prop · GL0367 · 1998-01-01 00:00:00 — Det är även viktigt att hushållen uppmärksammas på att körsätt och användning har betydelse ur miljösynpunkt. Eftersom material och kemiska substanser i bilar kan vara miljö- och även hälsofarliga är information om dessa aspekter också av betydelse för konsumenterna. Enligt riktlinjer måste bränsleförbrukning, miljö- klass och koldioxidutsläpp framgå av marknadsföringen av nya personbilar. har även utfärdat riktlinjer som innebär att en näringsidkare som säljer begagnade personbilar är skyldig att varudeklarera dessa. Det vore önskvärt om dessa riktlinjer också kunde omfatta begagnade bilars miljöegenskaper. uppdrog regeringen åt och att i samarbete med ge ut en samlad, lättillgänglig konsumentinformation om bilar som skall omfatta ett system för märkning. Systemet skall bedöma trafiksäkerhet, utsläpp av miljöskadliga ämnen, bränsleförbrukning och övrig information av intresse för konsumenterna. Informationen skall utformas så att den underlättar konsumenternas val av bilar med goda trafiksäkerhets- och miljöegenskaper samt beaktar det hushållsekonomiska perspektivet. överlämnades en lägesrapport till regeringen. Av rapporten och enligt vad regeringen i övrigt har erfarit kommer bilköparen i det kortare perspektivet att få tillgång till en informationsprodukt som bl.a. redovisar nya bilars koldioxidutsläpp, bränsleförbrukning, miljöklass, pris, garantier och vissa fordonsdata. Krocksäkerhetsuppgifter och vissa ytterligare miljöparametrar kan komma att finnas med i kommande utgåvor. Arbetet med att utveckla ett märkningssystem fortsätter, men saknas tillförlitliga uppgifter för flera relevanta komponenter. För köpare av begagnade bilar kommer en skrift att ges ut med anmärkningar från kontrollbesiktningen för olika bilmodeller av olika årgång, vari bl.a. ingår information om ägandekostnad, reparation, service, rost, krocksäkerhet och säkerhetsutrustning. Utöver nämnda uppdrag beslutade regeringen att uppdra åt och , att i samarbete med , ta fram och förmedla ett samlat och lättillgängligt underlag för en opartisk och saklig konsumentupplysning i frågor som rör vägtransportsystemets trafiksäkerhet och miljöpåverkan med beaktande av det hushållsekonomiska perspektivet. Syftet skall vara att underlätta för konsumenterna och trafikanterna att välja de mest trafiksäkra och miljövänliga produkterna och tjänsterna. När det gäller bränslens miljöklasser har ett informationsmaterial utarbetats av , , , och . En informationsfolder sprids via bilhandeln, bensinstationer och konsumentvägledare. Vidare har regeringen gett i uppdrag att i samverkan med främst fortsätta överläggningarna med branschen om frivilliga åtaganden avseende introduktion av bättre bensinkvalitet och information till konsumenterna. bör även i samarbete med bl.a. förmedla information om de alternativa drivmedlen och deras möjligheter att på såväl kort som lång sikt ersätta dieselolja och bensin. Utvecklingen av bilar som drivs med alternativa drivmedel aktualiserar frågan hur den framtida deklarationen av en bils bränsleförbrukning skall beräknas och anges för att en bilköpare skall kunna jämföra miljöpåverkan mellan olika drivmedel. Inom ramen för samarbetet inom EU arbetar för att stärka konsumenternas påverkan på utformningen av motorfordonen och för ett gemensamt europeiskt system för märkning av motorfordons miljö- och trafiksäkerhetsprestanda. Inom EU pågår överläggningar med bilindustrin om att få till stånd en minskning av bilarnas bränsleförbrukning. Målet är /. Konsumentinformation utgör en del av detta arbete. deltar i en arbetsgrupp som behandlar dessa frågor. 12 Stöd till lokal och frivillig verksamhet Lokalt finns ett stort engagemang för frågor som rör konsumtion och miljö. Detta är positivt eftersom stödet till enskilda hushåll torde få störst effekt om det finns tillgängligt så nära den enskilde individen som möjligt. För att stödja och stimulera lokalt arbete är det viktigt med centralt stöd i form av fortbildning, faktaunderlag och rådgivning. De kommunala konsumentvägledarna kan spela en viktig roll bl.a. genom att de kan erbjuda samlad konsumentinformation. Samarbete mellan lokala aktörer såsom konsumentvägledare och energirådgivare är positivt av samma skäl. Regeringen avser att vid angivande av mål och inriktning för fördelning av medel till frivilliga organisationers verksamhet ange att hushållsrelaterade miljöfrågor bör ges hög prioritet. Stöd till lokala aktörer På lokal nivå är många aktörer aktiva i arbetet med frågor som rör konsumtion och miljö, vilket är positivt eftersom stödet till enskilda hushåll torde få störst effekt om det finns tillgängligt så nära den enskilde individen som möjligt. Konsumtions- och livsstilsfrågor utgör en central del av det lokala Agenda 21-arbetet. Den kommunala konsumentverksamheten och ideella organisationer har i stor utsträckning bidragit till ett ökat engagemang för miljöfrågor på lokal nivå. Även , landstingen och kommunala energirådgivare driver miljöfrågor ur ett konsumentperspektiv. Ofta drivs projekt i samarbete mellan dessa aktörer, vilket är värdefullt då det innebär att en bred och samlad information om konsumtion och miljö kan erbjudas. På så sätt kan ett helhetsperspektiv på hushållens problem presenteras. I många kommuner finns s.k. medborgarkontor som bör kunna spela en viktig roll i detta arbete. En arbetsgrupp för medborgarkontor inom kommer att beakta detta särskilt. Det finns ett hundratal medborgarkontor i ca 50 kommuner. Antalet väntas öka kraftigt . Ett tjugotal kommuner avser att ha aktiviteter vid medborgarkontor som knyter an till Agenda 21-arbetet. Regeringen har tagit initiativ till ett antal åtgärder för att stärka det lokala arbetet med miljöfrågor. En möjlighet för kommunerna att få statligt stöd till s.k. lokala investeringsprogram som ökar den ekologiska hållbarheten i samhället har införts genom beslut med anledning av ekonomiska vårproposition (prop. 1996/97:150). Ett sådant program utgörs av en sammanställning av insatser som lokala aktörer, privata som offentliga, åtar sig att genomföra. Det lokala Agenda 21-arbetet och därmed hushållsrelaterade miljöfrågor kan tas tillvara i arbetet med investeringsprogrammen. Genom beslut som fattas med anledning av propositionen En uthållig energiförsörjning (prop. 1996/97:84, bet. 1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272) har kommunerna vidare möjlighet att erhålla bidrag för lokal energirådgivning. Regeringen menar att det bl.a. för enskilda hushåll kan vara svårt att tillgodogöra sig tillgängligt informationsmaterial på grund av energifrågornas komplexitet. Det finns därför behov av att få informationen anpassad till den egna situationen genom lokalt förankrad rådgivning. För att understödja och stimulera lokalt arbete med inriktning på hushållsrelaterade miljöfrågor är det viktigt med centralt stöd. erbjuder denna typ av stöd i form av grundutbildning och fortbildning av kommunala vägledare, faktaunderlag och rådgivning. Informationsteknologin kan härvid utgöra ett viktigt hjälpmedel. Regeringen beslutade att tillkalla en nationell Agenda 21- kommitté för att medverka i arbetet med att utveckla, fördjupa och förankra och för att medverka i utarbetandet av till FN:s extra generalförsamling om hållbar utveckling . Kommittén presenterade sitt slutbetänkande (SOU 1997:105) med förslag till åtgärder för det fortsatta arbetet med . För det fortsatta samordningsarbetet på central nivå har regeringen tillkallat en särskild utredare. Utredaren skall bl.a. sprida erfarenheter och goda exempel. Frågor som rör konsumtion och miljö bör utgöra en viktig del av detta arbete. Stöd till frivilliga organisationer Frivilliga organisationers arbete är av stor betydelse när det gäller att engagera människor att ta hänsyn till miljön och att skapa opinion. har fördelat stöd till frivilliga organisationer som genomför projekt med konsumentpolitisk inriktning. Detta stöd omfattar inte bara ekonomiska bidrag utan innebär också faktaförmedling genom kurser och konferenser samt skriftligt material. I vissa fall omfattar stödet också hjälp med att nå ut med informationsmaterial som produceras inom projekten. Allt fler föreningar och organisationer söker medel för att lokalt arbeta med miljö- och livsstilsfrågor. Under /96 var av de projekt som beviljades bidrag inriktade på miljöfrågor. Generellt sett har stödet till projekten gett bra resultat i förhållande till de förhållandevis små beloppen. För att stimulera mer aktivitet och engagemang kring frågor som rör konsumtion och miljö avser regeringen att vid angivande av mål och inriktning för fördelning av medel till frivilliga organisationers verksamhet ange att hushållsrelaterade miljöfrågor bör ges hög prioritet. bör fortsättningsvis delta aktivt i det internationella arbete som rör konsumenterna och miljön inom , EU, och FN. Det nordiska samarbetet utgör en bra plattform som ger goda möjligheter att påverka behandlingen av dessa frågor inom övriga internationella fora. Många av miljöproblemen är globala och kan endast lösas fullt ut genom ett gemensamt internationellt agerande. Det finns också ambitiösa internationella program på miljöområdet. Arbetet med hållbara konsumtions- och produktionsmönster utgör en central del av det internationella och regionala arbetet för hållbar utveckling. När det gäller det nordiska samarbetet har projekt som rör konsumtion och miljö bedrivits inom ramen för för konsumentfrågor under . Det nuvarande nordiska handlingsprogrammet för konsumentområdet skall revideras under det svenska ordförandeskapet . kommer att verka för att den framtida handlingsplanen skall innehålla en mer konkret målsättning för hushållsrelaterade miljöfrågor. för konsumentfrågor och för miljöfrågor har initierat ett tvärsektoriellt arbete för att samordna frågor som är gemensamma för båda sektorerna (se avsnitt 9). De två profilfrågor som kommer att prägla samarbetet under ordförandeskap är sysselsättning och ekologisk hållbarhet. Arbetet skall bedrivas inom ramen för de olika sektorerna, vilket kommer att ge ytterligare tyngd åt miljöfrågorna inom konsumentpolitiken. Europeiska kommissionen har inrättat ett europeiskt rådgivande forum för miljöfrågor och hållbar utveckling. Detta forum består av företrädare för industrin och näringslivet, lokala och regionala myndigheters yrkessammanslutningar, fackföreningar samt miljövårds- och konsumentorganisationer. Vidare pågår inom kommissionens generaldirektorat för konsumentfrågor, GD XXIV, ett arbete med hållbar konsumtion. är berett att bistå aktivt i detta arbete. Inom bedrivs arbete för en utveckling mot hållbara konsumtions- och produktionsmönster. Bland annat har rekommendationer utarbetats för möjliga åtgärder för medlemsstaterna att öka konsumenternas miljömedvetenhet i syfte att uppnå hållbara konsumtionsmönster. Dessutom har en sammanställning gjorts av miljömärkningssystem i olika länder och miljömärkningens effekter på handel och miljö. Inom ramen för FN:s extra möte för utveckling av (UNGASS 19) deltog genom EU. var särskilt aktiv bl.a. när det gällde EU:s ståndpunkter i fråga om hållbara produktions- och konsumtionsmönster. Hållbara produktions- och konsumtionsmönster blev tillsammans med fattigdomsbekämpning en av två övergripande målsättningar vad gäller det fortsatta internationella arbetet med . I mötets slutdokument för det fortsatta genomförandet av slås bl.a. fast att ett medel för att förändra ohållbara produktions- och konsumtionsmönster är att verka för ett ökat medvetande hos konsumenterna om frågor som rör sambandet mellan konsumtion och miljö. Vidare pågår inom FN arbete med att integrera hållbara konsumtions- och produktionsmönster i de konsumentpolitiska riktlinjer som antagits inom FN. Frågor som rör WTO () och det internationella standardiseringsarbetet behandlas under avsnitt 9. 14 Uppföljning och redovisning Regeringen kommer att ge i uppdrag att, i samarbete med och övriga berörda myndigheter, följa upp miljömålet inom konsumentpolitiken och de sektorsmål som skall utarbetas. Regeringen avser att återkomma till med en lägesrapport om hur arbetet med miljömålet i konsumentpolitiken fortskrider och redovisa effekterna av detta arbete. Införandet av nationella miljömål och sektorsmål innebär att en mer ingående uppföljning av de olika sektorernas miljöpåverkan kommer att göras framöver. Att följa upp de sektorsmål som skall utarbeta utgör en naturlig del av ett sektorsansvar. skall till regeringen redovisa vilka åtgärder som vidtagits och redovisa effekterna av dessa. När det gäller hushållens miljöpåverkan genom energianvändning (utom transporter) har dock det övergripande ansvaret för uppföljningen genom att myndigheten har ett övergripande ansvar för det energipolitiska programmet. Förutom en kontinuerlig uppföljning av sektorsmålen är det nödvändigt att analysera och utvärdera hur sektorsmålen bidrar till att uppfylla de nationella miljömålen och om dessa mål kan uppnås på annat sätt. En sådan genomgripande utvärdering kan göras först när sektorsmålen har verkat och erfarenheter vunnits. För att kunna följa upp mål och vidtagna åtgärder krävs både kunskap om hushållssektorns miljöpåverkan till följd av konsumtion och om hushållens levnadsvanor i övrigt. skall i samarbete med utveckla den kunskap som krävs. Av traditionella miljödata som anger utsläpp och övriga miljöproblem kan inte bakomliggande aktivititer i samhället utläsas. Dessa uppgifter behöver således kompletteras med mätningar av parametrar som ligger närmare den som orsakar problemen. Sambandet mellan miljöfrågorna och andra politikområden, såsom konsumentpolitiken, medför således att miljöstatistiken bör integreras med annan statistik (se avsnitt 7). Så kallade indikatorer för ekologisk hållbar utveckling kan användas som hjälpmedel för att följa upp mål och vidtagna åtgärder. Ett antal sådana indikatorer har tagits fram av Miljövårdsberedningen i betänkandet Gröna nyckeltal (SOU:1998:15). Arbetet med indikatorer fortsätter i syfte att tillämpas i budgetpropositionen för . Indikatorer kan bl.a. visa i vilken mån hushållen ändrar levnadsvanor och konsumtion för ett hållbart samhälle. En sådan indikator kan t.ex. utgöras av andelen invånare som promenerar, cyklar eller nyttjar kollektivtrafik till arbetet. Regeringen kommer att redogöra närmare för strukturen för uppföljningen av mål i den miljöpolitiska propositionen. Regeringen avser att återkomma till med en lägesrapport om hur arbetet med miljömålet i konsumentpolitiken fortskrider och visa på mer konkreta effekter av arbetet. 15 Ekonomiska konsekvenser Handlingsplanen är som tidigare nämnts inledningen av en långsiktig process för att uppmuntra och underlätta för hushållen att ta ansvar för miljön. Handlingsplanen skall genomföras inom ramen för befintliga resurser och ambitionsnivån får därför anpassas till de omprioriteringar som kan göras. Kostnaderna och möjligheterna att omprioritera hänger nära samman med omfattningen av insatserna, dvs. de kan genomföras i mer eller mindre stor skala beroende på tillgängliga resurser. Handlingsplanen berör huvudsakligen verksamhet. Regeringen anser att en viss omprioritering av verksamhet successivt måste genomföras. Miljömålet är en nyhet inom konsumentpolitiken och det är därför viktigt att det även i praktiken får samma tyngd och genomslag som övriga mål. Miljöfrågorna bör genomsyra hela verksamhet, vilket underlättas av att de fyra konsumentpolitiska målen i stor utsträckning är ömsesidigt stödjande. Detta innebär att verket i många fall använder ett och samma verksamhetsområde för att uppfylla flera mål. Exempelvis kan verket inom ramen för marknadsbevakningen under avgränsade perioder fokusera på vissa prioriterade områden genom tematiska insatser. Detta kan innebära att /kan prioritera bevakning av miljöargument i marknadsföringen. Regeringen har i sitt beslut om regleringsbrev till uppdragit åt verket att lämna underlag för en fördjupad prövning. Först när detta underlag föreligger kan med säkerhet avgöras hur mycket av resurser som kan omfördelas. För att ge snabbare genomslag av vissa av åtgärderna kommer regeringen att avsätta vissa medel som finns tillgängliga. Eventuella ytterligare medel får därefter behandlas i sedvanlig ordning. Utredarens sammanfattning av betänkandet Konsumenterna och miljön (SOU 1996:108) Mitt uppdrag är att utforma en handlingsplan för det nya miljömålet i konsumentpolitiken. Miljömålet är formulerat: "att sådana konsumtions- och produktionsmönster utvecklas som minskar påfrestningarna på miljön och som bidrar till en långsiktigt hållbar utveckling". Detta är ett mycket långtgående mål. I princip skulle det kunna gälla som ett övergripande mål för hela miljöpolitiken. Konsumenten är den centrala aktören och i min handlingsplan har jag ett hushållsnära perspektiv. I hushållet produceras t.ex. mat och avfall parallellt med konsumtionen av lagad mat, värme och el. På marknaden kan konsumenten välja att köpa miljöanpassade produkter. Som medborgare kan konsumenten agera opinionsbildande, organisera sig och uttrycka sin vilja i allmänna val. Min handlingsplan syftar till att stärka både konsument- och medborgarrollen. Det nya miljömålet ger en ny dimension åt konsumentfrågorna. Fler ska engageras att anta en livsstil som medger en hållbar utveckling. Därför måste den konsumentpolitiska verksamheten inriktas på alla grupper i samhället och mycket stora förändringar behövs. Det är ofrånkomligt att vår konsumtion och våra livsmönster också ska ses i ett globalt perspektiv, eftersom vi förbrukar ändliga resurser och eftersom miljöpåverkan går över nationsgränserna. Det är en vanlig föreställning att konsumenterna behöver mer information för att kunna leva miljöanpassat. Men för att åstadkomma sådana genomgripande förändringar av livsmönstren måste information kombineras med andra styrmedel. Jag har därför utformat tre strategier som tillsammans kan lägga grunden för det fortsatta arbetet för miljömålet. Strategierna innebär att konsumentfrågorna ska få högre status, att konsumenternas engagemang ska underlättas och tas tillvara samt att konsumenterna ska få entydiga budskap i miljöfrågor. Mina generalla förslag handlar dels om hur processen i arbetet ska starta och utvecklas vidare, dels om hur ansvaret för arbetet ska fördelas mellan aktörerna. Redan nu är det många offentliga aktörer inom konsumentområdet och med miljömålet tillkommer ytterligare fler. Vidare lämnar jag förslag på konkreta åtgärder inom några områden. Med dessa exempel vill jag visa på tillämpningen av de tre strategierna. Processen i arbetet mot miljömålet De viktigaste delarna i processen är enligt min mening att utveckla miljömålet, göra det mätbart och sedan redovisa hur vi närmar oss målet. För att närmare precisera miljömålet föreslår jag att det ska kompletteras med ett kunskapsmål. Kunskap och insikter om miljöproblemen är en av förutsättningarna för konsumenternas engagemang Kunskapsmål kan omfatta grundläggande naturvetenskapliga insikter men det är lika viktigt att de globala sambanden mellan konsumtion och miljöpåverkan kan klarläggas. Miljömålet kan emellertid preciseras på flera sätt. Jag föreslår att det även ska kopplas till miljöpolitikens mål. Om konsumenternas andel av utsläppen av ämnen som påverkar miljön uppskattas, kan mätbara mål anges för hur mycket utsläppen från konsumentsektorn ska minska. Sådana mål kan direkt följas upp och redovisas. En konsumentpolitisk redovisning bör fortlöpande göras till . När det gäller miljömålet föreslår jag att en årlig avstämning ska visa kunskapsläget, förändringarna av konsumentsektorns utsläpp samt hur den kombinerade strategin har kunnat följas. Dessutom föreslår jag avstämningen ska visa hur förslag i offentliga utredningar och propositioner beaktar effekterna på hushållens miljöpåverkan. Genom den senare delen av redovisningen avser jag att framtida politiska beslut ska kunna ge konsumenterna samstämmiga budskap i miljöfrågor. Ansvarsfördelning i arbetet mot miljömålet Arbetsfördelningen mellan de olika aktörerna bör renodlas så att får huvudansvaret för att konkretisera inriktningen för arbetet mot miljömålet. Om miljömålet ska realiseras krävs att en bred miljökompetens kan byggas upp inom verket. Detta kräver i sin tur antingen att verksamheten omprioriteras eller får utökade resurser. Den kommunala konsumentverksamheten behöver ökade resurser likaså. kan dock söka andra samarbetspartners som, utöver de kommunala konsumentvägledarna, skulle kunna fungera som en länk till konsumenterna. Övriga myndigheter ska ha ett uttalat ansvar att samverka med i konsument- och miljöfrågor. Men jag ser att samarbetet mellan de olika aktörerna i konsumentverksamheten måste systematiseras och befästas ytterligare. En delegation för konsument- och miljöfrågor kan förutom att befästa samarbetet även ge ökad status åt frågorna samt, inte minst viktigt, skapa utrymme för det gränsöverskridande nytänkande som miljömålet i konsumentpolitiken kräver. Delegationen kan vara ett värdefullt stöd för då deras verksamhet vidgas till att också omfatta miljömålet. Den kan vidare ha en pådrivande roll i framtagandet av underlag till regeringens årliga skrivelse till . Generella förslag I sammanfattning är mina generella förslag för arbetet mot miljömålet alltså: att miljömålet ska ha samma tyngd som övriga konsumentpolitiska mål att miljömålets precisering ska ses över och uppdateras fortlöpande att miljömålet ska konkretiseras med ett kunskapsmål att miljöpolitikens mål ska relateras till konsumentsektorn att förslagen i offentliga utredningar och propositioner ska beakta förväntade effekter på hushållens miljöpåverkan att regeringen ska redovisa till hur miljömålet utvecklas att regeringen ska inrätta en delegation för miljö och konsumentfrågor att ska ges ett sektorsansvar för miljömålet i konsumentpolitiken att andra myndigheter ska samverka med i frågor som rör konsumenterna och miljön att ska bedöma hur konsumentsektorn så som andra sektorer av samhället bör bidra till de nationella målen om minskade utsläpp att flera aktörer ska bidra till att kunskapsmålet nås. ska ha huvudansvaret för utbildning och information riktad till konsumenter i frågor om konsumtion och miljö. Utbildnings- och förlagsverksamhet ska vara myndighetsuppgifter för . Högskolelagens portalparagraf ska kompletteras med att utbildningen ska förmedla kunskaper om miljön. ska inrikta befintliga utvecklingsanslag på integrerade miljöinslag i utbildningar inom information, journalistik och media. att för ska verka för att det lokala miljöarbetet sammanlänkar med konsumentverksamheten. att statligt stöd till frivilliga organisationers konsumentarbete ska fördelas med beaktande av miljömålet. Exempel på åtgärder enligt handlingsplanens strategier Vår konsumtion av varor, vårt boende och våra resor är tre områden som har stor betydelse för påverkan på miljön. Det är inom dessa områden som stora förändringar skulle kunna uppnås. De åtgärder jag föreslår inom dessa områden är inte de enda möjliga utan de är endast exempel. Jag vill med exemplen visa att förändringar blir möjliga om strategierna i min handlingsplan får samverka. Följande är mina konkreta förslag inom varuområdet: Konsument- och miljöfrågor ska beaktas i standardiseringsarbetet genom att generella analyser av konsekvenserna för konsumenter och miljö genomförs i svenska förslag till standarder som utarbetas med statlig finansiering. att verkar för att generella analyser av konsekvenserna för konsumenter och miljö genomförs i europeiskt och internationellt arbete med produktstandardisering. Konsumenternas inflytande i standardiseringsarbetet ska stärkas genom att ansvaret för vid SIS vidgas till att inkludera miljöfrågor. kompletteras rådets kompetens så att den också inkluderar miljöfrågor. att verkar för att Europeiska kommissionen förbättrar möjligheterna för frivilligorganisationer att delta i det europeiska standardiseringsarbetet.