prop · GL03152 · 1998-01-01 00:00:00 — När det gäller förmåner som till sin storlek påverkas av utgående ålderspension kan här urskiljas dels de fall där själva före- komsten av ålderspension eller rätten till sådan pension, och inte pensionens storlek, är avgörande för rätten till eller storleken av den andra förmånen, dels de fall där storleken av ålderspensionen direkt påverkar storleken av den andra förmånen. De senare fallen skulle kunna ses som rena samordningssituationer och i dessa fall kan komma att krävas ställningstagande till hur samordning skall ske när utbetalningsreglerna för det reformerade ålderspensionssystemet träder i kraft. Detsamma gäller de fall där förekomsten av antingen enbart folkpension eller enbart tilläggspension påverkar förmånens storlek. Förmåner som samordnas med ålderspension på sådant sätt att det i förhållande till garantipensionen kommer att krävas annat än rena namnändringar eller liknande återfinns i kungörelsen (1959:290) med bestämmelser om vissa pensionsförmåner enligt föreskrifter meddelade före utfärdandet av statens allmänna tjänstepensionsreglemente och i förordningen (1996:1100) om aktivitetsstöd. Därutöver finns liknande samordningsregler i avtal och i äldre upp- hävda men fortfarande tillämpade författningar. Regeringen lämnar här inte några förslag till hur de ovan nämnda sam- ordningsreglerna bör förändras i samband med införandet av reformerade ålderspensionsregler. Eftersom samordning kommer att bli aktuell först och de förmåner som samordnas med ålderspension då kan komma att ha upphävts eller i vart fall förändrats kommer förslag i denna del att lämnas senare i samband med övrigt författningsarbete föranlett av de reformerade ålderspensionsreglerna. Detsamma gäller för de förändringar som mer har karaktären av följdändringar. Det finns även regler i författningar och avtal som innebär att en för- mån eller en avgift är inkomstprövad och där pension kan utgöra en så- dan inkomst. Som exempel kan här nämnas bostadstillägget till pensionärer. Detta tillägg skall emellertid utredas särskilt varvid denna fråga får övervägas. Även i övriga fall där sådan inkomstprövning sker får i varje enskilt fall ställning tas till hur reformerad pension skall bedömas. 12 Reduktion av pensionsförmån i vissa fall 12.1 Nuvarande regler För dem som är berättigade till ålderspension och som vistas på krimi- nalvårdsanstalt, vårdinstitutioner m.m. som drivs eller finansieras av stat eller kommun gäller enligt nuvarande regler att vistelsen kan medföra att folkpensionen i olika utsträckning och på olika sätt reduceras. Ifrågava- rande regler om avdrag på ålderspension tillämpas med avseeende på häktade, intagna på kriminalvårdsanstalter samt boende på vårdhem som avses i lagen (1967:940) angående omsorger om vissa psykiskt ut- vecklingsstörda. Alltsedan införandet av det allmänna pensionssystemet genom lag om allmän pensionsförsäkring har det förekommit bestämmelser om reducering av allmän pension till personer som tvångsvis eller frivil- ligt vistas på olika slag av statliga eller kommunala institutioner och i anledning av detta får sin huvudsakliga försörjning tryggad av stat eller kommun. Genomgående gällde att pension som är helt avgiftsfinansierad lämna- des orörd. I fråga om vistelse på de kommunala eller kommunfinansie- rade institutionerna var det kommunen som fick uppbära grundskydds- pensionen och därav tillgodogöra sig kostnaderna för vården eller för- sörjningen. När systemet med särskilda anstalter för missbrukare av alkohol tillkom omfattades även dessa anstalter av reglerna om reduktion av pension på motsvarande sätt. Under de första decennierna från det allmänna pensionssystemets till- komst innebar reglerna att en intagen endast fick behålla eventuell av- giftsfinansierad pension och att eventuell grundskyddspension reducera- des i dess helhet. fick emellertid de pensionsberättigade genom lag om folkpension rätt att för egen del behålla vissa belopp av sådan icke avgiftsfinansierad pension. I och med denna lag blev dessutom de intagna inom den allmänna sjukvården undantagna från reglerna om reduktion av pension. Reglerna för reduktion av pensionsförmån vid intagning på institution återfinns i 10 kap. 2 och 3 §§ AFL. Beträffande häktade och intagna på kriminalvårdsanstalt innehåller 10 kap. 2 § bestämmelser om avdrag på folkpension. För pensionsberättigad som i annat fall är intagen på an- nan anstalt än sjukhus finns bestämmelser i 10 kap. 3 § AFL om att den som driver anstalten eller kommun eller landsting som genom avgifter finansierar vården, i den mån regeringen förordnar, får uppbära så stor del av vårdtagarens folkpension som svarar mot kostnaderna för vården eller försörjningen, varvid den pensionsberättigade dock alltid är berätti- gad att för egen del behålla ett visst belopp. I fråga om huvuddelen av de kategorier som är berättigade till ålders- pension och som vistas på kommunala eller kommunfinansierade institutioner har utvecklingen därefter inneburit att de inte längre omfattas av reglerna om reduktion av pension. I stället har en övergång skett till olika system som innebär att de intagna debiteras viss ersättning per dag som de vistas på institution. Regeringen och har i kungörelsen (1971:831) om pensionsbelopp enligt 10 kap. 2 § första stycket lagen (1962:381) om allmän försäkring, kungörelse (RFFS 1977:4) om allmän pension vid viss anstaltsvård och kungörelsen (1962:393) om rätt i vissa fall för kommun eller annan att uppbära folkpension utfärdat föreskrifter om tillämpningen av 10 kap. 2 3 §§ AFL. De ovan berörda reglernas innehåll kan, vad avser huvuddelen av dem som uppbär ålderspension och beträffande vilka 10 kap. 2 eller 3 § AFL tillämpas, sammanfattas så att de pensionsberättigade av sin folkpension får behålla ett belopp motsvarande av folkpensionen, inklusive pensionstillskott, för en ogift ålderspensionär, dvs. Vid tillämpning av 10 kap. 3 § innebär detta att det innehållna beloppet i stället skall utges till den som driver anstalten eller till kommun eller landsting som betalar vården. Vid reduktion av pension enligt 10 kap. 2 § gäller vidare att får, om den pensionsberättigade på grund av sitt tillstånd uppenbarligen inte kan tillgodogöra sig det ovan angivna beloppet på , sätta ned detta till lägst . Vid utbetalning av pensionen till annan enligt 10 kap. 3 § gäller på motsvarande sätt att, om den pensionsberätti- gade på grund av sitt tillstånd inte kan begagna sig av kontanta medel, beloppet i stället skall användas för hans eller hennes personliga nytta. För att pensionen skall kunna reduceras enligt 10 kap. 2 § eller uppbä- ras av annan enligt 10 kap. 3 § krävs att den pensionsberättigade vistats på anstalt eller annan institution under en hel kalendermånad (den s.k. helmånadsregeln), dvs. från och med den första till och med den i en kalendermånad. Även under tid då en pensionsberättigad som är intagen och vars pen- sion reducerats enligt 10 kap. 2 § i anledning av anstaltsvistelsen, lovli- gen vistas utanför anstalt, t.ex. vid permission, och denna vistelse är be- gränsad till samt vid olovlig avvikelse skall, enligt Riks- försäkringsverkets kungörelse om allmän pension vid viss anstaltsvård, pensionen alltjämt reduceras. Vid permission eller försöksutskrivning som inte är tidsbegränsad eller överstiger skall dock pensionen enligt samma kungörelse inte längre reduceras enligt bestämmelserna i 10 kap. 2 § AFL. Försöksutskrivning eller permissioner som är obegrän- sade till tiden kan inte förekomma inom ramen för nuvarande regelverk inom kriminalvården. Permissioner som överstiger kan teore- tiskt sett medges med stöd av reglerna om frigivningspermission i 33 § lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt. I praktiken torde emellertid frigivningspermission inte längre förekomma inom kriminalvården. har i sitt betänkande Ett reformerat straffsystem (SOU 1995:91) redovisat att frigivningspermission inte medgetts i något fall. Kommittén föreslår i betänkandet att nuvarande regler om frigivningspermission slopas. får enligt 10 kap. 2 § andra stycket AFL medge nära anhörig som för sitt uppehälle är ekonomiskt beroende av den häktade respektive intagne att helt eller delvis uppbära den pension som innehålls enligt första stycket. rekommenderar att utbetalning sker till den anhörige när dennes inkomster understiger ett belopp motsvarande vad som förbehålls en bidragsskyldig för eget underhåll, dvs. skälig bostadskostnad jämte av prisbasbeloppet för år räknat. Som framgått av framställningen ovan tar de aktuella bestämmelserna om reduktion av pension vid anstaltsvistelse endast sikte på folkpen- sionsförmånerna. Tilläggspensionen påverkas således inte i något fall. Eftersom folkpensionens huvudförmån och eventuellt pensionstillskott i regel sätts ned till ett och samma belopp för häktade eller intagna pensionärer kan således det belopp som faktiskt undandras de pensionsberättigade variera starkt alltefter storleken av ifrågavarandes folkpensionsförmåner. En pensionär som har tilläggspension, och till följd därav minskat pensionstillskott eller inget pensionstillskott alls, förlorar alltså en förhållandevis mindre andel av sin pension än en pensionsberättigad med fullt pensionstillskott. Som angetts ovan har utvecklingen inneburit att huvuddelen av dem som är berättigade till ålderspension och som vistas på kommunala eller kommunfinansierade institutioner inte längre omfattas av de ovan be- skrivna reglerna om reduktion i 10 kap. 3 § AFL. Enligt 34 § första stycket andra meningen socialtjänstlagen och 42 a § socialtjänstförordningen (1981:750) får en kommun, utom beträffande underårig, ta ut ersättning för uppehället av den som på grund av miss- bruk av alkohol, narkotika eller därmed jämförbara medel frivilligt eller på grund av tvång får vård eller behandling i hem för vård eller boende eller i ett familjehem, med högst per dag. För andra stöd- och hjälpinsatser än som angetts , t.ex. boende på inackorde- ringshem som i stort sett enbart tillhandahåller ett skyddat boende i förening med viss omvårdnad, får vidare kommunen enligt 34 § första stycket fjärde meningen socialtjänstlagen ta ut skälig ersättning. Den som skall betala ersättning enligt 34 § första stycket socialtjänstlagen kommer enligt 10 kap. 3 § AFL inte i fråga för reduktion av pension. Ordalydelsen i 10 kap. 3 § AFL jämförd med 1 § kungörelsen om rätt i vissa fall för kommun eller annan att uppbära folkpension och 34 § första stycket socialtjänstlagen, enligt vilken kommun får ta ut ersättning , kan synas medge en frihet för kommunen att bestämma huruvida den pensionsberättigade skall komma i fråga för reduktion av pension eller debiteras ersättning enligt 34 § socialtjänstlagen. Enligt förarbetsuttalanden har emellertid avsikten varit att en kommuns rätt att uppbära en del av folkpensionen för vård eller försörjning på kommunens bekostnad skall ha upphört beträffande såväl de pensionsberättigade som omfattas av bestämmelsen om ersättning för uppehälle vid behandling för missbruk som övriga pensionsberättigade som enligt 34 § första stycket socialtjänstlagen är skyldiga att betala kommunen för stöd- och hjälpinsatser (prop. 1986/87:129, bet. 1986/87:SoU 32, rskr 1986/87:324). Inte heller huvuddelen av dem som vistas inom olika boendeformer inom äldre- eller handikappomsorgen kommer i fråga för någon reduce- ring av pensionen. Pensionsberättigade som är helinackorderade i av kommun enligt 20 § andra stycket socialtjänstlagen inrättad boendeform för service och omvårdnad för äldre människor med behov av särskilt stöd eller bor i bostad med särskild service som avses i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade omfattas sålunda inte av reglerna om avdrag på pension. För dessa kategorier gäller i stället att de i mån av förmåga debiteras avgifter av kommunen för sitt boende. Som ovan berörts är emellertid bestämmelserna i 10 kap. 3 § AFL alltjämt tillämpliga beträffande vissa av de personer som bor på vårdhem som avses i lagen angående omsorger för vissa psykiskt utvecklings- störda. Detsamma gällde t.o.m. för intagna på specialsjukhus. har emellertid beslutat att specialsjukhusen skall vara av- vecklade och att vårdhemmen skall vara avvecklade (prop.1996/97:156, bet. 1997/98:SoU5, rskr. 1997/98:6) Bestämmelsen i 10 kap. 3 § är således alltjämt tillämplig på den som är intagen på nyssnämnda vårdhem för utvecklingsstörda på bekostnad av landsting eller kommun och innebär att den som driver inrättningen eller annars svarar för kostnaden, såsom ersättning för denna kostnad, skall uppbära den pensionsberättigades folkpension för månaden. Dock gäller en rätt för den pensionsberättigade att förbehålla sig visst belopp för sina personliga behov enligt vad som beskrivits ovan. Det framstår i och för sig som önskvärt att såväl pensionsberättigade som de som är berättigade till andra socialförsäkringsförmåner och som vistas på olika slag av institutioner och i anledning därav har sin försörj- ning tryggad av stat eller kommun så långt möjligt behandlas på ett en- hetligt sätt i fråga om vilken verkan vistelsen får för deras ekonomiska förhållanden. Vad som komplicerar bilden är dock bl.a. att två olika mo- deller, dvs. reduktion av pension respektive debitering av avgifter för uppehälle, tillämpas parallellt. Den ena modellen, avgiftsdebitering, an- vänds företrädesvis vid vistelse inom missbruksvården och vården av de psykiskt störda medan den andra, reduktion av pension, används vid vis- telse på kriminalvårdsanstalt. Systemet med påföljder i anledning av brott har emellertid utvecklats så att en tilltalad kan dömas till antingen fängelse eller påföljder som innebär att han vårdas i de nämnda vårdformerna och att en tilltalad som dömts till fängelse delvis kan avtjäna detta straff i en sådan vårdform. Såsom intagna i kriminalvårdsanstalt anses i aktuellt hänseende även personer som med stöd av 34 § lagen om kriminalvård i anstalt vistas utanför anstalten på t.ex. ett hem för vård eller boende inom socialtjäns- ten eller personer som under avtjänande av fängelsestraff ges rättspsy- kiatrisk vård. De som verkställer fängelsestraff utanför anstalt under elektronisk övervakning enligt lagen (1994:451) om försöksverksamhet med intensivövervakning med elektronisk kontroll skall dock, enligt ett uttalande i förarbetena till nämnda lag, i fråga om sociala förmåner inte anses som intagna utan i stället jämställas med frivårdsklienter (jfr. prop 1993/94:184 s. 30 f). Det torde inte heller vara förenligt med den nuvarande ordalydelsen i 10 kap. 2 § AFL att reducera pension för den som verkställer ett straff utanför anstalt. Regeringen har i proposition 1997/98:96 Vissa reformer i påföljdssystemet föreslagit att systemet med intensivövervakning med elektronisk kontroll permanentas. kan brottspåföljden skyddstillsyn under vissa förutsättningar förenas med föreskrift om kontraktsvård. En sådan föreskrift den dömde åläggs att genomgå behandling enligt en för honom uppgjord behandlingsplan. Kontraktsvård skall i huvudsak vara ett alternativ till fängelse och är framför allt avsedd för lagöverträdare som har uttalade alkohol- eller narkotikaproblem. I fråga om behandlingen har i förarbetena (prop. 1986/87:106 s. 47 f) anförts att en form av behandling skall kunna bestå av institutionsvård vid ett behandlingshem. Den vanligast förekommande vårdformen har också varit behandlings- hem. I av fallen under /94 skedde således placering på hem för vård eller boende eller på annat behandlingshem. Vårdtiderna har varierat mellan en månad och . Korta behandlingstider på fyra är vanliga. Om den planerade behandlingen är av avgörande betydelse för att på- följden skall kunna bestämmas till skyddstillsyn med föreskrift om kon- traktsvård, skall rätten i domslutet ange hur långt fängelsestraff som skulle ha dömts ut, om fängelse i stället hade valts som påföljd. Detta alternativa fängelsestraff, vars längd i praxis varierat från en månad till och , har betydelse för vem som skall bära kostna- derna för behandlingen. De vårdkostnader som uppkommer vid kontraktsvård betalas, i enlighet med de principer för kostnadsfördelning vid vårdplacering utanför anstalt med stöd av 34 § lagen om kriminalvård i anstalt som överenskommits mellan och , av kriminalvården till den del de belöper från och med första behandlingsdag på institution fram till tidpunkten för en tänkt villkorlig frigivning alternativt frigivning vid straff upp t.o.m. , beräknad med utgångspunkt i det alternativa fängelsestraff som angetts i domen. Tiden skall beräknas utan avräkning för häktning eller anhållande. För kostnader som belöper därefter svarar den kommun där den dömde vistas. Har något alternativt straff inte satts ut skall hemkommunen betala hela kostnaden. Till skillnad från vad som gäller i fråga om sjukpenning, som reduce- ras vid vistelse på behandlingshem, påverkas inte pensionen i sig för den som i anledning av en dom på kontraktsvård vistas på behandlingshem. Om den dömde uppbär pension kan han dock få svara för egna levnads- kostnader såsom pengar till kläder, fickpengar resor m.m. i högre utsträckning än om han saknar inkomster. I de fall kommunen i anledning av en dom på kontraktsvård betalar kostnaden för en vistelse på ett hem för vård eller boende eller ett familjehem torde kommunen kunna ta ut ersättning av den intagne enligt 34 § socialtjänstlagen för dennes uppehälle. En pensionsberättigad som dömts till rättspsykiatrisk vård anses vår- dad på sjukhus. Före debiterades den som uppbar hel ålderspension eller hel förtidspension patientavgift för sådan vård enligt 2 kap. 12 § AFL motsvarande en tredjedel av summan av bl.a. folkpen- sion i form av ålderspension eller förtidspension enligt AFL och pen- sionstillskott, dock högst per dag. fördes administrationen av avgifter för pensionärer vid sjukhusvård över från försäkringskassorna och till sjukvårdshuvud- männen. Från och med detta datum är det således sjukvårdshuvudmännen som debiterar även pensionärer avgift för sjukhusvård. Enligt en träffad överenskommelse mellan företrädare för Socialdeparte- mentet och , gäller för och tills vidare att de högsta belopp som får tas ut är per vårddag. (S 1995:11) har enligt direktiven (dir. 1995:140) haft i uppdrag att beskriva och analysera principer och regler för patientens betalningsansvar vid rättspsykiatrisk vård. I del- betänkandet Vårdavgifter vid rättspsykiatrisk vård, m.m. (SOU 1996:141) föreslog kommittén att en ny bestämmelse skulle införas i AFL. Denna bestämmelse skulle innebära att för då en försäkrad bereds rättspsykiatrisk vård i form av påföljd i anledning av brott skulle sjukpenningen minskas med , dock högst med en tredjedel av sjukpenningens belopp. Detta motsvarar den möjlighet som redan finns att minska sjukpenningen när en missbrukare vårdas på t.ex. ett behandlingshem. Därtill föreslogs att den dåvarande ordning med debitering enligt 2 kap. 12 § AFL för pensionsberättigade personer som dömts till rättspsykiatrisk vård skulle bibehållas. Kommittén föreslog vidare att avgift för sjukhusvård enligt lagen om rättspsykiatrisk vård skulle få tas ut endast genom avdrag från utgående pension, sjukbidrag eller sjukpenning. Till det anförda kommer att domstol, vid lagföring på grund av brott, i vissa angivna fall enligt 31 kap. såsom påföljd kan överlämna åt socialnämnden eller styrelse för hem där vård enligt lagen (1988:870) om vård om missbrukare meddelas, att föranstalta om vården. I sådana fall torde 34 § socialtjänstlagen vara tillämplig och skälig ersättning få tas ut av den dömde för dennes uppehälle. 12.2 Regler i det reformerade pensionssystemet Regeringens förslag: För den som är intagen i kriminalvårdsanstalt eller är häktad skall garantipensionen, fr.o.m. den trettioförsta dagen av ett sammanhängande frihetsberövande, reduceras. Garantipension skall därvid utges med högst ett belopp som innebär att denna pension tillsammans med utbetalad pension enligt lagen (1998:000) om in- komstgrundad ålderspension uppgår till av prisbasbeloppet . Även den som olovligen avvikit från anstalt anses i detta sammanhang som intagen. skall kunna medge en nära anhörig till den pensionsberättigade rätt att uppbära hela eller del av den pension som har reducerats. Promemorians förslag: Förslaget i promemorian stämmer i sak överens med regeringens förslag. Remissinstanserna: instämmer i att det bör skapas enhetliga regler om minskning av pension för dem som vistas på statliga institutioner men anser att sådan minskning bör ske fr.o.m. . Allmänna försäkringskassa anser att ett erläggande av avgift vore ett bättre alternativ men avvaktar med ytterligare synpunkter till dess resultatet av den planerade översynen föreligger. läns allmänna försäkringskassa anser att förslaget visserligen innebär en viss förbättring i förhållande till nuvarande regler men menar att debitering av kostnader bör lösas på annat sätt av dels rättviseskäl, dels administrativa skäl. läns allmänna försäkringskassa tillstyrker förslaget att nedsättning av garantipensionen skall ske först fr.o.m. den 31:a dagen. Samma försäkringskassa påpekar också att de underrättelserna om häktning fungerar mycket dåligt och efterlyser därför maskinella underrättelser alternativt samkörning av kriminalvårdsregister och socialförsäkringsregister. avstyrker förslaget att göra åtskillnad mellan statliga och kommunala institutioner. Skälen för regeringens förslag: Som redovisats ovan är reglerna för avdrag på och bortfall av olika socialförsäkringsförmåner mycket olika för dem som är föremål för vård eller av annan anledning försörjs på det allmännas bekostnad. Regeringen delar den uppfattning som framförts av några remissinstanser att det vore önskvärt att åstadkomma en större enhetlighet på detta område. Frågan om en övergång till debitering av avgifter för uppehälle för intagna på kriminalvårdsanstalter och häkten innefattar emellertid starkt principiella ställningstaganden till huruvida människor som är föremål för tvångsåtgärder från samhällets sida bör drabbas av en sådan debitering. Vi gör därför bedömningen att frågan om ett system med avgiftsdebitering skall införas för pensionsberättigade inom kriminalvården bör beredas i samband med en mer allmän översyn av hur institutionsvistelse bör påverka socialförsäkringsförmåner. En sådan översyn planeras inom . Mot den bakgrunden föreslår vi inte här någon regel om debitering vid vistelse på kriminalvårdsanstalt m.m. Även i det reformerade pensionssystemet bör det dock, enligt rege- ringens uppfattning, finnas regler om reduktion av pension för pensions- berättigade som är häktade och intagna på kriminalvårdsanstalt. Reglerna om reduktion av pension vid vistelse på offentliga anstalter eller institutioner har som redovisats ovan i avsnitt 12.1 endast omfattat folkpensionsförmåner och inte tilläggspension. Anledningen till detta är att tilläggspensionen, till skillnad från det grundtrygghetssystem som folkpensionen utgör, har karaktären av intjänad rättighet, vilken den pensionsberättigade har ansetts i princip fritt bör få disponera över. Inkomstgrundad ålderspension i det reformerade pensionssystemet kommer att grundas på livsinkomstprincipen och i förhållande till dagens system kommer det att föreligga ett mer direkt samband mellan avgifter och förmåner. Intjänad pensionsrätt i det reformerade pensionssystemet kan i linje med detta sägas ha en än starkare karaktär av individuell rättighet. Enligt regeringens uppfattning bör det därför inte heller i det reformerade systemet finnas någon regel om reduktion av inkomstgrundad ålderspen- sion. Beträffande garantipensionen som är avsedd att utgöra ett rent grund- skydd är emellertid förhållandet annorlunda. Det kan te sig orimligt att intagna skulle kunna uppbära ograverad garantipension som de får grundläggande behov av mat, kläder, sjukvård etc. täckta genom kri- minalvårdens försorg.