prop · GL03109 · 1998-01-01 00:00:00 — Dessa bestämmelser bygger på tanken att envar har inom de gränser som dras upp i kapitlet rätt att yrkesmässigt undersöka annans hälsotillstånd eller behandla annan för sjukdom. Att beteckna sådan verksamhet som utövande av läkaryrket går inte att förena med den ensamrätt till yrket som följer av 3 kap. 4 ''''. Det kan mot den nu redovisade bakgrunden hävdas att straffbestämmelsen i den nu behandlade paragrafen inte är tillämplig om exempelvis en läkare, vars legitimation återkallats, utan åberopande av sin tidigare behörighet bedriver verksamhet som är tillåten enligt 4 kap. Mycket tyder dock på att en sådan begränsning av det straffbara området inte varit åsyftad. Enligt Lagrådets mening måste sambandet mellan förevarande straffbestämmelse och bestämmelserna i 3 kap. 4 '''' och 4 kap. klarläggas under det fortsatta lagstiftningsarbetet. 8 kap. 4 '''' I första stycket föreskrivs att den som obehörigen och mot ersättning utövar tandläkaryrket kan ådömas straff. Till skillnad från vad som före- slagits beträffande läkare omfattar kriminaliseringen en vidsträckt personkrets och är alltså inte begränsad till den vars legitimation åter- kallats e.d. Vad Lagrådet i anslutning till 8 kap. 3 '''' uttalat om läkare gäller till viss del även tandläkare. Bestämmelsen i 3 kap. 4 '''' om ensamrätt till yrke är utformad på samma sätt för tandläkare som för läkare. I detta hänseende föreligger ingen motsättning mellan bestämmelsen om ensam- rätt och den nu aktuella straffbestämmelsen. Frågan är emellertid hur dessa bestämmelser förhåller sig till verksamhet som avses i 4 kap. 1 §. Ordalagen i den paragrafen synes inte utgöra något hinder mot att sådan verksamhet omfattar t.ex. tandvård (jfr 1 kap. 2 ''''). Den rätt som i så fall föreligger enligt 4 kap. att bedriva alternativ tandvård är inte förenlig med en generell kriminalisering av verksamheten. Under det fortsatta lagstiftningsarbetet måste därför räckvidden av straffbestämmelsen i första stycket i förevarande paragraf analyseras och preciseras. I andra stycket anges att yrkesverksamhet som utövas av den som har legitimation som tandhygienist eller som har föreskriven kompetens som tandhygienist eller tandsköterska inte anses som obehörig utövning av tandläkaryrket. Innebörden av bestämmelsen synes oklar. Läst enligt sin ordalydelse kommer bestämmelsen i konflikt med vad som sägs i 3 kap. 4 '''' om ensamrätt till tandläkaryrket. I enlighet med vad Lagrådet har anfört i anslutning till 8 kap. 3 '''' framstår det vidare som tveksamt om tandläkaryrket över huvud taget kan utövas av annan än den som avlagt tandläkarexamen. Lagrådet är närmast av uppfattningen att bestämmel- serna i andra stycket kan undvaras. Förslaget till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) 29 '''' Andra stycket innebär enligt författningskommentaren att annan än chefsöverläkare skall kunna vara verksamhetschef för en enhet där det bedrivs psykiatrisk tvångsvård samt att en chefsöverläkare även fortsätt- ningsvis skall utöva verksamhetschefens uppgifter i den del av vården som regleras i tvångspsykiatrilagarna. För att den avsedda innebörden skall komma till bättre uttryck förordar Lagrådet att bestämmelsen ges följande lydelse: "Ansvaret för ledningsuppgifter rörande den psykiatriska tvångsvården utövas av en läkare med specialistkompetens (chefsöverläkare). Är verksamhetschefen inte en läkare med sådan kompetens, fullgörs dessa uppgifter av en särskilt utsedd chefsöverläkare." Tredje stycket bör enligt Lagrådets mening på motsvarande sätt ges följande lydelse: "Ansvaret för ledningsuppgifter rörande tvångsisolering enligt smittskyddslagen (1988:1472) utövas av en läkare med specialistkompe- tens (chefsöverläkare). Är verksamhetschefen inte en läkare med sådan kompetens, fullgörs dessa uppgifter av en särskilt utsedd chefsöverläkare eller av en befattningshavare som förordnats enligt 50 a '''' smittskydds- lagen." Förslaget till lag om ändring i lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän 6 '''' I tredje stycket föreslås som en ny fjärde mening en bestämmelse om anmälan av ombudsman i fråga om prövotid som avses i den föreslagna lagen om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område. Enligt denna bestämmelse får ombudsman göra en sådan anmälan bl.a. om en legitimerad yrkesutövare på ett allvarligt sätt visat sig olämplig att utöva sitt yrke. Med anledning av den ändring som Lagrådet har föreslagit i 5 kap. 6 § första stycket lagen om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens om- råde bör ordet "allvarligt" utgå i förevarande bestämmelse. Förslaget till lag om ändring i lagen (1975:1339) om Justitiekanslerns tillsyn 6 '''' Denna paragraf bör ändras på det sätt Lagrådet förordat beträffande 6 '''' lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän. Övriga lagförslag Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsrådet , ordförande, och statsråden , , , Regeringen beslutar proposition 1997/98:109 Yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område Författningsrubrik Bestämmelser som inför, ändrar, upp- häver eller upprepar ett normgivnings- bemyndigande Celexnummer för bakomliggande EG- regler Lag (1998:000) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område 3 kap. 2, 11 och 12 §§ samt 8 kap. 17 § Lag (1998:000) om införande av lagen (1998:000) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område 6 § Lagen omtryckt 1992:567. Senaste lydelse 1997:142. Senaste lydelse 1997:980. Senaste lydelse 1996:787. 1 Senaste lydelse 1992:1566. 2 Senaste lydelse 1994:958. 1 Senaste lydelse 1997:561. 2 Senaste lydelse 1994:2068. 1 Senaste lydelse 1987:996. 2 Senaste lydelse 1994:2068. 1997/98:109 Bilaga 1 1997/98:109 Bilaga 1 1997/98:109 Bilaga 2 1997/98:109 Bilaga 2 1997/98:109 Bilaga 3 1997/98:109 Bilaga 3 1997/98:109 Bilaga 4 1997/98:109 Bilaga 4 1997/98:109 Bilaga 5 1997/98:109 Bilaga 5 1997/98:109 Bilaga 6 1997/98:109 Bilaga 6 1997/98:109 Bilaga 7 1997/98:109 Bilaga 7 1997/98:109 Bilaga 8 1997/98:109 Bilaga 8 1997/98:109 Bilaga 9 1997/98:109 Bilaga 9