prop · GL036 · 1998-01-01 00:00:00 — Tid för skolans val utnyttjas också för profilering av miljöfrågor och andra ämnesintegrerande projekt. Att öka tidsutrymmet för skolans val kan vara ett sätt att underlätta för skolan att utnyttja timplanen mer flexibelt. Tid till skolans val bör kunna tas från samtliga ämnen, ämnesgrupper, språkval och elevens val. Procentsatsen bör höjas från . Härigenom skulle möjligheten öka för en skola både att lägga mer tid på ett enskilt ämne eller på särskilda ämnesintegrerande samarbetsprojekt eller att öka elevernas egen valfrihet med mer tid till elevens val. Remissinstanserna stöder förslaget att öka utrymmet för lokala beslut och att tid får tas från samtliga ämnen. Flera remissinstanser anför att det föreslagna ökade lokala friutrymmet ger skolan möjlighet till en större helhetssyn när det gäller ämnesplaneringen och bättre organisatoriska förutsättningar för skolutveckling. Remissinstanserna understryker sam- tidigt att det inte får inkräkta på möjligheten att uppnå målen i basämnena och att likvärdighetsaspekterna kan garanteras. redovisar som sina erfarenheter att frågor om samhällets värderingar, ökat elevinflytande samt insatser för att skapa en bra arbetsmiljö inte ges tillräckligt utrymme i skolans arbete. Att öka utrymmet för lokala beslut avseende timplanen borde t.ex. kunna leda till att värdegrundsfrågorna får högre prioritet i skolans arbete och ett ökat engagemang bland såväl lärare som elever, skriver . 13.3 Ökad tid för praktiskt estetiska ämnen Regeringens förslag: Antalet timmar i ämnena idrott och hälsa respektive slöjd skall utökas till 500 respektive . Tiden för utökningen skall tas från elevens val. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Även beträffande förslaget att ge utökad tid till slöjd respektive idrott och hälsa är remissinstanserna över lag positiva. Det gäller både kommuner, myndigheter och intresseorganisationer. , och är positiva till den föreslagna utökningen men tveksamma till att ta timmarna från elevens val. () och stöder förslaget. stöder i princip förslaget att utöka tiden för idrott och hälsa men anser primärt att en utvärdering av timplan, läroplan och betygssystem bör ske innan förändringar genomförs. Negativa till utökad tid för de praktiskt estetiska ämnena är , , och kommuner liksom , som i stället vill avskaffa timplan, och Skolledarna. vill avvakta med förslaget. Skälen för regeringens förslag: De praktiskt estetiska ämnena har stor betydelse för läromiljön på hela skolan, inte enbart som avgränsade ämnen utan också som aspekter på allt lärande. De praktiskt estetiska ämnena är betydelsefulla för att utveckla olika delar av elevernas personlighet och intressen. I samband med läroplansreformen gjordes förändringar i olika ämnens timtal. Framför allt var det de praktiskt estetiska ämnenas timtal som reducerades för att möjliggöra en förstärkning av baskunskaperna, ge utrymme för utökat språkval och för att ge eleverna möjligheter till eget val. Den inbördes balansen mellan olika ämnen förändrades, varvid särskilt ämnena slöjd respektive idrott och hälsa kom att få en kraftig timtalsreduktion. Att två av de praktiska ämnenas tid reducerades så kraftigt har inneburit att grundskoletiden riskerar att bli alltför teoretisk och abstrakt. I de praktiskt estetiska ämnena stimuleras andra sidor av elevernas begåvning än i mer teoretiska ämnen, vilket främjar lärandet i allmänhet, liksom utvecklingen av elevernas självkänsla. Flera remissinstanser anför att nya forskningsrön om barns olika inlärningsstilar gör det än mer angeläget att satsa på praktiskt estetiska ämnen för att underlätta elevernas inlärning och främja deras harmoniska utveckling. I en enkätundersökning som gjort bland elever i årskurs 4 framhåller barnen särskilt att ämnena slöjd och gymnastik gör att skoldagarna som helhet känns bra och lustfyllda. Mer tid till slöjd Slöjdämnet skall enligt kursplanen bidra till elevernas allsidiga ut- veckling genom att öva deras skapande, och kommunikativa förmåga. Ämnet skall främja elevernas självständighet, ansvar och för- måga att lösa problem. Slöjd är det ämne som eleverna var mest positiva till i den nationella utvärdering av som gjordes . Där kunde de få utlopp för den egna kreativiteten och hade stort inflytande över arbetet. De lärde sig ta ansvar, lösa verkliga problem och arbeta utan att bli jämförda med varandra. Forskarna ansåg att slöjdundervisningen väl uppfyllde inte bara mer konkreta undervisningsmål, utan också läroplanens mer allmänna målsättningar om att utveckla elevernas självständighet, deras skapande förmåga och förmåga att lösa problem. Slöjdämnet fick vidkännas den ojämförligt största reduceringen i timtal av de ämnen, vars timtal minskades i samband med att Lpo 94 infördes. Med tanke på ämnets betydelse för elevers allsidiga utveckling är det väsentligt att ämnet återfår timmar till sitt förfogande. Eleverna skall genom att arbeta med såväl textilslöjd som trä och metallslöjd få erfarenhet av skapande arbete i flera olika tekniker och material. Undervisningen kan därför inte omfatta ett alltför begränsat antal timmar. För ett utökat timtal talar också den positiva värdering eleverna gör av slöjdämnet. Att eleverna anser sig ha störst inflytande på sin egen arbetssituation i just detta ämne borde också kunna ge effekter på övrigt skolarbete. Slöjdämnet bör i omfatta i stället för nu- varande 282, dvs. Tiden för elevens val bör minskas i motsvarande omfattning. Mer tid till idrott och hälsa Behovet av förstärkt undervisning i idrott och hälsa har framhållits i flera riksdagsmotioner. Behovet motiveras främst av folkhälsoskäl. Idrott, friluftsliv och olika former av motion och rekreation har stor betydelse för folkhälsan. Från många håll framhålls nu de risker som är förknippade med ändrade kost och levnadsvanor och fysisk inaktivitet. Den naturliga och regelbundna kontakt med motion och idrott som den obligatoriska undervisningen bidrar med i uppväxtåren är därför av stor vikt för att grundlägga goda hälso och motionsvanor. Ämnet idrott och hälsa fick i Lpo 94 ett delvis nytt och bredare innehåll . I kursplanen framhålls att idrott, friluftsliv och olika former av motion och rekreation har stor betydelse för folkhälsan. Det bredare innehållet markerades också genom ny benämning av ämnet. Idrott och hälsa hör till de ämnen vars timtal fick en kraftig reduktion i samband med införandet av Lpo 94, mer än dubbelt så stor som bild och musik. Med tanke på ämnets betydelse för elevers allsidiga utveckling är det väsentligt att ämnet får fler timmar till sitt förfogande. Det är viktigt att alla elever får regelbunden fysisk aktivitet under alla skolår, inte bara de elever som är mest idrottsintresserade. menar att med ett varierat utbud av fysisk aktivitet i tillräcklig omfattning bör eleverna kunna hitta någon idrott som passar dem. Därigenom bör förutsättningarna öka för att regelbunden motion integreras i deras tillvaro och blir ett val av livsstil, som följer med upp i vuxenlivet. Ämnet idrott och hälsa bör i omfatta i stället för nuvarande 460, dvs. Tiden för elevens val bör minskas i motsvarande omfattning. 14 Skolmåltider 14.1 Historisk bakgrund och nuläge Barnbespisning har förekommit talet. I de allra flesta fall var det ideella föreningar på orten eller privata välgörenhetsorganisationer som skötte bespisningen. Befolkningsutredning föreslog i sitt betänkande (SOU 1945:47) att skolmåltidsverksamheten skulle byggas ut och göras till- gänglig för alla som så önskade samt att måltiderna i princip skulle vara avgiftsfria. Det beslut som fattade , med anledning av Be- folkningsutredningen, kan sägas utgöra startskottet för utbyggnaden av skolmåltidsverksamheten i hela landet. I propositionen (1965:43) angående skatteutjämning, m.m. föreslogs att en bidragsgivning i allmänt skatteutjämnande syfte till kommunerna skulle införas . Vidare föreslogs att vissa speciella bidrag till kommunerna bl.a. bidraget till skolmåltider skulle avlösas. De genom avlösningen disponibla medlen för skolmåltids- verksamheten skulle överföras till det nya skatteutjämnande bidrags- systemet. beslöt i enlighet med förslaget (SU 1965:78, rskr. En enkätundersökning som genomförde , där samtliga kommuner svarade, visade att antalet kom- muner som beslutat ta ut avgifter för skolmåltider i gymnasieskolan ökat vid rapporteringstillfället till 31. En genomförd undersökning om måltidsverksamheten /98 visar att avgifter på gymnasieskolan förekommer i 37 kommuner. Några kommuner har dessutom diskuterat att ta ut avgifter för elever i . 14.2 Kostnadsfria skolmåltider för elever inom det obligatoriska skolväsendet Regeringens förslag: Elever i , sameskolan, specialskolan och den obligatoriska särskolan skall erbjudas kostnadsfria skolmåltider. Motsvarande skyldighet skall gälla fristående grundskolor. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regering- ens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser som yttrat sig tillstyrker förslaget eller har inget att erinra. Kritiska till förslaget är Statskontoret, , , och kommuner, , och . kommun är positiv till lagregle- ring, men vill ha ekonomisk kompensation. Skälen för regeringens förslag: Elever inom det obligatoriska skolväsendet Elever i , särskolan, specialskolan och sameskolan är genom bestämmelser i skollagen garanterade fria läromedel och under vissa förhållanden fria skolskjutsar. Att dessa bestämmelser efterlevs är förutsättningar för att kraven på likvärdig utbildning upprätthålls. Det finns skäl att nu på samma sätt som gäller för bl.a. läromedel och skolskjutsar i lag reglera kommunernas skyldighet att tillhandahålla kostnadsfria skolmåltider för skolpliktiga elever, dvs. elever i grund- skolan, sameskolan, specialskolan och den obligatoriska särskolan. Mot- svarande skyldighet bör huvudmännen för fristående grundskolor ha. Ef- tersom alla kommuner serverar skolmåltider för elever i och särskolan innebär förslaget inga direkta konsekvenser varken för verksamheten eller ekonomin. Många barnfamiljer har fått sämre ekonomi bl.a. på grund av den ökade arbetslösheten. Statliga och kommunala beslut om minskade resurser har också påverkat flera olika verksamheter som riktar sig till barn och ungdomar. I Barn- dom sätter spår belyses ett antal negativa tendenser. Ett införande av skolmåltidsavgifter kan enligt regeringen bidra till att öka klyftorna mellan dem som har och dem som inte har ekonomisk möj- lighet att betala för skolmaten. Varje extra utgift blir mycket kännbar för de föräldrar som är arbetslösa, ensamstående eller långtidssjuka. Mot bakgrund av den långa traditionen att servera fria skolmåltider väcker dagens diskussion, att införa avgifter på skolmaten till och med på grundskolenivå, starka reaktioner. Den organisation som byggts upp för verksamheten i kommunerna är dessutom både praktisk och mycket kostnadseffektiv. Det är lika viktigt som tidigare, att eleverna får ett näringsriktigt mål mitt för att de skall kunna vara aktiva och ta till sig kun- skaper under resten av dagen. Det finns ett stort antal barn med kroniska sjukdomar. Några grupper av dessa sjukdomar ökar och väntas fortsätta att öka . Det gäller t.ex. allergier och diabetes. Många barn med sådana sjukdomar har behov av en varierad och näringsriktig måltid mitt . Den sociala samvaron vid skollunchen kan också bidra till att vuxna uppfattar signaler som tyder på att ett barn har någon form av ätstör- ning eller inte mår bra av andra orsaker. Flera remissinstanser har poängterat ovanstående skäl som argument för kostnadsfria måltider. En undersökning som i har genomfört visar att järnbrist är mycket vanlig hos svenska ungdomar. Skollunchen kan inte ge hela behovet av järn för växande tonåringar, men är till stor hjälp för de barn som äter sitt huvudmål i skolan. i har gjort en studie av kostvanor bland ung- domar i årskurs 8. Studien visar att barn och ungdomar vet mycket om goda kostvanor, men att de inte alltid själva använder dessa kunskaper. Det är viktigt att betona föräldrarnas huvudansvar för sina barns fost- ran och utveckling. Att lära sig äta rätt mat, lära sig hur man umgås, lära sig om mattraditioner, lära sig om mat vid olika högtider hör till vårt kulturarv och är därför något som både hemmen och skolan måste värna om. Skolans huvuduppgift är elevernas lärande och utveckling. All verk- samhet under skoldagen, inklusive skolmåltiderna, skall präglas av sko- lans mål och har därför också ett pedagogiskt syfte. Att få tillgång till varierad och näringsriktig mat och tillsammans med andra barn och vuxna äta lunch kan anses som en del av läroplanens intentioner. Regeringen anser att det är av stor vikt att skolhuvudmännen även i fortsättningen tillhandahåller kostnadsfria skolmåltider, särskilt för elever i skolpliktig ålder. Det är däremot inte möjligt att i lag föreskriva vad en skolmåltid skall bestå av. För eleverna är det viktigt att de får näringsrik- tiga måltider. framhåller i sitt remissvar att de utarbetar en vägledning för skolmåltiderna. /97 fullgör av de skolpliktiga eleverna sin skolgång i en fristående skola. Enligt uppgift från er- bjuds i princip alla elever vid dessa skolor gratis skolmat. Fristående skolor, som motsvarar och som är berättigade till bidrag, skall fr.o.m. få bidrag från kommunerna på samma grun- der som kommunens egna skolor, utifrån skolans åtagande och elevernas behov (9 kap. 6 § skollagen). Enligt regeringens mening bör huvudmän- nen för dessa skolor ha samma skyldighet som de kommunala skolorna att erbjuda kostnadsfria skolmåltider. Skyldigheten bör avse endast de elever som bidragen avser. Rätten till bidrag skall kunna återkallas om en skola inte fullgör sin skyldighet. De skäl som enligt regeringens mening talar för att elever i de obligato- riska skolformerna skall erbjudas kostnadsfria skolmåltider gäller i prin- cip också för elever i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Mot bak- grund av att det där rör sig om en frivillig utbildning och att eleverna där är äldre har regeringen emellertid stannat för att inte föreslå en sådan lag- reglering för dessa skolformer. Flera remissinstanser framför i sina svar att de vill se en lagstiftning om kostnadsfri skolmat även för gymnasie- skolan och gymnasiesärskolan. Regeringen kommer att noggrant följa utvecklingen på området. 15 Ekonomiska konsekvenser I enlighet med den s.k. finansieringsprincipen skall kommuner och landsting inte åläggas nya arbetsuppgifter, utan att de ges möjligheter att finansiera dessa på annat sätt än med höjda skatter. Om statsmakterna fattar beslut, som medför utgiftsökningar för kommun- sektorn, bör dessa således finansieras genom en ökning av statsbidragen, eller genom att staten fattar beslut som möjliggör besparingar. Finan- sieringsprincipen innebär också att statsbidragen bör minska om kom- munerna fråntas skyldigheter eller om de till följd av regelförändringar får möjlighet att bedriva en mer kostnadseffektiv verksamhet. Beroende av hur kommunerna väljer att organisera förskoleklassen genom exempelvis ökad integrering kan eventuella samordningsvinster tas tillvara för att höja kvaliteten i verksamheten. När det gäller enskild verksamhet innehåller förslaget bestämmelser om överklagande av vissa beslut. Vidare föreslås att den som utan tillstånd bedriver tillståndspliktig verksamhet kan dömas till böter. De föreslagna bestämmelserna har sin motsvarighet i socialtjänstlagen (1980:620) och i lagen (1987:442) om försöksverksamhet med kommu- nal tillståndsprövning för vissa hem för vård eller boende enligt social- tjänstlagen (1980:620). Våra förslag i denna del bedöms därför inte medföra några ökade kostnader för domstolsväsendet. Regeringen bedömer att de förslag som lämnas inte är av den art att de med automatik innebär ökade eller minskade utgifter för kommunerna. Enligt redovisade uppgifter från tas inga avgifter ut av elever i och särskolan vad gäller skol- måltider. Förslaget om lagreglering av kostnadsfria skolmåltider påverkar därför inte det kommunala utgiftstrycket. Ändringarna i skollagen, socialtjänstlagen och sekretesslagen bör träda i kraft . Förändringarna i timplanen bör tillämpas på utbildning som äger rum från och med /99. Övergångsbestämmelser behövs för den verksamhet som bedrivits enligt 15 § socialtjänstlagen. Kommunerna bör vara skyldiga att erbjuda plats i föreskoleklass i samma omfattning som de skulle ha varit skyldiga att göra om verksamheten fortsatt skulle ha bedrivits enligt socialtjänstlagens regler. Ett tillstånd som en enskild fått att bedriva förskola, fritidshem eller integrerad skolbarnsomsorg enligt 69 § socialtjänstlagen (1980:620) eller enligt lagen (1987:442) om försöksverksamhet med till- ståndsprövning för vissa hem för vård eller boende enligt social- tjänstlagen (1980:620) bör även fortsättningsvis gälla för verksamheten. 17 Författningskommentarer 17.1 Förslaget till lag om ändring i skollagen (1985:1100) 1 kap. I första och andra styckena har lagts till att det allmänna anordnar utbild- ning inom det offentliga skolväsendet i form av förskoleklass. Närmare bestämmelser om skolformen förskoleklassen finns i ett särskilt kapitel i skollagen, 2 b kap. Eftersom förskoleklassen blir en skolform inom det offentliga skolväsendet kommer de generella bestämmelser som finns i lagen om skola och utbildning att gälla också förskoleklassen. Dessa be- stämmelser finns i huvudsak i 1 och 2 kap. Detta innebär bl.a. att de all- männa mål för och krav på utbildningen som ställs upp i 1 kap. 2 § kom- mer att gälla förskoleklassen. Det innebär också att det skall finnas en rektor som leder utbildningen (2 kap. 2 §) och att den skall omfattas av kommunens skolplan (2 kap. 8 §). Eleverna i förskoleklassen får anses genomgå utbildning. De torde därför omfattas av arbetsmiljölagen (1977:1160) och därmed likställas med arbetstagare i många avseenden när det gäller arbetsmiljön. Tredje stycket är nytt och föranleds av att bestämmelserna om försko- leverksamhet och skolbarnsomsorg förs in i skollagen. Dessa verksam- heter ingår inte i det offentliga skolväsendet och omfattas inte av skol- lagens generella bestämmelser om skola och utbildning. I skollagen reg- leras verksamheterna uteslutande i 2 a kap. Ändringen i tredje stycket punkt 2 har behandlats i avsnitt 12. Den inne- bär att det tydligare markerats att alla vuxna i skolan har en skyldighet att ingripa mot kränkande behandling såsom mobbning och rasistiska bete- enden. Uttrycket motverka alla former av ... innebär emellertid inte bara en skyldighet att ingripa när handlingar inträffar utan också ett krav på ett förebyggande arbete i skolan. Ändringen innebär vidare att skyl- digheten att ingripa gäller även när andra personer i skolan än elever gör sig skyldiga till sådana kränkningar. I paragrafen anges att kommunerna är huvudmän även för förskoleklas- sen. Ändringen i andra stycket punkt 2 överensstämmer med ändringen i 2 § när det gäller det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. Ändringen har behandlats i avsnitt 8. Paragrafen, som gäller för samtliga skolformer inom det offentliga skolväsendet med och landstingskommunal huvudman, skall också gälla den nya skolformen förskoleklassen. Bestämmelsen gäller däremot inte för förskoleverksamheten eller skolbarnsomsorgen, även om sådan verksamhet bedrivs i skolans lokaler (jfr 1 kap. 1 § tredje stycket). I första stycket har det tagits in att förskollärare och fritidspedagoger - utöver lärare - skall användas för undervisning i skolan. Kravet på att den som undervisar skall ha utbildning för den undervisning han eller hon i huvudsak skall bedriva gäller också dessa kategorier. Förutom att undervisa i förskoleklassen torde förskollärare främst komma att under- visa i och motsvarande skolformer när undervisningen be- drivs av flera personer i ett arbetslag. Även fritidspedagoger torde i hu- vudsak ha utbildning för att undervisa i skolan när undervisningen be- drivs i en sådan form. 4 och 5 §§ Bestämmelserna medger undantag från reglerna i lagen (1982:80) om anställningsskydd om att en anställning normalt skall gälla tills vidare, jfr. 1990/91:18 s. 48. Ändringarna innebär att paragraferna också omfattar förskollärare och fritidspedagoger som skall anställas för att undervisa i det offentliga skolväsendet. Med barn och ungdomspeda- gogisk utbildning avses både utbildning till förskollärare och utbildning till fritidspedagog. 2 a kap. Förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg Kapitlet är nytt och reglerar förskoleverksamheten och skolbarnsom- sorgen. Bestämmelserna har överförts från socialtjänstlagen. Förskole- verksamhet och skolbarnsomsorg har behandlats i avsnitt 9. Av skol- lagens bestämmelser gäller för dessa verksamheter endast bestämmel- serna i detta kapitel (1 kap. 1 § tredje stycket). I första stycket, som är en omarbetning av 13 § första stycket och 14 § första stycket socialtjänstlagen, anges kommunens ansvar för verksam- heterna. Någon ändring i sak är inte avsedd. Andra och tredje styckena överensstämmer med 13 § andra och tredje styckena med den ändringen som följer av att verksamheten i förskola som tidigare reglerades i 15 § socialtjänstlagen nu kommer att bilda en egen skolform, förskoleklassen. Med skolan avses således även försko- leklassen. Paragrafen överensstämmer med 13 a § socialtjänstlagen. Paragrafen överensstämmer, med en viss redaktionell ändring, med 13 b § socialtjänstlagen. Paragrafen överensstämmer med 14 § andra stycket socialtjänstlagen. Paragrafen har sin motsvarighet i 4 § första och tredje styckena social- tjänstlagen. Exempel på uppgifter som betraktas som myndighetsutöv- ning är beslut om avgifter och tilldelning av platser. Paragrafen överensstämmer med 14 a § socialtjänstlagen. Paragrafen överensstämmer med 14 b § socialtjänstlagen. Paragrafen överensstämmer med 14 c § socialtjänstlagen. Första stycket överensstämmer med 16 § första stycket socialtjänstlagen. Andra stycket överensstämmer med 16 § andra stycket och 17 § samma lag. Tredje stycket motsvarar 72 a § första stycket socialtjänstlagen. Paragrafen överensstämmer med regleringen i 35 § socialtjänstlagen i fråga om avgifter för förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg. Ett för- tydligande har gjorts i andra stycket så att det klart framgår att avgift en- dast får tas ut för den del av verksamheten som överstiger det antal tim- mar som anges i paragrafen. Paragrafen motsvarar 54 § första och andra styckena socialtjänstlagen. Paragrafen motsvarar 65 § andra stycket punkt 2 socialtjänstlagen. Paragrafen, jämte följande paragrafer, reglerar förutsättningarna för en- skilda att yrkesmässigt driva verksamhet som motsvarar förskoleverk- samhet och skolbarnsomsorg. Enskild verksamhet har behandlats i avsnitt 10. Enskilda förskolor och fritidshem skall inte längre räknas som hem en- ligt 69 § första stycket 4 socialtjänstlagen. Tillstånd skall endast sökas enligt skollagen. Tillstånd krävs inte för att bedriva verksamhet som mot- svarar öppen förskola och öppen fritidshemsverksamhet. Paragrafen motsvarar 69 a § socialtjänstlagen. Paragrafen motsvarar 69 b § första stycket 2 och andra stycket social- tjänstlagen med den skillnaden att det är kommunen och inte länsstyrel- sen som har tillsyn över verksamheten. Paragrafen motsvarar 70 § socialtjänstlagen. Det är dock kommunen i stället för som har att vidta de åtgärder som anges i be- stämmelsen. En annan skillnad är att kommunen i stället för att förbjuda fortsatt verksamhet får besluta att tillståndet skall återkallas. Paragrafen överensstämmer med 18 § socialtjänstlagen. Paragrafen motsvarar 71 a § socialtjänstlagen. Paragrafen motsvarar 74 § socialtjänstlagen när det gäller rätten att över- klaga kommunens beslut i ärenden om tillstånd och om föreläggande att avhjälpa missförhållande i verksamheten eller återkallande av tillstånd. Paragrafen motsvarar 75 § första stycket punkt 3 och andra stycket soci- altjänstlagen. 2 b kap. Förskoleklassen