prop · GL031D7 · 1998-01-01 00:00:00 — bildade en koalitionsregering, ledd av premiärminister . Genomförandet av interimsöverenskommelse mellan har fördröjts. Den israeliska bosättningspolitiken fortsätter vilket ytterligare undergräver förtroendet mellan parterna. Genomförandet av tidtabellen principdeklarations förhandlingsfaser är kraftigt försenad. Det förefaller inte realistiskt att ett palestinskt självstyre skall bli verklighet . De övergripande målen för svenskt utvecklingssamarbete med och är att främja en fredlig utveckling, stärka fredsprocessen genom socialt och ekonomiskt förbättrade förhållanden för det palestinska folket samt bidra till uppbyggnaden av ett demokratiskt samhälle. Dessa mål präglar också det internationella stödet till fredsprocessen. Biståndet till det långsiktiga uppbyggnadsarbetet av institutioner och samhällsstrukturer har försvårats och försenats främst på grund av den osäkra politiska situationen och brist på förhandlingsframsteg. Härtill kommer förseningar orsakade av israeliska avspärrningar. Förutsättningarna för en fungerande palestinsk ekonomi är bräckliga och ett minimum av förutsägbarhet saknas vad beträffar rörligheten för arbetskraft och varor. FN-rapporter visar att BNP per capita bland palestinier på och i sjunkit . Såväl palestinska som israeliska brott mot de mänskliga rättigheterna inger oro. Den palestinska myndigheten har åsidosatt rättssäkerheten och kringskurit yttrandefriheten. Israeliska övergepp som husdemoleringar, överdrivet bruk av våld och administrativt frihetsberövande är vanligen förekommmande. Inom den lokala givarsamordningen av det internationella biståndet leder en arbetsgrupp för sysselsättningsskapande åtgärder. är även ordförande i den lokala EU-israeliska arbetsgruppen om palestinsk sysselsättning. I den multilaterala arbetsgruppen för palestinska flyktingar är internationell samordnare av politiska och biståndsrelaterade insatser för palestinska barn och ungdomar. Stödet till genomförandet av den palestinska planen för barns rättigheter fortsätter. bilaterala bistånd beräknas 1998 till . Därtill bidrar med till FN-organet för palestinaflyktingar, UNRWA. Riktlinjer för utvecklingssamarbetet med /åren 1998 2000 kommer att fastställas . Andra samarbetsländer i Det svenska biståndet till , som uppgick till , är huvudsakligen inriktat på humanitära insatser via UNHCR, minröjningsinsatser via UNOCHA och landsbygdsinsatser via . Denna inriktning avses fortsätta. Mintätheten och behovet att repatriera flyktingar gör att resurser kommer att krävas . Diskrimineringen av kvinnor innebär att biståndet särskilt bör beakta kvinnans ställning i allmänhet och rätt till utbildning och arbete i synnerhet. Mer omfattande återuppbyggnadsinsatser kan bli aktuella i ett senare skede. har regeringen beslutat om en landstrategi för utvecklingssamarbetet med . Samarbetet inriktas på stöd genom utbyte med till processer och institutioner som är väsentliga för en fortsatt ekonomisk och social utveckling. Ökat stöd inom miljöområdet skall eftersträvas. Stödet genom enskilda organisationer kommer även fortsättningsvis att vara viktigt. Den pågående reformeringen av ekonomi har inneburit snabb ekonomisk tillväxt och genomgripande ekonomiska och sociala förändringar. Den snabba tillväxten sker dock bl.a till priset. av en pågående miljöförstöring. rättssystem genomgår en modernisering, men det finns stora brister avseende bl.a. respekten för den enskilda individens rättigheter. bedriver en aktiv dialog om mänskliga rättigheter med som kompletteras med konkreta insatser för att stödja det fortsatta reformarbetet. Regeringen antog en landstrategi för utvecklingssamarbetet med . Samarbetet skall syfta till att stödja den pågående reformprocessen och framväxten av ett modernt rättssystem och regelverk. Samarbetet skall inriktas på områden inom vilka svenska erfarenheter, kunskaper och teknologi kan bidra till utveckling och förändring i . Huvuddelen av samarbetet förutses avse miljöinsatser. Regionala och övriga insatser i De regionala insatserna i syftar till att främja det regionala samarbetet i framförallt och de svenska programländernas möjligheter att delta i detta samarbete. Nya avtal har ingåtts med och (). beslutade regeringschefer från 10 , ASEAN (, , , , , , ), , , och EU-länderna att inleda ett samarbete inom ramen för det s.k. (ASEM). Ett antal intiativ har redan tagits bl.a. avseende miljö, mänskliga rättigheter, kulturutbyte och ekonomiskt- och tekniskt samarbete. kan det bli aktuellt att med svenska bidrag delta i finansieringen av ASEM-intiativ för kunskapsöverföring, erfarenhetsutbyte och dialog mellan och . Sida har genomfört en utvärdering av direktstödet till lokala enskilda organisationer i . Utvärderingen konstaterade att dessa organisationer har en viktig roll att spela i utvecklingen inom länderna. Stöd genom lokala enskilda organisationer skall även i fortsättningen vara en viktig del i utvecklingssamarbetet. Sida skall i nära samråd med bereda insatser till stöd för fredsprocessen i . Sådana kan bl.a. initieras i anslutning till de multilaterala arbetsgrupperna, stödja utrednings- eller forskningsinsatser eller avse humanitära projekt för flyktingar utanför de palestinska områdena. Regeringen undersöker möjligheter och förutsättningar för att upprätta ett svenskt institut i i . Institutet skulle tjäna som mötesplats mellan och regionen, med aktiviteter som möten, seminarier, forskning, kulturellt utbyte och information. Syftet skulle vara att främja dialogen i vid mening mellan och regionen i frågor av ömsesidigt intresse. Sida har på regeringens uppdrag analyserat förutsättningar för stöd till regionalt samarbete i . Ett breddat stöd eftersträvas. De särskilda medlen för regionalt samarbete och övriga insatser skall användas till stöd för regionalt samarbete, demokratisering och respekt för mänskliga rättigheter samt andra angelägna insatser. Stöd till insatser för demokratisering och främjande av respekten för mänskliga rättigheter genom icke-statliga aktörer skall i fortsättningen finansieras från denna post. Målet med insatserna bör vara att främja demokratins kultur och respekt för mänskliga rättigheter, i såväl programländer samt andra samarbetsländer. Regeringen ökar medlen till posten regionalt/övrigt också i syfte att stärka flexibiliteten. Från posten skall således också kunna finansieras insatser i icke-programländer eller särskilt prioriterade insatser i programländer där landramen inte räcker till. 4.3.3 Alla länder i , med undantag av , styrs av demokratiskt valda regeringar och står inför utmaningen att fördjupa och konsolidera demokratin. Ett antal länder har inlett moderniserings- och decentraliseringsprocesser, som syftar till att ge staten en klarare roll och föra över resurser och beslut till regional och lokal nivå. Att bygga upp en effektiv statlig förvaltning, inklusive ett väl fungerande rättssystem, och säkerställa respekten för de mänskliga rättigheterna är andra utmaningar som syftar till att stärka demokratin. I de flesta länder har den ekonomiska utvecklingen varit positiv . Trots detta är det inhemska sparandet och tillväxten i en del länder fortfarande otillräckliga och den ojämna fördelningen av resurser består. Fattigdomen är fortfarande utbredd, särskilt på landsbygden och bland ursprungsbefolkningarna. Det ökade regionala samarbetet är viktigt för den ekonomiska utvecklingen, och även för att stärka demokratin. I och med fredsavtalet i råder nu fred i hela efter årtionden av väpnade konflikter. Situationen är dock fortfarande bräcklig i regionen, och även krävs samförståndslösningar och gemensamma ansträngningar för att skapa försoning och förutsättningar för utveckling för folkflertalet. Respekten för de mänskliga rättigheterna har ökat, men fortfarande sker övergrepp och straffriheten är utbredd. Situationen kräver därför fortsatt internationell uppmärksamhet. Det svenska utvecklingssamarbetet med (utom ) styrs av en femårig regionstrategi. Samarbetet koncentreras till fem områden: fred och försoning, demokrati, mänskliga rättigheter, reformering av staten, samt ekonomisk och social utveckling med inriktning på de fattigaste. Detta innebär en ökad koncentration av samarbetet. Den redan inledda utfasningen av regionala insatser fortsätter. Stödet inriktas på de enskilda länderna. I regionen prioriteras främst samarbetet med , där genomförandet av fredsavtalen kräver stora resurser, samt , där försonings- och demokratiseringsprocessen behöver stärkt stöd. Även bör mot bakgrund av fattigdomssituationen och den svaga demokratin få ökat svenskt stöd, särskilt genom multilaterala organisationer Liksom tidigare kommer en betydande del av biståndet till regionen att kanaliseras genom FN- systemet, IDB, och andra multilaterala organisationer. Det väl fungerande samarbetet med svenska enskilda organisationer svarar för en stor del av verksamheten i regionen. Det är väsentligt att fortsätta detta samarbete och den fruktbara dialogen mellan , Sida och de enskilda organisationerna särskilt i den gemensamma strävan att främja det civila samhällets aktiva deltagande i utvecklings- och demokratiseringsprocessen. bör särskilt följa biståndsarbete i regionen och fortsätta att stödja arbetet för att finna nya samarbetsformer inom FN-systemet. bör också verka för att fördjupa det bilaterala samarbetet med länderna i regionen. Samarbetet med befinner sig till stor del i en planeringsfas sedan regionstrategin antagits och fred uppnåtts i . Därför har utbetalningsnivån varit lägre än planerat och förhållandevis stora reservationer har uppstått, vilket motiverar en neddragning av anslaget . Utbetalningstakten kan dock förväntas öka. styrs av en liberalkonservativ regering ledd av president . Det höga valdeltagandet kan ses som ett tecken på det nicaraguanska folkets samhällsengagemang. är de demokratiska strukturerna fortfarande bräckliga. För den nya regeringen är det nu mycket viktigt att presentera en sammanhållen regeringspolitik för modernisering av statsapparaten och bekämpning av fattigdomen. ligger beträffande ekonomisk utveckling långt efter grannländerna och biståndsberoendet är mycket stort. För att den ekonomiska tillväxt som inleddes skall fortsätta behöver jordbruket och näringslivet utvecklas. Genom ett aktivt skuldsaneringsprogram har lyckats minska sin utlandsskuld, men fortfarande slukar skuldtjänsten en stor del av statsbudgeten. bör även i fortsättningen kunna erhålla betalningsbalansstöd och skuldlättnader. Det är också angeläget att kan komma i åtnjutande av ytterligare skuldlättnader genom det s.k. HIPC-initiativet. Det svenska utvecklingssamarbetet med fokuseras på att främja demokrati, förbättrad samhällsstyrning, försoning och ökad respekt för mänskliga rättigheter, jämställdhet mellan kvinnor och män samt minskad fattigdom genom rättvis och hållbar ekonomisk och social utveckling. Vidare ges stöd till utveckling av universiteten. Sida har av regeringen fått i uppdrag att inom dessa övergripande mål utarbeta en landstrategi för , som skall gälla . Mot bakgrund av stora reservationer sänktes landramen för 1997. Den ökade fokuseringen på mänskliga rättigheter och demokrati gör samarbetet mindre resurskrävande . Svenskt bistånd till har bestått av tekniskt samarbete med och samt några mindre, regionala projekt. Ett viktigt led i de svenska ansträngningarna att vidga samarbetet med regionen är de pågående förhandlingarna om svenskt medlemskap i , , vilket skall ge möjlighet att mera effektivt bidra till regionens utveckling. På grundval av regeringsbeslut om systemöppnande bistånd till stödjer Sida initiativ av svenska och internationella institutioner och organisationer i syfte att skapa förutsättningar för ekonomisk och politisk systemöppning som främjar demokratiska reformer och respekten för mänskliga rättigheter i . Denna typ av bistånd skall fortsätta. påbörjades ett stöd till demokratiprocessen i , regionens fattigaste land. gjorde institutionella problem att inga medel utbetalades. bör ansträngningarna intensifieras att finna vägar att genom FN eller IDB stödja uppbyggnaden av demokratiska institutioner och rättsväsendet. Det svenska utvecklingsamarbetet med utgörs till stor del av samarbetet med . Det styrs av en femårig landstrategi. Samarbetets övergripande mål är att främja en jämlik, bärkraftig och demokratisk utveckling. stödjer de bolivianska reformerna avseende utbildning, förvaltning, decentralisering och folkligt deltagande. Stödet inkluderar bl.a. aktiviteter som syftar till god samhällsstyrning, lokalt såväl som centralt, och effektivisering av rättssystemet. Stöd ges även till enskilda organisationers arbete för att stärka demokratin och öka respekten för mänskliga fri- och rättigheter med tonvikt på ursprungsbefolkningarnas rättigheter och främja jämställdhet mellan kvinnor och män. Näringslivssamarbetet inkluderar bl.a. stöd till mikroföretag och kompetensutveckling. Delar av det svenska biståndet till kanaliseras genom multilaterala organ, främst och . har fortfarande en tung skuldbörda. och har fattat beslut om skuldlättnad för inom ramen för det s.k. HIPC-initiativet. Svenskt betalningsbalansstöd har lämnats till den nationella multilaterala skuldfonden för att stärka den skuldstrategi landet utarbetat bl.a. för att uppfylla kriterier för skuldreduktion inom HIPC-initiativet. Sida har i fått uppdrag att för utvecklingssamarbetet med de övriga länderna i utarbeta en femårig regionstrategi. De övergripande målen skall vara att bekämpa fattigdomen i regionen samt att fördjupa och konsolidera demokratin. Samarbetet skall bidra till en rättvis och hållbar ekonomisk och social utveckling i regionen. Strategiförslaget skall inkludera former för ett bredare samarbete grundat på ömsesidiga intressen mellan och och mellan länderna i regionen. Stöd skall också ges för att stärka rättsstaten och de demokratiska institutionerna, öka respekten för mänskliga rättigheter, jämställdhet mellan kvinnor och män och öka folkligt deltagande i demokratiska processer. Rekommendationerna från översynen av MR- och demokratibiståndet i och inkluderas i strategin. 4.3.4 Medlen under skall användas i länder som av DAC klassificerats som utvecklingsländer, dvs. vissa länder som uppstått ur och samt . samarbete med andra länder i behandlas nedan under verksamhetsområde B. Biståndsinsatserna i har expanderat kraftigt , främst på grund av krigen i det och . bistånd till det uppgick 1996 till ca . beslutade regeringen på basis av en skrivelse från Sida om en ram på . Ramen har utökats med . Den övervägande delen av humanitär hjälp och återuppbyggnadsstöd har gått till . Mottagarna av stöd för främjande av demokrati och mänskliga rättigheter har i de flesta fall varit organisationer och enskilda personer i och det som är . har insatserna främst finansierats inom det humanitära biståndet. Det finns , som Sida angett i budgetunderlaget, möjligheter att successivt övergå till ett mer långsiktigt, återuppbyggnadsinriktat samarbete, vilket motiverar införandet av en särskild delpost för utvecklingssamarbete med . kommer fortfarande den helt övervägande delen av insatserna att ske i , , och vilka tidigare utgjorde delar av det samt . förväntas samarbetet med samt vissa länder i och öka. Efter krigen i det är situationen i regionen fortsatt orolig. Det finns interna, ofta etniskt betingade, spänningar och med något undantag ekonomisk instabilitet. Demokratin är outvecklad och respekten för mänskliga rättigheter svag. Det är en angelägen uppgift att förhindra ökad polarisering i den fattigaste regionen i . Även om biståndet till regionen alltmer får karaktären av långsiktigt utvecklingssamarbete måste ett stort mått av flexibilitet behållas. EU har inom det internationella samfundet gått i spetsen för ett regionalt synsätt på länderna i området. Denna regionala ansats kommer att utvecklas ytterligare. stödjer detta synsätt. Det är dock lika viktigt att staterna kan samverka med varandra som att de kan samverka med det övriga . Detta har emellertid i praktiken visat sig vara svårt. Ett regionalt perspektiv bör anläggas. och är båda viktiga parter i den bosniska fredsprocessen. Det kan inte uteslutas att andra konflikter bryter ut i regionen. bör emellertid kombinera det regionala perspektivet med att se de ex-jugoslaviska staterna som individuella stater, snarare än som delar av det . Flera år har gått sedan sammanbrott och svenska utrikespolitiska överväganden måste mer och mer grundas på analyser av utvecklingen i de olika länderna. Målet för och de flesta andra givarländers insatser är att bidra till en stabil fred och till att regionen integreras i det europeiska samarbetet. Vårt bistånd skall således bidra till att skapa demokratiska och ekonomiska strukturer som motverkar nya konflikter. Den politiska och humanitära situationen i Bosnien- är fortfarande besvärlig. Det är viktigt att återuppbyggnaden stödjer en integration av de tre etniska delarna. Insatserna måste även villkoras till att den politiska ledningen i landet verkligen arbetar för fredsprocessen. Extra viktigt i Bosnien är vidare stöd åt människor som på olika sätt traumatiserats av kriget. En stor del av det svenska biståndet utgår till s.k. integrerade boendeprojekt, där insatserna utöver husreparationer även omfattar reparationer av skolor, vårdcentraler, vattenförsörjning, minröjning etc. En viktig del av biståndet är att stödja de flyktingar och internflyktingar som vill återvända till sina hem. är det land som har kommit längst i den ekonomiska utvecklingen. De delar av landet som 1991 95 stod utanför regeringens kontroll har återintegrerats i . Däremot har man inte visat någon större vilja att återintegrera de 100 000-tals serber som flytt landet och befinner sig i eller i Bosnien. har utsatts för hård kritik för bristande respekt för mänskliga rättigheter när det gäller behandlingen av den serbiska minoriteten liksom bristen på pressfrihet i landet. De svenska biståndsinsatserna i kommer därför, liksom , även framgent att främst bestå av stöd till återintegrering av flyktingar och internflyktingar samt stöd till organisationer och enskilda som arbetar för demokrati och mänskliga rättigheter. dras med svåra ekonomiska problem och bristfälliga demokratiska institutioner. Landet är inte medlem i någon internationell organisation. Särskilt allvarliga är förhållandena i Kosovo. tvingas också bära en tung flyktingbörda. Landet har över 500 000 flyktingar från Bosnien och har genom att stödja ett antal organisationer, framförallt oberoende media, sökt främja demokrati och mänskliga rättigheter. Behovet av fortsatt humanitär hjälp och olika, delvis nya, former av demokratistöd är uppenbart. Mot bakgrund av händelserna i och har deras betydelse för stabiliteten i området blivit alltmer uppenbar. I en sammanhållen svensk och europeisk strategi för området får betydelsen av den albanska frågans sprängkraft och dessa båda staters ekonomiska underutveckling inte underskattas. De svenska insatserna skall omfatta också dessa länder. Utvecklingen i samt länderna i och är intimt förknippad med det säkerhetspolitiska läget i vårt närområde. Flera av dem har dessutom en stor utvecklingspotential. Gemensamt för dem är att de sedan självständigheten drabbats hårt av ekonomisk tillbakagång och behöver stöd för en nödvändig demokratisk och ekonomisk reformering. Flera av dem är sedan sovjettiden också hårt drabbade av olika miljöproblem, som de på grund av det ekonomiska läget har svårt att själva hantera. Ett samarbete med vissa av dessa länder kommer att byggas upp . 4.3.5 Verksamhetsområden Demokratisering och respekt för de mänskliga rättigheterna Stöd till demokratisering och respekt för de mänskliga rättigheterna utgör ett alltmer prioriterat område inom svenskt utvecklingssamarbete. Regeringen fäster mycket stor vikt vid denna verksamhet och avser därför att i formen av en skrivelse till om demokrati, mänskliga rättigheter, utveckling och biståndets roll presentera sin politik för hur genom utvecklingssamarbetet kan stärka stödet till demokratisering och respekt för de mänskliga rättigheterna. Demokrati och mänskliga rättigheter integreras mer och mer i olika delar av utvecklingssamarbetet. finns t.ex. samarbete med flera av de svenska programländernas statsförvaltningar på området som finansieras inom landramarna. Ytterligare ett led i integreringen är att verksamhet i , och som tidigare finansierades på demokratianslaget flyttas över till de regionala anslagen på samma sätt som för . Demokratianslaget inom delposten Särskilda program skall främst finansiera verksamhet som inte direkt rör en specifik region eller ett land. Sammantaget ökar resurserna på verksamhet som stödjer demokratisering och respekt för mänskliga rättigheter. Den under /96 inledda försöksverksamheten med stöd genom svenska partianknutna organ till demokratins uppbyggnad i u- länder och i länder i ses över. Regeringens preliminära bedömning är att verksamheten har utvecklats positivt och att det därför kan finnas anledning att utöka den. Jämställdhet antog ett nytt biståndspolitiskt mål om att utvecklingssamarbetet skall främja jämställdhet mellan kvinnor och män. Detta mål har aktivt följts upp, både i bilaterala utvecklingssamarbete och i FN, EU och DAC liksom i utvecklingen av svensk policy. Sida har på regeringens uppdrag utvecklat former och arbetsmetoder för ett förstärkt jämställdhets- perspektiv i utvecklingssamarbetet. En övergripande erfarenhetsredovisning, med bl.a. en rad goda exempel på jämställdhetsområdet, har utarbetats liksom en ny policy och ett nytt handlingsprogram för Sida. Sammanlagt föreligger nu ett flertal enhets- eller avdelningsvisa handlingsplaner inom Sida, med konkret vägledning för hur ett jämställdhetsperspektiv skall tillämpas i Sidas arbete, t.ex. vad gäller insatser på miljöområdet eller för att främja mänskliga rättigheter och deltagande i en demokratisk samhällsutveckling. Tonvikten i Sidas arbete med jämställdhet inom biståndet kommer att ligga på bilaterala insatser. Sida kommer dock även fortsättningsvis att bistå i ett aktivt jämställdhetsarbete också inom FN, EU och DAC. framlades en utredning om kompetens i jämställdhetsfrågor inom biståndsförvaltningen. Med anledning av utredningen görs nu en betydande statsning inom i form av utbildning, nätverksbyggande - såväl internt som externt och utarbetande av exempel som visar hur kvinnors och mäns olika behov och villkor kan uppmärksammas mer i bl.a. landstrategier, stöd till respekt för mänskliga rättigheter och humanitärt arbete. Miljö och hållbar utveckling Regeringen har i riksdagsskrivelsen om internationella samarbete för hållbar utveckling (skr. 1996/97:2) förordat att den inriktning för det bilaterala utvecklingssamarbetet som föreslagits av Sida i handlingsprogrammet för bistånd till hållbar utveckling ytterligare bör förstärkas och fördjupas. Arbetet för en hållbar utveckling skall genomsyra hela utvecklingssamarbetet, vilket bl.a. bör avspeglas i dialogen med samarbetsländerna liksom i landstrategierna. Fortsatt utveckling av riktlinjer och metoder för hållbart nyttjande av sötvatten skall ges hög prioritet i samarbetet med mottagarländerna. Området kommer att särskilt uppmärksammas i samband med nästa års möte med FN:s Kommission för hållbar utveckling. Det särskilda nätverket för vattenfrågor, Global Water Partnership, bör fortsatt stödjas liksom särskilda insatser i södra . Bland andra prioriterade områden märks särskilt Sidas s.k. kustzonsinitiativ för att främja en hållbar utveckling i och kustnära områden och den satsning som görs för att skapa livsmedelssäkerhet i , insatser relaterade till miljöproblem inom den moderna sektorn främst i form av utsläpp och miljögifter i och , liksom stöd för att förhindra utarmning av mark och vatten i det traditionella jord- och skogsbruket i .