prop · GL03117 · 1998-01-01 00:00:00 — Dessa försök visar att det är fullt möjligt att utan kostnadskrävande insatser höja nivån på gestalt- ningen av den offentliga miljön. Pågående arbete med kommunala hand- lingsprogram kring gestaltningsfrågor behöver uppmärksammas och erfarenheterna av arbetet spridas. Den lokala Byggnadsordning som tagit fram i samband med översiktsplanearbetet kan tjäna som ett gott exempel på vad ett sådant program kan utmynna i. Arbete med lokala program pågår också i , och kommuner. Överhuvud är, som anfört, en anknytning till översiktsplanen av stort värde när det gäller att lyfta fram sådana stads- och landskapsmiljövärden som kommunen särskilt vill värna om. Det är regeringens uppfattning att arbetet med konkreta lokala hand- lingsprogram kan vara ett bra sätt att uppnå och förankra ett gemensamt helhetsansvar för det offentliga rummet. När det gäller att ta tillvara och lyfta fram det arbete som görs i kommunerna har en central roll för att ta tillvara och sprida erfarenheter av denna typ av arbete. Här har också inom ramen för sitt myndighetsansvar en viktig uppgift. I strävan att höja den estetiska kvaliteten i det offentliga rummet har som tidigare nämnts kommunen och inte minst dess byggnadsnämnd en nyckelroll. Att på grundval av god kompetens inom byggande och plane- ring kunna initiera och föra en skapande diskussion med allmänheten om kommunens fysiska utveckling lägger således grunden för kvalitativa förbättringar av miljön liksom för att upprätthålla redan existerande kvaliteter. har till huvuduppgift att arbeta för att konsten blir ett naturligt och framträdande inslag i den gemensamma miljön och har förklarat sig berett att vidga sitt arbete med dessa frågor. I det upp- drag regeringen kommer att ge till med anledning av handlingsprogrammet ingår att rådet skall stimulera till estetiska förbätt- ringar i gestaltningen av den offentliga miljön. Det kan avse konkreta åtgärder där initiativ tas till förbättringar i befintliga offentliga miljöer, men även andra åtgärder som t.ex. metodutveckling samt informations- och kunskapsspridning kan komma i fråga. Förslagsvis väljs ett angeläget och aktuellt tema ut där frågeställningar och resultat bör få en bred allmän spridning, till exempel kan tävlingar arrangeras. Gränsöver- skridande möten och samarbetsprojekt mellan olika yrkesgrupper bör eftersträvas, t.ex. kan konstnärer, landskapsarkitekter och arkitekter arbeta tillsammans med samma uppdrag. Det är givetvis lämpligt att konstrådet i detta arbete söker sådant samarbete som kan tillföra rådet erforderlig kompetens och helhetssyn på gestaltningen av miljön. Som exempel på naturliga samarbetspartners kan här nämnas Arkitektur- museet, och Föreningen . Regeringens åtgärder: kommer att ges i uppdrag att stimulera förbättringar i gestaltningen av den offentliga miljön. 8.2 Samverkan i bevarande- och utvecklingsområden Regeringens bedömning: Effektiva former för förbättrad samverkan i bevarande- och utvecklingsområden mellan stat/kommun/fastighets- ägare/näringsliv bör skapas. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer väsentligen med regering- ens bedömning. Remissinstanserna: Vad gäller samverkan i särskilda bevarandeom- råden har de berörda myndigheterna , och ställt sig positiva till uppdraget. I övrigt tillstyrks förslaget av Sjöfarts- verket, allmännyttiga bostadsföretag samt . Skälen för regeringens bedömning: Samverkan mellan kommuner och fastighetsägare har blivit allt vanligare och ger mycket goda resultat för den offentliga miljön. Samarbetet har dock i första hand inriktats på kommersiellt intressanta centrala stadsområden. En strävan bör vara att denna samverkan ökar och att den får omfatta allt fler stadsområden; även sådana som kanske inte har ett alltför stort kommersiellt intresse. Ett exempel på samverkan är det arbete som uträttas inom ramen för organisationen i vilken ingår representanter för näringsliv, kommuner och statliga myndigheter. I andra länder, till exempel , finns erfarenheter av samverkan stat/kommun/näringsliv i särskilda kulturmiljöer inom programmet Con- servation Areas där staten avsätter vissa bidragsmedel i upprustning och andra kvalitetshöjande åtgärder. Programmet har varit framgångsrikt. Detta har kunnat konstateras bl.a. genom sammanställningar som Riks- antikvarieämbetet gjort av internationella erfarenheter. För del förfogar och länsstyrelserna över bidragsmedel för vård av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse som tillsammans med andra lämpliga åtgärder bör kunna utnyttjas i liknande program och som skulle kunna leda till dynamiska effekter för kommun och näringsliv. Regeringen kommer att ge i uppdrag att närmare utveckla dessa frågor. En viktig del av uppdraget gäller frågan om att utveckla samarbete mellan den offentliga och privata sektorn inom särskilda bevarande- och utvecklingsområden. Avsikten är att med ledning av bl.a. internationella exempel sprida erfarenheter och utveckla metoder för en positiv utveckling av sådana områden med utgångspunkt från deras kulturvärden och där bl.a. de bidragsmedel som kulturmiljö- vården förfogar över kan utnyttjas på ett dynamiskt sätt. Arbetet bör i första hand inriktas på sådana områden som står under särskilt omvand- lingstryck. Inriktningen av detta uppdrag skall givetvis ställas i relation till det vidare uppdrag om stimulans till upprättandet av lokala kvalitets- program som ovan beskrivits. Regeringens åtgärder: kommer att ges i uppdrag att studera lämpliga former för hur den offentliga och privata sektorn kan samverka inom särskilda bevarande- och utvecklingsområden. 9 Kunskap och kompetens 9.1 Universitet och högskolor Regeringens bedömning: Kompetensen hos yrkesverksamma inom byggande, formgivning och design bör öka. Utbildningen inom arkitektur, formgivning och design är av fundamental betydelse för en god utveckling av den gestaltade miljön. Arbetsmarknaden för arkitekter har förändrats och utbildningen måste på olika sätt förnyas för att bättre svara mot de nya kompetensbehoven. Även utbildningarna i design- och formgivning måste förnyas och breddas genom att erbjuda ökade inslag av t.ex. teknik, ekonomi och marknadsföring. Högskolorna skall i ökad utsträckning samverka med det omgivande samhället, t.ex. näringslivet, organisationer, kulturliv och folkbildning. Högskolorna skall informera om sin utbildning och forskning samt enga- gera omvärlden i verksamheten. Högskolorna skall även bedriva fort- bildning och vidareutbildning. Denna uppgift är lagstadgad och skall ske inom ramen för högskolans ordinarie resurser. Vidare skall jäm- ställdhet mellan kvinnor och män alltid iakttas och främjas vid högsko- lornas utbildningsverksamhet inom områdena byggande, formgivning och design. Genom sådan samverkan kan verksamheten berikas med impulser och kunnande utifrån. Detta samarbete innebär också att viktiga kontakter etableras mellan högskolan och arbetslivet, vilket ökar nyutexaminerade studenters möjligheter på arbetsmarknaden och bör även resultera i att högskolans utbud av kurser för kompetensutveckling av redan yrkesverk- samma inom arkitektur, formgivning och design ökar. Med väl fungeran- de kontaktnät mellan högskolorna, näringslivet och det övriga samhället kommer lärosätena att bättre kunna utforma utbildning, konstnärligt utvecklingsarbete och forskning i enlighet med samhällets varierande behov och tillgodogöra sig influenser som kan leda till en vidareutveck- ling av den egna verksamheten. Denna samverkansuppgift följs upp av . De statliga myndigheter och de bolag som förvaltar universitets- och högskolelokaler har också goda möjligheter att tjäna som förebilder för andra byggherrar och fastighetsförvaltare när det gäller att utveckla och förvalta god arkitektonisk miljö samt genom att öka sitt engagemang för att erbjuda kvinnliga och manliga arkitekt- och designstudenter konst- närlig praktik. 9.1.1 Arkitektutbildning Regeringens bedömning: Den pågående utvärderingen av arkitekt- utbildningen bör ge en grund till förbättringar av grundutbildning, forskarutbildning och forskning inom arkitektur och samhällsplane- ring. Arbetsgruppens bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Flera remissinstanser önskar ett förtydligande av vilka arkitektkategorier som avses. Ett flertal remissinstanser har också efterlyst större inslag av byggnadsvård, restaurering, kulturminnesvård och regionala perspektiv i arkitekturutbildningen samt andra utbildning- ar. , , m.fl. saknar i handlingsprogrammets överblick landskaps- arkitektutbildningar och den fysiska planerarutbildningen vid /. anser att arkitektutbildningen bör förlängas. Skälen för regeringens bedömning: Arkitektutbildning är en yrkes- utbildning som förbereder för arbete inom områdena byggande, inred- ning, samhälls- och landskapsplanering. Arkitekter utbildas vid , Kungl. Tekniska högskolan och . Vid vissa andra lärosäten bedrivs utbildningar med anknytning till området. Vidare utbildas landskapsarkitekter vid lantbruksuni- versitet samt inredningsarkitekter vid och Konst- fack. Vid den blivande planeras utbildningar med inriktning mot bebyggelseutveckling. Gränserna mellan de olika arkitekternas arbetsområden tenderar alltmer att gå in i varandra vilket i högre utsträckning bör beaktas vid utformningen av olika arkitektutbildningar och samarbete dem emellan. Arbetsmarknaden för arkitekter har förändrats i väsentliga avseenden . Arkitekterna kommer att ha delvis nya arbetsuppgifter och främst vara inriktade på att förvalta och förnya befintlig bebyggelse samt att anpassa befintlig bebyggelse till en hållbar samhällsutveckling. Arbetsgruppen har anfört att en vanlig synpunkt från sektorn är att arkitekten bör ha helhetsansvaret för byggprocessens alla skeden för att på det sättet uppnå ett slutresultat med hög kvalitet. Det har vidare framkommit att arkitekternas kompetens därför behöver stärkas bl.a. vad gäller gestaltningsfrågor, teknik, ekonomi, ekologiskt hållbart byggande, materialkunskap och process. Som en följd av vad som har framkommit under bl.a. arbetsgruppens arbete har regeringen uppdragit åt att följa upp och utvärdera den svenska arkitektutbildningen. Verket skall även undersöka om det finns behov av nya utbildningar och i så fall lämna förslag till deras innehåll, organisation och finansiering. Syftet med utvärderingen är att ge en grund till förändringar av grundutbildning, forskarutbildning och forskning inom arkitektur och samhällsplanering. I uppdraget ingår bl.a. att utvärdera arkitektutbildningens nuvarande dimensionering samt analysera konsekvenserna av att minska antagningen. Utbildningens längd samt vidareutbildning och kompetensutveckling bör också behandlas. Uppdraget avses samordnas med det uppdrag om designutbildningarna som beskrivs i det följande (avsnitt 9.1.2 Design- utbildning). Därvid avses verket kartlägga och ge förslag till utveckling av samarbetet mellan arkitekt- och designutbildningarna. Uppdraget skall enligt planerna redovisas till regeringen . Regeringens åtgärder: har fått i uppdrag att följa upp och utvärdera den svenska arkitektutbildningen. Verket skall även under- söka om det finns behov av nya utbildningar. 9.1.2 Designutbildning Regeringens bedömning: Designutbildningarna inom högskolan bör utvärderas och utredas. Regeringen avser därefter att ta ställning till behov av förändringar. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna välkomnar översynen. Några remissinstanser, bl.a. , och Föreningen , anser att antalet utbildningsplatser vid landets designutbildningar bör öka, framför allt vad gäller industri- design. Skälen för regeringens bedömning: Konstnärlig högskoleutbildning inom design- och formgivningsområdet skall ge studenterna kunskaper, färdigheter och en arbetsmetodik för att på konstnärlig grund kunna utforma produkter och lösa gestaltningsmässiga, tekniska, praktiska, ekonomiska och miljömässiga problem inom sina respektive specialom- råden. Konstnärlig högskoleexamen med inriktning på design utfärdas vid Lunds, och samt vid . Utbild- ning inom design anordnas även vid (textil formgiv- ning), (glasformgivning) och (teknisk illustration). Vidare planeras utbildningar inom området konst och kommunikation vid den blivande . I budgetpropositionen för har regeringen understrukit betydel- sen av utbildning på designområdet bl.a. genom att tillföra designutbild- ningarna vid Lunds, respektive samt Konst- fack utökade resurser för att kunna utbilda fler formgivare. har beslutat att nya permanenta utbildningsplatser skall tillskapas för designutbildningarna vid högskolorna i och , samt vid liksom vid den blivande . Under arbetet med förslaget till handlingsprogram framkom att svensk design- och formgivarutbildning enligt mångas mening förvisso håller en hög kvalitet, men att den behöver få ett bredare innehåll. Regeringen finner det angeläget att högskolor med designutbildning kan erbjuda både kvinnor och män utbildningsmöjligheter med orientering inom teknik och ekonomi. Vidare bör inslagen av design och formgivning inom främst ingenjörs- och ekonomutbildningarna öka. Regeringen avser att ge i uppdrag att utreda och utvärdera designutbildningarna inom högskolan. Därvid skall Högskole- verket undersöka om det föreligger behov av att förändra utbudet, utbild- ningarnas omfattning, innehåll, organisation och finansiering samt presentera förslag till hur sådana förändringar skall genomföras. Verket skall även kartlägga och ge förslag till utveckling av samarbetet mellan arkitekt- och designutbildningarna. I uppdraget ingår vidare att inventera vilka kombinationsutbildningar som förekommer vid olika högskolor vari utbildning i design kombineras med utbildning inom andra ämnes- områden. skall undersöka på vilket sätt dessa komplette- rar de övriga designutbildningarna. Uppdraget skall redovisas . Regeringens åtgärd: Regeringen avser att ge Hög- skoleverket i uppdrag att utvärdera designutbildningarna, varvid även så kallade kombinationsutbildningar med inslag av design skall ses över. 9.1.3 Samverkansfrågor Regeringens bedömning: Inslaget av konstnärlighet, design och formgivning inom andra utbildningar, särskilt inom teknik och ekonomi bör öka. Sådana kombinationsutbildningar bör öka efter- frågan på och förståelsen för god arkitektur, formgivning och design inom tillverkningsindustrin. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna välkomnar ett utökat samarbete mellan utbildningar med inriktning mot arkitektur, formgivning och design. Ett flertal remissinstanser framhåller att det finns ett starkt behov av att utbudet av utbildning med sådana kombina- tioner ökar, både för studenter i grundutbildning och för yrkesverk- samma. Flertalet remissinstanser anser vidare att det finns ett stort behov av samverkan mellan konstnärliga utbildningar och de ekonomiska och de tekniska utbildningarna. Vissa remissinstanser efterlyser också att sam- arbetet skall inkludera humanister och verksamma inom andra veten- skapsområden. Skälen för regeringens bedömning: För att de estetiska värdena skall få större genomslag i olika delar av samhället bör kunskapen om god formgivning och design öka hos andra yrkeskategorier än formgivarna. Vidare bör kunskaper hos formgivare och designer om andra delar av produktionen öka. För att uppnå detta bör samverkan mellan olika utbildningar intensifieras. Kunskap om arkitektur bör tillföras alla parter i byggprocessen. Byggande är ett lagarbete och studenter inom relevanta utbildningar bör samarbeta med de andra yrkeskategorierna. Utöver arkitektutbildningarna (arkitekt-, landskapsarkitekt- och inred- ningsarkitektutbildningarna) finns det flera utbildningar med anknytning till planering, byggande och konst. Bland dessa kan särskilt nämnas civilingenjörsutbildningar med inriktning mot väg- och vattenbyggnad, samhällsbyggnadsteknik, lantmäteriutbildningar, den magisterutbildning med inriktning på planfrågor som bedrivs vid krona/, den bebyggelseantikvariska utbildningen vid och Kungl. påbyggnadsutbildning i arki- tektur. Vid den blivande planeras såsom ovan anförts ett antal utbildningar inriktade mot bebyggelseutveckling. Ett viktigt led i regeringens satsning för att tillverkningsindustrin skall kunna satsa mer på produkternas design och formgivning är att kunska- pen inom dessa områden ökar inom till exempel civilingenjörs- och ekonomutbildningar. Ett målmedvetet strävande i den riktningen bör medföra att konkurrenskraften för den svenska industrins produkter kommer att stärkas. Regeringen har anslagit medel budgetåren 1995/96 och 1997 för projekt avsedda för konstnärers engagemang i den högre utbildningen särskilt inom områdena naturvetenskap, teknik och medicin. Avsikten är att dessa satsningar skall utvärderas med avseende på vilka erfarenheter de har givit. Ett centralt mål har varit att prova olika metoder för att öka inslagen av arkitektur, formgivning och design inom andra utbildningar och ge underlag för att kunna genomföra detta i större skala. Flera högskolor ger redan kombinationsutbildningar där tekniska utbildningar kombineras med t.ex. konstnärliga utbildningar. Många utbildade designer och formgivare kommer att arbeta som egenföretagare, i mindre företag eller som konsulter. Denna arbetsform kräver kunskaper om andra delar av processen kring en produkts väg från idé till färdig produkt än själva formgivningen. Formgivare och designer behöver även kunskaper för att identifiera marknader för sina kunskaper och för de produkter som de har utvecklat. Designutbildningarna bör därför kompletteras med utbildning i bl.a. ekonomi och marknadsföring, vilket bör beaktas av högskolorna. Samverkan inom forskning och konstnärligt utvecklingsarbete Forskning och konstnärligt utvecklingsarbete inom området arkitektur, formgivning och design har stor betydelse för den framtida utformningen av den byggda miljön och de ting vi omger oss med. Genom forskning och konstnärligt utvecklingsarbete byggs den långsiktiga kunskapen inom området upp. Det är av stor vikt att den kunskap forskningen ger tas till vara inom de grundläggande högskoleutbildningarna samt att den når ut till praktikerna och att sambanden mellan forskare och praktiker stärks. Behovet av samarbete och erfarenhetsutbyte mellan forskare och praktiker inom arkitektur, formgivning och design bör ytterligare beto- nas. I högskolans uppgift att samverka med det omgivande samhället ingår också ansvaret för att finna lämpliga former för detta samarbete. Högskolan skall inom ramen för sina ordinarie resurser medverka till att sprida såväl nationella som internationella forskningsresultat. Högskolan bör kontinuerligt utvärdera och söka nya former för att på egen hand eller i samverkan med andra den offentliga sektorn, näringslivet och olika organisationer på ett effektivt sätt återföra forskningsresultaten till de yrkesverksamma. Samverkan inom grundutbildning Resurser har anvisats för samarbetsprojekt mellan de konstnärliga och tekniska utbildningarna och näringslivet, för budgetåren 1997 1999. Denna form av samarbete inom ramen för den ordinarie utbildningen bör vidareutvecklas. Samtliga högskoleutbild- ningar, inte minst sådana inom arkitektur, samhällsplanering, konst, formgivning och design, bör regelbundet innehålla moment som sker i samverkan med det omgivande samhället och studenternas framtida arbetsgivare. Ett närmare samarbete med företag och andra organisatio- ner ger det omgivande samhället en naturlig kanal in i högskolan sam- tidigt som högskolans kunskapsuppbyggnad stärks. I vilken utsträckning detta sker kommer att följas upp. Genom att redan yrkesverksamma arkitekter, samhällsplanerare och formgivare deltar i fortbildning och vidareutbildning finns det tillfälle för ömsesidigt berikande möten mellan redan yrkesverksamma och studenter inom den grundläggande högskoleutbildningen. Studenterna får därmed inblick i och en anknytning till arbetsmarknaden genom möjligheten att samarbeta i projekt med framtida arbetsgivare och deras kunder. Genom propositionen Högskolans ledning, lärare och organisation (prop. 1996/97:141, bet. 1997/98:UbU3, rskr. 1997/98:12) ges högskolan möjlighet att i ökad utsträckning rekrytera kvalificerade personer som lärare med huvudsaklig sysselsättning utanför högskolan. Därigenom kan förståelsen för andra verksamheter öka och kunskapen om respektive verksamhets villkor stärkas. Vidare bör ett ökat samarbete eftersträvas mellan studenter på arkitektur- och designutbildningar och studenter inom andra utbildningsområden. Samverkan inom kompetensutveckling Regeringen har erfarit att behov finns av ytterligare insatser för kompe- tensutveckling av redan yrkesverksamma arkitekter, samhällsplanerare, formgivare och andra aktiva i design- och byggbranschen. Även andra yrkesgrupper, t.ex. lärare och journalister, borde bibringas ökade insikter i och kunskaper om värdet av god arkitektur, formgivning och design. God design har blivit ett allt viktigare konkurrensmedel inom tillverk- ningsindustrin. Högskolan bör därför erbjuda kompletterande utbildning i formgivning och produktutveckling för tekniker och ekonomer inom tillverkningsindustrin i syfte att öka deras kunskap om designens bety- delse och för att stimulera arbetsmarknadens efterfrågan på kompetenta formgivare. När det gäller den byggda miljön har det till regeringen framförts att statens, kommunernas och den privata sektorns kompetens som bygg- herrar bör stärkas. Även kompetensen inom byggsektorn behöver höjas framför allt vad gäller hur rådande byggnadsbestånd skall förvaltas och utvecklas. Synpunkter har framförts om att högskolans utbud av kurser för fort- bildning och vidareutbildning inom områdena arkitektur, byggande och samhällsplanering bör utökas. skall, inom ramen för uppdraget att se över arkitektutbildningarna, analysera om ett sådant behov föreligger. Samverkan mellan högskola och folkbildning Arkitektur, formgivning och design är kulturyttringar som vi ständigt kommer i kontakt med och kunskaper om dessa är en del av allmänbild- ningen. Det är en demokratifråga att människor kan tolka sin totala miljö för att kunna delta i debatten om denna och för att kunna påverka dess utformning. Utbildningssystemet skall förmedla en känsla för kvalitet och estetiska värden. och högskolor är det väsentligt att arbeta för att nå ut även till kvinnor och män som inte har studerat eller har för avsikt att studera vid högskolan. Här är samverkan med folkbild- ningen av central betydelse. Forskare bör vara aktiva inom folkbild- ningen och öka ansatserna till att i samarbete med skolor, museer och fackförbund på ett populärvetenskapligt sätt sprida kännedom om forsk- ningsrön. Regeringens åtgärd: Regeringen har anslagit resurser för projekt avsedda för konstnärers engagemang i den högre utbildningen särskilt inom områdena naturvetenskap, teknik och medicin. har i uppdrag att under innevarande år utvärdera erfarenheterna från denna verksamhet. Regeringen har även anslagit resurser för samarbetsprojekt mellan de konstnärliga och de tekniska utbildningarna och näringslivet. 9.1.4 Forskning Regeringens bedömning: Forskning och utveckling kring arkitektonisk kvalitet och gestalt- ning bör stärkas. Spridningen av erfarenheter och nyttiggörande av forskningsresultat om arkitektur, formgivning och design bör öka. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna: Ett flertal remissinstanser efterlyser mer forsk- ning inom området samt att befintlig forskning i större utsträckning bör spridas till andra forskare, utbildningar och till allmänheten. Arkus ifrågasätter att regeringen enligt dem minskar forskningsanslag för byggnadsforskning som ambitionen höjs bl.a. för forsk- ningen i och med handlingsprogrammet.