prop · GL03108 · 1998-01-01 00:00:00 — Rättelse och skadestånd 15 § Personuppgiftslagens (1998:000) bestämmelser om rättelse och skadestånd gäller vid behandling av personuppgifter enligt denna lag eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Denna lag träder i kraft . Om behandling av personuppgifter för ett ändamål som avses i denna lag påbörjats före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser t.o.m. om behandlingen inte omfattas av ett hälsodataregister enligt denna lag Förslag till lag om vårdregister Härigenom föreskrivs följande. Lagens tillämpningsområde 1 § Denna lag gäller automatiserad behandling av personuppgifter som utförs inom vården för de ändamål som anges i 5 §. Med vård enligt denna lag avses vård enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), tandvårdslagen (1985:125), lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård och lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård samt smittskydd enligt smittskyddslagen (1988:1472). Förhållandet till personuppgiftslagen 2 § Om inget annat följer av denna lag eller föreskrifter som meddelats med stöd härav, tillämpas personuppgiftslagen (1998:000) vid behandling av personuppgifter för vårdregister. Vårdregister 3 § Den som bedriver vård som nämns i 1 § andra stycket får med hjälp av automatiserad behandling föra vårdregister. Definitioner 4 § Med behandling, blockering, den registrerade, personuppgifter, personuppgiftsansvarig, och tredje man förstås i denna lag detsamma som i personuppgiftslagen (1998:000). Ändamål 5 § Personuppgifter i ett vårdregister får behandlas i och för vården av patienter. Detta innebär att behandling får utföras för dokumentation av vården eller för sådan administration som rör patienter och som syftar till att bereda vård i enskilda fall. Behandling av personuppgifter får även utföras för den ekonomiadministration som föranleds av vård i enskilda fall. 6 § Personuppgifter i ett vårdregister får, utöver vad som anges i 5 §, behandlas för följande ändamål: 1. framställning av statistik, 2. uppföljning, utvärdering, kvalitetssäkring och administration på verksamhetsområdet, eller 3. uppgiftsutlämnande som föreskrivs i lag eller förordning. Innehåll 7 § Ett vårdregister får innehålla de uppgifter som enligt lag eller annan författning antecknas i en patientjournal. Registret får även innehålla andra uppgifter som antecknas i och för vården av patienter samt uppgifter som behövs för sådan administration som avses i 5 § andra stycket. Samkörning 8 § Uppgifter om en patient som behövs för vård av denne samt uppgifter som behövs för den ekonomiadministration som föranleds av den aktuella vården får hämtas till ett vårdregister från andra vårdregister genom samkörning. Dessutom får uppgifter om patientens folkbokföringsort hämtas till registret genom samkörning. Sökbegrepp 9 § Personuppgifter som avses i 13 eller 21 § personuppgiftslagen (1998:000) får inte användas som sökbegrepp i ett vårdregister. Inte heller får uppgifter om att någon fått ekonomisk hjälp eller vård inom eller varit föremål för åtgärd enligt utlänningslagen (1989:529) användas som sökbegrepp. Det är trots förbudet i första stycket tillåtet att som sökbegrepp använda uppgifter om sjukdom och hälsotillstånd samt uppgifter om att någon varit föremål för tvångsingripande enligt lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård eller lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård användas som sökbegrepp. Direktåtkomst till uppgifter i vårdregister 10 § Direktåtkomst till uppgifter i ett vårdregister får endast den ha som för de ändamål som anges i 5 och 6 §§ behöver tillgång till uppgifterna för att kunna utföra sitt arbete. Åtkomsten får endast avse de uppgifter som behövs för arbetets utförande. Gallring 11 § Bestämmelser om bevarande och gallring finns i patientjournallagen (1985:562), arkivlagen (1990:782) och personuppgiftslagen (1998:000). Information 12 § Den som är personuppgiftsansvarig för ett vårdregister skall se till att den registrerade får information om behandlingen. Informationen skall innehålla upplysningar om 1. vem som är personuppgiftsansvarig, 2. ändamålet med registret, 3. vilken typ av uppgifter som ingår i registret, 4. den uppgiftsskyldighet som följer av lagen (1998:000) om hälsodataregister, 5. de sekretess- och säkerhetsbestämmelser som gäller för registret, 6. rätten att få registerutdrag enligt 26 § personuppgiftslagen (1998:000), 7. rätten till rättelse av oriktiga eller missvisande uppgifter, 8. rätten till skadestånd vid behandling av personuppgifter i strid med denna lag, 9. vad som gäller i fråga om sökbegrepp, direktåtkomst och utlämnande av uppgifter på medium för automatiserad behandling, 10. vad som gäller i fråga om bevarande och gallring av uppgifter, samt 11. om registreringen är frivillig eller inte. Sekretess 13 § För utlämnande av personuppgift från ett vårdregister gäller de begränsningar som följer av sekretesslagen (1980:100), patientjournallagen (1985:562), lagen (1994:953) om åligganden för personal inom hälso- och sjukvården och lagen (1996:786) om tillsyn över hälso- och sjukvården. Utlämnande på medium för automatiserad behandling 14 § Personuppgifter i ett vårdregister får lämnas ut på medium för automatiserad behandling endast om de skall användas för de ändamål som anges i 5 och 6 §§ eller för forskningsändamål. Rättelse 15 § Personuppgiftslagens (1998:000) bestämmelser om den personuppgiftsansvariges skyldighet att på begäran av den registrerade rätta, blockera eller utplåna personuppgifter och att underrätta tredje man, till vilken uppgifterna har lämnats ut, skall gälla även då personuppgifter behandlats i strid med denna lag. Detta gäller dock inte om åtgärderna skulle strida mot bestämmelserna i patientjournallagen (1985:562). Skadestånd 16 § Personuppgiftslagens (1998:000) bestämmelser om skadestånd gäller vid behandling av personuppgifter enligt denna lag. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om upphävande av lagen (1991:425) om viss uppgiftsskyldighet inom hälso- och sjukvården Härigenom föreskrivs att lagen (1991:425) om viss uppgiftsskyldighet inom hälso- och sjukvården skall upphöra att gälla den dag som regeringen bestämmer. Förslag till lag om upphävande av kungörelsen (1957:632) om cancerregister Härigenom föreskrivs att kungörelsen (1957:632) om cancerregister skall upphöra att gälla den dag som regeringen bestämmer. Lagrådets yttrande Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: regeringsrådet , regeringsrådet , justitierådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om hälsodataregister, 2. lag om vårdregister, 3. lag om upphävande av lagen (1991:425) om viss uppgiftsskyldighet inom hälso- och sjukvården, 4. lag om upphävande av kungörelsen (1957:632) om cancerregister. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om hälsodataregister 1 '''' Se vad Lagrådet anfört under 3 och 4 ''''''''. 3 '''' I första meningen anges att det hos sådan myndighet som nämns i 1 '''', dvs. central förvaltningsmyndighet inom hälso- och sjukvården, får med hjälp av automatiserad behandling föras hälsodataregister när detta har föreskrivits av regeringen. Enligt andra meningen får regeringen därvid meddela föreskrifter till skydd för personlig integritet. Av författningskommentaren framgår att tanken är att regeringen med stöd av första meningen skall i förordning bestämma vilken myndighet som skall föra registret. Att första meningen innehåller ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter är emellertid särskilt som ett annat uttryckssätt valts i andra meningen svårt att utläsa av ordalydelsen. Bestämmelsen bör redan av denna anledning förtydligas (jfr nedan). I författningskommentaren anges att bemyndigandet i andra meningen bygger på 8 kap. 7 '''' första stycket 8 regeringsformen (RF). Enligt den bestämmelsen kan regeringen, utan hinder av 8 kap. 3 eller 5 '''', efter bemyndigande i lag genom förordning meddela föreskrifter till skydd för personlig integritet vid behandling av personuppgifter (lydelse enligt prop. 1997/98:44). En förutsättning för att en tillämpning av 8 kap. 7 '''' RF skall komma i fråga är således att föreskrifter i ämnet enligt 8 kap. 3 eller 5 '''' RF annars endast hade kunnat meddelas genom lag (från 8 kap. 5 '''', som saknar intresse i detta sammanhang, bortses i det följande). Enligt 8 kap. 3 '''' skall föreskrifter om förhållandet mellan enskilda och det allmänna, som gäller åligganden för enskilda eller i övrigt avser ingrepp i enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden, meddelas genom lag. Såvitt Lagrådet kan förstå avser emellertid de remitterade föreskrifterna bortsett från förslaget i 8 '''' om uppgiftsskyldighet inte sådana åligganden eller ingrepp som avses i 8 kap. 3 '''' RF (jfr prop. 1990/91:60 s. 56 ff och 1990/91:KU11 s. 9 ff). Detta hindrar givetvis inte att lagform ändå väljs (se 8 kap. 14 '''' första stycket RF). Vad nu redovisats leder till slutsatsen att bestämmelserna i 8 kap. RF om rätt att delegera inte är direkt tillämpliga på bemyndigandena i förevarande paragraf. Vad som i författnings- kommentaren anförs om den konstitutionella grunden för bemyn- digandena är alltså enligt Lagrådets uppfattning inte korrekt. I sammanhanget bör dock konstateras att det vid den praktiska tillämp- ningen sannolikt inte har så stor betydelse om ett normgivnings- bemyndigande direkt omfattas av 8 kap. 7 '''' RF eller om bemyndigandet innebär att återlämnar en del av den normgivningsmakt som tagit med stöd av 8 kap. 14 '''' RF. I författningskommentaren till 5-7 '''''''' anförs att regeringen avser att i förordningar meddela närmare föreskrifter om specifika ändamål inom ramen för de angivna huvudändamål för vilka personuppgifter i ett hälsodataregister får användas (5 ''''), om omfattningen och arten av tillåtna uppgifter (6 '''') och om villkoren för samkörning (7 ''''). Av den allmänna motiveringen synes vidare framgå att regeringen för varje hälsodataregister skall överväga om särskilda föreskrifter om gallring skall införas (11 ''''). Vid föredragningen inför Lagrådet har upplysts att nämnda föreskrifter skall meddelas med stöd av bemyndigandet i andra meningen för regeringen att meddela föreskrifter till skydd för personlig integritet. Vidare har upplysts att uttrycket "skydd för personlig integritet" avses markera att de tilltänkta regeringsföreskrifterna skall innehålla begränsningar i fråga om ändamål för behandlingen och uppgifter som registret får innehålla samt i fråga om rätten till samkörning och bevarande av handlingar. Det finns inget att invända mot att genom lag fastställer en yttre ram för tillåten behandling av personuppgifter som regeringen bemyndigas att i olika hänseenden meddela föreskrifter som, till skydd för den enskildes integritet, innebär inskränkningar vad gäller exempelvis samkörning och bevarande av uppgifter. Lagrådet kan därför i och för sig godta att normgivningen på sätt föreslagits fördelas mellan föreskrifter i lag och föreskrifter i regeringsförordning. Bemyndigandet i andra meningen ger dock knappast klart besked om delegeringens omfattning och inriktning. Enligt Lagrådets uppfattning talar inte minst tydlighetsskäl för att samtliga bemyndiganden samlas och preciseras i en lämpligen lagens sista paragraf. Den paragrafen kan förslagsvis ges följande lydelse: "Regeringen får meddela föreskrifter om 1. vilka myndigheter som får föra hälsodataregister enligt 1 '''', 2. begränsning av de i 5 '''' angivna ändamålen, 3. begränsningar av de uppgifter som ett hälsodataregister enligt 6 '''' får innehålla, 4. begränsningar av samkörning enligt 7 '''', 5. uppgiftsskyldighet enligt 8 '''', och 6. begränsningar i rätten att bevara handlingar (11 '''')." Godtas Lagrådets förslag synes den del av den nu behandlade 3 '''' som inte tar sikte på bemyndiganden med fördel kunna överföras till 1 '''', vilken paragraf med beaktande av vad Lagrådet anfört i anslutning till 4 § synes kunna ges följande lydelse: "Central förvaltningsmyndighet inom hälso- och sjukvården får med hjälp av automatiserad behandling av personuppgifter föra hälsodata- register. Den centrala fövaltningsmyndigheten som för registret är personuppgiftsansvarig för behandlingen av personuppgifterna." 4 '''' Enligt paragrafen skall vissa begrepp, bl.a. begreppet personuppgifts- ansvarig, ha samma betydelse i den remitterade lagen som i personuppgiftslagen. Med personuppgiftsansvarig avses enligt 3 '''' personuppgiftslagen (lydelse enligt prop. 1997/98:44) den som ensam eller tillsammans med andra bestämmer ändamålen med och medlen för behandlingen av personuppgifter. I 5 '''' det remitterade förslaget anges för vilka ändamål personuppgifter i ett hälsodataregister får behandlas. Dessa ändamål kan, som framgått av vad Lagrådet anfört i anslutning till 3 '''', senare komma att preciseras i inskränkande riktning genom föreskrifter som regeringen meddelar. Det framstår mot denna bakgrund som högst tveksamt om den centrala förvaltningsmyndigheten får ett sådant inflytande över ändamålen med behandlingen att myndigheten blir att anse som personuppgiftsansvarig. F`r att undanröja all osäkerhet på denna punkt bör den i förevarande paragraf gjorda kopplingen till personuppgiftslagen slopas. I stället bör det remitterade förslaget kompletteras med en uttrycklig regel om att den centrala förvaltningsmyndighet som för registret är personuppgiftsansvarig. En best@mmelse med detta innehåll kan lämpligen tas in i 1 '''' (jfr vad Lagrådet anfört under 3 ''''). Enligt 2 '''' tillämpas personuppgiftslagen, om inget annat följer av den remitterade lagen eller föreskrifter som meddelats med stöd av den, vid behandling av personuppgifter för hälsodataregister. Denna hänvisning till personuppgiftslagens regelsystem måste enligt Lagrådets mening omfatta, så länge annat inte sägs, även nämnda lags terminologi. Vad som föreskrivs i förevarande paragraf om behandling, blockering, den registrerade och personuppgifter framstår därför som överflödigt. Hela paragrafen synes således kunna slopas. 5 7 '''''''' Lagrådet får hänvisa till vad som anförts i anslutning till 3 ''''. 8 '''' Godtas vad Lagrådet anfört i anslutning till 3 '''' skall bemyndigandet i andra stycket flyttas till lagens sista paragraf. 11 '''' I paragrafen anges att bestämmelser om bevarande och gallring finns i arkivlagen (1990:782). Av den allmänna motiveringen framgår att avsik- ten med bestämmelsen är att arkivlagens och inte personuppgiftslagens bestämmelser i ämnet skall gälla. För att denna innebörd klart skall framgå behöver paragrafen i och för sig förtydligas. Enligt Lagrådets mening bör emellertid den föreslagna ordningen inte genomföras av skäl som Lagrådet utvecklar i det följande. Personuppgiftslagen gäller vid behandling av personuppgifter om inte avvikande bestämmelser meddelats i annan författning. I fråga om bevarande och gallring av uppgifter är huvudregeln i personuppgiftslagen (9 ''''; här och i det följande i lydelse enligt prop. 1997/98:44) att en per- sonuppgift inte får bevaras än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen med behandlingen. Personuppgifter får dock bevaras för historiska, statistiska eller vetenskapliga än- damål. I sådana fall får uppgifterna inte bevaras än vad som be- hövs för dessa ändamål. Vidare anges i 8 '''' andra stycket personuppgifts- lagen att bestämmelserna i lagen inte hindrar att en myndighet arkiverar och bevarar allmänna handlingar eller att arkivmaterial tas om hand av en arkivmyndighet. Att märka är också att det i 13 '''' personuppgiftslagen finns ett förbud mot behandling av känsliga personuppgifter, till vilka räknas bl.a. uppgifter som rör hälsa. Undantag från förbudet finns i 14 19 '''''''' och avser bl.a. behandling för hälso- och sjukvårdsändamål och för forsknings- och statistikändamål. Huvudregeln enligt arkivlagen (3 '''') är att allmänna handlingar skall bevaras. Enligt 10 '''' arkivlagen får dock handlingar gallras, varvid skall beaktas bl.a. att kvarvarande arkivmaterial skall kunna tillgodose rätten att ta del av allmänna handlingar, rättsskipningens och förvaltningens behov av information samt forskningens behov. I den allmänna motiveringen konstateras att olika intressen ställs mot varandra när det gäller gallring av uppgifter i hälsodataregister. Den omständigheten att sådana register innehåller många och ibland känsliga uppgifter om enskilda talar enligt motiven för gallring när uppgifterna inte längre behövs för sitt ändamål. Andra omständigheter talar enligt motiven i motsatt riktning. Därvid framhålls bl.a. svårigheterna att på förhand bestämma i vilken omfattning och hur länge uppgifter i hälsodataregister kan behöva bevaras innan det kan anses att uppgifterna har förlorat sitt informationsvärde för bl.a. epidemiologiska undersökningar och forskningsprojekt. Avvägningen mellan olika intressen leder enligt motiven fram till att det inte bör införas någon generell bestämmelse som innebär att uppgifter skall gallras inom vissa angivna frister. Frågor om bevarande och gallring av uppgifter i hälsodataregister anses i stället böra lösas med tillämpning av reglerna i arkivlagen. För varje hälsodataregister skall det enligt motiven övervägas av regeringen om särskilda föreskrifter om gallring skall införas. Härvid bör, sägs det vidare, särskilt beaktas att möjligheten att bevara uppgifter enligt personuppgiftslagen endast gäller för historiska, statistiska och vetenskapliga ändamål, i vilket epidemiologi får anses inbegripet. Detta medför enligt regeringens mening att den föreslagna lösningen inte medför någon avvikelse från vad som stadgas i per- sonuppgiftslagen. Lagrådet vill till att börja med framhålla att personuppgiftslagen grundar sig på ett EG-direktiv, närmare bestämt och rådets direktiv /46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter. Lagrådet har i yttrande över förslag till bl.a. personuppgiftslag (se prop. 1997/98:44 s. 235) funnit att undantagen i 8 '''' andra stycket personuppgiftslagen dvs. att bestämmelserna i lagen inte hindrar att en myndighet arkiverar och bevarar allmänna handlingar eller att arkivmaterial tas om hand av en arkivmyndighet strider mot det övergripande syftet med direktivet, nämligen i första hand att skapa en gemensam hög nivå till skydd för den personliga integriteten. Lagrådet förordade mot denna bakgrund att undantagen skulle utgå. I förevarande ärende har som nämnts ståndpunkten att arkivlagens bestämmelser skall gälla motiverats med främst svårigheten att på förhand bestämma i vilken omfattning och uppgifterna kan behövas för undersöknings och forskningsändamål. Något hinder på grund av detta att låta bestämmelserna i personuppgiftslagen om bevarande vara tillämpliga kan Lagrådet inte finna. Vad som är avgörande i sammanhanget är dock att direktivet enligt Lagrådets mening inte lämnar något utrymme att föreskriva att arkivlagens bestämmelser skall tillämpas med avseende på uppgifterna i hälsodataregister. Rege- ringen har visserligen anfört att den föreslagna lösningen genom gall- ringsbestämmelser i regeringsförordningar, jfr. vad Lagrådet anfört under 3 '''' inte kommer att medföra någon avvikelse från vad som stadgas i personuppgiftslagen. Arkivlagen ger emellertid enligt ordalagen större möjligheter till bevarande än direktivet och strider således mot detta. En hänvisning i förevarande lag till arkivlagens bestämmelser kommer därför också i konflikt med direktivet. Lagrådet föreslår att hänvisningen till arkivlagen utgår. 12 '''' Enligt paragrafen får enskilda personers identitet inte avslöjas i de redovisningar som görs med hjälp av uppgifter ur ett hälsodataregister. Avsikten med paragrafen framgår inte klart av lagtexten och någon ledning ges inte heller i författningskommentaren eller motiven i övrigt. Oklart är bl.a. vad som avses med begreppet "redovisningar" och hur paragrafen förhåller sig till tryckfrihetsförordningen och sekretesslagen. Enligt vad som upplysts vid föredragningen i Lagrådet skall paragrafen gälla endast för den personuppgiftsansvariga myndigheten och de "redovisningar" som denna gör. Paragrafen avses vidare inte innebära någon inskränkning i förhållande till sekretesslagen i fråga om ut- lämnande av uppgifter. Enligt Lagrådets mening är det vanskligt från såväl praktiska som principiella utgångspunkter att i förevarande avseende göra skillnad mellan redovisningar som faller under paragrafen och sådana som faller utanför paragrafen. ADB-tekniken gör det möjligt att ur en samling uppgifter på ADB-medium t.ex. hälsodataregistret välja olika sam- manställningar som var och en kan utgöra en för myndigheten tillgänglig allmän handling. En viss sammanställning anses utgöra en för myndigheten tillgänglig upptagning (handling) om den kan tas fram genom rutinbetonade åtgärder från myndighetens sida. Krävs däremot en mera kvalificerad, konstruktiv insats i form av t.ex. nyskrivning av datorprogram, kan den upptagning som skulle bli resultatet av bearbet- ningen inte anses som tillgänglig för myndigheten (prop. 1975/76:160 s. 89 1 och RÅ 1988 ref. 84). Det är tydligt att förevarande paragraf inte skall tillämpas i fråga om sammanställningar som i enlighet med det anförda utgör en för myndig- heten tillgänglig allmän handling. För uppgifter i sådana sammanställ- ningar tillämpas sekretesslagen. Tillämpningsområdet för paragrafen begränsas till sammanställningar eller redovisningar som utförs manuellt och som åtminstone vid tillfället i fråga inte kan tas fram maskinellt genom rutinbetonade åtgärder. Paragrafen synes för dessa fall innebära ett förbud att framställa en allmän handling som avslöjar enskilda per- soners identitet. Något motsvarande förbud kommer däremot som sagt inte att gälla för sådana sammanställningar som utgör tillgängliga allmänna handlingar eller för registrets namnuppgifter i sig. Paragrafen kan sålunda sägas ge i viss mån slumpartade effekter. Enligt Lagrådets mening är paragrafen inte förenlig med det tryckfrihetsrättsliga systemet. Lagrådet förordar därför att paragrafen får utgå. Förslaget till lag om vårdregister 1 '''' I enlighet med vad Lagrådet anfört i anslutning till 1 och 3 '''''''' förslaget till lag om hälsodataregister förordar Lagrådet att första stycket ges följande lydelse: "Den som bedriver vård får med hjälp av automatiserad behandling av personuppgifter föra vårdregister." Godtas vad Lagrådet föreslagit bör 3 '''' slopas. 3 '''' Paragrafen bör i enlighet med vad Lagrådet anfört under 1 '''' utgå. 4 '''' Av hänvisningen i 2 '''' till personuppgiftslagen får anses följa att nämnda lags terminologi gäller vid tillämpning av den nu remitterade lagen så länge annat inte sägs. Vad som i förevarande paragraf föreskrivs om behandling, blockering, den registrerade, personuppgifter, personuppgiftsansvarig och tredje man framstår därför som överflödigt (jfr. vad Lagrådet anfört i anslutning till 4 '''' förslaget till lag om hälsodataregister). Lagrådet förordar att paragrafen slopas. 11 '''' I paragrafen föreskrivs att bestämmelser om bevarande och gallring finns i patientjournallagen (1985:562), arkivlagen och personuppgiftslagen. Av författningskommentaren framgår att avsikten är att arkivlagen skall gälla för vårdregister som förs inom den offentliga vården, medan personuppgiftslagen skall gälla för sådana register inom den privata vården. Dock skall avvikande bestämmelser i patientjournallagen alltid beaktas. Paragrafen borde i och för sig förtydligas så att denna avsikt framgår av lagtexten. Lagrådet får dock i dessa frågor hänvisa till vad Lagrådet anfört under 11 '''' förslaget till lag om hälsodataregister. Övriga lagförslag Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1997/98:108 Hälsodata- och vårdregister