prop · GL0360 · 1998-01-01 00:00:00 — I dom biföll förstainstansrätten WWF:s talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut att vägra lämna ut handlingar till WWF. Domstolen fann bl.a. att kommissionens beslut inte uppfyllde EG-rättens krav på motivering av beslut. I det s.k. Journalistenmålet (mot rådet, T- 174/95) har tillsammans med och inter- venerat till stöd för , medan och har intervenerat till stöd för rådet. Svenska Journalistför- bundet har yrkat att rådets beslut att inte lämna ut handlingar skall ogil- tigförklaras. Som grund för sin talan har bl.a. åberopat att rådets beslut är otillräckligt motiverat och att rådet inte har gjort den nödvändiga avvägningen mellan sökandens intresse av att få tillgång till rådets handlingar och rådets intresse av att hålla sina över- läggningar hemliga. Förstainstansrätten höll muntlig förhandling . Domen har ännu inte meddelats. 5.2.3 Europeiska ombudsmannens öppenhetsarbete Europeiska ombudsmannen har tidigare uppmanat EU:s institutioner och organ att anta regler om handlingsoffentlighet (se även avsnitt 37.3). Som nämnts ovan har och flera av an- tagit sådana regler. Flera personer som inte har fått tillgång till alla de handlingar som de begärt hos rådet har vänt sig till ombudsmannen med klagomål. Rådet har i dessa fall funnit att ombudsmannen egentligen saknar behörighet att behandla klagomål som rör handlingar med anknytning till samarbetet i rättsliga och inrikes frågor. har i särskilda röstförklaringar som sin uppfattning uttryckt att ombudsmannen är behörig att behandla kla- gomålen, eftersom de gäller påstådda missförhållanden vid tillämpningen av rådets beslut 93/731/EG om allmänhetens tillgång till rådets hand- lingar, där ombudsmannen har behörighet. En vid kommissionen nyanställd person gjorde vissa kritiska uttalanden mot kommissionen. Han mottog därpå ett brev från kommissionen med en erinran om det krav på diskretion som enligt tjäns- teföreskrifterna gäller för kommissionens tjänstemän. Ombudsmannen har i ett beslut riktat viss kritik mot tjänsteföreskrif- terna, eftersom de felaktigt kan uppfattas så att de inte tillåter en tjänste- man att lämna någon som helst information om sitt arbete som inte redan är offentliggjord. rekommenderar ombudsmannen kommissio- nen att upprätta riktlinjer för tjänstemännen om vad som kan vara en rimlig avvägning mellan privatpersonens grundläggande rätt till yttrande- frihet och tjänstemannens ansvar och skyldigheter. 6 vilar på mellanstatliga överenskommelser, tillkomna i syfte att utom ramen för EU påskynda förverkligandet av den fria rör- ligheten för personer i enlighet med EG-fördragets regler. Tanken är att en avveckling av kontrollerna vid de inre gränserna skall kompenseras av en enhetlig yttre gränskontroll och ett utvecklat samarbete för bl.a. brottsbekämpning, med målsättningen att skall bringa såväl frihet som säkerhet för de personer som vistas inom områ- det. Vad beträffar det svenska deltagandet i har en förutsättning härför varit att den nordiska passunionen skall kunna beva- ras. 6.1 deltagande i Alla EU-länder utom och deltar i Schengensam- arbetet, som är ett mellanstatligt samarbete utanför EU. Samarbetet syftar till att påskynda förverkligandet av den fria rörligheten för personer i enlighet med EG-fördragets regler. ingicks av , och Beneluxstaterna , varefter en tillämpningskonvention () undertecknades . undertecknade , och anslutningsavtal till som och undertecknade samarbetsavtal. innehåller regler om praktiska åtgärder för att genomföra avvecklingen av gränskontrollerna vid de inre gränserna samt övriga samarbetsåtgärder. Dessa s.k. kompensatoriska åtgärder gäller bl.a. polissamarbete, informationsutbyte, dataskydd, harmoniserad vise- ringspolitik och, inte minst, en enhetlig yttre gränskontroll. Schengen- samarbetet löper parallellt med och har en nära koppling till EU, vars regler inom samma områden automatiskt ersätter motsvarande Schengen- regler. I linje härmed beslutades vid i att skall införlivas i EU. Därför är till Amster- damfördraget fogat ett särskilt protokoll som reglerar Schengensamarbe- tets införlivande i EU. Utöver frågan om överförandet av Schengen till EU, vilken behandlas nedan, har dominerats av frågan om anslutningen av , och till det operativa samar- betet. Ur svensk synvinkel har turerna och diskussionen kring detta varit av intresse inför den nordiska anslutningen till det operativa samarbetet, vilken beräknas ske . Det visade sig att flera av de nu operativa länderna ställde sig tveksamma till att häva gränskontrollerna framför allt i förhållande till och eftersom man hade invändningar om effektiviteten av dessa länders yttre gränskontroll. träffades en överenskommelse, enligt vilken och fullt ut skall delta i det operativa samarbetet medan skall delta endast delvis . skall frågan om fulla deltagande i det operativa samarbetet tas upp. För den nordiska anslutningen till det operativa samarbetet var det un- der 1997 viktigt att snabbt lösa frågan om hur Schengens informations- system (SIS) skall uppgraderas inför utvidgningen till de nordiska län- derna. Tidtabellen för utvecklingen av det nya informationssystemet, SIS II, drog ut , men beslutades att det nuvarande in- formationssystemet skall uppgraderas för att rymma de nordiska länderna . 6.2 Införlivandet av i EU Genom ett till Amsterdamfördraget fogat protokoll skall Schengensamar- betet överföras till EU. För detta ändamål har två tillfälliga rådsarbets- grupper inrättats; den ena arbetsgruppen skall ägna sig åt identifiering och överföring av till EU, den andra arbetsgruppen skall dels förhandla med och om ett nytt samarbetsavtal, dels behandla frågan om hur förhållandet till och skall regleras. Genom och samarbetsavtal med säkerställdes den nordiska passunionens fortbestånd. Av- talsförhandlingarna kännetecknades av stor förståelse för och önskemål om deltagande. Enligt Amsterdamfördragets protokoll om införlivandet av i EU skall och associeras till genomförandet av genom särskilda avtal, baserade på samarbetsavtalen . I en gemensam förklaring till Amsterdamfördragets Schengenprotokoll anges att parterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att dessa avtal skall kunna träda i kraft med Amsterdamfördraget. uttalade i sina slut- satser från toppmötet i att de lösningar som uppnåtts i rege- ringskonferensen gör det möjligt att bibehålla den nordiska passunionen inom ramen för ett bredare europeiskt samarbete om fri rörlighet för per- soner. Målsättningen att avtalen med och skall kunna träda i kraft med Amsterdamfördraget upprepades vid Europeiska rå- dets möte i . Arbetet inom EU med att förbereda avtalen med och har inletts . De nordiska länderna har löpande samråd i Schengenfrågan med den samlade utgångspunkten att den nordiska passunionen skall bevaras. Från nordisk sida görs gällande att det vid toppmötet i gjordes ett politiskt åtagande att träffa en över- enskommelse som tillgodoser detta önskemål. DEL 2 DET EKONOMISKA OCH SOCIALA SAMARBETSOMRÅDET 7 Inre marknadens utveckling När kommissionens vitbok om fullbordandet av den inre marknaden presenterades innehöll den en rad förslag som då ansågs nödvändiga för att fullborda den inre marknaden, dvs. skapa fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital. Flertalet av vitbokens föreslagna direktiv och förordningar var genomförda . Arbetet i EU har därefter handlat mindre om lagstiftningsfrågor och mer fokuserats till tillämpningen av de gemensamma reglerna. 7.1 Handlingsplanen för den inre marknaden Vid i beslutades att kommissionen skulle utarbeta en målinriktad handlingsplan för att förbättra funktionen av den inre marknaden. Inremarknadsministrarna har vid ett flertal tillfällen framfört sina synpunkter på innehållet i kommissionens förslag till handlingsplan. Handlingsplanen antogs på Europeiska rådets möte i och innehåller fyra strategiska mål som är likvärdiga och måste fullföljas parallellt till . Målen innebär att reglerna skall effektiviseras, orsakerna till snedvridning av konkurrensen skall analyseras, sektoriella hinder för marknadsintegration skall avskaffas och den inre marknaden skall vara till nytta för samtliga medborgare. För att man skall följa utvecklingen kommer handlingsplanen att avrapporteras vid varje Europeiskt råd . Inriktningen av handlingsplanen ligger väl i linje med syn på hur arbetet skall drivas vidare på den inre marknaden och vad som framkom av skrivelsen om och den inre marknaden (skr. 1996/97:83) som överlämnades till . I enlighet med handlingsplanens tidsplan inkom med underlag om genomförandeläget . Dessutom har i enlighet med handlingsplanen utsett till samordningscentral som skall tillse att problem mellan myndigheter i olika medlemsstater och kommissionen blir lösta inom rimliga tidsfrister. utsågs även till central kontaktpunkt dit företag och medborgare kan vända sig med inremarknadsproblem. 7.1.1 för den inre marknaden Enligt handlingsplanen för den inre marknaden skall kommissionen var sjätte månad genomföra en revision av den inre marknaden för att se hur medlemsstaterna, rådet och kommissionen uppfyller sina skyldigheter enligt planen. Informationen sammanställs i form av en s.k. resultattavla som redovisar tre huvudsakliga delar: genomförande av inre marknadsdirektiv i nationell lagstiftning, problemlösning och effektiv tillämpning i medlemsstaterna, genomförande av åtgärderna i handlingsplanen, gällande såväl EU:s institutioner som medlemsstaterna. Kommissionen kommer kontinuerligt att redogöra för hur näringslivet och medborgarna i medlemsländerna upplever den inre marknaden och undersöka ett specifikt område på den inre marknaden. Det första område som tas upp är offentlig upphandling. är positivt inställt till resultattavlan och dess utformning såsom den presenterats i den första utgåvan. Den ger en bra överblick över den inre marknadens funktion och redogör för återstående problem. har vid ett flertal tillfällen påtalat vikten av att kriterierna för redovisningen måste vara klara, objektiva och förutsebara. 7.2 Marknadskontroll I uppmärksammas alltmer vikten av en väl fungerande marknadskontroll, dvs. kontrollen av att alla produkter som säljs på den inre marknaden uppfyller gällande krav på säkerhet och funktion. Bland annat har kommissionen pekat på behovet av gemensamma principer för kontrollen. I handlingsplanen för den inre marknaden utpekas marknadskontroll som ett prioriterat område. Gemensamma riktlinjer och ett ökat informationsutbyte mellan de marknadskontrollerande myndigheterna inom EU är ett viktigt led i strävandena att skapa en harmoniserad säkerhetsnivå inom gemenskapen, särskilt för CE-märkta produkter (europeisk standardmärkning för produkter som uppfyller säkerhetskrav enligt antagna direktiv). Detta är viktigt både för att öka allmänhetens säkerhet och för att tillverkarna skall kunna agera på lika villkor. Svag kontroll i vissa länder kan leda till att dessa blir dumpningsmarknad för osäkra produkter. Klarläggande diskussioner har hållits om CE-märkets roll och status. Vidare har förekomsten av parallella nationella märken diskuterats. Nationella märken kan, även om de är frivilliga, förorsaka handelshinder då det i regel förutsätter en ny nationell ansöknings- och prov-omgång. I vissa fall ställer även den nationella märkningen högre krav än EG-direktiven. Den 16 hölls en konferens om marknadskontrollfrågor i samarbete med kommissionens representation i . Cirka 300 deltagare från samtliga EU-länder, öst- och centraleuropeiska länder samt medverkade. Vid konferensen fanns en bred enighet om att dessa frågor bör ägnas ett ökat intresse. Att EU:s säkerhetsföreskrifter respekteras är fundamentalt för skyddet av liv och hälsa samt för den inre marknadens funktion. Om konsumenterna inte kan förlita sig på att kraven uppfylls kan förtroendet för varor tillverkade i andra medlemsstater snabbt urholkas. Ett särskilt brev sändes i anslutning till konferensen till samtliga konsument- och handelsministrar i EES-länderna. I brevet föreslås att en särskild arbetsgrupp skall bildas för att lyfta fram frågan om marknads- kontroll. Därutöver pekas på en rad andra åtgärder som måste vidtas: alla medlemsländer skall införliva EU:s marknadsdirektiv som gäller hälsa, säkerhet och miljö i sina lagar/föreskrifter, samt ha en pålitlig struktur för att kontrollera produkter på marknaden, utbytet av information och samarbete mellan länderna måste bli bättre, kommissionen måste påskynda sitt arbete med gemensam lagstiftning kring produktkontroll. Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC) har givit ut en särskild handbok om marknadskontroll, vilken även finns att tillgå på engelska. utgör en vägledning för marknads- kontrollerande myndigheter. Inom det s.k. PRAQ III, som är ett delprogram på 30 miljoner ecu inom Phare (stöd till ekonomisk återuppbyggnad), lämnas teknisk assistans till 13 öst- och centraleuropeiska länder. Bland aktiviteterna finns kunskapsöverföring avseende uppbyggnad och organisation av marknadskontrollsystem. 7.3 Effektivisering och regelförenkling EU:s metod för regelförenkling, Simpler Legislation for the Internal Market (SLIM), gick in i sin andra fas (SLIM II) . De nya områden som skall analyseras är moms, finansiella tjänster (bankväsendet), tullnomenklaturen för handel med tredje land och lagstiftningen som rör gödningsmedel. deltar med en representant i tullnomenklaturgruppen. Parallellt med SLIM II pågår arbetet med att genomföra de förslag till förenklingar som framkommit i SLIM I. har vid ett flertal tillfällen framfört att SLIM är ett viktigt initiativ och att det är angeläget att uppnå konkreta resultat. Kommissionen presenterade en sammanställning över dagsläget i sin rapport (97) 618. En särskild arbetsgrupp, Business Environment Simplification Task Force (BEST), tillsattes av kommissionen på uppmaning av i . Gruppens uppgift är att arbeta med regelförenkling för små och medelstora företag. representeras av en småföretagare, och gruppens slutliga rapport skall ges in till Europeiska rådets möte . Kommissionen antog en rekommendation om förbättring och förenkling av företagsklimatet för nyetablerade företag (97/344/EG). Rekommendationen, som inte har behandlats i rådet, är en uppmaning från kommissionen till medlemsländerna att anstränga sig ytterligare för att förenkla och förbättra förutsättningarna för småföretag, speciellt när de startas och . Rekommendationens syfte är dock inte att skapa nya förpliktelser utan att stimulera utbyte av erfarenheter mellan medlemsländerna. Under slutet av året lämnade kommissionen sin årliga , dokument 1300/2/97 i enlighet med uppdrag från i . 7.4 Administrativt samarbete Arbetet med att utveckla resolutionen från om att förbättra samarbetet mellan förvaltningar för att genomföra den lagstiftning som rör den inre marknaden har fortsatt . Kommissionen avser att bygga upp en administrativ databas som skall göras tillgänglig på Internet. Databasen kommer att innehålla konkreta namn, telefonnummer och adressuppgifter till samtliga myndigheter som ansvarar för de 18 ansvars-områden som ingår i resolutionen, och fungera som ett stöd för samordningscentralerna och kontaktpunkterna i medlemsländerna. 7.5 Medborgarnas Informationssatsningen som initierades av kommissionen 1995 och formellt startade är nu på sitt andra år. Budgeten för fas I och II uppgår till totalt 28 miljoner ecu. Totalt har ett flertal faktablad och sex broschyrer kommit ut på 17 olika språk. Detta har resulterat i 25 olika versioner av broschyrerna och 4 000 varianter av faktabladen. har dessutom i ett särskilt projekt tillsammans med kommissionen tagit fram lättlästa broschyrer i kassettform. Årets broschyrer handlar om att köpa och sälja varor, om att resa och om jämställdhet på arbetsplatsen i . Projektet har starkt stöd från svenskt håll eftersom det är viktigt att sprida saklig information om de möjligheter och rättigheter som den inre marknaden erbjuder. 7.6 Offentlig upphandling Kommissionens förslag om ändring av upphandlingsdirektiven har diskuterats i en rådsarbetsgrupp. Förslaget innebär att GPA- reglerna (Government Procurement Agreement) skall införlivas i upphandlingsdirektiven. Förslaget är nu färdigbehandlat i arbetsgruppen. Kommissionen presenterade en grönbok om offentlig upphandling. Regeringen har i ett yttrande över grönboken framfört att det är viktigast att medlemsländerna genomför upphandlingsdirektiven och att det blir en likartad tillämpning av reglerna i alla berörda länder samt att det är angeläget att kommissionen noggrant följer upp genomförandet av upphandlingsdirektiven. I yttrandet förs också fram att regeringen anser att det finns ett stort behov av att utreda vilka miljökrav som får ställas i upphandlingssammanhang, eftersom det är viktigt att kunna ta större hänsyn till miljön. Kommissionen skall 1998 presentera en handlingsplan när det gäller offentlig upphandling. 7.7 Konkurrensfrågor Konkurrenspolitiken utgör ett verktyg i gemenskapens insatser för att förbättra konkurrensklimatet i . har arbetet med att modernisera och förenkla konkurrensreglerna fortsatt. Kommissionen har även försökt att koncentrera sina insatser på de viktigaste områdena. I det internationella arbetet för en fri och öppen handel globalt finns sedan ministerkonferensen i WTO en arbetsgrupp för att studera frågan om sambandet mellan handel och konkurrens. Utgångspunkten är att avvecklingen av tullar och andra handelshinder inte får motverkas av nationella och internationella konkurrensbegränsningar. Enighet har rått mellan medlemsländerna i dessa frågor, vilket har underlättat EU:s roll som pådrivande i WTO- arbetsgruppens arbete. Arbetet skall redovisas vid . I fråga om EU:s förbindelser med tredje land har arbetet med ett samarbetsavtal mellan och om samverkan på konkurrensområdet slutförts. Avtalet innehåller, liksom tidigare avtal av detta slag med , bl.a. föreskrifter om anmälningsförfarande, samarbete och koordinering. Arbetet har också slutförts vad gäller ett fördjupat samarbete mellan och . innebär att s.k. positiv hövlighet införs i samarbetet, det vill säga att endera parten kan begära att den andra parten skall vidta åtgärder inom ramen för sin lagstiftning. Översynen av förordningen om kontroll av företagskoncentrationer (89/4064/EEG) har slutförts. gränsvärden behålls i flera medlemsstater. Kommissionens behörighet ökar dock genom införandet av andra gränsvärden som skall fånga upp fall där nationell anmälningsskyldighet föreligger. Kriterierna för de gemensamma företag (joint ) som faller under förordningen har även utökats. Vidare har bl.a. omsättningsberäkningen för finans- och kreditinstitut förändrats. Kommissionen har antagit tre viktiga meddelanden . Meddelandet om samarbete mellan kommissionen och nationella konkurrensmyndigheter har till syfte att öka möjligheten att i enlighet med subsidiaritetsprincipen delegera ärenden som saknar gemenskapsintresse till nationell nivå. Vidare har väsentliga revideringar gjorts i det s.k. de minimis-meddelandet, som avser samverkan mellan företag som inte har märkbar effekt på konkurrensen. Ändringarna, som har gjorts bl.a. för att få meddelandet mer anpassat till ett ekonomiskt synsätt, innebär att gränsen för högsta tillåtna omsättning har tagits bort medan olika trösklar för högsta marknadsandelar förts in för horisontella respektiva vertikala avtal. Små och medelstora företag får särskilda regler. Kommissionen har också antagit ett meddelande som anger principerna som tillämpas för att fastställa relevant marknad. Denna definition skall ge vägledning vad gäller eventuella brott mot artiklarna 85 och 86 i EG-fördraget. publicerade kommissionen en grönbok om vertikala konkurrensbegränsningar, det vill säga konkurrensbegränsande avtal mellan olika handelsled. I grönboken presenterar kommissionen förslag till förändringar mot en mer ekonomiskt inriktad och flexibel hållning. Framför allt berörs vissa förordningar om gruppundantag, t.ex. för ensamåterförsäljaravtal samt franchiseavtal. Dokumentet har varit utgångspunkt för en bred debatt med medlemsstaterna och näringslivet. Kommissionen har även inlett en första undersökningsfas vad gäller horisontella konkurrensbegränsningar i syfte att även se över reglerna på detta område. Med hänsyn till det pågående översynsarbetet har beslut tagits om förlängd giltighet för flera gruppundantag. Kommissionen samarbetar med medlemsstaternas konkurrensmyndigheter i handläggningen av enskilda ärenden som rör prövning av konkurrensbegränsande samarbete, företagsförvärv eller missbruk av en dominerande ställning. mottog omkring 500 ärenden som inlämnats till kommissionen. Beslut har fattats bl.a. rörande samarbete mellan banker respektive rederier och rörande allianser på teleområdet, t.ex. . Ett av de ärenden som berört rörde ett samarbete mellan Coca Cola och Carlsberg. Ett principiellt viktigt avgörande om missbruk av dominerande ställning vände sig mot Irish och gällde marknadsföring av socker på . Kommissionen behandlade också ett viktigt ärende om förvärv mellan amerikanska flygplanstillverkare med effekter på Europamarknaden, nämligen förvärv av McDonnell . Förvärvet godkändes av kommissionen efter vissa åtaganden. 7.8 Statsstöd om statligt stöd syftar till att förhindra att nationella stödåtgärder till företag får konkurrenssnedvridande effekter som strider mot det gemensamma intresset. Bestämmelserna om stöd till olika ändamål preciseras fortlöpande av kommissionen efter samråd med medlemsstaterna. behandlades frågor kring ett antal sådana reviderade eller nya riktlinjer för stöd på olika områden. Bland dessa kan nämnas riktlinjer för regionalstöd, riktlinjer för undsättnings- och omstruktureringsstöd till företag i svårigheter, rambestämmelser för stöd till motorfordonsindustrin (se även avsnitt 16.3) samt de s.k. multisektoriella rambestämmelserna för regionalt stöd till stora investeringsprojekt. Dessutom har nya riktlinjer för stöd till utbildning diskuterats. En fråga som har övergripande principiell och praktisk betydelse för den framtida hanteringen av statligt stöd gäller införandet av s.k. gruppundantag för vissa kategorier av statsstöd från den generella förhandsanmälningsplikten enligt artikel 93.3. På industrirådet beslutades om en särskild förordning som ger kommissionen mandat att utfärda sådana gruppundantagsförordningar. Syftet med en ordning med gruppundantag är att söka koncentrera och effektivisera kontrollen på statsstödsområdet. Genom att undanta vissa klart definierade stödåtgärder från förhandskontrollen avlastas kommissionen mer rutinartade uppgifter, och större vikt kan läggas vid granskning av ärenden av mer väsentlig betydelse. Avsikten är också att åstadkomma en ökad överskådlighet och förenkling för medlemsstaterna samt att underlätta den nationella planeringsprocessen vid införandet av nya stödåtgärder. Ett antal ärenden har också rört specifikt svenska intressen. Kommissionen har , med vissa smärre förändringar, godkänt två regionalpolitiska stödformer, nämligen transportbidrag och sysselsättningsbidrag. Förhandlingar pågår fortfarande om nedsatta socialavgifter som är den enda regionalpolitiska stödform som inte är godkänd. Kommissionen är generellt mycket restriktiv när det gäller medlemsstaternas möjligheter att lämna driftstöd till s.k. känsliga branscher. anmälde transportbidrag för perioden 96 till (), () och (). Kommissionen har godkänt stödet till och till . Regeringen har fört en dialog med kommissionen om transportbidrag till Lastvagnar i . Kommissionen inledde ett förfarande enligt artikel 93.2 i EG-fördraget i detta ärende. Det innebär att inte kan lämna något stöd förrän kommissionen har fattat ett positivt beslut. Vid sidan av dessa ärenden har regeringen anmält ett antal nya eller ändrade stödformer för kommissionens godkännande. Det största antalet notifieringsärenden avser nya eller ändrade stöd till följd av den svenska energiöverenskommelsen. I flertalet av dessa ärenden pågår kommissionens prövning.