prop · GL03106 · 1998-01-01 00:00:00 — Förslaget innebär emellertid att sådana pensionsrättigheter indirekt skall kunna få betydelse för bodelnings- resultatet. För att kunna avgöra om ett bodelningsresultat är oskäligt med hänsyn tagen även till makarnas resp. pensionsskydd är det nödvändigt att kunna värdera också dessa rättigheter, även om värderingen natur- ligtvis inte behöver vara lika exakt som när det gäller rättigheter som skall ingå i bodelningen. De grundläggande principerna för värdering av pensionsrättigheter bör enligt regeringens mening vara följande. Värdet bör bestämmas utifrån den pensionsrätt som är intjänad vid värderingstillfället. Eventuellt tillkommande framtida intjänande av pensionsrätt bör således inte beaktas. Om den framtida pensionen baseras på ett uppsamlat pensionskapital, bör värdet av pensionen vara lika med pensionskapitalets storlek. Om pensionsrätten avser ett årligt pensionsbelopp utan att något pensions- kapital har uppsamlats, bör pensionsrätten värderas till kapitalvärdet av de framtida pensionsbeloppen. Kapitalvärdet beräknas med aktuariella metoder med hänsyn till framtida ränta och dödlighet. Vid värderingen bör hänsyn tas till om pensionen såsom är fallet t.ex. med ATP är indexbunden eller inte. I övrigt bör någon hänsyn inte tas till eventuella framtida höjningar av pensionen. Vidare bör den latenta skatteskulden på de framtida pensionsutbetal- ningarna beaktas. Denna bör beräknas utifrån antaganden grundade på faktiska förhållanden och vid bodelningstillfället kända regler om be- skattning av utfallande belopp och utgå från rättighetsinnehavarens förhållanden. Finns det speciella omständigheter som kan komma att påverka omfatt- ningen av pensionen, t.ex. allvarlig ohälsa hos den pensionsberättigade, bör detta kunna inverka vid värderingen av pensionsrättigheten. Vilken betydelse en sådan omständighet skall tillmätas måste avgöras från fall till fall. Utifrån de nu angivna principerna kan följande sägas om de vanligaste formerna av pensionsrättigheter. Privata pensionsförsäkringar värderas till pensionskapitalet, dvs. försäkringens tekniska återköpsvärde jämte allokerade återbärings- medel. Värdet av pensionsrättigheter på grund av individuellt pensionsspa- rande bör helt enkelt vara lika med behållningen på pensionssparkontot. Värdet av pensionsrättigheter på grund av nuvarande ATP bör bestäm- mas som kapitalvärdet av den framtida pension som skulle betalas om personen i fråga inte skulle ha någon framtida inkomst. Den årliga pensionen bör alltså beräknas med registrerade antal intjänandeår och med tillämpning av 30-årsregeln samt medeltalet av de 15 högsta registrerade årsinkomsterna. Folkpension behöver ofta inte värderas eftersom båda makarna normalt har rätt till sådan pension. Om någon av makarna saknar rätt till folk- pension eller endast har rätt till reducerad sådan, bör folkpensionen dock värderas på motsvarande sätt som ATP. Tjänstepension enligt kollektivavtalsgrundade pensionsplaner tryggas antingen i ett försäkringsbolag eller i en pensionsstiftelse eller genom skuldföring i arbetsgivarens balansräkning. Om det är fråga om försäk- ring, görs beräkningen på samma sätt som när det gäller privat pensions- försäkring. I de båda andra fallen bör pensionsskulden vara värdet av pensionsrätten. När det gäller det reformerade allmänna pensionssystemet får den del av pensionsrätten som härrör från fördelningssystemet värderas till kapitalvärdet av de framtida pensionsbeloppen, dvs. pensionsbehåll- ningen, medan den del som härrör från premiereservsystemet värderas till storleken av pensionskapitalet. Det kan tilläggas att förslaget till ett reformerat pensionssystem innehåller förslag om årlig information som kommer att göra det lättare att få fram uppgifter om värdet av varje individs pensionsrättigheter inom det allmänna pensionssystemet. De principer för värdering som angivits här överensstämmer med de som utredningen förordat. I betänkandet anges också några exempel som visar hur stort värdet av olika pensionsrättigheter kan vara (se s. 82). 12 Ikraftträdande m.m. Regeringens förslag: Lagändringarna skall träda i kraft . Om ansökan om äktenskapsskillnad har gjorts före ikraftträdandet skall äldre bestämmelser tillämpas. Utredningens förslag: Utredningen föreslår inte någon övergångs- bestämmelse (se betänkandet s. 93). Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna lämnar utred- ningens förslag utan invändning. Några remissinstanser, däribland , och Svenska Bankföre- ningen, förordar dock att det införs övergångsbestämmelser. De anser att förslaget leder till att förutsättningarna för redan ingångna avtal ändras. Dessa remissinstanser anser att lagändringarna därför får retroaktiv verkan och att de strider mot grundläggande rättssäkerhetskrav om förutsebarhet. Skälen för regeringens förslag: De nya bestämmelserna bör träda i kraft som det reformerade allmänna ålderspensionssystemet, . Vad det gäller övergångsbestämmelser har utredningen ansett sådana vara obehövliga. Utredningen har motiverat detta med att det är som pensionsrättigheter på grund av frivilliga indivi- duella sparåtgärder hållits utanför en bodelning med anledning av äkten- skapsskillnad. Förslaget innebär beträffande rätt till pension på grund av privat pen- sionsförsäkring vid bodelning med anledning av äktenskapsskillnad i huvudsak en återgång till den ordning som gällde före ikraftträdande . Beträffande rätt till pension på grund av pen- sionsparavtal enligt lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande innebär förslaget en nyordning jämfört med de regler som gällt sedan den nya sparformen infördes . Utredningen har förordat att om ett pensionsförsäkringsavtal eller ett pensionssparavtal ingåtts då gällande rätt föreskrev att rätt till pension på grund av avtalet skulle falla utanför en bodelning med anledning av äktenskapsskillnad, bör detta kunna vara ett skäl för att enligt 12 kap. 1 § låta den make som äger pensions- rättigheten få behålla mer av sitt giftorättsgods än vad en likadelning skulle leda till, liksom för att ta undan pensionsrättigheten med stöd av den föreslagna bestämmelsen i 10 kap. 3 §. Några remissinstanser anser att förutsättningarna för redan ingångna avtal om frivilliga individuella sparåtgärder ändras om det inte införs övergångsbestämmelser. och har också invänt mot förslaget att använda jämkning som metod för att komma tillrätta med övergångsproblem. Remiss- instanserna har dock inte lämnat några förslag på lösningar av övergångs- problematiken. Bestämmelserna om pensionsrättigheters behandling vid bodelning har ändrats . Det skulle knappast vara möjligt att utforma fungerande övergångsbestämmelser som medför att varje inslag av retroaktivitet undviks. Sådana bestämmelser skulle näm- ligen inte bara ta hänsyn till vilka regler som gällde när ett avtal ingicks utan de skulle också beakta vilka bestämmelser, inklusive jämknings- bestämmelser, som gällde när pensionskapitalet byggdes upp. Vid en samlad bedömning finner regeringen att övervägande skäl talar för ut- redningens förslag. Det betyder att jämkningsbestämmelserna får an- vändas även för att komma tillrätta med oskäliga bodelningsresultat som har sin huvudsakliga grund i övergångsproblem. Det bör emellertid enligt regeringens mening införas en övergångs- bestämmelse av innebörd att äldre regler skall tillämpas om ansökan om äktenskapsskillnad har gjorts före ikraftträdandet (jfr 11 § lagen 1987:788 om införande av och övergångsbestäm- melsen till den nuvarande jämkningsregeln i 10 kap. 3 § fjärde stycket [SFS 1989:925]). 13 Kostnadsmässiga konsekvenser och konsekvenser ur ett jämställdhetsperspektiv 13.1 Kostnadsmässiga konsekvenser Regeringens förslag innebär inte något offentligt åtagande. Som utreda- ren påpekar kan förslaget att frivilliga individuella pensionsförsäkringar och individuellt pensionssparande som regel skall ingå i bodelning efter äktenskapsskillnad bidra till att makarna efter äktenskapsskillnaden kom- mer att ha relativt likartade ekonomiska villkor. Härigenom kan den ekonomiskt svagare makens behov av att utnyttja offentliga åtaganden inom bl.a. det allmänna pensionssystemet komma att bli mindre än det skulle ha varit vid ett ojämnare bodelningsutfall. Övriga förslag kan komma att verka i samma riktning. Som tidigare angetts leder förslaget till ett mer flexibelt system för att i så många enskilda fall som möjligt få rättvisa bodelningsresultat. Det innebär att det i större utsträckning än vad som är fallet kommer att finnas utrymme för skälighetsbedömningar i enskilda fall. Det kan därför inte uteslutas att makars behov av att anlita bodelningsförrättare kan komma att öka i någon mån. Det kan inte heller uteslutas att förslaget i ett inledningsskede leder till en viss ökning av antalet bodelningstvister vid domstol. infördes nya bestämmelser i 17 kap. 7 a § enligt vilka staten under vissa angivna förutsättningar skall bidra till betalningen till bodelningsförrättare genom en s.k. ersättningsgaranti. De ökade kostnader för det allmänna som kan komma att uppstå med anledning av reformen kan dock antas bli be- gränsade och uppvägs de sannolikt av det förväntade minskade behovet för den ekonomiskt svagare maken att utnyttja offentliga åtaganden. 13.2 Konsekvenser ur ett jämställdhetsperspektiv Regeringens förslag är könsneutrala och ger således kvinnor och män samma formella rättigheter och skyldigheter. På grund av de skillnader som alltjämt finns beträffande kvinnors och mäns genomsnittliga arbets- tider och inkomstförhållanden kommer de föreslagna bestämmelserna emellertid inom överskådlig tid oftast att tillämpas i situationer där den ekonomiskt svagaste maken är en kvinna. Frågan är då i vilken utsträck- ning förslaget påverkar jämställdheten mellan kvinnor och män. I detta sammanhang vill regeringen inledningsvis peka på den remiss- kritik som riktats mot förslaget om delning av pensionsrätt mellan makar i Pensionsarbetsgruppens förslag till ett reformerat pensionssystem (se prop. 1993/94:250 s. 129 f.). Förslaget har kritiserats för att det skulle kunna riskera att driva utvecklingen mot minskad ekonomisk självstän- dighet för kvinnor. Motsvarande kritik skulle kunna riktas mot före- varande förslag. Trots snabba förändringar under i förhållandet mellan män och kvinnor på arbetsmarknaden har ännu inte en sådan balans uppnåtts att de är ekonomiskt likställda. Kvinnorna har alltjämt såsom grupp betraktad en lägre inkomst än männen och de har följaktligen generellt sett ett sämre pensionsskydd. Förslaget i lagråds- remissen kan sägas utvidga området för den likadelningsprincip som ligger till grund för bodelningsregler. Frågan är om en sådan utvidgning skulle göra kvinnorna mer ekonomiskt beroende av männen och på så sätt missgynna dem. Enligt regeringens mening bör emellertid regler för makars egendom i detta hän- seende utgå från den faktiska utvecklingen. Likadelningsprincipen är den delningsprincip som i ekonomiskt hän- seende är mest gynnsam för kvinnor som grupp betraktad (se prop. 1986/87:1 s. 42 f.). De förslag som regeringen nu lägger fram utvidgar principens tillämpningsområde och är därför ägnade att stärka kvinnornas ekonomiska ställning. Några remissinstanser har ifrågasatt om de föreslagna bestämmelserna verkligen innebär en förbättring i jämställdhetshänseende och de har hävdat att kvinnans ställning i vissa situationer kan komma att försvagas. Remissinstanserna framhåller att det t.ex. inte är ovanligt att kvinnor, ofta med låg inkomst, tecknar privata pensionsförsäkringar eller börjar spara inom det individuella pensionssparandet för att bättra på sitt dåliga pensionsskydd, medan män ofta har ett gott skydd med tjänstepensioner och full ATP. Enligt de föreslagna bestämmelserna skall i dessa fall mannens pensionsrättighet lämnas utanför bodelningen medan kvinnans privata pensionssparande skall ingå. Det är dock regeringens uppfattning att förslaget i de flesta fall medför att kvinnors ställning stärks. Skulle de föreslagna bestämmelserna i ett enskilt fall medföra oönskade konse- kvenser ur ett jämställdhetsperspektiv, bör ofta något av de tillgängliga bodelningskorrektiven kunna tillämpas för att på så sätt ett oskäligt resultat skall kunna undvikas. Sammantaget anser regeringen att i den mån förslaget påverkar jäm- ställdheten mellan kvinnor och män sker detta i en riktning som stärker kvinnornas ställning. Därmed ökar jämställdheten mellan könen. 14 Författningskommentar Förslaget till lag om ändring i 6 kap. Underhåll 7 § Efter äktenskapsskillnad svarar varje make för sin försörjning. Om den ena maken behöver bidrag till sitt underhåll under en övergångstid, har den maken rätt att få underhållsbidrag av den andra maken efter vad som är skäligt med hänsyn till denna makes förmåga och övriga omständigheter. Har den ena maken svårigheter att försörja sig själv sedan ett långvarigt äktenskap har upplösts eller finns det andra synnerliga skäl, har den maken rätt till underhållsbidrag av den andra maken än som anges i andra stycket. Vid prövning av den rätten skall hänsyn tas till om den ena maken behöver bidrag för att skaffa sig pensions- skydd. Paragrafen innehåller bestämmelser om underhållsskyldighet mellan makar efter äktenskapsskillnad. I andra stycket har en språklig justering gjorts. Andra meningen i tredje stycket är ny. Den innehåller en bestäm- melse om att vid prövning om den ena maken behöver bidrag till sitt underhåll än en övergångstid, skall hänsyn tas till om den maken behöver bidrag för att skaffa sig pensionsskydd (överväganden se avsnitt 9 och 10). Syftet med bestämmelsen är att göra parter och domstolar mer med- vetna än som kanske är fallet om att det vid prövning av under- hållsfrågan är nödvändigt att uppmärksamma eventuella brister i den ekonomiskt svagare makens pensionsskydd. Det är viktigt att understryka att bestämmelsen inte avser att rubba de grundläggande principerna för underhållsbidrag efter äktenskapsskillnad och att den endast tar sikte på det fallet att det finns skäl för en för- bättring av just pensionsskyddet för den underhållskrävande maken. Har den maken möjlighet att försörja sig själv och skaffa sig ett pensions- skydd som är godtagbart både i absoluta tal och med hänsyn till makar- nas förhållanden under äktenskapet och den andra makens pensions- skydd, saknar den nya bestämmelsen betydelse. Med anledning av Lagrådets påpekande vill regeringen framhålla att bestämmelsen inte är avsedd att innebära att en make alltid skall vara skyldig att bidra till den underhållskrävande makens försörjning om den maken inte annars kan skaffa sig pensionsskydd. Genom den tillagda bestämmelsen stryks bara tydligare under vad som redan gäller för prövningen av om en make behöver underhållsbidrag än en omställningsperiod. Vid tillämpningen bör liksom beaktas både den ena makens behov och den andra makens förmåga. Detta hindrar naturligtvis inte att underhållsbidraget i enstaka fall betalas ut som ett engångsbelopp och att detta görs som ett rent bodelningskorrektiv i enlighet med de principer som angavs vid tillkomst. Bestämmelsen i tredje stycket andra meningen hänvisar till både första och andra ledet i första meningen. Det betyder att man skall ta hänsyn till den ena makens behov av underhållsbidrag för att anskaffa pensions- skydd dels när man prövar om maken har svårigheter att försörja sig själv sedan ett långvarigt äktenskap har upplösts, dels vid prövningen om det föreligger andra synnerliga skäl för underhållsbidrag. Vid prövningen av den ekonomiskt svagare makens försörjnings- svårigheter skall man sålunda enligt den nya bestämmelsen ta hänsyn till hur makarnas ekonomiska situation kommer att bli efter pensioneringen. Det gäller även om denna inte är nära förestående. I litteraturen har anförts att synnerliga skäl för underhållsbidrag under mer än en övergångstid kan föreligga bl.a. i fall då äktenskapet visser- ligen inte kan anses ha varit långvarigt, men den ena maken har bety- dande försörjningssvårigheter som beror på äktenskapet och den arbets- fördelning som har rått mellan makarna (se bl.a. , och promulgationslag m.m., 1990, s. 140 f.). Även vid denna prövning skall man, enligt vad som anges i andra meningen, ta hänsyn till den ekonomiskt svagare makens behov av bidrag för att skaffa sig pensionsskydd. Underhållsbidrag kan enligt gällande rätt i undantagsfall tillgripas som ett rent bodelningskorrektiv när egendomsfördelningen efter äktenskapets upplösning blir mycket ojämn och obalansen inte kan rättas till med andra bodelningskorrektiv. Denna möjlighet är avsedd att utnyttjas främst i de sällsynta fall då en make efter bodelningen skulle komma att stå helt eller nästan helt utan egendom, medan den andre maken främst på grund av att merparten av dennes egendom skulle ha varit enskild till följd av villkor i gåva eller testamente skulle ha kvar egendom till betydande värde. Innehav av pensionsrättigheter som inte ingår i bodelningen bör kunna jämställas med sådan enskild egendom. Om en korrigering av bodelningsresultatet sålunda är påkallad med hän- syn till makarnas respektive pensionsskydd, ger bestämmelsen i andra meningen uttryckligt stöd för att, i enlighet med de allmänna principer som angavs vid tillkomst, använda underhållsbidrag som bodelningskorrektiv. 8 § Underhållsbidrag efter äktenskapsskillnad skall betalas fortlöpande. Finns det särskilda skäl, såsom att den underhållsberättigade behöver ett bidrag för att skaffa sig pensionsskydd, får domstolen dock bestämma att bidraget skall betalas med ett engångsbelopp. Paragrafen innehåller bestämmelser om betalning av underhåll efter äktenskapsskillnad. Huvudregeln är att underhållsbidrag skall betalas periodiskt. Om det finns särskilda skäl kan det emellertid bestämmas att bidraget skall be- talas med ett engångsbelopp. Om den underhållsberättigade behöver bidraget för att skaffa sig pensionsskydd, torde det i de flesta fallen vara lämpligt att bidraget betalas med ett engångsbelopp. Detta gäller särskilt om pensioneringen inte är förestående utan kommer att inträffa först någon tid efter äktenskapsskillnaden. Det är enligt gällande rätt endast i undantagsfall som engångsbelopp kan dömas ut mot den bidragsskyldiges bestridande. Det gäller även fortsättningsvis. Efter den nu aktuella reformen torde dock det vanligast förekommande fallet av engångsbidrag bli att detta skall användas för anskaffande av pensions- skydd. Paragrafen har därför ändrats så att det klart framgår att den omständigheten att den underhållsberättigade behöver ett bidrag för att skaffa sig pensionsskydd utgör ett särskilt skäl för domstolen att be- stämma att bidraget skall betalas med ett engångsbelopp (överväganden se avsnitt 9). Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Av särskild betydelse vid prövningen blir naturligen om det finns möjlighet att i enlighet med bestämmelserna i 11 kap. 6 § äktenskaps- balken beakta ett engångsbidrag vid beräkningen av makarnas andelar i boet; om så är fallet bör det ligga närmare till hands än annars för domstolen att döma ut ett underhåll i form av ett engångsbelopp. Emellertid förekommer det fall där det inte finns utrymme för ett engångsbidrag vid bodelningen eftersom den bidragsskyldiges ekono- miska situation är sådan att han saknar förmåga att betala ett engångs- bidrag. Han kan då ändå ha förmåga att betala periodiska underhålls- bidrag i skälig omfattning. Om domstolen över huvud taget finner det befogat med ett underhållsbidrag, får detta då som regel dömas ut i form av periodiska bidrag. Inte heller i sådana situationer bör det dock vara uteslutet med ett engångsbidrag. Ett engångsbidrag har bl.a. den fördelen att parterna kan reglera sina mellanhavanden en gång för alla. Om det har klarlagts att ett underhållsbidrag bör betalas, kan det därför vara av intresse för båda parterna att den bidragsskyldige maken t.ex. lånar det belopp som behövs för ett engångsbidrag. En annan möjlighet, som skyddar den bidragsberättigade maken mot den bidragsskyldige makens död, är att det bestäms ett periodiskt bidrag som används för att betala för en pensionsförsäkring åt den bidragsberättigade maken och att den försäkringen kombineras med en riskförsäkring på den bidrags- skyldige makens liv som betalar resterande om den bidragsskyl- dige maken skulle avlida . Det bör anmärkas att nuvarande bestämmelser medger att bidrag betalas såväl periodiskt som med ett engångsbelopp. Om den bidragsberättigade maken är i behov av bidrag till sitt underhåll såväl före som efter pensionering, kan det ibland vara lämpligt att bestämma ett periodiskt underhåll för tiden fram till den beräknade pensionsåldern och ett engångsbelopp avsett för att anskaffa ett pensions- skydd. Även i detta fall måste naturligtvis hänsyn tas till den bidrags- skyldige makens förväntade inkomstutveckling och ekonomiska förhål- landen i övrigt. 9 kap. Allmänna bestämmelser om bodelning 11 § Om en make dör när ett mål om äktenskapsskillnad pågår, skall de bestämmelser som avser bodelning med anledning av äktenskapsskillnad tillämpas. Bestämmelserna i 10 kap. 3 § andra stycket gäller dock i stället för bestämmelserna i tredje stycket i den paragrafen. I förevarande paragraf ges en bestämmelse för det fallet att talan om äktenskapsskillnad har väckts och den ena maken därefter avlider när målet ännu pågår. I ett sådant fall blir bestämmelserna om bodelning med anledning av äktenskapsskillnad tillämpliga. Det får betydelse bl.a. för fastställandet av makarnas andelar vid bodelningen och för möjligheten till jämkning. Paragrafen skall dock inte läsas så, att det skulle råda fullständigt åtskilda regelsystem vid dödsfall som sker under pågående äktenskapsskillnadsmål och övriga dödsfall. Förfarandet efter ett dödsfall präglas givetvis alltid av att det på ena sidan står en avliden makes arvingar och universella testamentstagare, se t.ex. 9 kap. 5 och 6 §§ och 13 kap. 2 § . Vissa bodelningsförmåner är vidare av den personliga karaktären att de inte ansetts böra gälla till förmån för arvingar och universella testamentstagare, se 10 kap. 2 § och 11 kap. 8 § tredje stycket. Rätt till pension på grund av privat pensionsförsäkring eller indivi- duellt pensionssparande skall även fortsättningsvis undantas från bodel- ning med anledning av ena makens död. För att undvika att sådana pen- sionsrättigheter ingår i bodelningen om den ena maken avlider under det att det pågår mål om äktenskapsskillnad, har gjorts ett tillägg i före- varande paragraf av innebörd att bestämmelserna i 10 kap. 3 § andra stycket skall gälla i ett sådant fall (överväganden se avsnitt 7.2). Dessutom har en språklig justering gjorts i paragrafen. Vad som skall ingå i bodelning 3 § Rättigheter som inte kan överlåtas eller som i annat fall är av personlig art skall inte ingå i bodelning om det skulle strida mot vad som gäller för rättigheten. Dessutom skall pensionsrättigheter, även om de inte är av sådant slag som avses i första meningen, undantas från bodelning enligt vad som sägs i andra och tredje styckena. Vid bodelning med anledning av en makes död skall en rätt till pension som den efterlevande maken har på grund av pensionssparavtal enligt lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande inte ingå i bodel- ningen. Detsamma gäller en rätt till pension som den efterlevande maken har på grund av en försäkring, om det belopp som skall betalas ut skall beskattas som inkomst. Om pensionssparkontot eller försäkringen ägdes av den avlidna maken, tillämpas i stället bestämmelserna i lagen om individuellt pensionssparande eller lagen (1927:77) om försäkringsavtal. Vid bodelning med anledning av äktenskapsskillnad skall en rätt till pension som någon av makarna har på grund av pensionssparavtal enligt lagen om individuellt pensionssparande helt eller delvis undantas från bodelningen, om det med hänsyn till makarnas ekonomiska förhål- landen och omständigheterna i övrigt skulle vara oskäligt att hela pensionsrätten ingick.