prop · GL0334 · 1998-01-01 00:00:00 — Närmare föreskrifter om hur den aktuella prisinformationen skall utformas m.m. bör ges i form av verkställig- hetsföreskrifter. Tillsyn 11 § Tillsynen över efterlevnaden av denna lag och av de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen skall utövas av den eller de myndigheter som regeringen bestämmer. De överväganden som ligger bakom föreskriften i denna paragraf har redovisats i avsnitt 9.4.1. Av paragrafen framgår att tillsynen utövas av de myndigheter som regeringen bestämmer. Det är alltså regeringen som avgör vilken eller vilka myndigheter som skall vara tillsynsmyndighet. Bestämmelsen har den utformning som föreslagits av Lagrådet. 12 § har för tillsynen rätt att 1. på begäran få upplysningar, handlingar, varuprover eller liknande av den som yrkesmässigt eller annars i förvärvssyfte bedriver sådan verksamhet som omfattas av lagen, och 2. få tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen, dock inte bo- städer, där verksamhet bedrivs som omfattas av denna lag. Som har utvecklats i avsnitt 9.4 förutsätter en uppfyllelse av direktivets bestämmelser att det utövas tillsyn över marknaden. I samma avsnitt har också närmare redogjorts för vilka åtgärder som bör införas för att tillsynen skall bli så effektiv som möjligt. Paragrafen gör det möjligt för tillsynsmyndigheten att fullgöra sina uppgifter på avsett sätt. Enligt paragrafen blir den som yrkesmässigt eller annars i förvärvs- syfte bedriver sådan verksamhet som omfattas av lagen skyldig att över- lämna de uppgifter, varuprover m.m. som tillsynsmyndigheten behöver och efterfrågar. Den som omfattas av bestämmelsen är skyldig att lämna de uppgifter som myndigheten anser behövs för tillsynen. Det kan vara fråga om dels ett generellt uppgiftslämnande, dels upplysningar eller handlingar som behövs i ett enskilt fall. Initiativet till att ta in uppgifter kan vara myndighetens, men det kan också ha sin grund i en anmälan till myndigheten. Det bör framhållas att uppgifter i de flesta fall torde kunna inhämtas formlöst vid kontakter mellan myndigheten och aktörerna på marknaden. Bestämmelsen ger också tillsynsmyndigheten rätt att, med undantag för bostäder, vid behov komma in i lokaler där verksamhet som avses i lagen bedrivs. En möjlighet ges därmed att kontrollera bl.a. att godkända sändningssystem används eller att utrustning som tillhandahålls konsumenter uppfyller gällande krav. I enlighet med Lagrådets förslag har bestämmelserna om tillsynsmyndighetens rätt att begära handräck- ning hos kronofogdemyndigheten för att genomföra åtgärderna i 12 § flyttats till 13 § andra stycket. 13 § För genomförandet av tillsynen får tillsynsmyndigheten meddela de förelägganden som behövs. Ett sådant föreläggande får förenas med vite. får begära handräckning av kronofogde- myndigheten för att genomföra de åtgärder som avses i 12 §. Av första stycket framgår att tillsynsmyndigheten får meddela de före- lägganden som behövs för tillsynen och att det är möjligt att förena ett sådant föreläggande med vite. I sista hand, eller i brådskande fall, kan enligt andra stycket myndigheten om det anses nödvändigt få verkställighet hos krono- fogdemyndigheten av beslut som avser åtgärder för tillsynen enligt para- grafens första stycke. I fråga om förfarandet hos kronofogdemyndigheten och överklagande av denna myndighets beslut gäller utsökningsbalken i tillämpliga delar (beträffande överklagande se också kommentaren till 17 §). 14 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för näringsidkare att ersätta tillsynsmyndighetens kostnader för provtagning och undersökning av prover. Som anförts i avsnitt 9.4.2 bör det finnas möjligheter att ta ut tillsyns- myndighetens kostnader för provtagning m.m. av en näringsidkare. Ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter i detta avseende har därför tagits in i paragrafen. 15 § Om en näringsidkare bryter mot någon av bestämmelserna i 3 § andra stycket, 5 § första stycket, 7, 8 eller 9 § eller mot föreskrifter som meddelats med stöd av 3 § första stycket, 4 §, 5 § andra stycket eller 6 § får tillsynsmyndigheten förelägga näringsidkaren att följa bestämmelsen. Detsamma skall gälla om ett programföretag bryter mot 10 §. Sådana förelägganden får förenas med vite. Innan tillsynsmyndigheten beslutar om ett sådant föreläggande med anledning av en överträdelse av 7 eller 8 § skall den samråda med . Av första stycket framgår att tillsynsmyndigheten getts befogenhet att, för det fall en näringsidkare brutit mot angivna bestämmelser, förelägga denne att följa bestämmelserna. Det gäller bestämmelser om användning av vissa sändningsstandarder, viss utrustning av TV-mottagare och de krav som gäller beträffande villkorad tillgång till digitala TV-tjänster. Till sistnämnda grupp av bestämmelser hänförs också reglerna i 9 § om ekonomisk redovisning. har getts samma rätt att meddela föreläggande gentemot programföretag som bryter mot 10 §. Sådana förelägganden som avses i paragrafen får förenas med vite. Föreläggandena skall riktas mot den ansvarige näringsidkaren, eller såvitt avser brott mot 10 §, det ansvariga programföretaget.. Allmänna före- skrifter om viten finns i lagen (1985:206) om viten. För att undvika dubbelarbete och parallella förfaranden enligt denna lag och enligt konkurrenslagen (1993:20) av tillsynsmyndigheten och , åligger det enligt andra stycket myndigheterna att samråda. Av 16 § följer också att vite enligt denna lag inte får dömas ut om ett förfarande föranlett åtgärder enligt konkurrenslagen (1993:20). Det kan därför vara en lämplig ordning att tillsynsmyndigheten enligt denna lag samråder med innan den går så långt som att förelägga en näringsidkare vid vite att följa denna lags 7 eller 8 §. 16 § Har någon ålagts att betala konkurrensskadeavgift enligt 26 § konkurrenslagen (1993:20) eller enligt 59 § samma lag dömts till att betala vite, skall vite enligt 15 § denna lag inte dömas ut för samma förfarande. En överträdelse av förbuden i 6 eller 19 §§ konkurrenslagen (1993:20) kan leda till att ett företag drabbas av sanktioner enligt den lagen, i form av av företaget åläggs att betala konkurrensskadeavgift eller genom att det utdöms ett vite. En samordning bör ske så att förfarande som blivit föremål för åtgärder enligt konkurrenslagen inte medför att sanktioner påförs enligt denna lag. Av bestämmelsen i 16 § följer därför att den som ålagts en sanktion enligt konkurrenslagen (1993:20) inte skall åläggas att betala vite enligt 15 § denna lag för samma handlande. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets synpunkter. Överklagande 17 § beslut enligt denna lag eller beslut enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 14 § får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut enligt denna lag skall gälla , om inte annat har bestämts. Bestämmelsen i 17 § reglerar rätten att överklaga beslut som har meddelats enligt lagen och enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Såsom påpekats av Lagrådet ligger det i sakens natur att tillsynsmyndighetens åtgärd enligt 15 § andra stycket att samråda med inte kan överklagas. För överklagande till kammarrätt krävs i enlighet med andra likartade bestämmelser prövningstillstånd. Sammanfattning av departementspromemorian Genomförande av EG:s direktiv för TV-standarder (Ds 1997:21). I promemorian läggs fram förslag till lagstiftning för att i svensk rätt genomföra och rådets direktiv nr 95/47/EG av om tillämpning av standarder för sändning av tele- visionssignaler (EG:s direktiv för TV-standarder). I promemorian föreslås att en ny lag, lagen om standarder för sändning av TV-signaler m.m. beslutas. I lagen föreskrivs att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer utfärdar föreskrifter om de krav på aktörer, särskilt i fråga om tillämpning av europeiska standarder inom avancerade TV-tjänster, som anges i direktivet skall vara uppfyllda. Det föreslås även regler om tillsyn och sanktioner. Direktivets regler om tvistlösningsmekanismer bedöms kunna uppfyllas med stöd av befintlig lagstiftning. Bestämmelserna föreslås träda i kraft . Promemorians lagförslag Förslag till lag om standarder för sändning av TV-signaler m.m. Härigenom föreskrivs följande. Lagens innehåll och syfte 1 § Denna lag innehåller föreskrifter som är nödvändiga för att i svensk rätt genomföra och rådets direktiv /47/EG av om tillämpning av standarder för sändning av televi- sionssignaler. 2 § Lagen syftar till att främja en snabbare utveckling av avancerade TV-tjänster (TV- tjänster för bredbildsformat, högupplösningstjänster och TV-tjänster som använder digitala sändningssystem), och att underlätta överföringen av bredbilds-TV till digitala över- föringsnät som är öppna för allmänheten. Krav på användning av sändningsstandarder 3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att det vid sändning av TV-program till allmän- heten skall användas vissa sändningsstandarder. Föreskrifterna får gälla sådana sändningar som sker i bredbildsformat med 625 linjer, har hög upplösning eller är helt digitala och de får gälla oavsett om det rör sig om sändning genom tråd, över satellit eller från sändare på jordytan. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får även föreskriva att sändningar i bredbildsformat skall sändas vidare i kabelnät åtminstone i formatet 16:9. Föreskrifter i andra stycket får dock inte meddelas när det gäller sändningar genom tråd som från en huvudcentral betjänar färre än 1 000 bostäder. Krav på utrustning för TV-mottagare 4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om krav på standardiserade kontakter för TV-mot- tagare. En TV-mottagare som tillhandahålls av en näringsidkare skall ha sådana kontakter som uppfyller dessa krav. Krav på utrustning och tjänster för villkorad tillgång till digitala TV-tjänster 5 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om krav på konsumentutrustning för digitala TV- signaler som kan 1. avkoda digitala TV-signaler, eller 2. återge signaler som sänts okodade. Konsumentutrustning som tillhandahålls av en näringsidkare skall uppfylla dessa krav. 6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om den tekniska kapaciteten hos system för vill- korad tillgång till digitala TV-tjänster. System som tillhandahålls av en näringsidkare skall uppfylla dessa krav. 7 § Den som framställer och marknadsför tjänster för villkorad tillgång till digitala TV-tjänster skall på lika, rimliga och icke-diskriminerande villkor erbjuda alla programföretag sådana tekniska möjligheter att programföretagens sändningar kan tas emot av den publik som använder avkodare. Dessa möjligheter skall erbjudas under förutsättning att den som framställer och marknadsför tjänsterna också förvaltar avkodaren. 8 § När innehavaren av en immaterialrättighet till ett system för villkorad tillgång till digitala TV-tjänster upplåter en licens till en licenstagare för tillverkning av systemet, skall licensen överlåtas på lika, rimliga och icke-diskriminerande villkor. Det som gäller för ett system för villkorad tillgång till digitala TV-tjänster gäller också för en produkt för villkorad tillgång till samma tjänster. Innehavaren av rättigheten får vid upplåtelse av licensen för till- verkning inte ställa upp villkor som förbjuder, avråder från eller mot- verkar att en och samma produkt innehåller 1. en standardiserad kontakt som möjliggör anslutning av flera andra tillgångssystem, eller 2. särskild utrustning för ett annat tillgångssystem. 9 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om de villkor som får ställas på en näringsidkare i de fall som avses i 7 och 8 §§. 10 § Verksamhet där någon erbjuder tjänster för villkorad tillgång till digitala TV-tjänster skall ekonomiskt redovisas skilt från annan verk- samhet. 11 § Ett programföretag som marknadsför en digital betal-TV-tjänst skall tillhandahålla en prislista som också anger om priset för tjänsten inbegriper tilläggsutrustning eller ej. Tillsyn 12 § Tillsynen över efterlevnaden av denna lag och av de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen skall utövas av de myndigheter som regeringen bestämmer (tillsynsmyndigheterna). 13 § En tillsynsmyndighet har rätt att för tillsynen 1. begära in de upplysningar, handlingar, varuprover eller liknande som behövs av den som yrkesmässigt eller i förvärvssyfte bedriver sådan verksamhet som omfattas av lagen, och 2. få tillträde till område, lokaler och andra utrymmen, dock inte bostäder, där verksamhet som omfattas av denna lag bedrivs. För genomförandet av tillsynen får tillsynsmyndigheten meddela de förelägganden som behövs. Ett sådant föreläggande får förenas med vite. har rätt att få beslut verkställda av krono- fogdemyndigheten om besluten avser åtgärder för tillsynen enligt första stycket. 14 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för näringsidkare att betala kostnader för provtagning och undersökning av prover. 15 § Om en näringsidkare bryter mot någon av bestämmelserna i 3 8, 10 eller 11 § eller mot föreskrifter som meddelats med stöd av 9 § får tillsynsmyndigheten förelägga näringsidkaren att följa bestämmelsen. Föreläggandet får förenas med vite. Innan tillsynsmyndigheten beslutar om föreläggande enligt första stycket med anledning av en överträdelse av 7 eller 8 § eller av före- skrifter som meddelats med stöd av 9 § skall den samråda med . 16 § Den som har ålagts att betala konkurrensskadeavgift enligt 26 § konkurrenslagen (1993:20) eller som enligt 59 § samma lag har ådömts att betala vite, skall inte åläggas att betala vite enligt 15 § denna lag för samma förfarande. Överklagande 17 § En tillsynsmyndighets beslut i enskilda fall enligt 13 eller 15 § eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 14 § får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut enligt denna lag skall gälla , om inte annat har bestämts. Denna lag träder i kraft . Förteckning över remissinstanser som yttrat sig över promemorian Genomförande av EG:s direktiv för TV-standarder (Ds 1997:21) Efter remiss har yttranden över promemorian inkommit från följande remissinstanser. Hovrätten för Nedre , Kammarrätten i , Jusitie- kanslern, , Styrelsen för psykologiskt försvar, , , Kommunikationsforskningsbered- ningen, Statskontoret, , Arkivet för ljud- och bild, och TV, Radio- och , , , , , , , , , , , och (numera ElektronikFörbundet , , ; , , , , , och Lagrådsremissens lagförslag Förslag till lag om standarder för sändning av TV-signaler Härigenom föreskrivs1 följande. Inledande bestämmelser 1 § Denna lag genomför och rådets direktiv /47/EG av om tillämpning av standarder för sändning av televisionssignaler. 2 § I lagen finns bestämmelser om standarder för avancerade TV-tjänster (TV-tjänster som sänds i bredbildsformat, har hög upplösning eller använder digitala sändningssystem). Användning av vissa sändningsstandarder 3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om att det vid sändning av TV-program till allmänheten skall användas vissa sändningsstandarder. Föreskrifterna får gälla sänd- ningar som görs i bredbildsformat med 625 linjer, har hög upplösning eller är helt digitala. Föreskrifterna får gälla oavsett om det rör sig om sändning genom tråd, över satellit eller från sändare på jordytan. Om TV-tjänster i bredbildsformatet 16:9 tas emot och sänds vidare i kabelnät, skall de sändas vidare åtminstone i detta format. Detta gäller dock inte för sådana kabelnät som från en huvudcentral betjänar färre än 2 000 bostäder. Viss utrustning för TV-mottagare 4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om standardiserade gränssnitt för TV-mottagare som skall saluföras eller hyras ut av näringsidkare. Utrustning och tjänster för villkorad tillgång till digitala TV-tjänster 5 § Konsumentutrustning som kan avkoda digitala TV-signaler och som skall saluföras eller hyras ut av näringsidkare skall kunna återge de digitala TV-signalerna även om de har sänts okodade. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får i fråga om sådan utrustning meddela föreskrifter om avkodning av digitala TV- signaler. 6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om den tekniska funktionsförmågan hos system som används för villkorad tillgång till digitala TV-tjänster. 7 § Den som framställer och marknadsför tjänster för villkorad tillgång till digitala TV-tjänster skall på lika, rimliga och icke-diskriminerande villkor erbjuda alla programföretag sådana tekniska tjänster att program- företagens sändningar kan tas emot av den publik som har rätt att använda avkodare. Dessa tjänster skall erbjudas om den som framställer och marknadsför tjänsterna också förvaltar avkodaren. 8 § När innehavaren av en immaterialrättighet till ett system för villkorad tillgång till digitala TV-tjänster upplåter licenser till licenstagare för tillverkning av systemet, skall licenserna upplåtas på lika, rimliga och icke-diskriminerande villkor. Det som gäller för ett system för villkorad tillgång till digitala TV-tjänster gäller också för en produkt för villkorad tillgång till samma tjänster. Innehavaren av rättigheten får vid upplåtelse av licenser för till- verkning inte ställa villkor som förbjuder, avråder från eller motverkar att en och samma produkt innehåller 1. ett standardiserat gränssnitt som möjliggör anslutning av flera andra tillgångssystem, eller 2. särskild utrustning för ett annat tillgångssystem. 9 § Verksamhet där någon erbjuder tjänster för villkorad tillgång till digitala TV-tjänster skall ekonomiskt redovisas skilt från annan verk- samhet. 10 § Ett programföretag som marknadsför en digital betal-TV-tjänst skall tillhandahålla en prislista som också anger, om priset för tjänsten in- begriper tilläggsutrustning eller ej. Tillsyn 11 § Tillsynen över efterlevnaden av denna lag och av de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen skall utövas av de myndigheter som regeringen bestämmer (tillsynsmyndigheterna). 12 § En tillsynsmyndighet har för tillsynen rätt att 1. på begäran få de upplysningar, handlingar, varuprover eller lik- nande av den som yrkesmässigt eller annars i förvärvssyfte bedriver sådan verksamhet som omfattas av lagen, och 2. få tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen, dock inte bostäder, där verksamhet bedrivs som omfattas av denna lag, i den utsträckning det behövs för att kunna utöva tillsynen. får begära handräckning av kronofogdemyndig- heten för att genomföra de åtgärder som avses i första stycket. 13 § För genomförandet av tillsynen får tillsynsmyndigheten meddela de förelägganden som behövs. Ett sådant föreläggande får förenas med vite. 14 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för näringsidkare att ersätta tillsyns- myndighetens kostnader för provtagning och undersökning av prover. 15 § Om en näringsidkare bryter mot någon av bestämmelserna i 3 § andra stycket, 5 § första stycket, 7, 8 eller 9 § eller mot föreskrifter som meddelats med stöd av 3 § första stycket, 4 §, 5 § andra stycket eller 6 § får tillsynsmyndigheten förelägga näringsidkaren att följa bestämmelsen. Detsamma skall gälla om ett programföretag bryter mot 10 §. Sådana förelägganden får förenas med vite. Innan tillsynsmyndigheten beslutar om ett sådant föreläggande med anledning av en överträdelse av 7 eller 8 § skall den samråda med . 16 § Den som har ålagts att betala konkurrensskadeavgift enligt 26 § konkurrenslagen (1993:20) eller som enligt 59 § samma lag har dömts till att betala vite, skall inte åläggas att betala vite enligt 15 § denna lag för samma förfarande. Överklagande 17 § En tillsynsmyndighets beslut enligt 13 § eller 15 § första stycket eller beslut enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 14 § får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut enligt denna lag skall gälla , om inte annat har bestämts. Denna lag träder i kraft . Bestämmelserna i 10 § tillämpas dock inte på innevarande räken- skapsår. Lagrådets yttrande LAGRÅDET Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om standarder för sändning av TV-signaler. Förslaget har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: Lagförslaget syftar till att genomföra ett EG-direktiv om tillämpning av standarder för sändning av TV-signaler. I lagrådsremissen diskuteras frågan om ett sådant genomförande leder till en begränsning i yttrande- friheten. Regeringen hänvisar därvid till 2 kap. 13 § tredje stycket regeringsformen, som innehåller att meddelande av föreskrifter som utan avseende på yttrandes innehåll närmare reglerar visst sätt att sprida eller mottaga yttranden inte anses som begränsning av yttrandefriheten och informationsfriheten. Den föreslagna lagen föreskriver att TV-program skall sändas med användande av vissa sändningsstandarder och att TV- mottagare skall utrustas på visst sätt. Vidare uppställs krav på utrustning och tjänster för s.k. villkorad tillgång till digitala TV-tjänster. Bestäm- melserna i sistnämnda ämne reglerar också vissa konkurrensrättsliga frågor. Förslagen har inget avseende på yttrandenas innehåll. Resultatet av regleringen bör bli att konsumenterna får större möjligheter att med en och samma utrustning ta emot sändningar från fler programföretag. Lagrådet delar regeringens uppfattning att den föreslagna lagstiftningen får anses utgöra sådana föreskrifter som avses i 2 kap. 13 § tredje stycket regeringsformen. Lagförslaget innehåller, vid sidan av föreskrifter som överför bestäm- melser i direktivet direkt till svensk lagtext, också bemyndiganden för regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter i olika ämnen. I den allmänna motiveringen talas visserligen om möjligheten att också komplettera lagstiftningen med verkställighets- föreskrifter men lagtexten har utformats så att tyngdpunkten lagts vid en delegering enligt 8 kap. 7 § regeringsformen av rätten att meddela föreskrifter. Uppenbarligen är det avsett att bemyndigandena skall grundas på första stycket punkten 3 i nämnda lagrum, den som behandlar föreskrifter för näringsverksamhet m.m. Föreskrifter som tar sikte på mellanhavanden mellan näringsidkare och konsumenter kan hänföras dit (jfr Lagrådets yttrande i prop. 1977/78:75 s. 144). Som sådant för- hållande kan enligt Lagrådets mening i förevarande fall anses även exempelvis och andra programföretags skyldighet att sända TV-program i bredbildsformat till konsumenterna av pro- grammen. Lagrådet finner för sin del att den avsedda tillämpningen av 8 kap. 7 § första stycket 3 regeringsformen kan godtas. Vissa av de bemyndiganden som tagits in i lagförslaget har getts en mycket öppen avfattning och lämnar knappast någon ledning i fråga om vad de avsedda föreskrifterna får innehålla. Utrymmet för sådana öppna bemyndiganden bör emellertid vara något större än normalt när det som i förevarande fall finns förhållandevis detaljerade EG-direktiv som lämpligen bör införlivas genom en lag kompletterad med författningar av lägre valör. Det sagda torde gälla särskilt i fråga om EG-direktiv som inte är av minimikaraktär. EG-direktivet fastställer då exakta ramar för lagen och författningarna av lägre valör och det finns inte någon beaktansvärd risk för att regleringen får ett oförutsett innehåll.