prop · GL03150D9 · 1998-01-01 00:00:00 — Den statliga konsumtionen i fasta priser minskade . Därmed har konsumtionsnivån gått ned med sammanlagt . Mot denna bakgrund väntas en återhämtning ske . Konsumtionen antas därför stiga och med . har en ökning på respektive lagts in i kalkylerna. Den kommunala konsumtionen minskade enligt det preliminära utfallet . Mot bakgrund av tidigare beslutade och aviserade tillskott, samt de nya tillskott som föreslås i denna proposition, bedöms den kommunala konsumtionen åter öka . Den kommunala konsumtionen påverkas även av huvudmannskapsförändringar och arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Den kommunala konsumtionen beräknas öka med i genomsnitt . Under loppet av 1997 ljusnade läget på arbets- marknaden. Den öppna arbetslösheten föll kraftigt och sysselsättningen vände svagt uppåt. Givet de förutsättningar som denna prognos bygger på låga löneökningar, god internationell tillväxt och att ut- bildningssatsningen ger avsedd effekt kan den öppna arbetslösheten minska till . Sysselsättningstrenden pekar nu uppåt. Antalet nyanmälda lediga platser, AMS enkätundersökningar och den starka tillväxten är alla viktiga indikatorer på att sysselsättningen kommer att öka. Den senaste arbetskraftsundersökningen () från SCB visar att en uppgång redan har inletts; sysselsättningen under den senaste 3- månadersperioden (december, ) ligger över . Det förhållande att tillväxten framöver i högre grad drivs av inhemsk efterfrågan gör att efterfrågan i större utsträckning än tidigare riktas mot arbetsintensiva verksamheter. Den förändrade sammansättningen innebär också att det är rimligt att anta att produktivitetstillväxten blir lägre . En viktig bidragande orsak till en bättre sysselsättningsut- veckling är att av fallande offentliga kon- sumtion bryts och vänds till en uppgång. Tillväxten drevs av en stark nettoexport, vilket inte resulterade i så många nya arbetstillfällen utan i stället i hög produktivitetstillväxt. Det bör dock understrykas att om den sysselsättningstillväxt som ligger i prognosen skall bli verklighet, så får inte de totala löneökningarna bli högre än de som förutsätts i denna prognos. TABELL 1.5 DE OFFENTLIGA FINANSERNA PROCENT AV BNP 1997 1998 1999 2000 2001 Inkomster 62, 8 62, 5 60, 8 60, 1 59, 7 Utgifter 63, 9 61, 0 60, 0 57, 7 56, 1 Finansiellt sparande före överföring -1,1 -0,8 -1,5 Finansiellt sparande efter överföring -1,1 2,0 Konsoliderad bruttoskuld efter överföring 62, 9 Källor: och . De offentliga finanserna fortsatte att stärkas . Den offentliga sektorns finansiella sparande visade ett underskott på av BNP enligt national- räkenskapernas redovisning. Mätt enligt de redovisningsprinciper som tillämpas inom EU uppgick underskottet till . väntas ett överskott i det finansiella sparandet på . Därav beror på att en överföring av AP- fondens fastigheter till bolagsform tillgodoräknas det finansiella sparandet i nationalräkenskaperna. beräknas överskottet till , vilket är samma nivå som 1998 när effekten av bolagiseringen av AP- fondens fastigheter exkluderas. har i enlighet med förslag från rege- ringen lagt fast att det offentliga finansiella sparandet skall uppgå till av BNP i genomsnitt över kon- junkturcykeln. Anpassningen ska ske successivt via ett överskott på och . Dessa mål beräknas att överträffas med 16,5 miljarder och med . Överskotten utöver de budgetpolitiska målen har beräkningstekniskt tillförts hushållssektorn vid beräkningen av hushållens konsumtion och sparande. I tabell 1.5 redovisas den offentliga sektorns finansiella sparande såväl före som efter den beräk- ningstekniska överföringen till hushållssektorn. De växande finansiella överskotten medför att den offentliga sektorns skulder kan amorteras under pro- gnosperioden. Statsskulden beräknas, vid de målsatta överskotten , minska med ca och den konso- liderade bruttoskulden går ned från av BNP 1997 till . I ett appendix till kapitel 11 presenteras två be- räkningar av de offentliga finansernas känslighet för tillväxt vid givna skatte- och utgiftsregler. I den första känslighetsanalysen förutsätts en internationell kon- junkturavmattning med allmänt ökad osäkerhet leda till en lägre svensk tillväxt än i grundkalkylen. I detta fall försämras det finansiella sparandet av BNP- skillnaden . I den andra känslighetsanalysen fungerar lönebildningen sämre än i grundkalkylen, vilket bl.a. ger upphov till en penningpolitisk åtstramning. De offentliga finanserna försämras då av BNP-skillnaden . Att effekten blir så pass begränsad beror bl.a. på att höga löneökningar håller uppe de viktigaste skattebaserna, löneinkomster och konsumtion, på kort och medellång sikt. I förhållande till tidigare erfarenheter liksom i för- hållande till och beräkningar visar dessa känslighetsanalyser en något mindre effekt av lägre tillväxt på de offentliga finanserna. En förklaring är att känslighetsanalyserna avser fallet med givna skatte- och utgiftsregler. En annan förklaring är att känslighetsanalyserna beaktar balanskravet i den kommunala sektorn. Detta får till följd att effekten på kommunernas finansiella sparande begränsas. En tredje förklaring är att inflationstakten förutses förbli låg, vilket exkluderar fluktuationer i de offentliga finanserna som beror på varierande inflation. 2 Internationell utveckling Trots turbulensen på de asiatiska finansmarknaderna växte världsekonomin i sin helhet starkt . Den ekonomiska tillväxten i stärktes som högkonjunkturen i bestod. Åter- hämtningen i den japanska ekonomin uteblev emeller- tid och den inhemska efterfrågan stagnerade. Effekterna av utvecklingen i utgör ett stort osäkerhetsmoment i prognosen. Asienkrisens eko- nomiska återverkningar på världsekonomin förutses i huvudsak begränsas till innevarande år och drabba länderna i den asiatiska regionen hårdast. Den globala tillväxttakten förutses sjunka med en procentenhet jämfört med föregående år till , medan den väntas falla med ½ procentenhet till ca 2 ¼ % i OECD-området. Konjunkturutvecklingen i och EU förutses inte brytas. Inom drabbas främst och . förutses den globala BNP-tillväxten återigen stiga. På medellång sikt bedöms de makroekonomiska förut- sättningarna med förhållandevis låga räntor samt låg och stabil inflation fortsätta att bidra till en väl fun- gerande världsekonomi. Osäkerheten i de medel- fristiga kalkylerna är emellertid betydande. TABELL 2.1 BNP-TILLVÄXT PER REGION ÅRLIG PROCENTUELL FÖRÄNDRIING 199 7 199 8 1999 2000 2001 Världen 4,1 3,1 3,6 3,8 3,8 2,8 2,3 2,4 2,6 2,3 EU 2,6 2,7 2,9 2,9 2,4 S.k.transitionsekon omier 1,7 2,7 3,7 4,1 4,8 2,6 3,7 4,2 4,5 5,0 0,4 1,4 3,0 3,5 4,5 5,8 4,0 5,0 5,1 5,5 3,1 4,9 5,0 5,3 5,5 6,8 4,2 5,5 5,8 6,0 Dynamiska asiatiska1- ekonomier 5,5 Mellan och 5,0 3,3 4,4 4,7 5,0 1 Till de dynamiska asiatiska ekonomierna räknas , , , , och . Källor: , och . Den amerikanska ekonomin väntas växa något lång- sammare , men den ekonomiska utvecklingen väntas ändå bli god. Konjunkturen i EU som helhet förväntas fortsätta att stärkas till följd av bl.a. en mindre stram finanspolitik, god produktivitets- tillväxt samt gynnsamma monetära förhållanden, dvs. den sammantagna effekten på den samlade efterfrågan av ränte- och växelkursutvecklingen. Oro i den finansiella sektorn och ett lågt förtroende för den ekonomiska politiken bidrar till fortsatt stagnation i den japanska ekonomin 1998. Därefter väntas en gradvis återhämtning. BNP-tillväxten förutses sjunka i som helhet och bli negativ i vissa av de drabbade länderna. Utsikterna för Öst- och Central- fortsätter att förbättras, men osäkerheten har ökat till följd av Asienkrisen. har särskilt påverkats av oro på de finansiella marknaderna. Turbulensen i har också fått effekter på Latin- särskilt ekonomiska läge har försämrats och den ekonomiska politiken har stramats åt. Som en följd av den gynnsamma utvecklingen i omvärlden steg världsmarknadstillväxten för svensk export till 1997. förutses den avta till . I takt med att Asienkrisens effekter ebbar ut antas den stiga till 1999-2000 och därefter avta något. 2.1 Asienkrisen och dess inverkan på prognosen Asienkrisens fortsatta förlopp utgör det största osäkerhetsmomentet i den internationella prognosen. I första hand förutses och övriga med betydande finansiella och kommersiella kopplingar till de krisdrabbade länderna att påverkas. Återverkningarna i vissa andra tillväxtekonomier samt i väntas också bli påtagliga. Effekterna på OECD-området utanför bedöms dock bli måttliga. I prognosen antas att Asienkrisen endast ger upphov till relativt snabbt övergående effekter på den globala tillväxten och världshandeln och att en uppgång i världskonjunkturen sker 1999-2000. De hårdast drabbade asiatiska ekonomierna, dvs. , , , och står för av global BNP och av världshandeln. En kraftigt dämpad inhemsk efterfrågan i den asiatiska regionen, deprecieringen av ländernas valutor samt åtföljande lägre världs- marknadspriser väntas ge handelsrelaterade effekter på resten av världen. som de asiatiska län- dernas importtillväxt sjunker kraftigt väntas en för- bättrad konkurrenskraft leda till att exporten från området gradvis ökar. och EU, med en stark respektive ökande inhemsk efterfrågan, vän- tas absorbera en stor andel av den väntade förbätt- ringen av bytesbalansen i den asiatiska regionen. Utvecklingen i har medfört en dämpning av pris- och ränteutvecklingen som delvis kompenserar de negativa effekterna av krisen genom att den inhemska efterfrågan stimuleras och i för- längningen även sysselsättningen. Även om inflatio- nen minskat bedöms det inte föreligga någon risk för deflation då tillväxten i världsekonomin är fortsatt god och centralbankerna förväntas ta hänsyn till de nedjusterade inflationsförväntningarna i utformningen av penningpolitiken. Krisens effekter på företagens och hushållens för- troende för ekonomin är särskilt svåra att förutsäga och utgör en betydande risk i prognosen. Asienkrisen skulle kunna leda till att företagen skrinlägger investeringsplaner på grund av den ökade osäker- heten. EU och kan även komma att påverkas negativt av minskade direktinvesteringar från den asiatiska regionen. Att en stor del av kapitalet vänt tillbaka till säkra marknader har inte enbart givit upphov till lägre marknadsräntor, utan torde även ha bidragit till de kraftigt stigande börskurserna i främst och EU. Den starka utvecklingen på aktie- börserna utgör ett orosmoment, men det behövs en relativt kraftig nedgång för att få mer påtagliga effekter på den reala ekonomin. Såvida inte den finansiella krisen förvärras i förutses inga negativa effekter på de finansiella marknaderna i och . Europeiska och amerikanska bankers utlåning till regionen bedöms inte utgöra en system- risk för den finansiella sektorn i dessa länder och ut- gör därmed heller inte en risk för den reala ekonomin. Däremot är krisen i den japanska finansiella sektorn ett osäkerhetsmoment, inte minst som en försämring av den finansiella situationen och den reala ekonomin i skulle kunna ge återverkningar på de förutsättningar att lösa krisen. Den kinesiska ekonomins utveckling samt ekonomiska politik kan även påverka krisens fortsatta förlopp. Vissa tillväxtekonomier i f.d. , och samt har påverkats negativt av minskad tillgång till utländskt kapital, högre räntepremier och finansiell turbulens. Till följd av detta har länderna behövt föra en åtstramande ekonomisk politik. Ännu har effekterna på dessa länder varit måttliga, men en försämring av situationen i skulle kunna ge effekter på den reala ekonomin och i förlängningen även på OECD-området. Även om den mest akuta fasen av Asienkrisen ser ut att vara över finns fortfarande en risk för att situa- tionen kan förvärras i vissa länder, t.ex. i . Vidare kan de reala effekterna i de drabbade länderna, inte minst de sociala konsekvenserna, bli omfattande. 2.2 Utsikterna för den globala ekonomin 2.2.1 Utvecklingen i har haft en exceptionellt god eko- nomisk utveckling . steg BNP-tillväxten till , som infla- tionen föll till och arbetslösheten sjönk till . Delvis till följd av den goda ekonomiska tillväxten skapades balans i de offentliga finanserna , vilket var tidigare än väntat. Finanspolitiken har stramats åt i det att det strukturella underskottet, dvs där man bortser från den förbättring som är ett resultat av konjunkturutvecklingen, har minskat. Under innevarande år förutser att finanspolitiken fortsätter att vara restriktiv, medan den förutses bli expansiv 1999. De långa räntorna föll med och de korta räntorna var i princip oför- ändrade. Penningpolitiken i ser ut att vara väl avvägd med hänsyn till den rådande osäker- heten i konjunkturen. Å ena sidan fortsatte den inhemska efterfrågan att växa starkt, som börsen ökade kraftigt efter fallet och löne- ökningstakten steg markant . Å andra sidan har dollarförstärkningen bidragit till stramare monetära förhållanden, Asienkrisen har haft en dämpande effekt på inflation och ränteläge som en avmattning av BNP-tillväxten för- utses . Styrräntan antas ligga kvar på den nuva- rande nivån på . Den inhemska efterfrågan förutses fortsätta att växa starkt . Ökningen av de reala dispo- nibla inkomsterna, det höga konsumentförtroendet samt börsens exceptionellt kraftiga uppgång för en fortsatt god utveckling av den privata konsum- tionen. Nedgången i de långa räntorna väntas bidra till ett högt bostadsbyggande samt en fortsatt stark investeringsutveckling, men en viss av- mattning från tidigare höga nivåer förutses till följd av bl.a. minskande vinstmarginaler. Lageruppbyggnaden väntas avta och ge ett negativt bidrag till BNP-tillväxten. Förutom dollarns appreciering väntas utvecklingen i medföra att nettoexporten ger ett allt större negativt bidrag till BNP-tillväxten. Sammantaget väntas BNP-tillväxten avta till 1998 och 1999. Inflationsutvecklingen och läget på arbetsmarknaden väntas förbli gynnsamt. Eftersom det råder fullt kapacitetsutnyttjande i den amerikanska ekonomin förutses på medellång sikt, dvs år 2000- 2001, en tillväxttakt kring den potentiella, dvs ca 2 ¼- 2 ½ % . 2.2.2 Utvecklingen i och vissa asiatiska tillväxtekonomier befinner sig i en långvarig ekonomisk kris som i stor utsträckning hänger samman med allvarliga strukturproblem i den finansiella sektorn. förvärrades den finansiella krisen och en kon- sumtionsskattehöjning bidrog till att den in- hemska efterfrågan minskade. Oro för ökad arbets- löshet och krisen i det finansiella systemet bidrog till att undergräva hushållens och företagens förtroende för ekonomin. Effekterna av Asienkrisen började också märkas i exportstatistiken under slutet av året. Ett fortsatt lågt förtroende för ekonomin väntas bidra till att den privata konsumtionen endast ökar marginellt , som investeringarna bedöms sjunka något ytterligare. Räntorna förutses förbli låga och styrräntan antas vara oförändrad under 1998-1999. Finanspolitiken väntas bli fortsatt åtstramande, om än i något mindre omfattning. Till följd av stora exponering gentemot de krisdrabbade länderna i samt minskande stimulanseffekter av yenens tidigare depreciering för- utses att bidraget från nettoexporten minskar relativt kraftigt under innevarande år. Sammantaget bedöms tillväxten i det närmaste stagnera 1998. Åtgärder för att omstrukturera den finansiella sektorn bedöms gradvis medföra ett ökat förtroende och en åter- hämtning av den japanska ekonomin . Även den allmänna uppgången i den asiatiska regio- nen väntas bidra till ett förbättrat konjunkturläge i . BNP-tillväxten förutses till 1999. Med hänsyn till betydande ledig kapacitet förutses BNP- tillväxten överstiga den potentiella och ligga kring 2 ½ % år 2000-2001. Valutaförsvagning, problem i den finansiella sek- torn samt kreditåtstramning väntas leda till en kraftig recession i , , , och , . Den ekonomiska aktiviteten i övriga asiatiska ekonomier förutses också dämpas i ljuset av starka finansiella och kommersiella kopplingar till de ovan nämnda länderna samt det lägre förtroendet bland investerare i regionen. I de Dynamiska Asiatiska Ekonomierna () samt förutses BNP-tillväxten sjunka från 1997 till i det närmaste stagnation 1998. Tillväxten i väntas mattas något från 1998. Stärkt konkurrenskraft i exportsektorn i flertalet väntas dock gradvis bidra till en återhämtning i regionen . BNP-tillväxten på medellång sikt väntas bli god. 2.2.3 Utvecklingen i EU sker övergången till den ekonomiska och monetära unionen, EMU. EU- kommissionen har rekommenderat att 11 länder skall delta i och i prognosen har antagits att så kommer att bli fallet. har skillnaderna i inflationstakt och räntor mellan EU- länderna minskat betydligt och de offentliga finan- serna har förbättrats avsevärt. Mot bakgrund av bl.a. denna utveckling bedöms förutsättningarna vara goda för en smidig övergång till EMU. Förbättrade offentliga finanser och låg inflation i hela EU skapar goda förutsättningar för den ekonomiska tillväxten i framöver. Konjunkturen i EU fortsatte att stärkas och BNP-tillväxten steg till från året innan. Den inhemska efterfrågan i EU som helhet blev dock svagare än väntat. Fortsatt hög arbetslöshet och en stram finanspolitik bedöms ha inverkat dämpande på den privata konsumtionen. Investeringstakten var låg i framför allt , och . Den inhemska efterfrågan var dock fortsatt stark i bl.a. , , och . Exportutvecklingen var stark i EU som helhet bl.a. till följd av EU-valutornas försvagning mot dollarn samt den starka världsmarknadstillväxten, huvudsakligen i OECD-området, och gav ett betydande bidrag till BNP-tillväxten. Förutsättningarna för en fortsatt konjunkturupp- gång i EU är goda. För det första förutses finans- politiken bli mindre stram jämfört med 1996-97. Det faktiska underskottet i de offentliga finanserna i EU som helhet uppgick till 1997, vilket är en nedgång . Det strukturella underskottet har minskat med ca 2½ procentenheter . För det andra väntas gynnsamma monetära förhål- landen stimulera ekonomin i likhet med . /97 har EU:s nominella effektiva växelkurs visavi utomstående industriländer deprecierat med , de långa räntorna har fallit med knappt 1 ½ procentenheter och de korta räntorna har fallit något. har inflationen fortsatt att ligga på en förhållandevis låg nivå kring . I bl.a. och har en förhållandevis svag konjunkturutveckling, Asienkrisens inverkan på den globala prisutvecklingen, inklusive oljeprisfallet , lett till mycket låga inflationssiffror . väntas räntekonvergensen i de blivande EU-länderna fortsätta. förutses höja styrräntan något medan den förväntas kunna sänkas i de länder som har förhållandevis höga räntor. Från kommer penningpolitiken i EMU-området att utformas av den , . I takt med att den inhemska efterfrågan och BNP-tillväxten stärks väntas styrräntan stiga till 4 ¼ % 1999. De tioåriga obligationsräntorna väntas också gradvis öka något, till 1998 och 1999. Att förtroendeindikatorerna har fortsatt att peka uppåt stärker ytterligare bilden av en uppåtgående konjunktur i EU. Kapacitetsutnyttjandet är högt i industrin och vinstmarginalerna bedöms stiga till följd av hög produktivitetstillväxt samt låga ökningar av arbetskraftskostnaderna. Investeringstakten påverkas även positivt av de gynnsamma monetära för- hållandena samt det förhållandevis höga förtroendet bland företagen. Den privata konsumtionen bedöms stärkas mot bakgrund av något lägre arbetslöshet, högre disponibelinkomster samt en mindre stram fi- nanspolitik. Konsumenternas förtroende har ökat stadigt och inledningen av 1998. Nettoexportens bidrag till BNP-tillväxten förutses minska i takt med att exporttillväxten avtar och importtillväxten tilltar. Avmattningen på exportmarknaderna i och för- väntas endast delvis kompenseras av en ökad handel inom EU. Världsmarknadstillväxten för EU förutses sjunka från ca 9½ % 1997 till 7-7½ % 1998-99. Sammantaget bedöms BNP-tillväxten öka till 1998 och 1999. Inflationen bedöms sjunka till 1998. som uppgången i konjunkturen och den tidigare valutaförsvagningen mot dollarn kan pressa upp priserna har Asienkrisen en dämpande inverkan på prisutvecklingen. Arbetslösheten i EU som helhet väntas endast minska marginellt till , trots upp- gången i konjunkturen. Den goda konjunkturutvecklingen i EU förutses fortsätta . Betydande ledig produktions- kapacitet möjliggör att BNP-tillväxten överstiger den potentiella tillväxten och ligger kvar på . Exportutvecklingen väntas bli fortsatt god mot bakgrund av stark tillväxt i OECD-området samt en återhämtning i den asiatiska regionen. Fortsatt låg inflation, förhållandevis låga räntor samt måttliga löneökningar och goda vinstmarginaler väntas bidra till en stark investeringsutveckling. En gynnsam sysselsättningsutveckling förutses medföra en uppgång av den privata konsumtionen. Mot slutet av prognosperioden förutses BNP-tillväxten mattas till 2½ %. Utvecklingen i större enskilda EU-länder Den inhemska efterfrågan utvecklades svagare än väntat i . Privat konsumtion och investeringar ökade endast marginellt och BNP- tillväxten drevs framförallt av exporten. ökade arbetslösheten med drygt 1 pro- centenhet i förhållande till 1996 och uppgick till . Finanspolitiken har varit åtstramande, medan de monetära förhållandena har varit fortsatt expansiva. väntas den inhemska efterfrågan gradvis stärkas mot bakgrund av fortsatt låga räntor, en mindre restriktiv finanspolitik samt stärkta förtroendeindikatorer. bedöms bidraget från nettoexporten avta bl.a. till följd av utvecklingen i . BNP-tillväxten bedöms stiga till 1998 och 1999. Efter att ha utvecklats svagt och början av 1997 stärktes den inhemska efterfrågan i av 1997, både med avseende på privat konsumtion och privata investeringar. Denna utveckling underbyggdes av en försiktig återhämtning på arbetsmarknaden, låg inflation samt fortsatt låga räntor. Trots Asienkrisen fortsatte exporten att utvecklas gynnsamt, om än i något långsammare takt än . Förtroendet för ekonomin, både bland hushåll och företag, stärktes och den inhemska ef- terfrågan väntas fortsätta sin uppåtgående trend un- der 1998. Nettoexportens bidrag till tillväxten bedöms däremot minska relativt kraftigt . Sammantaget är dock utsikterna för den franska ekonomin goda och BNP-tillväxten väntas öka från 2,1997 till 2,1998 och 1999. Den inhemska efterfrågan stärktes i och bidrog till en återhämt- ning av konjunkturen. Regeringens stimulansåtgärder för bilförsäljningen inverkade positivt på den privata konsumtionen. En kraftig budgetkonsolidering, lägre inflationstakt samt förväntningar om deltagande i har bidragit till ett lägre ränteläge. Mot bakgrund av en fortsatt god efterfrågan från omvärlden och mindre strama penning- och finanspolitiska förhållanden väntas konjunkturen fortsätta att gradvis stärkas . Det negativa bidraget från nettoexporten förutses minska som investeringarna växer allt snabbare. BNP- tillväxten bedöms stiga från 1997 till och . TABELL 2.2 BNP-TILLVÄXT, KPI OCH ARBETSLÖSHET ÅRLIG PROCENTUELL FÖRÄNDRING 1996 1997 1998 1999 2000 2001 BNP 2,5 2,8 2,3 2,4 2,6 2,3 EU 1,7 2,6 2,7 2,9 2,9 2,4 2,8 3,7 2,7 2,2 2,4 2,2 3,9 0,9 0,1 1,7 2,3 2,6 1,4 2,2 2,5 2,8 3,0 2,3 1,5 2,4 2,8 2,9 2,8 2,4 0,7 1,5 2,2 2,8 3,0 2,3 2,2 3,3 2,1 2,3 2,5 2,5 3,0 3,4 3,4 3,2 2,9 2,2 3,5 3,4 3,0 2,8 2,5 2,2 3,6 5,9 3,9 3,5 3,1 2,3 5,3 3,5 4,4 3,5 2,5 2,2 Konsumentpriser 2,2 2,0 1,7 2,0 2,0 2,0 EU 2,5 2,0 1,9 2,0 2,0 2,0 1,2 1,6 2,1 2,2 2,0 2,0 Arbetslöshet i % av arbetskraften 6,9 6,7 6,6 6,5 6,4 6,3 EU 11, 4 11, 3 11, 0 10, 7 10, 3 10, 1 9,1 8,4 7,4 6,8 5,9 5,7 Världsmarknadst illväxt för svensk export 6,5 Källor: , och . I bidrog en stark utveckling av privat konsumtion och export till en hög tillväxttakt . Den privata efterfrågan stimulerades av sjun- kande arbetslöshet och stigande realinkomster. I slu- tet av året dämpades dock exporten av den kraftiga appreciering av pundet som ägt rum . stramades finans- och penning- politiken åt. förväntas en betydande nedgång i exportens tillväxttakt till följd av den starka valutan och av den ekonomiska krisen i . Den inhemska efterfrågan förutses dämpas något bl.a. till följd av den strama ekonomiska politiken.