prop · GL0360 · 1998-01-01 00:00:00 — I sammanställningen framgår att det faktiska återflödet till uppgick till 1 260 miljoner ecu (mecu) eller vid kursen /ecu, vilket är den kurs som redovisas för betalningarna 1996. I detta belopp ingår den s.k. infasningsåterbetalningen i enlighet med anslutningsfördraget. Infasningen uppgick till ca . Räknat per capita uppgick återflödet till 143 ecu, vilket innebar att enbart , och hade lägre återflöde per capita än . Det bör dock påpekas att 1996 inte är ett helt representativt år för och de övriga nya medlemsländerna, dels beroende på infasningsarrangemangen, dels på att återflödet inte i alla delar kan antas ha kommit upp i en normal nivå. Det svenska återflödet fördelade sig enligt följande (anges i miljoner ecu): Jordbruksstöd 624,1 Strukturfonder 96,6 Infasning 432,0 Inre åtgärder 107,9 Forskning och utbildning 72,7 Utbildning, ungdom och kultur 15,3 Transeuropeiska nätverk 8,3 <1 % Energi och miljö 4,8 <1 % Övrigt 6,8 <1 % Av återflödet utan infasningen utgjorde jordbruksstödet och strukturstöden , dvs. tillsammans av återflödet. Fördelningen innehåller inga administrativa utgifter. Utrikes åtgärder, programsamarbete med tredje land liksom betalningar till Europeiska investeringsfonden har inte heller tagits med i kommissionens redovisning per medlemsland. På statsbudgeten bruttoredovisas det återflöde som administreras av svenska myndigheter, dvs. betalningarna från kommissionen redovisas mot inkomsttitel, medan de utbetalningar svenska myndigheter gör på kommissionens vägnar redovisas mot anslag på statsbudgetens utgiftssida. Alla betalningar från kommissionen av detta slag till svenska myndigheter redovisas under inkomsttitel . Man kan alltså där få en uppfattning om storleksordningen på den del av återflödet som administreras av svenska myndigheter ett visst år beskrivet i termer av kommissionens utbetalningar. Det är dock viktigt att påpeka att svenska myndigheter inte administrerar samtliga utgifter på EU-budgeten som riktar sig mot och alltså skulle ingå i termen återflöde. Exempel på återflöde som inte fångas över statsbudgeten är forskningsstöd inom ramprogrammet för forskning. Det preliminära utfallet för inkomsttitel uppgår till ca . Den gemensamma jordbrukspolitiken svarade för 6,4 miljarder av detta och strukturfonderna för . Infasningsåterbetalningen redovisas separat under inkomsttitel och ingår alltså inte i det redovisade återflödet. Som nämnts under avsnitt 13.1 uppgår dessa betalningar 1997 till . Vad gäller strukturpolitiken är utfallet för ett enskilt år något missvisande eftersom utformningen av strukturfondsbeslutet innebär att ett visst belopp görs tillgängligt för , men att utfallet fördelat över åren kan variera beroende på de beslutade programmens utformning och betalningstidpunkter. Tillgängligt belopp för hela femårsperioden motsvarar i genomsnitt 14 Åtgärder mot fusk och andra oegentligheter Kontrollen över hur EU:s budgetmedel används har givits stor uppmärksamhet även . EG-fördraget föreskriver att medlemsstaterna skall bekämpa bedrägerier som riktar sig mot unionens finansiella intressen. Medlemsstaterna har också förbundit sig att låta nationella förvaltningar samarbeta med kommissionen för att skydda medlemsstaterna mot bedrägerier. 14.1 Amsterdamfördraget I den förra fördragsöversynen som beslutades i infördes en särskild bestämmelse i fördraget, artikel 209a, som klargjorde medlemsstaternas ansvar att skydda EU-medlen mot bedrägerier. Kampen mot bedrägerier och andra oegentligheter med EU:s medel har fortsatt stått mycket högt på unionens dagordning, vilket har resulterat i flera viktiga tillägg till dessa bestämmelser. Tilläggen innebär att EU:s institutioner och medlemsstater är skyldiga att se till att EU-medlen ges ett likvärdigt skydd i hela unionen, dvs. samtliga medel i EU:s budget och i alla medlemsstater. Detta innebär att en medlemsstat kan släpa efter med att vidta åtgärder mot bedrägerier mot EU:s budget med hänvisning till att nationella regler för nationella medel inte kräver det. Beslut om att införa horisontella regler för att bekämpa bedrägerier, dvs. som berör samtliga sektorer och som inte avser rent straffrättsliga åtgärder, ingår numera också bland de frågor som till följd av regeringskonferensen skall beslutas med kvalificerad majoritet i rådet. krävdes enhällighet, vilket innebar att viktiga beslut om åtgärder kunde blockeras av en enskild medlemsstat. 14.2 Åtgärder inom inrikes och rättsligt samarbete En straffrättslig konvention om skydd för EG:s finansiella intressen (bedrägerikonventionen) skrevs under av medlemsstaterna (EGT C nr 316, 27.11.1995, s. 48). Konventionen innebär att staterna åtar sig att straffbelägga olika former av bedrägerier som skadligt kan påverka EU:s budget. Ett första protokoll till konventionen med bestämmelser om korruption som kan inverka menligt på EG:s finanser undertecknades (EGT C nr 313, 23.10.1996, s. 1). Den arbetsgrupp som tagit fram dessa instrument har färdigställt ett andra protokoll till bedrägerikonventionen. Protokollet undertecknades (EGT C nr 221, , s. 11). Det innehåller främst regler om ansvar för juridiska personer för EU- bedrägerier som begås i dess verksamhet och om samarbete med kommissionen i brottsundersökningar rörande EU-bedrägerier. Dessutom finns regler om penningtvätt och förverkande. Det informationsutbyte med kommissionen som kan bli aktuellt i samband med brottsundersökningar omgärdas av regler om dataskydd. ges en roll som uttolkare av protokollet vid tolkningstvister. 14.3 Övriga åtgärder för att stärka skyddet av EU:s medel 14.3.1 2000 program för förbättrad styrning och kontroll har flera viktiga åtgärder beslutats inom ramen för kommissionens program för förbättrad styrning och kontroll, 2000 (Sound and ), i linje med de rekommendationer som ställde sig bakom . Den särskilda gruppen med personliga representanter för finansministrarna har sammanträtt under kommissionsledamöterna ledning. Uppgiften har varit att följa arbetet samt försöka lösa vissa utestående frågor. Lägesrapporter har lämnats till . Den senare rapporten överlämnades även till i . De viktigaste framstegen har gjorts inom strukturfondsområdet. infördes klarare regler och riktlinjer för vad strukturfondsmedlen får användas till. beslutade kommissionen om en ny förordning, förordning (EG) nr 2064/97, med bestämmelser om minimistandard för medlemsstaternas finansiella kontroll av strukturfondsmedlen. Kommissionen har även antagit riktlinjer för tillämpning av s.k. finansiella nettokorrigeringar riktade mot medlemsstater som underlåter att vidta erforderliga åtgärder mot oegentligheter med strukturfondsmedel. Ett annat viktigt område där åtgärder inletts är transitområdet, dvs. förtullningssystemet för varor och tjänster inom EU. Ett gemensamt datoriserat system för samtliga tullkontor t.ex. är under uppbyggnad. Ett tredje område är den utvecklade dialogen mellan revisionsrätten, kommissionen och medlemsstaterna. 14.3.2 Revisionsrättens iakttagelser Revisionsrätten presenterade sin årsrapport avseende 1996. presenterades en revisionsförklaring om huruvida redovisningen av EU-budgeten är rättvisande och tillförlitlig och om de underliggande transaktionerna är lagliga och korrekta, även denna avseende 1996. Rätten har vidare utgivit sex specialrapporter (tre på jordbruksområdet och tre om bistånd). I årsrapporten konstateras i huvudsak samma typ av brister som noterades i föregående års rapport. På nästan samtliga områden finns iakttagelser om brister i förvaltning och kontroll som tyder på att utvecklingen av lämpliga redovisnings- och kontrollsystem släpar efter. Rätten konstaterar att kommissionen har svårigheter att inom bidragssystemen kontrollera unionens finanser avseende laglighet, korrekthet och sund ekonomisk förvaltning. Problemen är av sådan art att kommissionen inte är i stånd att utöva sin centrala roll när det gäller förvaltningen av budgeten. Problemen är särskilt påtagliga när det gäller strukturfonderna, men även den gemensamma jordbrukspolitiken. Iakttagelser som påtalas utöver bristande redovisnings- och kontrollsystem är t.ex. bristfälliga definitioner av programmens mål och innehåll, avsaknad av medfinansiering och brist på information om hur verksamheterna framskrider. I övrigt påtalas bland annat bristande samordning, svaga utvärderingar, otydliga avtalsbestämmelser (bistånd), bristande kontroller på plats (fiskefonden), godkännande av projekt utan att det finns tillräckliga anslag (bistånd), komplexa regler ledande till felaktiga utbetalningar (stöd till små och medelstora företag). Förbättringar av styrsystem på framför allt jordbruksområdet konstateras, vilket har lett till att felaktiga utbetalningar upptäcks och korrigeras. Kommissionen strävar också efter att lösa många av de problem och svagheter som rätten påpekar genom att fullfölja 2000-initiativet. Rådets beredning av rättens iakttagelser inleds och kommer att avslutas med att en rekommendation avges till om huruvida kommissionen bör beviljas ansvarsfrihet budget. Parlamentet tar ställning till detta . 15 Transporter På transportområdet skall EG-fördragets övergripande mål uppnås inom ramen för en gemensam transportpolitik. I detta syfte skall rådet fatta beslut om gemensamma regler för transporter till, från och genom medlemsstaternas territorier, villkor för utländska företag som utför transporter i en medlemsstat, åtgärder för att förbättra transportsäkerheten och andra lämpliga bestämmelser. 15.1 Högnivågruppen om telematik på transportområdet inrättade rådet en högnivågrupp för telematik på transportområdet, dvs. informationsteknik tillämpad inom vägtrafiken. Gruppen har samlats två gånger . avslutade gruppen arbetet med att ta fram en handlingsplan åt kommissionen. Planen avser en gemenskapsstrategi och ram för utbyggnaden av vägtransporttelematiken i och skall också innehålla förslag till inledande åtgärder. Som områden med högsta prioritet föreslås trafikinformationstjänster, elektronisk avgiftsbetalning, utbyte av transportinformation, informationshantering, utformningen av gränssnittet människa och maskiner samt systemarkitektur. För att främja införandet av radiotjänsten RDS-TMC och utbyte av trafikinformation inom ramen för handlingsplanen har man undertecknat två överenskommelser. Kommissionen har överlämnat handlingsplanen till rådet som antagit rådsslutsatser och en resolution i frågan. Rådet har också tagit upp frågorna om möjlighet för användare att utnyttja olika system (interoperabilitet) och elektronisk avgiftsbetalning och som ett led i detta antagit en resolution. 15.2 och rådet har enats om sitt åttonde direktiv /44/EG om bestämmelser som rör . Genom direktivet övergår samtliga medlemsstater den och tillbaka till normaltid . Direktivet gäller åren 1998 2001. 15.3 Landtransporter 15.3.1 Vägtransporter Färdskrivare Rådet godkände vid sitt möte den 17 ett utkast till gemensam ståndpunkt om ändring av förordning (EEG) nr 3821/85 om färd-skrivare vid vägtransporter och direktiv /599/EEG om tillämpningen av förordningarna (EEG) nr 3820/85 och nr 3821/85. Innehållet i ståndpunkten syftar till att förbättra tillämpningen och efterlevnaden av den sociala lagstiftningen om vägtransporter och i synnerhet förarnas kör- och vilotider. I den gemensamma ståndpunkten föreskrivs bl.a. att det skall vara obligatoriskt att utrusta alla nya fordon med en helt digital färdskrivare om alla villkor är uppfyllda. Tillträde till yrket Rådet kunde nå politisk enighet om innehållet i en gemensam ståndpunkt beträffande ett förslag till ändring av direktivet 96/26/EG om tillträde till yrket . I den gemensamma ståndpunkten föreskrivs bl.a. skärpta krav vad gäller de ekonomiska resurserna och kompetensen för att bedriva yrkesmässig trafik. Vägtransportavtal med länder utanför EU Kommissionen har fortsatt förhandlingarna med om att ingå avtal om luft- och landtransporter i syfte att bl.a. få använda lastbilar med totalvikt upp till för transporter på schweiziskt territorium. Förhandlingarna har även erbjudit stora svårigheter och flera viktiga frågor är fortfarande olösta, särskilt vad gäller regler om vägavgifter och deras omfattning. Vidare pågår det förhandlingar om tillfälliga busstransporter samt om vissa transittrafikfrågor med bl.a. länderna i . Motorfordonsfrågor trädde direktiv /53/EG om mått och vikt för tunga fordon i trafik i kraft inom gemenskapen. Direktivet ger möjlighet för och att behålla sina längre fordonskombinationer på 24 respektive 22 m under förutsättning att länderna på sina territorier tillåter transportföretag att använda fordonskombinationer enligt ett modulsystem som medger en maximal längd av 25,25 m. Det svenska modulsystemet infördes , och ett liknande system infördes i . finns möjligheten att även övriga medlemsländer kan använda dessa längre fordon. antogs också direktiv /27/EG om massa och dimensioner för tunga fordon som ger möjlighet till ett gemensamt typgodkännade av chassi och hytt. Det innebär ett steg på vägen mot ett fullständigt system för typgodkännade av sådana fordon. Direktiv /24/EG som fastställer regler för komponenter och egenskaper hos två- och trehjuliga motorfordon antogs och innebär att ett fullständigt system för typgodkännande av dessa fordon kommer att införas i . I typgodkännandedirektivet för jord- och skogsbrukstraktorer har den högsta tillåtna hastigheten höjts genom bl.a. ändring i direktiv /54/EG. Förändringen kommer att träda i kraft i svensk lagstiftning . De flesta frågor som rör delar och egenskaper hos motorfordon behandlas först i ECE (för ), som är ett europeiskt organ under , för att sedan införlivas i gemenskapsrätten genom direktiv. En ECE-överenskommelse har reviderats för att möjliggöra att gemenskapen blir medlem i organisationen och företräder medlemsländerna. Ett sådant beslut togs . förhandlar gemenskapen med om en parallell överenskommelse mellan som möjliggör ömsesidig tillämpning av regler om motorfordon. Vägtrafiksäkerhet inrättade kommissionen en högnivågrupp för trafiksäkerhet, och presenterade kommissionen ett första handlingsprogram om vägtrafiksäkerhet. Programmet har genomförts, vilket har lett till klara framsteg enligt den utvärdering som kommissionen har låtit göra. lade kommissionen fram ett nytt förslag till handlingsprogram för trafiksäkerhet avseende åren 1997 2001. Rådet behandlade det nya trafiksäkerhetsprogrammet och välkomnade bl.a. att kommissionens högnivågrupp planerar nya gemensamma initiativ för ett integrerat synsätt på trafiksäkerhet. Rådet uppmuntrar kommissionen att bl.a. samla in och sprida uppgifter som kan leda till förbättringar av trafikanternas beteenden och infrastrukturen. Vidare uppmanas kommissionen att i samarbete med medlemsstaterna ta initiativ till att minska riskerna för och konsekvenserna av trafikolyckor. Bland åtgärder som rådet förespråkar kan nämnas fortsatta prov inom ramen för Euro-NCAP (krockprov av nya bilar), förbättring av personbilars fronter, förbättring av standarder för bilars säkerhetsutrustning och ökning av dess användning. aviserade kommissionen att man överväger att föreslå en harmonisering av straffgränsen för maximal alkoholkoncentration i blodet vid bilkörning till . Ett eventuellt förslag kommer endast att påverka de medlemsstater som har en högre gräns än . Kommissionen har också aktualiserat frågan om varselljus. Dessutom har man diskuterat prioriteringar av väginformatikåtgärder som främjar trafiksäkerhet. Beskattning av tung trafik vid utnyttjande av viss infrastruktur överlämnade kommissionen till rådet ett förslag till nytt direktiv om beskattning av tunga lastfordon för användning av vissa infrastrukturer (KOM (96) 331 slutlig). Det nya direktivet skall ersätta det som tillämpas, rådets direktiv /89/EEG, som på formella grunder upphävdes av . Kommissionens förslag innehåller flera nyheter i förhållande till det gamla direktivet, bl.a. förslag om införande av en differentiering av vägavgifterna beroende på fordonens miljöpåverkan. Medlemsstaterna har under rådsbehandlingen ännu inte kunnat nå enighet om innehållet i det nya direktivet. Behandlingen av förslaget fortsätter därför även . 15.3.2 Järnväg Godskorridorer för järnväg Kommissionen överlämnade ett meddelande till och rådet om godskorridorer för järnväg (s.k. freight freeways). I meddelandet beskrivs de kriterier som bör gälla för korridorerna. Dessa skall vara öppna för alla och ha förenklade regler för banupplåtelse. Vidare sammanfattas det arbete som genomförts i den av kommissionen ledda högnivågruppen om godskorridorer. Meddelandet behandlades vid transportministermötet . Vid samma möte tillkännagav att man tillsammans med skulle ansluta sig till det frivilliga arbete med att etablera godskorridorer som bedrivits av , , och . Målsättningen är att korridorerna till de nordiska länderna skall vara öppna . I samband med transportministrarnas möte ingick ministrarna i , , , , och en underhandsöverenskommelse om ett pilotprojekt för nord sydliga korridorer för godstrafik. När man undertecknade överenskommelsen förväntade man sig också att transportministrarna i och skulle ansluta sig till överenskommelsen. Kombinerade transporter Kommissionen har tagit initiativ till att omarbeta direktiven /106/EEG och 96/53/EG för att främja kombinerade transporter. Förslag har lagts fram om att utvidga begreppet kombinerad transport , om att tillåta tyngre laster () och om att införa förmåner för lastbilar i kombitrafik (t.ex. att undanta dessa från helgrestriktioner och ge fordonsskattelättnader). har en positiv inställning till att främja kombinerade transporter. EU satsar på kombinerad trafik genom det s.k. PACT-programmet, där pilotprojekt kan få ekonomiskt stöd. medverkar vid värderingen av projektansökningarna. 15.3.3 Inre vattenvägar Arbetet med att slutföra de beslutade åtgärderna om bl.a. avreglering av transporterna på de inre vattenvägarna har pågått även . Inför pågår nu förhandlingar bl.a. med och om att koppla samman deras inre vattenvägar med dem inom unionen och skapa gemensamma regler. Ett särskilt direktiv om transporter av farligt gods på de inre vattenvägarna är under beredning. 15.4 Sjöfart 15.4.1 Sjösäkerhet Rådet har antagit en gemensam ståndpunkt om kommissionens förslag till säkerhetsbestämmelser och säkerhetsstandarder för passagerarfartyg. Ett direktiv om införande av harmoniserade säkerhetsregler för fiskefartyg som har en längd av eller däröver har slutligt antagits. har rådsarbetet framför allt koncentrerats på två förslag från kommissionen, nämligen registrering av ombordvarande på passagerarfartyg, och ändringar i rådets direktiv /58/EG om minimikrav på utbildning för sjöfolk. Ändring av direktivet om hamnstatskontroll har rådet behandlat ett förslag till vissa ändringar i rådets direktiv /21/EG om hamnstatskontroll. Ändringarna föranleds av att den internationella säkerhetsorganisationskoden (ISM-koden), börjar gälla internationellt för flertalet fartygskategorier . Internationella om förlisning Vid transportministrarnas möte den 10 tog upp den rapport som lämnats av den internationella med anledning av förlisning. Bl.a. framhölls avsnittet i rapporten som handlar om att nya regler för konstruktion, utrustning m.m. i princip inte gäller retroaktivt för existerande fartyg. inbjöd också till en sjösäkerhetskonferens i för att närmare diskutera de rekommendationer som förts fram efter Estonia-katastrofen. 15.4.2 Gemensam sjöfartspolitik presenterade kommissionen sitt sjöfartspolitiska idéförslag Mot en ny sjöfartspolitik , som resulterade i en rådsresolution . publicerade kommissionen Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till sjötransport (97/C205/05), i vilken man redovisar alla de statliga stöd som är tillåtna att använda. Flera medlemsstater har påbörjat en utökning av sina stödsystem inom ramen för de nya reglerna. Närsjöfarten behandlades ånyo i anslutning till ordförandeskapets förslag om att stärka den organisatoriska basen i medlemsstaterna, och en resolution antogs med den innebörden. Kommissionen genomförde sitt årliga Forum i med cirka 200 deltagare från hela unionen. Den stod som värd med stöd av ett stort antal sjöfartsintressenter. redovisade kommissionen sin andra rapport om hur utvecklingen av sjöfartscabotaget fortskrider. Den beslutade avregleringen genomförs stegvis enligt den plan som fastlagts, och kommissionen menar att den inte på något avgörande sätt påverkat konkurrenssituationen negativt. Kommissionen föreslog att cabotageförordningen skulle införlivas i . Ett sådant beslut har fattats. 15.4.3 Sjöfartsavtal med tredje land I det sjöfartspolitiska idédokumentet lade kommissionen fram tankegången att förhållandena mellan gemenskapen och tredje land borde regleras betydligt bättre än och att kommissionen skulle ges tydligare förhandlingsmandat såväl i multi- som bilaterala avtalssammanhang. Medlemsstaterna har i princip ställt sig positiva till en sådan inriktning men krävt att också själva få ett avgörande inflytande i förhandlingarna. Diskussionerna är ännu inte avslutade i den principiella delen. Kommissionen har dock ansett att det oberoende av detta är mycket angeläget att träffa sjöfartsavtal med bl.a. och . EU:s handelsflotta diskrimineras i viss utsträckning, och dessa problem bör undanröjas. 15.5 Luftfart 15.5.1 Flygtrafikledning Arbetet med att reformera den europeiska flygtrafikledningen har fortsatt inom EU, ECAC () och Eurocontrol den europeiska organisationen för säkrare flygtrafiktjänster. fattade ECAC:s transportministrar beslut om genomgripande institutionella förändringar av Eurocontrol i syfte att stärka organisationens reglerande befogenheter inom flygtrafikledningsområdet. undertecknades den reviderade Eurocontrolkonventionen i enlighet med ministrarnas beslut. Inom EU har diskussionerna fortsatt om gemenskapens framtida roll som medlem av Eurocontrol. stöder de övergripande målsättningarna i detta arbete. Ett viktigt svenskt krav är att behålla vårt integrerade civila/militära flygtrafikledningssystem. 15.5.2 Förhållandet till tredje länder EU och Kommissionen, med biträde av medlemsstaterna, har haft ytterligare en luftfartsförhandling med , grundad på det mandat rådet beslutade om . Förhandlingarna har i sin första fas omfattat vissa regelverksfrågor knutna till genomförandet av det gemensamma lufttrafikområdet över , vilket är förhandlingarnas slutmål. Den amerikanska inställningen har varit att även frågor om bl.a. trafikrättigheter måste upp på bordet för att egentliga förhandlingar skall kunna inledas. Kommissionen har , för att kunna komma vidare, presenterat ett förslag till ett utvidgat mandat som skulle ge kommissionen möjlighet att diskutera alla aspekter av ett gemensamt lufttrafikområde med . Rådet har debatterat detta förslag. har ställt sig positivt till kommissionens arbete under förutsättning att det inte kommer att medföra en försämring av vad som gäller enligt det s.k. open skies-avtal som redan har med . EU och Förhandlingar pågår fortfarande med om luftfart. Dessa förhandlingar är dock sammankopplade med frågor om bl.a. vägtransporter (se avsnitt 15.3.1). EU och Kommissionen, tillsammans med medlemsstaterna, har på bilateral basis haft inledande diskussioner med de tio central- och östeuropeiska staterna inför luftfartsförhandlingarna om utvidgning av den inre luftfartsmarknaden. har medverkat vid diskussionerna med de baltiska staterna och . En oberoende säkerhetsbedömning av respektive stat har parallellt utförts av (). Vid ett möte med den speciella kommittén, bestående av kommissionen, medlemsstaterna samt de östeuropeiska staterna, godkändes enhälligt förhandlingarnas slutmål om en gemensam inre luftfartsmarknad. kommer man att inleda de bilaterala förhandlingarna mellan gemenskapen och de central- och östeuropeiska länderna om utvidgning av den inre luftfartsmarknaden. kommer att vara representerat i förhandlingsdelegationen.