kostnaderna för informationen skall bäras av pensionsspararna. Man kan räkna med att de fonder som medverkar i systemet kommer att ut- sättas för en fortgående granskning och bedömning av ekonomijourna- lister m.fl., vilket naturligtvis minskar behovet av statliga insatser. Emellertid är det från flera håll omvittnat att det föreligger ett mycket stort behov av information om villkoren för fondsparande. Premiepen- sionsmyndigheten bör därför ge ut översikter av detta slag. Sådana över- sikter måste redan av praktiska skäl bygga på uppgifter som myndigheten får från förvaltarna själva, t.ex. uppgifter i de rapporter om kostnadsuttag som förvaltarna skall ge in till myndigheten , eller som framgår av publicerad statistik eller liknande. Det är viktigt att myndigheten tydligt anger att översikterna bygger på uppgifter från fondförvaltarna och att uppgifterna inte kontrollerats av myndigheten. Av översikterna bör bl.a. framgå nettopriset på förvaltningen av varje fond. Det är viktigt att den enskilde får tillräcklig information när denne första gången kommer in i premiepensionssystemet. Detsamma gäller när pensionen ska börja tas ut. måste alltså framställa material som mer detaljerat än det allmänna informationsmaterialet redovisar vilka valmöjligheter den blivande pensionären har och hur förfaringssättet är för att få uppgift om vad som konkret gäller för den enskilde. Man kan t.ex. vilja veta vilket månadsbelopp man kan räkna med vid uttag av halv premiepension eller vilket månadsbelopp som kommer att gälla om man väljer efterlevandeskydd. Sådana uppgifter bör myndigheten på begäran tillhandahålla den enskilde utan kostnad. Pensioneringstidpunkten är kritisk på två sätt när det gäller efterlevan- deskydd: dels genom att det efterlevandeskydd som har gällt under aktiv- tiden upphör då, dels genom att det för de flesta kommer att vara enda tillfället då de kan begära efterlevandeskydd för pensionstiden. Informa- tion om dessa frågor bör ingå i det material som skall ges till dem som kan antas stå i begrepp att ta ut sin pension. Med tanke på hur viktigt efterlevandeskyddet kan vara för den enskilde bör det övervägas om inte information av det slaget också bör finnas på blanketten för ansökan om pension. Eftersom pensionsåldern är rörlig finns det emellertid inte någon given tidpunkt vid vilken informationsmaterial av detta slag skall skickas ut. Att skicka ut materialet inför den försäkrades 61-årsdag kommer i många fall att vara för . Att vänta till den påminnelse som skall sändas ut inför den försäkrades 70-årsdag kommer å andra sidan att vara alltför sent. En lämplig lösning kan vara att det på årsbeskedet t.ex. från och med det år den försäkrade fyller skrivs till en tydlig uppgift om att detta material finns och kan beställas från . Huvudansvaret för informationen om premiepensionen till de enskilda skall ligga på . Fördelningen av det rent praktiska informationsarbetet får avgöras inom socialförsäkringsad- ministrationen. 35.3 Årlig information De som tjänat in pensionsrätt inom det allmänna pensionssystemet skall få god tillgång till information om sin intjänande pensionsrätt och hur stor den framtida ålderspensionen beräknas bli. Upplysningar bör i ett sammanhang lämnas om såväl fördelnings- som premiepensionssystemet. Genom att sådan information lämnas , och även till dem , kan den enskilde få en överblick över sin förväntade ekonomiska situation efter pensioneringen och ett underlag för sin egen bedömning att på frivillig väg bygga upp ett kompletterande pensionsskydd. Det angelägna i förslaget om årlig information understryks av flera remissinstanser, däribland (), , , i , , , och Samhälle samt . RFV framhåller att den årliga informationen måste kompletteras med individuell information. Samtliga som har förvärvat pensionsrätt , och därmed är be- rättigade till inkomstgrundad ålderspension, skall få information om detta. Dessutom skall också framöver alla inom vissa åldersklasser få besked om sin framtida, beräknade ålderspension, även om de inte har tjänat in någon pensionsrätt. I dessa åldersklasser skall ett årligt pensionsbesked även lämnas till personer som aldrig för- värvat rätt till inkomstgrundad pension i och som sålunda möj- ligen kommer att bli berättigade enbart till garantipension. I avsnitt 13 föreslår regeringen att försäkrade som omfattas av det re- formerade pensionssystemets intjänanderegler, dvs. personer som är födda eller senare, året beslutet avser skall få en underrättelse från om den pensionsrätt som för året tillgodoräknats honom eller henne. I under- rättelsen skall redovisas skattemyndighetens beslut om pensionsgrundande inkomst och den allmänna beslut om andra pensionsgrundande belopp samt fastställd pensionsrätt för året. Även tillgodoräknade pensionspoäng för ATP skall redovisas i denna underrättelse. Detta bör ske i ett sammanhang. Vidare skall av underrättelsen framgå hur en eventuell överföring av premiepensionsrätt mellan makar och eventuell tjugondelsinfasning har påverkat beslutet om pensionsrätt. Möjligheterna till omprövning och överklagande skall också redovisas. Regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, bör kunna meddela föreskrifter om den ytterligare information som skall tillställas den försäkrade. Av informationen bör framgå hur den samlade pensions- behållningen förändrats i förhållande till föregående år. Därvid bör, för- utom den för året tillkommande pensionsrätten, redovisas förändringen p.g.a. inkomstindexering samt arvsvinsttilldelning för året. Även avdrag för förvaltningskostnader skall anges. Det bör göras klart att pensionsbehållningen i fördelningssystemet inte motsvaras av faktiskt fonderade medel utan att den i princip endast utgör en bas för pensions- beräkningen. Informationen bör även innehålla en prognos över den framtida pensionens storlek. Informationen om pensionsbehållningen av inkomstpensionen bör visa den samlade behållningen av pensionsrätterna till och med senaste fast- ställelseår. Pensionsbehållningen räknas med ett index som mäter den allmänna inkomstutvecklingen i samhället. Tillägg beräknas för arvsvinster som avser pensionsbehållningar efter av- lidna som fördelas till kvarlevande i samma åldersgrupp. Då den försäk- rade börjat att uppbära pension skall det redovisas det avdrag som gjorts på grund av att pension har betalats ut . Pensionsprognosen bör vara en beräkning över hur stor den inkomst- grundade allmänna ålderspensionen blir med antagande att årsinkomsten fram till pensionen kommer att vara lika stor som det senaste fastställeseåret. Beloppen bör anges i penningvärdet vid prognostillfället och redovisas före avdrag för preliminärskatt. Information skall också lämnas om att pensionens storlek är beroende av den ekonomiska till- växten i landet. För personer födda och tidigare bör nuvarande förfarande vid underrättelse om pensionsgrundande inkomst vara oförändrat. Årsbesked om premiepensionskonto skall en gång lämna information om utvecklingen av den enskildes tillgodohavande i form av ett årsbesked. Informationen kan utformas efter förebild av de årsbesked som försäkringsbolagen lämnar sina kunder. Där redovisas ingående saldo, inbetalningar, avkastning och kostnader samt utgående saldo. Om den enskilde har valt mer än en fond, skall varje fond redovisas för sig. I beskedet bör också lämnas en prognos uttryckt i kronor beträffande den enskildes kommande pension. Prognosen bör ange hur stor pensionen kan beräknas bli om den skall grundas bara på dittills intjänad pensionsrätt och hur stor den kan beräknas bli om den enskilde i fortsättningen tjänar in pensionsrätt med samma årliga belopp som för vilket pensionsrätt senast har fastställts. För att den enskilde skall kunna sätta prognosens belopp i relation till sina aktuella förhållanden bör prognosen grundas på antagandet att både inflationen och tillväxten av bruttonationalprodukten kommer att vara noll fram till pensioneringen. Däremot skall det göras ett försiktigt antagande om värdetillväxt i de fondandelar som förvärvas för den enskildes räkning. Som grund för beräkningen ligger naturligtvis det aktuella tillgodohavandet på pensionsspararens premiepensionskonto - för förfluten tid beaktas alltså den faktiska avkastningen - men för den framtida tillväxten kan exempelvis väljas de antaganden om värdetillväxt som kan göras för Premiesparfonden. En sådan uppräkning minskar inte relevansen av en jämförelse med den enskildes aktuella förhållanden utan är tvärtom nödvändig för att prognosen inte skall bli missvisande. Utgångspunkten för årsbeskedet är naturligtvis det tillgodohavande som gällde . Dock bör tillägg göras för den pensionsrätt som har fastställts för det föregående året, även om den har fastställts ; som angetts tidigare kommer pensionsrätt för varje intjänandeår att fastställas året efter intjänandeåret till mars det därpå följande året, och det vore ologiskt att denna pensionsrätt togs med i årsbeskedet bara beträffande de personer som råkade få sin pensionsrätt fastställd . Tanken är alltså att det tillgodohavande som redovisas skall vara den faktiska ställningen , värdet av fastställd pensionsrätt (i den mån inte detta värde ingår redan i uppgiften om ställningen ) samt den avkastning från den tillfälliga förvaltningen som har tillförts kontot. Däremot skall beskedet inte redovisa sådana värdeförändringar som kan ha inträffat . Genom en sådan avgränsning ger uppgifterna i årsbeskedet aktuell information till de enskilda utan alltför stor administration för myndigheten. Beskedet skall innehålla en redovisning av hur tillgodohavandet har förändrats i förhållande till föregående år. Utfärdandet av årsbeskeden är en administrativ serviceåtgärd och inne- bär inte något åtagande från myndighetens sida i fråga om pensionsspararens rätt till pension. Detta gäller både prognoserna om den framtida pensionen och uppgifterna om storleken av tillgodo- havandet på premiepensionskontot m.m. Om det genom något misstag kommer att anges för höga belopp i något av dessa avseenden, innebär det alltså inte att den enskilde får rätt till det högre beloppet. I vad mån felaktiga uppgifter i årsbeskedet till följd av fel eller försummelse från myndighetens sida kan leda till skadeståndsansvar för staten får bedömas enligt allmänna skadeståndsrättsliga regler (jfr avsnitt 36.4). Det är emellertid viktigt att det i årsbeskedet görs tillräckligt tydliga reservationer för att det är fråga om prognoser, så att beräkningarna inte i något avseende kan uppfattas som utfästelser om vilka pensionsbelopp den intjänade pensionsrätten kommer att ge upphov till. Pensionsbeloppen kan komma att påverkas inte bara av förändringar i den eller de valda fondernas värde utan också av ändringar i antagandena om dödlighet m.m. som görs innan pensionsspararen börjar ta ut sin pension. För de individer som har valt efterlevandeskydd, bör årsbeskedet inne- hålla uppgifter om detta. För dem som har valt efterlevandeskyddet skall kostnaden för skyddet framgå av redogörelsen för utvecklingen av tillgodohavandet på premiepensionskontot. Vid båda typerna av efterlevandeskydd skall den enskilde också erinras om förut- sättningarna för att skyddet skall gälla vid dödsfall. För att utvecklingen av den enskildes tillgodohavande på premiepen- sionskontot skall kunna redovisas på ett jämförbart sätt, krävs samman- fattningsvis att pensionsrätt för det föregående året har fastställts, att av- kastningen från den tillfälliga förvaltningen har fördelats och att avgiftsuttag har genomförts. Skälet till att samtliga dessa uppgifter måste föreligga innan årsbesked kan utfärdas är att uppgifterna är beroende av varandra. Pensionsrätten har betydelse för fördelningen av avkastningen från den tillfälliga förvaltningen, eftersom avkastningen skall fördelas mellan de enskilda som ett procentuellt påslag på pensionsrätten. Vidare har både pensionsrätten och avkastningen från den tillfälliga förvaltningen betydelse för myndighetens avgiftsuttag. Även om pensionsrätt fastställs för en enskild året efter intjänandeåret, kan årsbesked alltså inte skickas ut till honom eller henne förrän därpå. I samband med att årsbeskedet skickas ut är det naturligt att den enskilde också erhåller en blankett för val av fond. Ambitionen bör naturligtvis vara att ett årsbesked bör sändas till samt- liga pensionssparare. Av praktiska skäl kan det dock vara nödvändigt att utesluta vissa kategorier av enskilda, som är svåra att nå med ett besked. Dessa frågor får samordnas med vad som skall gälla om utskick från de allmänna försäkringskassorna och regleras på förordningsnivå. I de fall den enskilde uppbär inkomstpension, men inte börjat att upp- bära premiepension skall information om utvecklingen av tillgodohavan- det inom premiepensionssystemet fortsätta att skickas ut . Premiepensionssystemet utgör, även i informationshänseende, en del av det allmänna ålderspensionssystemet. En samordning måste ske av informationen till de enskilda om deras rättigheter i fördelningssystemet respektive i premiepensionssystemet. 35.4 Skadeståndsansvar I 3 kap. 2 § skadeståndslagen (1972:207) finns den grundläggande be- stämmelsen om det allmännas skadeståndsansvar vid myndighetsutöv- ning. Enligt den bestämmelsen skall staten ersätta personskada, sakskada eller ren förmögenhetsskada som vållas genom fel eller försummelse vid myndighetsutövning i verksamhet för vars fullgörande staten svarar. Statens ansvar omfattar även skada som rent faktiskt vållats av en under- ordnad myndighet. Anspråk på ersättning skall, enligt förordningen (1995:301) om handläggning av skadeståndsanspråk mot staten, hand- läggas av Justitiekanslern. Statens skadeståndsansvar omfattar alltså skada som vållats genom fel eller försummelse. Något krav på uppsåt eller oaktsamhet uppställs inte men det anges i förarbetena till bestämmelsen (prop. 1972:5) att de handlingsnormer som ligger till grund för den allmänna s.k. culparegeln bör tjäna som utgångspunkt även för bedömningen av om skadestånds- skyldighet föreligger för staten. (Culparegeln kan i korthet sägas innebära dels att den som vållar en skada kan anses ha handlat på ett sätt som avviker från vad som i allmänhet kan anses vara riktigt, dels att skadevållaren av uppsåt eller oaktsamhet själv kan anses bära skulden för sitt avvikande handlande.) Det sägs vidare i propositionen att frågan bör avgöras efter en mer objektiv bedömning av det förfarande som orsakat skadan. Ansvaret enligt 3 kap. 2 § skadeståndslagen omfattar därför även anonyma och kumulerade fel men också sådana fel som från subjektiv synpunkt framstår som ursäktliga. Med anonyma fel avses fel där någon viss person inte kan bindas till handlandet. Kumulerade fel är när ett antal mindre misstag eller förbiseenden inte var för sig men däremot tillsammans kan anses utgöra fel eller försummelse i skadeståndslagens mening. Vidare skall vid den s.k. vållandebedömningen av om det förekommit ett skadeståndsgrundande fel eller försummelse från myndighetens sida verksamhetens art och ändamål tjäna som utgångspunkt. De krav på rättssäkerhet, noggrannhet och korrekt handläggning som den enskilde rimligen kan ställa skall därvid vara avgörande. Om det visar sig att myndigheten inte levt upp till något av dessa krav saknar det därför bety- delse om man från det allmännas sida kan åberopa förhållanden som gör att handlandet i viss mån framstår som ursäktligt. Myndighetens hand- lande och dess eventuella skadeståndsskyldighet skall alltså bedömas ur allmänhetens synvinkel. Det skall inte i detta sammanhang ges någon utförligare redogörelse för statens skadeståndsansvar. Frågan om det allmännas skadestånds- ansvar har varit föremål för översyn av av det allmännas skadeståndsansvar (se kommitténs betänkande Det allmännas skadeståndsansvar [SOU 1993:55]). Betänkandet har beretts inom och överlämnade regeringen till propositionen 1997/98:105 Det allmännas skadeståndsansvar.