prop · GL0325 · 1998-01-01 00:00:00 — 5.2 Praktiska euroförberedelser i Praktiska förberedelser inför starten av EMU:s tredje etapp påbörjades inom och . Syftet med detta förberedelsearbete har varit att ge en reell möjlighet att delta i valutaunionen från starten . Även om inte deltar i valutaunionen från starten behöver vissa åtgärder vidtas och ett visst beredningsarbete utföras som följd av att valutaunionen bildas. Arbetet med praktiska förberedelser i kommer därför att fortsätta. Detta är också viktigt för att skall kunna upprätthålla handlingsfrihet och en hög handlingsberedskap. Regeringen redovisar här för information läget vad gäller det praktiska förberedelsearbetet. Konkreta förslag kommer, i den mån de behöver medverkan, att överlämnas . 5.2.1 Bakgrund beslutade regeringen att det inom skulle inrättas en samordningsfunktion samt att det skulle tillsättas fem arbetsgrupper med uppgift att arbeta med nationella praktiska förberedelser för ett eventuellt införande av euron i . I arbetet skulle både alternativet deltagande i valutaunionen från starten och icke-deltagande belysas. De praktiska förberedelserna skulle vidare utföras på ett sätt som inte inskränkte möjligheter att stå utanför valutaunionen. Arbetsgrupperna har arbetat med områdena lagstiftning, finansiell sektor, näringsliv, offentlig administration samt medborgarfrågor. Två rapporter - Praktiska euroförberedelser i - har presenterats (Ds 1997:9 samt Ds 1997:59). Dessa rapporter är avsedda som underlag för ställningstaganden i hithörande frågor samt vid den praktiska planeringen av förberedelserna inför starten av valuta- unionen oavsett om deltar eller inte. Det konstateras att valutaunionen innebär behov av åtgärder i såväl den privata som den offentliga sektorn. Även om inte deltar från start kommer eurotjänster att efterfrågas till denna tidpunkt, i synnerhet i den finansiella sektorn och bland storföretagen i det övriga närings- livet. Nedan ges en sammanfattning av arbetet på de olika områdena. 5.2.2 Lagstiftning Inom ramen för det svenska förberedelsearbetet på lagstiftnings- området har en inventering gjorts av de bestämmelser i lagar och andra regelverk som behöver ändras för att euron skall kunna införas i respektive om inte deltar i valutaunionen. Inven- teringen omfattar såväl tekniska som mer substantiella förändringar. Resultatet av den tekniska inventeringen redovisas i en bilaga till Ds 1997:9. Från och med tidpunkten för bildandet av valutaunionen skall de författningar ändras som innehåller uttrycket ecu. Om deltar i valutaunionen bör författningar som innehåller uttrycken kronor, ören m.m. ändras vid starten av den andra övergångsperioden då sedlar och mynt i kronor skall börja ersättas med sedlar och mynt i euro, dvs. Den rättsliga ramen för övergången till den gemensamma valutan, euron, regleras på gemenskapsnivå i två rådsförordningar (se avsnitt 4.7). Bestämmelser om kontraktskontinuitet, dvs. den fortsatta giltigheten av gällande kontrakt vid en övergång till euro, regleras i en av dessa rådsförordningar. Någon särskild lagstiftning i bedöms därför inte vara nödvändig. Sammanfattningsvis gäller för flertalet avtal att en övergång till euro inte utgör grund för hävning eller omförhandling. För vissa avtal är valutasvängningar av väsentlig betydelse. Inte heller för sådana avtal bedöms särskild lagstiftning som nödvändig. Even- tuella tvister får istället lösas genom sedvanlig avtalstolkning eller tillämpning av allmänna avtalsrättsliga principer i övrigt. Lagen (1983:1092) med reglemente för Allmänna pensionsfonden (första-tredje fondstyrelserna) tillåter att skuldförbindelser får vara utställda i utländsk valuta. Det sammanlagda värdet för respektive fondstyrelse får uppgå till högst av det totala marknads- värdet av de tillgångar styrelsen förvaltar. Ett deltagande i valuta- unionen medför nya förutsättningar i det avseendet att euron inte blir utländsk valuta. Även om inte deltar i valutaunionen från starten ändras förutsättningarna i viss mån genom att euron sannolikt kommer att få en särställning. Bland annat mot denna bakgrund pågår inom ett arbete med att se över AP-fondens placeringsregler. Ett utredningsförslag beräknas kunna läggas fram . Om inte deltar i valutaunionen vid dess start uppstår frågan hur lång förberedelsetid som krävs bl.a. för att anpassa den svenska lagstiftningen inför ett eventuellt senare inträde. Den författningsinventering som har gjorts inom visade att ett stort antal ändringar av mer teknisk natur måste ske. De mest om- fattande ändringsbehoven består i att ändra orden kronor och ören till euro och cent samt att anpassa beloppsangivelser till jämna belopp i euro eller cent När det gäller lagfrågor av mer komplicerad natur kan det behövas att en lagändring föregås av någon form av utredning och remiss- behandling. Tidsåtgången torde då i regel överstiga . Ett stort antal författningar som innehåller belopp är förordningar. Sådana författningar kan ändras . 5.2.3 Offentlig administration De två frågor som har stått i fokus vid probleminventeringen inom den offentliga sektorn är dels vilka tidpunkter som skall gälla för olika steg i anpassningsprocessen, dels vilken skyldighet de offentliga organisationerna skall ha när det gäller att anpassa sin verksamhet efter andra intressenters önskemål beträffande val av valuta . En princip som tidigare dominerat bland andra EU-länder innebär att den offentliga sektorn håller fast vid den nationella valutaenheten fram till dess att sedlar och mynt i euro tas i bruk. Denna princip innebär alltså en sen övergång för den offentliga sektorns del. I några länder prövas nu emellertid möjligheten att öppna upp för viss kommunikation i euro till och från den offentliga sektorn . Det rör sig i första hand om företagens möjligheter att göra årsredovisningar och ange aktiekapitalet samt göra skattedeklarationer i euro. Flera länder såsom , , , , och överväger att i viss utsträckning förbereda den offentliga sektorn på en dubbel valutahantering i vissa avseenden . Vad gäller interna transaktioner inom den offentliga sektorn, budgetering, redovisning m.m. är inriktningen däremot genomgående att den nationella valutaenheten skall användas fram till . Anpassningarna av ADB-systemen utgör, liksom inom näringslivet, ett viktigt område. En övergång till euro kräver omfattande ändringar i myndigheternas datasystem. När det gäller ADB-system som utgör produktionsmedel i olika verksamheter samt all kommunikation till och från myndigheterna som har samband med ADB-systemen är anpassningsproblemen betydligt mer omfattande än när det gäller redovisningssystemen. Generellt sett blir problemen i detta avseende större vid ett deltagande än om ansluter sig . Ett senare inträde skulle kunna innebära att den av många myndigheter påtalade tidsbristen inte skulle behöva vara lika påtaglig. En senare anslutning skulle också kunna lindra resurskonflikterna med den pågående IT-omställningen . 5.2.4 Skattefrågor De skattefrågor som aktualiseras på grund av EMU gäller främst tidpunkten för beskattning av valutakursvinster. För privatpersoner gäller enligt gällande rätt att valutakursvinster beskattas när de realiseras. På motsvarande sätt är valutakursförluster avdragsgilla när de realiseras. Om inte deltar i valutaunionen så kommer de svenskar som har tillgångar i EMU-valutorna att få dessa tvångskonverterade till euro. Den naturliga lösningen är att inte betrakta denna konvertering som en avyttring. Detta leder till att valutakursvinster i likhet med vad som gäller skall beskattas (och valutakursförluster dras av) när tillgången avyttras (eller skulden betalas). För företagen gäller att värderingen av fordringar och skulder i utländsk valuta skall ske till balansdagens kurs (vilket medför att valutakursvinster och -förluster beskattas löpande). Om en sådan värdering inte är förenlig med god redovisningssed tas posten upp till det värde som följer av god redovisningssed. I dett fall skall företaget beskattas för en schablonintäkt som uppgår till av statslåneräntan multiplicerad med skillnaden mellan värdet enligt balansdagens kurs och det bokförda värdet. För övriga tillgångar inträder skattekonsekvenserna när tillgången avyttras respektive skrivs av. 5.2.5 Den finansiella sektorn förbereder ett gemensamt europeiskt betalningssystem, TARGET. Dess viktigaste funktion är att möjliggöra genomförandet av den gemensamma penningpolitiken. Dessutom kan bankerna och bankernas kunder använda TARGET för att utföra betalningar i euro. TARGET kommer att bygga på de existerande nationella clearing/interbankbetalningssystemen, i fall RIX-system. Vid en anslutning behöver endast genomföra mindre ändringar i detta system. Härtill kommer dock arbete med att skapa den länk som gör det möjligt för att kommunicera med andra länders motsvarande system. Om inte deltar i valutaunionen från start finns ändå möjlighet att delta i TARGET för betalningar i euro. Det är dock möjligt att villkoren för att utnyttja TARGET då blir oförmånligare. Vid ett icke-deltagande krävs dessutom att skapar en eurofunktion i och administrerar två parallella system, vilket medför merarbete. I princip kommer bankerna själva, liksom hela den privata sektorn, att välja hur och man kommer att övergå till euro. Vissa regler kommer emellertid att finnas när det gäller bankerna. Den EG-lagstiftning som reglerar övergången till euro ålägger bankerna att tillhandahålla en växlingsmekanism för kontohållare. Detta kommer väsentligt att underlätta övergången för andra aktörer. Den tekniska lösning som planeras innebär att varje bank håller en konverteringsfacilitet kronor-euro i anslutning till det egna systemet. Denna metod avses kombineras med den s.k. originalvalutamodellen. Den innebär att betalningsavsändaren väljer i vilken valuta denne vill skicka betalningen till betalningsmottagaren. Vad gäller bankernas verksamhet på privatmarknaden kommer övergången till euro sannolikt att ske förhållandevis sent i processen, eftersom kopplingen till utbytet av sedlar och mynt senast här är relativt stark. För bankernas verksamhet på företagsmarknaden kommer sannolikt övergången att ske . I synnerhet större, internationellt verksamma företag torde snabbt komma att göra omfattande transaktioner i euro, och euron kommer sannolikt i många fall att användas som koncernvaluta. Detaljhandel och andra konsumentnära verksamheter kommer troligen att ligga senare i processen, men även dessa kommer att ha behov av att hantera t.ex. kortbetalningar i euro . Sannolikt kommer möjligheten att hantera eurobetalningar att efterfrågas även om inte deltar i valutaunionen. Hur omfattande efterfrågan blir och hur denna utvecklas över tiden är dock ytterst vanskligt att bedöma. Till en del kommer det att bestämmas av om icke-deltagandet bedöms bli kortvarigt, långvarigt eller permanent. Om väntas komma att inträda relativt snart bedöms behovet av att hantera euro-betalningar bli förhållandevis stort. Att bygga upp och använda parallella system för kronor respektive euro kommer självfallet att innebära merkostnader. Frågan om hur banksystemet behöver för att förbereda sig i det fall inledningsvis inte deltar i valutaunionen men det beslutas att skall deltaga, är föremål för utredning av bankerna. En preliminär bedömning indikerar att den sannolika led- tiden är från det att det står klart att skall delta fram till dess att sedlar och mynt i euro kan introduceras. Om deltar i valutaunionen från start har instituten på värdepappersmarknaden beslutat sig för att genomföra övergången i form av en big-bang . Detta innebär en omedelbar övergång från svenska kronor till euro vad gäller handelsvalutan för de finansiella instrument som handlas på respektive motsvarande avvecklingsvaluta hos VPC. Detsamma gäller penningmarknadsinstrument. Om inte deltar i valutaunionen från starten kommer den dominerande delen av handeln att fortsätta att ske i svenska kronor. kommer sannolikt ett växande antal värdepapper att emitteras och handlas i euro. Omfattningen av detta är emellertid svår att bedöma. Redenominering av skulder och offentlig nyupplåning i euro Den lagstiftning som reglerar införandet av euron ger medlems- staterna rätt att vidta åtgärder för att redenominera offentlig skuld till valutaenheten euro. Villkoret är att skulden är angiven i medlems- statens nationella valutaenhet och är utgiven enligt dess egen lagstiftning. Redenomineringen ställer i sig inte krav på ny lagstiftning; saken skulle i princip kunna regleras med hjälp av en ändring av instruktionen för eller genom en anvisning i regeringens regleringsbrev till kontoret. Huruvida lagstiftning ändå bör användas är dock en fråga som bör prövas ytterligare inför ett eventuellt svenskt deltagande i valutaunionen. I det fall står utanför valutaunionen när den bildas skall inhemsk offentlig nyupplåning fortsätta att anges i kronor. Inget behov finns då av att ge emittenterna ensidig rätt att konvertera utestående kronskulder. Konvertering av offentlig och privat skuld utgiven av svenska emittenter i valuta som kommer att övergå till euro får enligt nämnda EG-lagstiftning ske när den aktuella deltagande medlemsstaten har konverterat någon del av sin offentliga skuld, förutsatt att skulderna är utgivna under det aktuella valuta- landets lag. 5.2.6 Näringslivet Valutaunionen kommer att påverka företagens villkor avsevärt, oavsett om deltar från starten eller inte. avser att använda euron oavsett om deltar i valutaunionen eller inte. Med en gemensam valuta kommer den inre marknaden att bli mer transparent, vilket sannolikt påverkar företagens konkurrensläge, prissättning etc. () har i en studie analyserat effekterna på produktion och sysselsättning av ett svenskt deltagande resp. icke-deltagande i valutaunionen. Därutöver har även företagens prissättningsbeteende vid växelkursfluktuationer och möjliga konsekvenser av ökad pristransparens undersökts. Näringslivet förutsätts självständigt och på egen bekostnad planera och genomföra nödvändiga åtgärder. Åtgärder från statsmakternas sida gentemot näringslivet med anknytning till en övergång till euro blir, såvitt nu kan bedömas, begränsade. Vissa anpassningar av lagstiftning som berör näringslivet kan emellertid bli nödvändiga. Vid en svensk anslutning till valutaunionen skulle svenska aktiebolag senast fr.o.m. vara tvungna att ange sitt aktiekapital i euro. Från företagshåll har det uttryckts intresse av att aktiekapitalet skall kunna anges i euro under övergångsfasen efter . En del internationellt verksamma svenska aktiebolag önskar ange aktiekapitalet i euro även om inte deltar i valutaunionen. Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att undersöka vilket behov svenska aktiebolag, bankaktiebolag och försäkringsaktiebolag har av att ange aktiekapital och aktiers nominella belopp i annan än svensk valuta. Utredningen skall både avse det behov som kan finnas under den övergångsfas som kommer att löpa mellan och längst till utgången av om deltar i den europeiska valutaunionen och det behov som kan finnas om inte deltar i valutaunionen. Resultatet av arbetet skall redovisas . Även i fråga om företagens redovisning reser upprättandet av valutaunionen en lagstiftningsfråga. Det gäller i vilken omfattning svenska företag skall ha möjlighet att använda euron i sin externa redovisning. Ett deltagande i valutaunionen från starten innebär att redovisningen måste ske i euro . Så länge lagstiftningen inte ändras måste redovisningen under övergångsfasen ske i svenska kronor. Från företagshåll har önskemål framförts om att under övergångsfasen få använda euro som redovisningsvaluta. Önskemål om att kunna redovisa i euro även om inte deltar i valutaunionen har också framförts. Den utredningsman som har fått regeringens uppdrag att utreda frågan om aktiekapital i euro har också fått i uppgift att på motsvarande sätt undersöka vilket behov svenska företag har av att kunna upprätta sin finansiella redovisning i euro. 5.2.7 Euron och medborgarna Allmänheten väntas komma i kontakt med euron även om inte deltar i valutaunionen. Exempelvis torde en viss del av detaljhandeln i större städer och i turisttäta områden komma att ange priser i euro även om inte deltar i valutaunionen. Privatpersoners sparande och investeringar i europeiska valutor kommer också att påverkas av valutaunionen. Om deltar i valutaunionen blir förändringarna givetvis mer påtagliga. De positiva effekterna för medborgarna väntas då bestå av bortfall av valutaväxlingskostnader, större möjlighet till prisjäm- förelser, med sannolikt lägre priser på varor och tjänster som följd, samt i viss mån förbättrade lånemöjligheter. Om inte deltar i valutaunionen från starten finns likväl behov av information till allmänheten. Ansluter sig senare till valutaunionen, kan erfarenheter från andra deltagande länder utnyttjas. Om skulle inträda i valutaunionen efter dess start uppstår frågan hur lång den nödvändiga förberedelsetiden är. För medborgarnas och konsumenternas del är det inte minst informationsåtgärderna som är viktiga att beakta. Allmänheten måste informeras dels om de närmare detaljerna i EMU- processen, dels om de mer praktiska konsekvenserna av införandet av en ny valuta och nya sedlar och mynt. De särskilda behov som äldre, syn- och hörselskadade och andra kan ha måste givetvis beaktas. Förberedelsetiden från det att det står klart att skall delta fram till dess att sedlar och mynt i euro kan introduceras beräknas härvidlag uppgå till . 5.2.8 Fortsatt arbete Även om inte deltar i valutaunionen från starten behöver, som framgått ovan, vissa åtgärder vidtas och ett visst beredningsarbete utföras som följd av att valutaunionen bildas och euron införs i ett antal EU-länder. Sammanfattningsvis gäller det bland annat att identifiera och analysera önskemål och behov av förändringar av lagar och förordningar som riktas mot den offentliga sektorn. Som berörts tidigare är exempelvis önskan från näringslivshåll om att kunna göra årsredovisningar i euro och ange aktiekapitalet i euro redan föremål för utredning inom . Det kan vidare konstateras att det finns behov av information om konsekvenserna för svenska företag, banker och privatpersoner i det fall inte deltar i valutaunionen från starten . Det är också viktigt att följa utvecklingen vad gäller förberedelsearbetet och övergången i de länder som skall delta i valutaunionen från start. Vissa tekniska förändringar i svenska författningar o.d. behöver också genomföras som en följd av att valutaunionen bildas. För att handlingsfrihet skall kunna upprätthållas är det vidare viktigt att närmare undersöka hur lång förberedelsetid som krävs på olika områden inför ett eventuellt senare inträde. Karaktären på det nödvändiga förberedelsearbetet och därmed kraven på övergångs- periodens längd skiftar avsevärt från område till område. En preliminär bedömning indikerar att den sannolika ledtiden är omkring från det att ett politiskt beslut om deltagande fattas fram till dess att sedlar och mynt i euro kan introduceras. Mot denna bakgrund avser regeringen att fortsätta arbetet med praktiska euroförberedelser. 6 Svensk ekonomisk politik utanför valuta- unionen Regeringens bedömning och förslag: Kraven på den ekonomiska politiken minskar inte om står utanför valutaunionen. Det blir minst lika viktigt att bedriva en stabilitetsorienterad ekonomisk politik. Utanför valutaunionen måste minst lika tydligt demonstrera sin strävan både att upprätthålla ett fast penningvärde och att etablera ett långsiktigt överskott i de offentliga finanserna. 6.1 Bakgrund I detta kapitel ger regeringen sin syn på de krav som ställs på den ekonomiska politiken om skulle stå utanför valutaunionen. Det är till att börja med viktigt att slå fast att svensk ekonomisk politik utformas i en internationell miljö, oavsett ett deltagande eller inte i valutaunionen. Den fortsatta europeiska integrationen kommer att påverka också som icke deltagande land. De svenska ekonomisk-politiska avvägningarna behöver i alla händelser påverkas av den ökande integrationen till följd av utvecklingen av den inre marknaden, inklusive de förstärkta drivkrafterna till en gemensam finansiell marknad. Det övergripande målet måste vara att säkra att får en så bra ekonomisk utveckling som möjligt utanför valutaunionen. Kraven på den ekonomiska politiken om står utanför valutaunionen minskar inte. Det vore förödande om återgick till ett mönster av hög inflation, svaga statsfinanser och en trendmässig försvagning av valutan. Den ekonomiska politiken är inriktad på att öka sysselsättningen och minska arbetslösheten. Målet om att halvera den öppna arbetslösheten jämfört med nivån 1994 ligger fast. Möjligheterna att bekämpa arbetslösheten skiljer sig enligt regeringens uppfattning inte i någon större grad mellan alternativen att delta respektive att inte delta i valutaunionen. Vad gäller de formella beslutsbefogenheterna innebär starten av den tredje etappen inte någon förändring med avseende på medlems- staternas finanspolitik eller strukturpolitik. För penning- och valutapolitiken däremot är skillnaden mellan att delta och att inte delta stora. Icke deltagande medlemsstater behåller befogenheten att besluta om sin penning- och valutapolitik, medan deltagande medlemsstater överför befogenheterna på dessa områden till gemenskapen. Som framgått av kapitel 4 innebär dock starten av tredje etappen vissa förändringar även för icke deltagande medlemsstater. Det gäller bl.a. stabilitets- och tillväxtpakten och valutapolitiken. Det finns vissa generella regler i EG-fördraget för den ekonomiska politiken som gäller både deltagande och icke deltagande medlemsstater. I artikel 3a.3 anges de vägledande principerna stabila priser, sunda offentliga finanser och monetära förhållanden samt en stabil betalningsbalans. Dessa principer är enligt regeringens mening uttryck för vad som bör vara vägledande för en sund och stark ekonomi. Här bör också erinras om att fördraget betonar att medlemsstaterna skall samarbeta om den ekonomiska politiken och betrakta den som en fråga av gemensamt intresse. 6.2 Finanspolitiken menade att de långsiktiga kraven på finanspolitiken knappast skiljer sig åt mellan alternativen att delta och inte delta i den monetära unionen. En växande offentlig skuldsättning är oacceptabel i varje valutapolitisk regim. På kort sikt skiljer sig däremot alternativen åt. Utanför valutaunionen kan, menade utredningen, en expansiv finanspolitik med stora budgetunderskott utlösa deprecieringar av valutan och höjningar av den långa räntenivån i hela ekonomin, genom att inflationsförväntningarna ökar. Utredningen ansåg att behovet av budgetkonsolidering innebar att finanspolitiska åtgärder som ökar budgetunderskottet knappast kan komma ifråga. Utred- ningen kunde endast i ringa grad kommentera effekterna av stabilitets- och tillväxtpakten eftersom denna inte hade fått sin slutliga utformning när utredningen lade fram sitt betänkande. Remissinstanserna har endast i begränsad utsträckning kommenterat frågan om finanspolitiken om inte deltar. De har inte invänt mot utredningens resonemang. LO betonar vikten av att de finanspolitiska reglerna inte får hindra de automatiska stabilisatorerna att verka. Regeringen menar att sunda offentliga finanser är nödvändiga såväl utanför som innanför valutaunionen. De blir av minst lika stor betydelse utanför valutaunionen. De offentliga finanserna i har förbättrats i en takt som saknar internationellt motstycke. Ambitiösa mål för de offentliga finanserna har lagts fast av regering och riksdag. Målen kommer också att hållas. Det skall etableras ett överskott i de offentliga finanserna efter 1998 motsvarande av BNP 2000. Överskottet skall långsiktigt motsvara av BNP i genomsnitt över en konjunkturcykel. Detta mål gäller . Den reformerade budgetprocessen är viktig för att varaktigt kunna upprätthålla sunda offentliga finanser.