prop · GL03155 · 1998-01-01 00:00:00 — Tabell 5.4 Offentliga utgifter (exkl. pensioner) för funktionshindrade Miljoner kronor, 1995-års priser 1993 1994 1995 Förändring åren 1993 1995 Vård och hjälp i särskilt boende 8 616 8 159 10 759 varav: Kommun Privat (offentligt finansierad) Hjälp i den dagliga livsföringen 3 688 5 680 7 069 varav: Kommun Privat (offentligt finansierad) Rehabilitering 1 886 2 % varav: Kommun Privat (offentligt finansierad) Övriga naturaförmåner 1 336 2 156 3 358 varav: Kommun Privat (offentligt finansierad) Totala utgifter för funktions- hindrade (exkl. pensioner) 15 527 18 % varav: Kommun Privat (offentligt finansierad) Andel av BNP 1,1,1, Anm: Ansvarig huvudman för varje förmån bör inte förväxlas med finansieringsansvarig. Fördelningen av utgifterna för naturaförmåner mellan funktionshindrade (0 ) och äldre (65 w år) har beräknats med hjälp av antalet vårdtagare, antalet årsarbetare, timsta- tistik för hemhjälpen (novemberenkäten) samt vissa skattningar ang. personaltätheten i olika vårdformer inom ramen för LSS, som har presenterats i CMT:s (ring av medicinsk teknologi vid ) rapport ang. uppföljningsstudier av handikappreformen . Källa: SCB:s rapportering till , ESSPROS (Integrerad statistik över utgifter och inkomster för det sociala skyddet) 1993 1995. Vård och hjälp i särskilt boende: Särskilda boendeformer för 0 (), bo- ende för psykiskt utvecklingsstörda (landsting), privata särskilda boendeformer (offentligt finansierad) Hjälp i den dagliga livsföringen: Assistansersättning (staten), kommunernas hemhjälp, personlig assistans och daglig verksamhet (), öppen omsorg för psykiskt utveck- lingsstörda (landsting), statligt bidrag vårdartjänster (staten) Rehabilitering: Forskning vid SIB-sjukhuset, köp rehabtjänst, rehab, arbetshjälpmedel, annan rehabilitering (staten), hjälpmedels- o habiliteringsverksamhet (landsting). Övriga naturaförmåner: Förmedlingstjänst med textelefon, befordran av blindskriftför- sändelser (staten), färdtjänst till 0 (och landsting), öppen verksamhet för handikappade, bostadsanpassningsbidrag (), ideella organisationers verksamhet för handikappade (offentligt finansierat) 6 Individ- och familjeomsorg Övergripande mål individ- och familjeomsorg omfattar både förebyggande verksamhet och individuellt inriktat utrednings- och behandlingsarbete. De viktigaste målgrupperna är socialt utsatta barn och ungdomar, missbrukare och vuxna som behöver socialbidrag för sin försörjning. Till individ- och familjeomsorgen hör också vissa uppgifter inom det familjerättsliga området. De övergripande målen för all verksamhet inom finns i den s.k. portalparagrafen i socialtjänstlagen. Där slås fast att verksamheten under hänsynstagande till människans ansvar för sin och andras sociala situation skall inriktas på att frigöra och utveckla enskildas och gruppers egna resurser. Kostnader Kommunernas totala kostnader för individ- och familjeomsorgen uppgick i löpande priser till jämfört med . I fasta priser uppgick ökningen till , jämfört . Tabell 6.1 Bruttodriftkostnader1 för kommunernas individ- och familjeomsorg inklusive flyktingmottagande Miljarder kronor År Löpande priser Varav socialbidrag, % Fasta priser 2 Ökning i fasta priser, % 1990 12,8 37 15,8 1991 15,7 36 17,6 11,5 1992 18,4 38 20,1 14,6 1993 20,8 42 21,8 8,0 1994 23,8 43 24,4 12,3 1995 26,3 41 26,3 7,6 1996 27,6 43 27,5 4,6 1 Totala kostnader exklusive intäkter 2 Fasta priser har beräknats med hjälp av konsumentprisindex (KPI) i 1995-års prisnivå. Nedanstående diagram visar kostnadernas fördelning på olika utgifts- poster. I posten socialbidrag ingår socialbidrag till samtliga personer i samt introduktionsersättning till flyktingar. I posten öppen vård och behandling/rådgivning ingår öppenvårdsinsatser till både barn och unga, till missbrukare och övriga samt rådgivning till enskilda, t.ex. familjerådgivning, familjerätt, alkoholrådgivning, hushållsekonomisk rådgivning, öppen träfflokal etc. I posten kostnader för utredning och flyktingmottagning ingår samtliga administrativa och utredningskostnader för utbetalning av socialbidrag samt kostnader för mottagning av flyktingar inkl. tolkarvoden. Diagram 6.1 Kostnadernas fördelning inom individ- och familjeomsorgen Finns i den tryckta versionen Socialbidrag inkl. introduktionsersättning har ökat sin andel av de totala kostnaderna sedan föregående år liksom även kostnaderna för placering av barn och ungdom. Uppgifter för vissa delområden tyder på att denna utvecklingstrend har funnits . 6.1 Missbrukarvård Nationella mål har anslutit sig till WHO:s europeiska handlingsprogram för att minska alkoholens skadeverkningar. Det övergripande målet är att minska den totala alkoholkonsumtionen i . Den svenska narkotikapolitiken syftar ytterst till att skapa ett narkotikafritt samhälle. Kommunernas skyldighet att tillhandahålla vård för missbrukare regleras i 6 och 11 §§ socialtjänstlagen och, i de fall tvångsvård kan komma ifråga, i lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM). I 11 § stadgas bl.a. att kommunerna skall arbeta för att förebygga och motverka missbruk av alkohol och andra beroendeframkallande medel och att insatser för barn och ungdom bör ägnas särskild uppmärksamhet. har ett ansvar för att aktivt sörja för att den enskilde missbrukaren får den hjälp och vård som han behöver för att komma ifrån missbruket. Måluppfyllelse och kvalitet Mått och utvärderingsmetoder saknas på nationell nivå för olika behandlingsmetoder. Behandlingsforskningen ger inga entydiga svar om vårdens effekter. I skriften , socialt arbete (CUS), 1994, diskuteras och värderas resultat av olika metoder och arbetssätt inom vården av alkoholmissbrukare, såväl i svensk som i internationell litteratur. Sammanfattningvis finns det inget stöd för att någon enskild behandlingsmetod är bättre än andra för människor med alkoholproblem. Kombinationer av institutionsvård och insatser i öppna former har emellertid goda förutsättningar att nå resultat. Det är mer oklart vilken effekt behandlingen har vid behandling av narkotikamissbrukare. Bristen på dokumentation och uppföljning av missbrukarvården har uppmärksammats i olika sammanhang. Det gäller dels uppgifter om kommunernas kostnader för olika delar av vården samt det antal missbrukare som fått bistånd, dels brister i dokumentation och upp- följning av de insatser som görs. Kommunerna kan i liten utsträckning besvara frågor som rör vården och behandlingens effekt för den enskilde. För att stimulera och underlätta lokal uppföljning och intern metodutveckling har givit ut skriften (CUS 1996) som redovisar olika system för dokumentation och uppföljning. Kunskapen om invandrare i missbrukarvården är också bristfällig. Inom pågår flera projekt och kartläggningar som riktar sig till invandrare. En samlad redovisning av dessa finns i 1995:6 Den andra flykten . har även uppmärksamheten riktats mot missbrukare som har psykiska störningar. Inom ramen för ett regeringsuppdrag att utvärdera psykiatrireformen genomför en försöksverksamhet med att utveckla samarbetet mellan psykiatri och socialtjänst. Utvärderingen av denna beräknas vara klar . skall även lämna förslag till ett system som gör det möjligt att fortlöpande uppmärksamma förändringar i missbrukarvården. avrapporterade det tioåriga uppdraget att stödja uppbyggnaden av en Offensiv narkomanvård. har föreslagit att uppdraget avslutas och att stödet till narkomanvården, , blir en del av det utvecklingsstöd som förmedlar för utveckling av som helhet. Prestationer Det finns en allmän strävan inom att uppnå balans mellan öppenvårdsinsatser och institutionsvård i syfte att få till stånd en effektiv vårdkedja. Institutionsvården består främst av skyddat boende i form av inackorderingshem, tränings-och försökslägenheter, frivillig vård i hem för vård eller boende (HVB-hem) samt tvångsvård vid LVM-hem. Merparten av all vård ges i frivilliga former. Det totala antalet personer som på grund av missbruk var intagna antingen i LVM-hem eller i HVB- hem har minskat . Antalet kvinnor intagna för vård har varit i stort sett oförändrat, medan antalet män har minskat . Till följd av den fortsatt minskade efterfrågan på LVM-vård har antalet platser ytterligare reducerats och uppgår till endast 343 stycken. På grund av att efterfrågan på institutionsvård för missbrukare vid LVM-hem har minskat är Statens institutionsstyrelses verksamhet i behov av omfattande omstruktureringsåtgärder. En särskild utredare har därför tillkallats med uppgift att göra en översyn av vad gäller organisationsstruktur, finansiell styrning av verksamheten och framtida platsbehov (dir. 1997:113). Tabell 6.2 Missbrukarvård, antal intagna per År Tvångsintagna % Frivilligt intagna % Totalt 1990 708 15,7 3 794 84,3 4 502 1191 753 15,3 4 168 85,0 4 921 1992 651 16,1 3 403 83,9 4 054 1993 577 15,2 3 207 84,8 3 784 1994 575 16,1 2 996 83,9 3 571 1995 479 12,8 3 251 87,2 3 730 1996 336 9,9 3 047 90,1 3 383 Källa: , Socialtjänst 1997:5 Både antalet personer i tvångsvård och i frivillig vård har minskat . kan vi dock observera en ny ökning av antalet frivilligt vårdade. Diagram 6.2 Totalt antal män och kvinnor intagna på grund av missbruk i hem för vård eller boende den 3l december respektive år enligt de lagar som reglerar vården av missbrukare Finns i den tryckta versionen Det antal personer i samtliga åldrar som tas in för avgiftning inom den slutna hälso- och sjukvården på grund av alkohol- och drogberoende och som sedan fortsätter i vård har minskat . Andelen som tas in för vård har dock minskat kraftigare än antalet avgiftade inom hälso- och sjukvården. De som får vård har minskat från av samtliga avgiftade till . För avgiftade missbrukare har andelen som placeras i vård minskat från till . Utbyggnaden av öppenvården samt kommunernas ansträngda ekonomiska situation spelar här en roll. Av dem som skrevs ut från LVM-vård fortsatte av kvinnorna och av männen med någon form av frivillig sluten vård efter LVM-vårdens slut. Denna efterföljande vård pågick dock i genomsnitt under en . Det finns stora skillnader mellan kommunerna avseende antalet intagna missbrukare. Mätt i antalet intagna missbrukare per 10 000 av befolkningen i åldrarna 18 kan man jämföra förhållandena olika år i nedanstående boxdiagram. Diagram 6.3 Vuxna missbrukare intagna i hem för vård eller boende enligt LVM och SoL, antal per 10 000 av befolkningen mellan 18 . Finns i den tryckta versionen varierade antalet mellan 0 och 26 personer per 10 000 invånare 18 . Fram till och med minskade den totala spridningen för att därefter öka. Bland de som befinner sig närmast medianen har en viss minskning av spridningen ägt rum . Bland kommunerna med högsta andelen intagna missbrukare märks framförallt storstadskommunerna med förorter och kommuner från de nordligaste länen. Bland kommunerna med lägsta andelen intagna missbrukare märks framförallt mindre kommuner. Kostnader Även kostnaden för placering av missbrukare varierar högst avsevärt mellan olika kommuner. Variationerna kan ha skilda orsaker: ålderssammansättning, upphandlingskompetens, typ av missbruk osv. Diagram 6.4 Vuxna missbrukare, kostnad per vårddygn priser Finns i den tryckta versionen Den genomsnittliga vårdkostnaden i riket för en vuxen missbrukare uppgick till . Medianen för samtliga kommuner låg något högre, . Storstäder med mer än 200 000 invånare har den lägsta genomsnittliga vårdkostnaden , men istället den längsta placeringstiden. Den genomsnittliga placeringstiden i riket var . Jämfört med har mediankostnaden minskat något, liksom spridningen bland de av kommunerna närmast medianen. har placeringstiden minskat med i genomsnitt . Spridningen mellan kommunerna med lägsta vårddygnskostnad har ökat bl.a. beroende på att vissa kommuner lyckats sänka vårddygnskostnaderna genom ett fruktbart samarbete med frivilligorganisationerna. Uppgifter om den kommunala missbrukarvårdens kostnader i ett längre tidsperspektiv saknas. Sammantaget uppgick kostnaderna för kommunernas missbrukarvård till priser. Jämfört med har kostnaden i samma prisnivå minskat något. Tabell 6.3 Skattning av kommunernas totala kostnader för missbrukarvården enligt bokslut åren 1993 1996, redovisat i fasta priser (BNP-deflator, basår 1995) Miljoner kr % Miljoner kr % Miljoner kr % Specialiserad öppenvård * 393 15,7 461 17,5 433 16,7 Institutionsvård/familjevård * 1 407 56,1 1 426 54,0 1 386 53,6 Skyddat boende * 382 15,3 425 16,1 434 16,8 Frivilliga organisationer 101 4,0 88 3,3 72 2,8 Övriga kostnader 223 8,9 238 9,0 259 10,0 Totala kostnader 2 507 100 2 638 100 2 584 100 *Skattningen för specialiserad öppenvård, skyddat boende samt institutions- vård/familjevård har ett visst bortfall (). Siffrorna har räknats upp så att de kompenserar detta bortfall. Källa: Balans i missbrukarvården, 1998:3. Kostnader för institutionsvård och familjehemsvård utgör den största enskilda utgiftsposten inom missbrukarvården, drygt hälften av de totala kostnaderna . Kommunernas kostnader för den specialiserade öppna missbrukarvården liksom kostnaderna för skyddat boende har ökat något . Bidragen till frivilliga organisationer har minskat . 6.2 Barn- och ungdomsvård Nationella mål barn- och ungdomsvård riktar sig till familjer med barn och ungdomar i åldrarna 0 . Bestämmelser om nämndens ansvar för barn och ungdomar återfinns i 12 § SoL och innebär att socialnämnden skall verka för att barn och ungdomar växer upp under trygga förhållanden. De barn och ungdomar som riskerar att utvecklas ogynnsamt skall av nämnden i nära samarbete med hemmen tillförsäkras det skydd och stöd de behöver och, om det är motiverat med hänsyn till den unges bästa, placeras utanför det egna hemmet. I vissa, i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU), specificerade situationer kan tvångsingripanden bli aktuella. skall också sörja för att samarbetssamtal under sakkunnig ledning kan erbjudas föräldrar i syfte att nå enighet i frågor om vårdnad och umgänge. Om ett mål eller ärende om vårdnad och umgänge eller adoption avgjorts av domstol, skall socialnämnden tillgodose det särskilda behov av stöd och hjälp som kan finnas i dessa familjer (12 a § SoL). Kommunen skall även erbjuda familjerådgivning till dem som begär det. I finns bestämmelser som innebär åligganden för social- nämnden. ansvarar för att faderskapet fastställs för barn vars föräldrar inte är gifta med varandra samt verkställer i vissa fall på uppdrag av domstol utredningar i mål om vårdnad eller umgänge. I regeringens nationella brottsförebyggande program betonas vikten av tidiga åtgärder för att minska nyrekryteringen till kriminalitet. barn- och ungdomsvård spelar en viktig roll i detta arbete. Måluppfyllelse och kvalitet Det är vanskligt att dra långtgående slutsatser om kvalitet och måluppfyllelse utifrån den tillgängliga nationella socialtjänststatistiken. I studie Får rätt barn rätt hjälp? (1998) har utvecklingen av individ- och familjeomsorgens arbete med utsatta barn i åldersgruppen 0 studerats. Den bild som framträder visar bl.a. att antalet anmälningar och ansökningar till har ökat i större kommuner och att detta lett till fler utredningar. samarbete med andra verksamheter som möter barn, främst skolan, har blivit bättre. registrerar och dokumenterar anmälningar och utredningar på ett bättre sätt . Det är enligt svårt att utifrån deras material få någon säker eller tydlig bild av i vilken utsträckning ökningen av ansökningar och anmälningar beror på att antalet barn som far illa faktiskt har ökat. Andra orsaker till ökningen framträder med större tydlighet. Det handlar mer om ökad medvetenhet bland de professionella som arbetar med barn, som tog form under Barn i fokus-projektet . Skolans elevvårdsresurser har minskat så att problem som tidigare sågs som skolproblem omdefinieras och ses som barn- och familjeproblem som måste ta huvudansvar för. undersökning visar att kvaliteten på utredningsarbete har höjts. Den visar också att resurserna till barnavårdsinsatser inte har skurits ner. redovisar i rapporten med ungdomar (1998) två undersökningar. Liksom när det gäller barnen, visar det sig på grund av sammansättningen av den nationella statistiken vara svårt att i kvantitativa termer beskriva och följa annat än några av vårdinsatserna. Det finns kommuner som på lokal nivå har utvecklat system för uppföljning av sitt arbete men det finns också kommuner som ännu inte har gjort det. Resurserna för vård och behandling av ungdomar inom har ökat i mer än hälften av kommunerna. Det finns i förhållandevis stor utsträckning resurser för förebyggande och uppsökande insatser. Samverkan mellan och olika myndigheter är utbredd i landets kommuner. Kommunerna använder sig allt mindre av institutionsvård för ungdomar och när de placeras på institution blir vårdtiderna allt kortare. Kommunerna använder ett brett utbud av kvalificerade öppna vårdformer i arbetet med ungdomarna. Nya metoder som riktar sig till familjen och nätverket har visat sig vara framgångsrika i vården av ungdomar. Tvångsvården av ungdomar har förändrats mycket litet. Antalet akut omhändertagna ungdomar har dock ökat och merparten av dessa placeras på hem för särskild tillsyn där de utreds för att sedan gå vidare till andra vårdformer. menar att man med tillgänglig information inte kan dra några slutsatser om vad denna ökning beror på, utan anser att detta bör utredas vidare. Skälen till att ungdomar kommer i kontakt med är i huvudsak kriminalitet och skolproblem. har dock missbruket, och då främst alkoholmissbruket, varit det problem som ökat mest bland ungdomar. När det gäller invandrarungdomar visar specialstudien med invandrarungdomar (SoS 1998) att dessa enligt den nationella statistiken i högre omfattning än etniskt svenska ungdomar erhåller insatser från i form av kontaktperson och placering. Enligt har kommunerna stora behov av att fortsätta att utveckla sina dokumentationssystem för att bättre kunna följa upp arbetet med barn. Därför har fått i uppdrag att medverka till att utveckla dokumentation. Prestationer Arbetet inom barn- och ungdomsvården består i huvudsak av utrednings-, behandlings- och uppföljningsarbete. utreder barns och ungdomars förhållanden och erbjuder olika insatser och följer sedan upp utvecklingen och resultaten. Insatser som erbjuds är exempelvis kontaktperson/kontaktfamilj, placering i familjehem eller i hem för vård eller boende (HVB) samt olika stödinsatser i öppna former. Socialnämnderna bedriver ett omfattande arbete i syfte att ge vård och stöd till barn, ungdomar och deras familjer. Den officiella statistiken över insatser för barn och ungdomar redovisar dock endast vissa av dessa insatser. Det gäller kontaktperson/kontaktfamilj och vård utom det egna hemmet som ges med stöd av SoL samt kontakt- person/behandling, omhändertagande och vård med stöd av LVU. Från och med kommer statistikinnehållet att omarbetas och även omfatta s.k. stödinsatser i öppna former. Tabell 6.4 Antal barn och unga per 10 000 invånare 0 , som har varit föremål för någon insats enl. SoL eller LVU 1985 1990 1992 1993 1994 1995 1996 Barn med någon insats *) 128 138 148 157 144 146 155 därav: Med kontaktperson enl SoL 42 64 80 90 84 88 90 Vård utom hemmet enl SoL 62 60 62 64 58 57 57 Med kontaktperson enl LVU 0,1 0,3 0,4 0,4 0,3 0,2 0,4 Omedelb. enl LVU 4 5 6 7 7 7 7 Barn med vård enligt LVU totalt 35 21 24 24 22 22 23 SoL=Socialtjänstlagen, LVU=Lagen om vård av unga *) Varje barn kan ha haft flera insatser, varför antalet barn med respektive insats inte summerar till totala antalet barn som haft någon insats. Källa: SCB, S31 SM9101 och SoS, Socialtjänst 1995, 1996 och 1997:11 berördes cirka 30 000 barn och ungdomar av i tabellen uppräknade insatser från sida, vilket är en ökning med 1 200 barn jämfört med och en ökning med 6 000 . En dryg fjärdedel av barnen var nytillkomna i betydelsen att de inte hade varit föremål för någon av de insatser som redovisas i statistiken . Antalet barn som har kontaktperson/kontaktfamilj enligt SoL, har ökat successivt . hade ca 17 500 barn kontaktperson/kontaktfamilj jämfört med ungefär 16 1995. Kontaktperson/kontaktfamilj är alltså den mest omfattande av de insatser som redovisas i statistiken och ofta den första insats barnet får del av. Antalet barn med kontaktperson/behandling enligt LVU har varierat . En ökning redovisas . Även antalet omedelbara omhändertaganden enligt LVU har varierat . har på regeringens uppdrag gjort en uppföljningsstudie av barns villkor i förändringstider. Den nationella statistiken har varit en av utgångspunkterna för studien. När det gäller insatsen kontaktperson skiljer inte den nationella statistiken mellan kontaktperson och kontaktfamilj. Det är i praktiken emellertid två ganska olika insatser, vilket gör det vanskligt att dra slutsatser om insatsen enbart på basis av den nationella statistiken. En kontaktperson tillsätts vanligen för äldre barn och intensiteten i kontakten kan variera högst väsentligt från så gott som daglig kontakt till kontakt vid mer enstaka tillfällen. I en kontaktfamilj bor barnet regelbundet över, oftast . har i sin studie frågat kommunerna om förklaringar till att insatsen kontaktperson/kontaktfamilj ökat så kraftigt. De förklaringar som ges är dels att efterfrågan på kontaktfamiljer ökat och dels att insatsen används i svårare ärenden än förr, dvs. en kontaktperson/kontaktfamilj får ibland i kombination med andra öppenvårdsinsatser ersätta en placering utanför hemmet. Den stora skillnaden i antalet pågående insatser och påbörjade insatser, som framgår av den nationella statistiken tyder också på att insatsen ofta pågår . Medelvårdtiderna för barn och unga som vårdas utanför hemmet har varierat . Medelvårdtiden var, som nedanstående tabell visar, högst då den var per barn. Därefter har den stadigt minskat och uppgick per barn. Detta kan antas vara ett resultat av kommunernas arbete med att minska kostnaderna för vård av barn och unga. Den genomsnittliga medelvård- tiden per placering minskade som antalet barn med vård utanför hemmet ökade. Tabell 6.5 Barn och unga med avslutad placering enligt SoL och LVU respektive år, medelvårdtider per avslutad placering och per barn samt genomsnittligt antal placeringar per barn SoL+LVU 1992 1993 1994 1995 1996 Genomsnittlig medelvårdtid *) per placering 18,3 19,5 18,5 16,1 15,6 Genomsnittligt antal placeringar per barn resp. år 1,4 1,3 1,3 1,3 1,4 Genomsnittlig medelvårdtid *) per barn resp. år 13,0 14,7 13,8 12,0 11,5 *) antal månader Källa: , Socialtjänst 1994 1997:11 samt beräkningar Kommunerna har under en stor del av utvecklat olika former av vård i öppna former i syfte att minska kostsamma placeringar utanför hemmet. De insatser som förekommer är t.ex. familjebehandling, spädbarnsverksamhet, gruppverksamhet för unga och/eller ensamstående mödrar samt olika strukturerade dagverksamheter för ungdomar. Nationell statistik saknas över omfattningen av dessa insatser, men kommunerna har ofta egen statistik över sin verksamhet. redovisar i sitt betänkande Det gäller livet (SOU 1998:31) en enkät som kommittén genomfört bland ett urval kommuner angående omfattningen av deras insatser gällande vård och stöd till barn och ungdomar med psykiska problem. Kommittén uppskattar att dessa insatser är omfattande och berör mångdubbelt fler barn och ungdomar än de nationellt redovisade insatserna. Inom det familjerättsliga området finns officiell statistik enbart när det gäller kommunernas insatser för fastställandet av faderskap och underhållsbidrag. föddes 95 158 barn i . Av dessa föddes ungefär hälften i familjer, där föräldrarna inte var gifta med varandra. Denna siffra har varit ganska . För nästan samtliga barn fastställs faderskapet genom bekräftelse. Föräldrarna till av dessa barn är sammanboende och för av dem anmäler föräldrarna gemensam vårdnad. Gemensam vårdnad anmäls för av de barn vars föräldrar inte är sammanboende när barnet föds.