prop · GL031D7 · 1998-01-01 00:00:00 — Bidragen till multilaterala utvecklingsbanker ökar på grund av tidigare gjorda utfästelser. Bidragen till FN-systemet förblir i stort sett oförändrade. Inom ramen för dessa görs en målinriktad satsning på utsatta barn i fattiga länder och på jämställdhet. för det bilaterala utvecklingssamarbetet ökar med hänsyn till de stora reservationerna långsammare än biståndsbudgeten som helhet. Posterna för , , enskilda organisationer, krediter, forskning och ekonomiska reformer ökar. Minskningar inom särskilda utvecklingsprogram är motiverade av betydande reservationer och innebär inte att verksamheten behöver skäras ned. Från denna delpost överförs vidare medel för landinriktade insatser till stöd för demokrati och respekt för mänskliga rättigheter till regionposterna för och . En ny Europapost inrättas för stöd till främst f.d. och vissa utvecklingsländer i och genom omfördelning av medel från delposten för humanitärt bistånd. UTFALL PÅ BISTÅNDSANSLAGEN 1992-1997 (exkl Central- och Östeuropasamarbetet) 12 579 1993/94 12 701 1994/95 11 865 1995/96 (18 mån.) 16 965 1996 (kalenderå r) 11 355 1997 (prognos) 12 258 Beloppen anges i Avräkningar från biståndsramen Avräkningen från biståndsramen för kostnader för asylsökande från räknas beroende på indexuppräkning med . och 2000 skall asylavräkningarna beräknas på vid respektive budgeteringstillfälle tillgängligt prognosunderlag. Från biståndsramen avräknas vidare kostnader för det svenska bidraget till den del av EU:s gemensamma bistånd, som finansieras över den Europeiska kommissionens reguljära budget. uppgår bidraget till . Avräkningar för administrativa kostnader och andra utgifter ökar enligt tidigare beslut med och uppgår efter uppräkning för inflation till . Totalt uppgår avräkningarna från biståndsramen till . Utfästelser och åtaganden Ett effektivt utvecklingssamarbete kräver möjligheter att göra fleråriga utfästelser och åtaganden. Regeringen hemställer därför om bemyndigande att göra följande utfästelser och åtaganden under anslaget A 1 Biståndsverksamhet: Inom det multilaterala utvecklingssamarbetet får regeringen ikläda staten förpliktelser i förhandlingar om: FN:s frivilligfinansierade verksamhet på det ekonomiska och sociala området upp till medelstilldelning. kapitalökningar i Afrikanska (AfDB) och i garantiorgan (MIGA), kapitalpåfyllnader i NORSAD, i () och Globala miljöfonden (GEF) samt kapitalinsats vid ett eventuellt medlemskap i , med utgångspunkt i att den svenska andelen skall avspegla en rimlig internationell bördefördelning mellan bidragsgivarna. Inom det bilaterala utvecklingssamarbetet får regeringen ikläda staten förpliktelser som tillsammans med tidigare gjorda, utestående utfästelser motsvarar högst fem gånger landramen på årsbasis för det landramsfinansierade samarbetet med programländer för vilka regeringen fastställt landstrategier eller motsvarande. I fall då landramen förändras, t.ex. vid successiv avveckling av samarbetet eller vid uppbyggnad av ett nytt programlandssamarbete, får regeringen i varje särskilt fall fastställa maximal utfästelseram i syfte att undvika att redan gjorda åtaganden överskrids. För övriga landprogram och andra verksamheter får utfästelseramen uppgå till högst medelstilldelning. BISTÅNDSRAM, AVRÄKNINGAR OCH BISTÅNDSANSLAG 1995/96 1 2000 Biståndsram 13 360 11 946,2 12 418 13 0482 14 0982 - Avräkningar, 1 930 1 754,8 1 794,4 1 830,3 1 866,9 varav Asylkostnader 965 765,0 778 793,63 809,43 EU-bistånd 707 707,0 707 721,1 735,6 Adm. m.m. 258 282,8 309,4 315,6 321,9 A Internationellt utvecklingssamarbete4 11 430 10 191,4 10 623,6 11 217,7 12 230,7 Biståndsram i % av beräknad BNI 0,Beloppen anges i 1. /96 omräknat till 12-månadersbasis 2. Biståndsramen enligt nu gällande prognos för BNI för de åren 3. Omräknas vid budgeteringstillfället enligt då gällande prognos 4. A Internationellt utvecklingssamarbete består av A 1 Biståndsverksamhet och A 2 Verksamheternas olika inriktning och långsiktighet gör att avtal med längre giltighetstid främst avser det landramsfinansierade samarbetet, krediter och forskning. Överskådlighet och enkelhet motiverar att reglerna för åtagandemöjligheter är generella. De totala utestående åtagandena för det multilaterala utvecklingssamarbetet uppgår till ca , varav ca två tredjedelar avser och . Av de totala åtagandena motsvaras ca av reservationer. De totala utestående utfästelserna för det bilaterala utvecklingssamarbetet uppgår till ca . Utvecklingsamarbetets förvaltnings myndigheter Sida och I enlighet med tidigare beslutade sparbeting avseende statliga myndigheters förvaltningskostnader, minskas förvaltningsanslaget för (Sida) och () med . 4 A 1 Biståndsverksamhet A 1 BISTÅNDSVERKSAMHET 1995/9 6 Utgift 16 375 908 Anslags- sparand e 7 536 261 1997 Anslag 9 779 093 Utgifts- prognos 11 800 000 1998 Förslag 10 214 267 1 1999 Beräknat 10 796 266 2000 Beräknat 11 796 780 Beloppen anges i tusental kronor 1. Består av anslagsposterna: A 1.1 Multilateralt bistånd 3 011 000 tkr A 1.2 Bilateralt utvecklingssamarbete 7 160 000 tkr A 1.3 Övrigt 43 267 tkr 4.1 Multilateralt utvecklings- samarbete Anslag och anslagsstruktur Inledning Multilateralt utvecklingssamarbete omfattar FN:s ekonomiska och sociala verksamhet, Internationella finansieringsinstitutioner respektive Övrigt multilateralt samarbete. UTFALL BÅ 1995/96, PROGNOS 1997 SAMT FÖRSLAG FÖR 1998 (TUSEN KRONOR) ANSLAGSPOST A 1.1 UTGIFT 1995/96 DÄRAV 1996 ANVISAT 1997 UTGIFTS- PROGNOS 1997 FÖRSLAG 1998 1. FN:s ekonomiska och sociala verksamhet 2 892 000 1 397 000 1 630 500 1 667 800 1 570 000 2. Internationella finansieringsinstitutioner 1 861 000 1 323 000 811 000 1 581 000 1 102 000 3. Övrigt multilateralt samarbete 378 000 323 000 368 500 250 000 339 200 Summa 5 131 000 3 Fr.o.m. överförs budgetposten Internationella familjeplaneringsfederationen (IPPF) och Internationella sjöfartsuniversitetet (WMU) till anslagsposten A 1.2 Bilateralt utvecklingssamarbete. Regeringen beräknar för anslagsposten A 1.1 Multilateralt utvecklingssamarbete för budgetåret . Detta innebär en ökning om () om hänsyn tas till att överföringar (totalt ) har gjorts till anslagsposten A 1.2 Bilteralt utvecklingssamarbete. Hela ökningen avser de internationella finansieringsinstitutionerna, främst , och beror på dragningar under budgetåret på redan gjorda åtaganden i s.k. påfyllnadsprocesser. De totala årsbidragen till FN:s ekonomiska och sociala verksamhet är i huvudsak oförändrade. Ingående reservation beräknas uppgå till . Av dessa medel är intecknade i form av skuldsedlar, dvs. bindande åtaganden till och de regionala utvecklingsbankerna. Denna reservation kommer successivt att minska . Medelsfördelning samt prognos för utfall och utgående reservation 1997 framgår av nedanstående tabell. En jämförelse av medlesfördelningen inom det multilaterala biståndsanslaget fr.o.m. bå 86/87 framgår ur diagrammet ovan. FN:s ekonomiska och sociala verksamhet Regeringen fäster mycket stor vikt vid ett stort och effektivt biståndssamarbete via FN. Detta präglar i hög grad det svenska och nordiska utvecklingssamarbetet. En viss minskning av medelstilldelningen för delposten för FN:s ekonomiska och sociala verksamhet för föreslås. Eftersom en del av budgetmedel användes för retroaktiva bidragsutbetalningar , vilket inte behövs , kommer den totala bidragsnivån inte att minska trots de minskade anslagen. FN:s organisationer i stort kommer alltså inte att drabbas. Tabellen ovan visar årsbidragen i form av basbudgetstöd till vissa FN-organisationer för samt förslag . Den pågående reformeringen av kan komma att påverka fördelningen av basbudgetstöd . Dels kan det ske genom FN-beslut om organisatoriska förändringar som t.ex. en integration av olika organ, dels bör anslagsnivåer påverkas av organisationernas förmåga och beredskap att stödja generalsekreterarens reformsträvanden som bl.a. syftar till högre relevans och effektivitet för FN på landnivå. BASBUDGETSTÖD TILL FN:S EKONOMISKA OCH SOCIALA VERKSAMHET 1994-1997 SAMT BUDGETFÖRSLAG BÅ 1997 (TUSEN KRONOR) ÅRSBIDRAG 1994 ÅRSBIDRAG 1995 ÅRSBIDRAG 1996 ÅRSBIDRAG 1997 FÖRSLAG 1998 , UNDP 460 000 460 000 460 000 460 000 470 000 , UNCDF 40 000 32 000 32 000 40 000 42 000 , 350 000 283 000 283 000 283 000 250 000 , UNFPA 140 000 116 000 116 000 116 000 125 000 , WFP1 135 000 189 000 245 000 200 000 180 000 FN:s flyktingkommissarie, 275 000 248 500 248 500 248 500 260 000 för palestinaflyktingar, UNRWA 146 000 140 000 135 000 135 000 145 000 Multilateral handelsrelaterad biståndsverksamhet (, , ITC) 15 000 3 500 4 500 5 000 8 000 Narkotikainsatser genom FN-systemet (UNDCP, WHO/PSA, förberedelser till UNGASS 98) 49 000 32 000 40 000 40 000 45 000 UNAIDS2 - 10 000 10 000 35 000 37 000 FN:s industriutvecklingsorganisatoin (UNIDO) 3 8 000 8 000 Summa 1 610 000 1 514 000 1 574 000 1 570 500 1 570 000 1. Inklusive åtaganden enligt livsmedelskonvention (FAC) och bidrag till Internationella katastroflagret för livsmedel (IEFR). 1995 och 1996 gavs bidrag till , dels via Sida, dels via Övrigt multilateralt samarbete. 1994-1997 finansierades bidragen till UNIDO över anslaget B9 Internationella finansieringsinstitutioner De multilaterala utvecklingsbankernas reguljära verksamhet, som består av utlåning till marknadsmässiga villkor, baseras på långsiktiga kapitalinsatser från medlemsländerna. Bankernas fonder för förmånlig kreditgivning finansieras däremot av bidrag enligt en internationellt överenskommen bidragsskala, vilka betalas in . Resurserna används sedan successivt över . fond för förmånlig kreditgivning, , har fyllts på ungefär . Bidragen till budgeterades fram till /92 med hela det svenska bidraget, vilket deponerades hos i form av skuldsedlar. I takt med att organisationen begärde tillgång till resurserna drogs medel från skuldsedlarna. Dragningarna gjordes än tiden för inbetalning, vilket ledde till att intecknade reservationer uppstod. anslås endast belopp motsvarande de förväntade dragningarna, vilket gör att de intecknade reservationerna successivt minskar. Dragningar sker f.n. på nionde, tionde och elfte påfyllnaden (9, 10 och 11). Regeringen har infört samma budgeteringssystem för , Asiatiska utvecklingsfonden och Afrikanska utvecklingsfonden fr.o.m. aktuella påfyllnadsperioder. Detta betyder att de åtaganden som gör kommer att belasta budgeten . Tabellen nedan visar budgetbehovet för , dvs. förväntade dragningar i de fall medel inte budgeterats tidigare, samt som jämförelse budgetåren 1995/96 samt 1997. INTERNATIONELLA FINANSIERINGSINSTITUTIONER (TUSEN KRONOR) BUDGET BÅ 95/96 (12 MÅN) BUDGET BÅ 1997 FÖRSLAG 1998 Världsbanksgruppen 636 000 696 000 920 000 Regionala utvecklingsbanker 134 000 30 000 52 000 Övriga utvecklingsbanker och fonder 131 000 85 000 130 000 Summa 901 000 811 000 1 102 000 3. Övrigt multilateralt samarbete Under delposten Övrigt multilateralt samarbete finansieras Multilaterala miljöinsatser, Konfliktförebyggande insatser, Särskilda multilaterala insatser och Övriga insatser. Särskilda multilaterala insatser är ny. Genom införandet av denna möjliggörs, i begränsad utsträckning, icke organisationsbundet stöd till verksamhet på de områden som lagts fast i t.ex. globala överenskommelser. ges denna typ av ämnesinriktat stöd till multilaterala miljöinsatser och konfliktförebyggande insatser. Från delposten Övriga insatser finansieras bidrag till organisationer, såväl inom som utanför FN-systemet, samt analyser, seminarier och andra internationella aktiviteter som främjar internationell samverkan och utveckling. Bidragen till Internationella familjeplaneringsfederationen (IPPF) och till Internationella sjöfartsuniversitetet, WMU, som tidigare finansierades från denna post (totalt ) övergår fr.o.m. till Sida. ÖVRIGT MULTILATERALT SAMARBETE (TUSEN KRONOR) BUDGET BÅ 95/96 (12 MÅN) BUDGET BÅ 1997 FÖRSLAG 1998 Miljöinsatser 145 000 130 000 120 000 Konfliktförebyggande insatser 100 000 80 000 70 000 Särsk. multilaterala insatser: - Utsatta barn i fattiga länder - Särsk. jämställdhetsinsatser 60 000 20 000 1 Övriga insatser 2 145 000 159 000 69 200 Summa 390 000 369 000 339 200 1. Medel finns reserverade under Övriga insatser 2. Fr.o.m. överförs budgetposten Internationella familjeplaneringsfederationen (IPPF) och Internationella sjöfartsuniversitetet (WMU) till anslagsposten A 1.2 Bilateralt utvecklingssamarbete 4.1.1 i det multilaterala systemet Övergripande prioriteringar Internationell samverkan och utvecklingssamarbete har sin utgångspunkt både i solidaritet och i gemensamma intressen. Sambanden över gränser och behovet av globala lösningar gör hållbar utveckling, fred och respekt för mänskliga rättigheter till allas angelägenhet. Det multilaterala utvecklingssamarbetets bidrag till konfliktlösning och konfliktförebyggande har central betydelse. Behovet att i internationellt partnerskap lösa ekonomiska, sociala och miljömässiga problem har givit upphov till en rad stora FN- konferenser. De handlingsplaner som antagits vid konferenserna har stimulerat en internationell debatt som speglat nya globala villkor och relationer. De globala mötena har också drivit fram starka regionala, nationella och inte minst lokala processer. Gemensamt för FN-konferenserna har också varit ett samlat synsätt och ett individperspektiv. Konferenserna kan ses som en sammanhängande rad av världsmöten om nära sammanlänkade ämnen, som pekar på ett mer integrerat sätt att arbeta i internationell samverkan med tvärgående temaområden som utgångspunkt för planering och insatser. Mötena har betonat vikten av strategier, som syftar till att främja hållbar utveckling, minska fattigdom och brott mot mänskliga rättigheter samt ett jämställdhetsperspektiv på utvecklingssamarbetet. De stora utmaningarna efter konferenserna ligger i att omvandla besluten och rekommendationerna till praktisk handling. Det kommer även att gälla de globala FN-konferenserna om droger respektive om kultur och utveckling, den senare i . Världens regeringar måste enskilt och samfällt fullgöra sina åtaganden. Dessa åtaganden måste också få genomslag i FN:s arbete. Det behövs ett FN som mer arbetar på ett integrerat, tematiskt sätt. Uppföljningsmöten äger löpande rum för att utvärdera genomförandet av världskonferenserna. Det extra mötet med efter (UNCED) om miljö och utveckling visade på det starka genomslag konferensen haft men också på svårigheterna att enas om nya åtaganden. Mötet visade att det krävs fortsatt arbete för att integrera miljöaspekter i allt utvecklingssamarbete. I linje med regeringens fattigdomsskrivelse till skall det multilaterala utvecklingssamarbetet präglas av en klar fattigdomsinriktning och syfta till att förbättra levnadsvillkoren för fattiga grupper av människor. Allt detta innebär att vi från svensk sida bör betrakta FN-systemet ur ett delvis nytt perspektiv där vi ser till i vad mån FN:s program och fonder arbetar med de temaområden som prioriterar: fattigdomsbekämpning, hållbar utveckling, och mänskliga rättigheter för alla. Utvecklandet av FN som ett instrument för internationell samverkan på det ekonomiska och sociala området blir en fortsatt huvudfråga. Det är angeläget att föreliggande reformförslag resulterar i konkreta förbättringar. Det gäller såväl utvecklingsinsatsernas effektivitet, inklusive finansiering, som formerna för det mellanstatliga samarbetet. Samverkan mellan FN och de internationella finansinstitutionerna och andra mellanstatliga organ, den privata sektorn, enskilda organisationer och bilaterala insatser måste fortsatt utvecklas. På landnivå måste FN:s verksamhet förbättras genom att systemets olika organ konsolideras både administrativt och i programarbetet. stöder denna utveckling genom två pilotprojekt i och i . kommer även fortsättningsvis, bl.a. genom EU, att särskilt verka för mer förutsägbara, rättvist fördelade och långsiktigt inriktade former för finansiering av FN:s utvecklingssamarbete. Styrelsearbetet i FN:s fonder och program med finansieringsmetoder kommer framöver att ha hög prioritet. Problem med dagens finansieringssystem Det svenska stödet till flertalet frivilligfinansierade FN- organisationer sker i form av ett generöst basbudgetstöd. Det nuvarande finansieringssystemet har dock flera svagheter och utgör ett hinder för organisationerna att arbeta effektivt: Givarbilden är skev och är för de flesta organisationer en av de största givarna. Organisationerna är beroende av ett fåtal givare, vilket försvagar den multilaterala karaktären och gör organisationerna sårbara. Basbudgetstödet har minskat i omfattning reellt och relativt i förhållande till bidrag öronmärkta för specifika insatser. Detta innebär, trots inrättandet av de exekutiva styrelserna, att medlemsstaternas möjlighet till styrning är begränsad. Utan ett fungerande styrsystem hämmas verksamheten. Organisationernas ansträngningar att mobilisera resurser har i allt högre grad kommit att inriktas på extrabudgetära resurser vilket innebär att verksamheten styrs mot de områden som kan generera resurser. Basbudgetstöd blir då mindre attraktivt för givare eftersom basbudgeten används för att täcka grundläggande administrativa kostnader och mobilisera extra bidrag. Mot denna bakgrund finns anledning att se över det nuvarande finansieringssystemet i syfte att stärka organisationerna och deras multilaterala karaktär. Svenska bidrag som en andel av en organsations totala basbudget En tänkbar modifiering av finansieringssystemet är att verka för att inrätta en modell liknande den som används bl.a. inom , där alla givare i en förhandllingprocess kommer överens om en andel av den totala budgeten. Genom att ange de svenska bidragen som en procentandel av den totala basbudgeten skulle organisationen och andra givare stimuleras att medverka till att införa detta system. Detta kunde i sin tur stärka organisationernas multilaterala karaktär och främja en rättvis bördefördelning mellan givare. Den procentuella nivån för basbudgetstödet till varje organisation bör fastställas från fall till fall, men ha som utgångspunkt en rättvis bördefördelning mellan givarländer. ligger den svenska andelen vanligen . Målet bör vara att den svenska procentuella nivån skall vara lägre än vad som är fallet genom att andra länder ökar sina bidrag. För införs denna modell på försök för UNDP och formaliseras för UNDCP för att se om modellen får önskad effekt. 4.1.2 FN:s ekonomiska och sociala verksamhet Inledning FN:s ekonomiska och sociala verksamhet bör i enlighet med förslagen i Nordiska intensifieras och inriktas på en ökad grad av effektivisering, större effekt på landnivå, ett finansieringssystem som ger långsiktighet och förutsägbarhet och en rättvis bördefördelning mellan givare. En annan slutsats är att fackorganen bör spela en mer framträdande roll i reformarbetet. Den pågående reformeringen, som drivs av generalsekreteraren, kan få betydande konsekvenser för FN-systemets organisation och verksamhet. Arbetet i de många olika FN-organen måste ses i ljuset av denna övergripande reformprocess. Det är angeläget att FN:s arbete ges en tydligare ämnesinriktad fokusering genom att de globala konferenserna och andra globala överenskommelser ses som riktmärken för verksamheten. De styrande organens förmåga att ange riktlinjer för organisationens verksamhet är därmed avgörande. Arbetet med att stärka denna förmåga går vidare. Vad avser svenska bidrag prövas metoder att till basbudgetstödet koppla krav på genomförande av beslut tagna av organisationernas styrande organ. Regeringens insatser för att öka den svenska synligheten inom det multilaterala systemet, främst genom ökad upphandling från svenska företag och ökad rekrytering av svenskar till tjänster inom organisationen kommer att fortsätta. Självfallet måste denna policy drivas utifrån höga krav på upphandlingens och rekryteringens behov av kvalitet, relevans och kompetens. Bedömning av verksamheten , UNDP, har en central ställning inom FN:s utvecklingsverksamhet. Dels verkar UNDP på viktiga ämnesområden, som fattigdomsbekämpning, hållbar utveckling och kapacitetsuppbyggnad, dels är UNDP FN:s samordnande organ på land- och högkvartersnivå. som UNDP:s ämnesfokusering skall koncentreras till specifika och väl avgränsade områden måste organisationens samordnande roll stärkas. Allra mest centralt är att UNDP:s arbete tydligare förskjuts mot landnivån. Detta bör ta sig uttryck i en ändrad beslutsstruktur, som i sin tur skulle innebära betydligt mindre högkvarter och starkare landkontor. UNDP:s basbudget har minskat kontinuerligt som öronmärkta bidrag ökat kraftigt. För att UNDP skall kunna fylla sin roll i FN-systemet måste basbudgeten fastställas till en nivå som svarar mot de krav medlemsstaterna ställer på organisationen. Medlemsstaterna bör gemensamt ta ansvar för att tillräcklig finansiering säkerställs. Det svenska bidraget bör fortsättningsvis anges som andel av UNDP:s basbudget och bör kunna fastställas för en flerårsperiod. En rimlig svensk andel bör vara högst . Det svenska anslaget till UNDP:s basbudget bör anges till högst . , , som formellt verkar inom ramen för UNDP, är det frivilligfinansierade FN-organ som kommit längst vad avser en förutsägbar finansiell bas. På svenskt initiativ har en grupp av åtta givarländer sagt sig vilja säkerställa de finansiella resurserna på nuvarande nivå . Samtal pågår med andra länder om att utveckla detta system. UNCDF:s verksamhet som är innovativ och katalytisk, är fattigdomsinriktad, småskalig och effektiv. Inom FN-systemet spelar , en avgörande roll som opinionsbildare för barnfrågor och som genomförare av konkreta insatser för barns trygghet, överlevnad, skydd och utveckling. anser att utför denna uppgift bra och är organisationens näst största bidragsgivare. Det svenska basbudgetstödet uppgår för till . Till detta kommer Sidas s.k. multibi-stöd (extrabudgetära medel), som 1997 beräknas uppgå till . En svensk profilfråga i det multilaterala utvecklingssamarbetet är att verksamheten i huvudsak skall bedrivas i fattiga länder. En jämförelse mellan och andra FN-organ visar att har en betydligt svagare fattigdomsinriktning. Trots dominerande ställning som bidragsgivare är graden av svensk synlighet i organisationen påfallande låg, vilket negativt påverkar möjligheten att på ett konstruktivt sätt bidra till verksamhetens utveckling. har under en lång rad år förespråkat en jämnare bördefördelning mellan givare. De svenska bidragen till är oproportionerligt stora, både i relation till andra givare (ensamt bidrar av basbudgeten) och till svenska bidrag till andra FN-organisationer. kommer därför att minska det svenska basbudgetstödet till . Det område som arbetar inom kommer inte att drabbas. kommer även fortsättningsvis att prioritera frågor som rör barns livsvillkor, och rättigheter. avser vidare arbeta för att ett mer systematiskt barnperspektiv tydliggörs i det samlade internationella utvecklingssamarbetet. En rad internationella organ och enskilda organisationer bedriver verksamhet av betydelse för barns livsvillkor. Fler aktörer bör aktiveras och verksamheten breddas för att ytterligare förbättra insatserna för barn. Det samlade stödet till insatser för barn kommer att öka genom att avsätts till området utsatta barn i fattiga länder vilket beskrivs under avsnittet särskilda multilaterala insatser. , (UNFPA) har på ett förtjänstfullt sätt fortsatt att operationalisera det handlingsprogram som antogs vid om befolkning och utveckling i . UNFPA är en relativt liten och effektiv organisation. Dess relation med såväl givare som mottagarländer är god och styrelsearbetet fungerar bra. Regeringens avser av dessa skäl öka bidragen till UNFPA något. (WFP) strävar efter att nå de allra fattigaste med livsmedelsbistånd, i första hand via humanitära insatser. Det är i katastrofsammanhang programmet har sina största förtjänster. Dessa finansieras dock i huvudsak utanför basbudgeten. Denna används till en mycket stor del för administrativa kostnader. Programmet utför även utvecklingsinsatser med hjälp av livsmedel.