prop · GL03151D2 · 1998-01-01 00:00:00 — Återstoden förs till Allmänna pensionsfonden med vars tillgångar kostnaderna för försäkringen för inkomstpension och tilläggspension enligt lagen (1998:000) om inkomstgrundad ålderspension och tilläggspension i form av ålderspension enligt lagen om allmän försäkring skall täckas. Regeringen skall fastställa de andelar som anges i första stycket efter förslag från . Skillnaden mellan beräknade belopp och de belopp som slutligt framräknas för det aktuella året skall regleras vid en kommande överföring. Medel som regleras gentemot staten skall beräknas med sådan ränta som anges i 19 kap. 3 § skattebetalningslagen (1997:483) och medel som regleras gentemot med sådan avkastning som anges i 8 kap. 1 § första stycket lagen (1998:000) om inkomstgrundad ålderspension. I paragrafens första stycke anges hur den preliminära fördelningen av de influtna ålderspensionsavgifterna skall göras. Såsom tidigare gäller att den del som resterar skall föras till Allmänna pensionsfonden. Det har tillagts att Allmänna pensionsfondens tillgångar även skall täcka kostna- derna för ålderspensionen enligt LIP. I ett nytt andra stycke anges att regeringen skall fastställa de beräknade andelarna som skall föras till staten respektive Riksgälds- kontoret. Förslag om hur stora dessa andelar skall vara lämnas av Riks- försäkringsverket. Vidare anges att de skillnader som framkommer mellan de avgifter som har överförts preliminärt och de avgifter som fastställts slutligt för det aktuella året skall regleras vid en kommande överföring. Närmare regler härom anges i förordning. Framräknad skillnad skall vad gäller överföringen till staten räntebe- räknas med den basränta som anges i skattebetalningslagen. När det gäller framkommen skillnad i överföringen till skall denna beräknas med sådan avkastning som avses i 8 kap. 1 § första stycket Lip. Den eventuella återstod som skall föras till Allmänna pen- sionsfonden kan således bli föremål för såväl basränteuppräkning som avkastningsuppräkning. 4 § Föräldraförsäkringsavgifter förs till staten för finansiering av föräldrapenningförmåner enligt 4 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring, kostnader för förvaltning av föräldrapenningförmåner och för finansiering av statliga ålderspensionsavgifter enligt lagen (1998:000) om statlig ålderspensionsavgift som belöper på sådana förmåner. I paragrafen anges vad de nyinrättade föräldraförsäkringsavgifterna skall finansiera. Bestämmelserna i paragrafen ersätter tidigare bestämmelser om delpensionsavgift, vilken avgift har tagits bort. 6 § Arbetsskadeavgifter förs till staten för finansiering av ersättningar enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring och motsvarande äldre bestämmelser, kostnader för förvaltning av sådana ersättningar och för finansiering av statliga ålderspensionsavgifter enligt lagen (1998:000) om statlig ålderspensionsavgift som belöper på ersättningar som finansieras med arbetsskadeavgifter. I paragrafen anges att arbetsskadeavgifterna skall föras till staten för finansiering av de angivna arbetsskadeersättningarna och finansieringen av dessa. Arbetsskadeavgiften förs således inte längre till någon fond. I paragrafen har vidare lagts till att arbetsskadeavgifterna även skall finan- siera statliga ålderspensionsavgifter som belöper på de ersättningar som finansieras med avgiften. I förhållande till det förslag Lagrådet yttrat sig över föreslås nu att arbetsskadeavgifterna förs till staten. Se avsnitt 32. 7 § Arbetsmarknadsavgifter förs till staten för finansiering av 1. arbetslöshetsersättning enligt lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring, 2. kostnader för tillsyn av arbetslöshetskassornas utbetalning av ar- betslöshetsersättning enligt lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor, 3. utbildningsbidrag i form av dagpenning till deltagare i arbetsmark- nadsutbildning, yrkesinriktad rehabilitering eller sådan verksamhet för ungdomar mellan som anordnas av en kommun, under förutsättning att deltagarna uppfyller villkoren för inkomstrelaterad ersättning enligt lagen om arbetslöshetsförsäkring 4. kostnader enligt lönegarantilagen (1992:497) och 5. statliga ålderspensionsavgifter enligt lagen (1998:000) om statlig ålderspensionsavgift som belöper på förmåner som finansieras med arbetsmarknadsavgifter. Paragrafen anger vad arbetsmarknadsavgifterna finansierar. Det har lagts till att avgifterna skall finansiera kostnader enligt lönegarantilagen (1992:497), eftersom lönegarantiavgiften har tagits bort samt statliga ålderspensionsavgifter som belöper på förmåner som finansieras med arbetsmarknadsavgifter. I punkten 3 har en ändring gjorts för att förtyd- liga att arbetsmarknadsavgifter även skall finansiera vissa utbildnings- bidrag i form av dagpenning och s.k. starta egetbidrag. Denna lag träder i kraft . De nya bestämmelserna i 2 kap. 1, 4 och 5 §§ tillämpas i fråga om avgiftspliktig ersättning som betalas ut . De nya bestämmelserna i 3 kap. 1 och 3 §§ tillämpas på inkomster som uppbärs . Omfattar beskattningsåret tid såväl före som efter utgången av skall, om den försäkrade inte visar annat, så stor del av beskattningsårets inkomst anses hänförlig till tiden efter utgången av som svarar mot förhållandet mellan den del av beskattningsåret som infaller och hela beskattningsåret. Äldre bestämmelser i 2 kap. 4 § första stycket 2 och 5 § andra stycket samt i 3 kap. 3 § första stycket gäller fortfarande för personer som är födda eller tidigare. skall influtna ålderspensionsavgifter enligt 4 kap. 3 § fördelas på så sätt att förs till staten och placeras på konto hos . Återstoden förs till Allmänna pen- sionsfonden. skall för åren 1995 1997 beräkna framkomna skillnader mellan gjorda överföringar och ett belopp som motsvarar summan av fastställda pensionsrätter för premiepension . Reglering av framkomna skillnader skall göras senast . Sådan reglering avseende skall göras senast . skall vad som i 4 kap. 3 § sägs om vilka kostnader tillgångarna i den Allmänna pensionsfonden skall täcka också avse folkpension i form av ålderspension enligt 6 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring till personer som har rätt till tilläggspension i form av ålderspension enligt 12 kap. samma lag samt kostnader för förvaltning av sådan folkpension 8. Har regeringen före utgången av ingått överenskommelse med främmande makt avseende folk- och tilläggspension utgör vid tillämpningen av överenskommelsen av sjukförsäkringsavgiften finansiering av sådan pension. Lagen träder i kraft . I punkt 2 och 3 anges när de nya bestämmelserna skall tillämpas på utgivna ersättningar och uppburna inkomster. I punkt 3 anges också att en proportionalisering av inkoms- terna görs om inte den försäkrade visar annat. Av punkt 4 i övergångsbestämmelsen framgår att äldre bestämmelser i 2 kap. 4 § första stycket 2, 5 § andra stycket och i 3 kap. 3 § första stycket alltjämt skall tillämpas för personer som är födda eller tidigare. Sådana personer berörs inte alls av det nya ålderspensionssystemet. I punkt 5 anges hur fördelningen av influtna ålderspensionsavgifter för skall göras. I punkt 6 stadgas att för åren 1995 1997 respektive för skall räkna ut de skillnader som framkommer mellan de överföringar som gjorts under dessa 0år och fastställda pen- sionsrätter. Regleringen härav skall göras senast och för senast . I punkt 7 regleras att ålderspensionsavgiften skall finansiera även folkpension i form av ålderspension i vissa fall samt därtill hörande förvaltningskostnader. I punkt 8, som tar sikte på tillämpningen av konventioner som ingått med stöd av den upphävda 4 § i 5 kap. anges det att fem procent- enheter av sjukförsäkringsavgiften efter ikraftträdandet skall finansiera folk- och tilläggspensioner. 37.8 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1744) om allmän pensionsavgift. 2 § Den som uppbär sådan inkomst som avses i 3 § skall på avgifts- underlaget betala allmän pensionsavgift . Andra stycket som reglerade avrundningen av avgiften har tagits bort. Avrundningen har i stället flyttats till 3 § sista stycket. 3 § Avgiften beräknas dels på sådan inkomst av anställning som avses i 2 kap. lagen (1998:000) om inkomstgrundad ålderspension, dels på sådan inkomst av annat förvärvsarbete som avses i 2 kap. nämnda lag om den enskilde är skattskyldig för inkomsten enligt kommunalskattelagen (1928:370). Inkomst av anställning och inkomst av annat förvärvsarbete skall därvid var för sig avrundas till närmast lägre hundratal kronor. Vid beräkning av inkomst av anställning skall avdrag göras för kostna- der som arbetstagaren har haft i arbetet i den utsträckning kostnaderna, minskade med erhållen kostnadsersättning, överstiger . Vid beräkning av avgiften bortses från inkomst av anställning och inkomst av annat förvärvsarbete till den del summan av inkomsterna överstiger 8,06 gånger det förhöjda prisbasbeloppet som anges i 1 kap. 6 § (1962:381) lagen om allmän försäkring. Därvid skall i första hand bortses från inkomst av annat förvärvsarbete. Avgiften avrundas till närmast hela hundratal kronor. Avgift som slutar på avrundas till närmast lägre hundratal kronor. I första stycket anges att avgiften skall beräknas dels på inkomst av an- ställning, dels på inkomst av annat förvärvsarbete. Om den avgifts- skyldige har både inkomst av anställning och inkomst av annat förvärvs- arbete skall vid beräkningen av avgiften denna beräknas på varje inkomst för sig varvid respektive inkomst skall avrundas till närmast lägre hund- ratal kronor. I detta stycke har också hänvisningarna till lagen om allmän försäkring AFL ändrats till motsvarande bestämmelser i . Andra stycket har ändrats på så sätt att avdraget för kostnader som ar- betstagaren har haft inte speciellt hänförs till innehavd anställning utan avdrag medges för de kostnader som denne har haft i arbetet. Arbetstagaren behöver således inte vara anställd hos den som utger ersättningen utan avdrag medges oavsett om ett anställningsförhållande föreligger eller inte. Alltjämt gäller dock att det endast är kostnader som, minskade med erhållen kostnadsersättning, överstiger som skall dras av. I tredje stycket anges att det vid beräkningen av den allmänna pen- sionsavgiften skall bortses från inkomst av anställning och inkomst av annat förvärvsarbete till den del summan av dessa inkomster överstiger 8,06 gånger det förhöjda prisbasbeloppet. Höjningen av avgiftstaket från 7,5 till 8,06 förhöjda prisbasbelopp är en följd av att avgiften skall dras av vid beräkning av pensionsgrundande inkomst. Taket för avgiftsunder- laget och taket för den pensionsgrundande inkomsten är därför inte det- samma. Vid beräkning av avgift skall avräkning i första hand göras från inkomst av annat förvärvsarbete. I detta stycke har också ett namnbyte gjorts från basbelopp till prisbasbelopp. I fjärde stycket har avrundningsregeln som tidigare fanns i 2 § förts in. 4 § Avgift skall inte betalas av den som har sådana inkomster som avses i 3 §, om inkomsterna understiger av det för året gällande prisbasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. I paragrafen har första stycket tagits bort vilket innebär att pensionsavgift skall betalas även av dem som vid årets ingång har fyllt . Detta gäller dock inte dem som är födda eller tidigare vilket anges i övergångsbestämmelsen. I det nya första stycket har ett namnbyte från basbelopp till prisbasbe- lopp gjorts. 6 § Avgiften används till finansiering av försäkringen för inkomstpension och tilläggspension enligt lagen (1998:000) om inkomstgrundad ålderspension och tilläggspension i form av ålderspension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring Avgiften förs till Allmänna pensionsfonden. I första stycket har tillagts att avgiften även skall finansiera inkomstpen- sion och tilläggspension enligt lagen (1998:000) om inkomstgrundad ålderspension (LIP) samt tilläggspension i form av ålderspension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Det senare avses gälla till dess de nya reglerna om beräkning och utbetalning av tilläggspension i LIP börjar gälla . Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. De nya bestämmelserna tillämpas på avgiftspliktig inkomst som uppbärs . Den äldre bestämmelsen i 4 § första stycket gäller fortfarande för avgiftspliktiga som är födda eller tidigare. Omfattar beskattningsåret tid såväl före som efter utgången av skall, om den skattskyldige inte visar annat, så stor del av beskatt- ningsårets inkomst anses hänförlig till tiden efter utgången av som svarar mot förhållandet mellan den del av beskattningsåret som in- faller och hela beskattningsåret. används avgiften även för finansiering av folkpension i form av ålderspension enligt 6 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring till personer som har rätt till tilläggspension i form av ålderspension enligt 12 kap. samma lag samt kostnader för förvaltning av sådan folkpension. Under punkten 5 regleras att ålderspensionsavgiften skall finansiera även folkpension i form av ålderspension i vissa fall och därtill hörande förvaltningskostnader. 37.9 Förslaget till lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483) Ålderspensionsavgift och allmän pensionsavgift 16 kap. 12 § Vid beräkning av pensionsrätt och pensionspoäng enligt 4 kap. lagen (1998:000) om inkomstgrundad ålderspension skall beräkningen av hur stor del av ålderspensionsavgiften och den allmänna pensionsavgiften som den skattskyldige har betalat göras enligt följande. Om betald preliminär skatt är minst lika stor som den slutliga skatten anses avgifterna vara till fullo betalda. Om betald preliminär skatt understiger den slutliga skatten anses så stor del av det betalda beloppet avse avgifter som motsvarar avgifternas andel av den slutliga skatten. Samtliga betalningar som görs under inkomståret och fram till tidpunkten för debitering av slutlig skatt enligt det grundläggande beslutet om sådan skatt skall beaktas. Belopp som betalas efter den debitering som avses i andra stycket men före utgången av juni månad året efter taxeringsåret anses som betalning av obetalda avgifter till samma kvotdel som de obetalda avgifterna utgör av den skattskyldiges sammanlagda skuld då betalningen görs. Detsamma gäller om avgifterna debiterats på ett annat sätt än genom ett grundläggande beslut om slutlig skatt i fråga om belopp som betalas före utgången av fjärde månaden efter den månad då skatten debiterades. Om avgifterna för visst inkomstår sätts ned anses det belopp som har betalats ändå vara det som räknats fram enligt andra och tredje styckena. Avgifter som inte har betalats enligt tredje stycket tas inte ut. I paragrafen har vissa uttryck ändrats i enlighet med den terminologi som används i LIP. Vidare har hänvisningen till AFL ändrats till att avse LIP. 22 kap. 1 § Beslut av skattemyndigheten eller får, utom i de fall som avses i 2 §, överklagas hos allmän förvaltningsdomstol av den skattskyldige. Beslut som myndighet fattat enligt 13 kap. 1 § överklagas hos regeringen. beslut får, utom i de fall som avses i andra stycket, överklagas också av . beslut om avgiftsunderlag för egenavgifter får överklagas också av . Vad som sägs i denna lag om överklagande av skall då i stället gälla . Vid sådant överklagande gäller dessutom 13 kap. 22 § första och tredje styckena lagen (1998:000) om inkomstgrundad ålderspension. I paragrafen har en följdändring gjorts när det gäller överklagande. Lagen (1959:551) om beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring upphävs. I den upphävda lagen angavs vilka som fick överklaga skattemyndighetens beslut om avgiftsunderlag för egenavgifter. anges direkt i lagen att förutom den skattskyldige får överklaga sådana beslut. Vidare hänvisas till LIP i stället för till AFL. 12 § I fråga om överklagande av länsrättens eller kammarrättens beslut om avgiftsunderlag för egenavgifter gäller 13 kap. 22 § första och tredje styckena lagen (1998:000) om inkomstgrundad ålderspension. I paragrafen hänvisas till bestämmelserna i när det gäller över- klagande av länsrättens eller kammarrättens beslut om avgiftsunderlag för egenavgifter. 37.10 Förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) 46 § 1 mom. Avdrag får efter yrkande av den skattskyldige och med de be- gränsningar som anges i andra - fjärde styckena, göras för underskott av förvärvskälla som är hänförlig till aktiv näringsverksamhet enligt 2 kap. 6 § lagen (1998:000) om inkomstgrundad ålderspension. Avdrag får göras med högst för underskott avseende det beskattningsår då den skattskyldige började bedriva förvärvskällan (startåret) och för vart och ett av de fyra närmast följande beskatt- ningsåren. För underskott som ett visst år överstiger medges inte avdrag enligt denna lag. Om förvärvskällan övergått till den skatt- skyldige från någon sådan närstående som avses i punkt 14 av anvis- ningarna till 32 §, får avdrag göras endast om den närstående hade varit berättigad till avdrag om han fortsatt att driva verksamheten. Sistnämnda begränsning gäller dock inte om övergången skett genom köp, byte eller därmed jämförligt förvärv från förälder eller far- eller morförälder. Avdrag medges inte 1. skattskyldig som under de fem beskattningsår som när- mast föregått startåret direkt eller indirekt bedrivit likartad verksamhet, 2. för underskott som belöper på kommanditdelägare eller sådan del- ägare i handelsbolag som i förhållande till övriga delägare i bolaget för- behållit sig ett begränsat ansvar för bolagets förbindelser i vidare mån än vad som anges i 18 § tredje stycket eller 3. i den mån avdrag för underskottet medgetts enligt 3 § 13 mom., 25 § 10 mom. eller 26 § 9 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, eller 4. för underskott i förvärvskälla i vilken ingår fastighet som på ägarens begäran räknas som näringsfastighet enligt 5 § sjunde stycket. I fråga om förvärvskälla som uteslutande eller så gott som uteslutande avser litterär, konstnärlig eller därmed jämförlig verksamhet får avdrag göras utan beloppsbegränsning och även efter den i andra stycket angivna tiden. Härvid gäller följande. Avdrag får med iakttagande av föreskrifter- na i tredje stycket 2 och 3 göras i den mån underskottet överstiger avdrag för underskott från närmast föregående beskattningsår. Ett villkor för avdrag är dock att den skattskyldige som omfattas av beskattningsåret och de tre närmast föregående beskattningsåren redovisat intäkter från verksamheten av någon betydenhet. Härvid beaktas även intäkter som hänförs till inkomstslaget tjänst. I första stycket har en följdändring gjorts. En hänvisning görs nu till 2 kap. 6 § LIP. 48 § 2 mom. Skattskyldig fysisk person, som varit bosatt här i riket under hela beskattningsåret, har rätt till kommunalt grundavdrag enligt följande. Grundavdraget uppgår till 0,24 prisbasbelopp för taxerad inkomst som inte överstiger 1,86 prisbasbelopp. För taxerad inkomst som överstiger 1,86 men inte 3,04 prisbasbelopp uppgår grundavdraget till 0,24 prisbasbelopp ökat av det belopp varmed den taxerade inkomsten överstiger 1,86 men inte 2,89 prisbasbelopp. För taxerad inkomst som överstiger 3,04 prisbasbelopp uppgår grundavdraget till det belopp som enligt föregående mening utgår vid en taxerad inkomst på 3,04 prisbasbelopp minskat av det belopp varmed den taxerade inkomsten överstiger 3,04 prisbasbelopp, dock lägst till 0,24 prisbasbelopp. Med prisbasbelopp avses prisbasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring för året före taxeringsåret. Grundavdraget får inte överstiga den skattskyldiges inkomst av nä- ringsverksamhet som utgör aktiv näringsverksamhet enligt 2 kap. 6 § lagen (1998:000) om inkomstgrundad ålderspension och tjänst minskad med avdrag som avses i 46 §. I inkomst av tjänst inräknas därvid inte intäkt som avses i 32 § 1 mom. första stycket h och i. Som avdrag enligt 46 § räknas därvid inte avdrag som på grund av dispens enligt punkt 6 fjärde stycket av anvisningarna till 46 § grundas på inkomst av passiv näringsverksamhet eller intäkt som avses i 32 § 1 mom. första stycket h. Grundavdraget avrundas nedåt till helt hundratal kronor. I andra och tredje stycket har basbeloppet namnändrats till prisbasbe- loppet. I tredje stycket har en hänvisningsändring till motsvarande para- graf i LIP. Anvisningar till 23 § 19. Avdrag medges för påförda egenavgifter enligt lagen (1981:691) om socialavgifter i den mån avgifterna hänför sig till näringsverksamhet. Fysisk person får dessutom avdrag för belopp som har avsatts för att täcka på beskattningsåret belöpande egenavgifter avseende näringsverk- samhet här i riket. Den som enligt bokföringslagen (1976:125) eller jordbruksbokföringslagen (1979:141) är skyldig att upprätta årsbokslut skall ha satt av ett mot avdraget svarande belopp i räkenskaperna för beskattningsåret. Medgivet avdrag skall återföras till beskattning nästföljande beskattningsår. Avdrag enligt andra stycket beräknas på ett underlag som motsvarar den skattskyldiges inkomst av förvärvskällan, beräknad enligt lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, före avdraget, minskad med 1) sjukpenning eller annan ersättning som avses i punkt 11 av anvis- ningarna till 22 §, 2) intäkt som är att hänföra till inkomst av anställning enligt 2 kap. 3 5, 15 och 16 §§ lagen (1998:000) om inkomstgrundad ålderspension. Avdrag enligt andra stycket får uppgå till högst av under- laget, beräknat enligt tredje stycket. I fråga om sådana inkomster eller skattskyldiga som avses i 2 § lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster får dock avdraget uppgå till högst . Vad som har sagts i första fjärde styckena gäller också för en fysisk person, som är delägare i ett handelsbolag, under förutsättning att bolaget har haft inkomst av näringsverksamhet här i riket. Avdrag enligt första och andra styckena skall därvid göras av delägaren. Beskattas enligt tredje stycket av anvisningarna till 52 § en med- hjälpande make för del av inkomst av en verksamhet, som bedrivs av den andra maken, skall avdrag enligt första och andra styckena göras särskilt för envar av makarna. Skattskyldig som har gjort avdrag enligt andra stycket skall vid själv- deklarationen foga uppgifter om avdragets beräkning. Uppgifterna skall lämnas på blankett enligt fastställt formulär. I tredje stycket har en hänvisningsändring till motsvarande paragrafer i lagen om inkomstgrundad ålderspension gjorts. I fjärde stycket har en ändring gjorts som innebär att skattskyldiga som skall betala såväl ålderspensionsavgift enligt som lägre särskild löneskatt enligt lagen om särskild löneskatt på vissa för- värvsinkomster också får göra ett procentuellt avdrag på högst . till 33 § 7. Avdrag medges för påförda egenavgifter enligt lagen (1981:691) om socialavgifter i den mån avgifterna hänför sig till sådan intäkt av tjänst som enligt 2 kap. 6 § lagen (1998:000) om inkomstgrundad ålderspension utgör inkomst av annat förvärvsarbete. Från sådan intäkt av tjänst medges dessutom avdrag eller, om den skattskyldige vid ingången av året före taxeringsåret fyllt eller inte fyllt men uppburit hel ålderspension eller avlidit före taxeringsåret, av ett underlag beräknat enligt nästa stycke. Medgivet avdrag skall återföras till beskattning nästföljande beskattningsår. Underlaget utgörs av sådan intäkt av tjänst som avses i första stycket minskad med andra från intäkten avdragsgilla kostnader än som avses i föregående stycke och med inkomst som avses i 2 kap. 6 § första stycket 5 lagen om inkomstgrundad ålderspension. I första stycket har en hänvisningsändring gjorts till lagen om inkomst- grundad ålderspension. I andra stycket har en ändring gjorts som innebär att skattskyldiga som skall betala såväl ålderspensionsavgift enligt som lägre särskild löneskatt enligt lagen om särskild löneskatt på vissa för- värvsinkomster också får göra ett procentuellt avdrag på högst . I tredje stycket har en hänvisningsändring gjorts till LIP. till 46 § 6. Avdrag för avgift för pensionsförsäkring medges endast om försäk- ringen ägs av den skattskyldige.