prop · GL0391 · 1998-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1997/98:91 Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås att en del av Nedre med omgivande landområden i Sala, , och kommuner avsätts som Färnebofjärdens nationalpark. Nedre är ett av landets värdefullaste områden från naturvårdssynpunkt och Färnebofjärden är den del som är minst påverkad av vattenregleringar, skogsbruk och bebyggelse. Den föreslagna omfattar en areal om ca 10 100 ha, varav 5 990 ha är land och 4 110 ha är vatten. Översvämningar sätter sin prägel på naturen. Naturliga älvängar och lövskogar med stort inslag av grova träd är karaktäristiska för området. Området visar på en mångfacetterad blandning av syd- och nordsvensk natur på grund av dess belägenhet i ett biologiskt gränsområde. Djurlivet är artrikt och särskilt fågellivet har få motsvarigheter i landet när det gäller skogs- och våtmarksberoende fåglar. Ett stort antal arter trädlevande insekter gynnas av den rika förekomsten av lövskog med stort inslag av döda och döende träd. Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 3 2 Ärendet och dess beredning 4 3 Bakgrund 4 4 Färnebofjärdens nationalpark 4 Bilaga Förslag till gräns för Färnebofjärdens nationalpark 8 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 9 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att godkänner att i enlighet med de rikt- linjer som angetts medger att den mark som staten nu äger eller kommer att förvärva inom angivet område i Sala, , och kommuner avsätts till Färnebofjärdens nationalpark. Ärendet och dess beredning har i en skrivelse till regeringen föreslagit att Färnebofjärdens nationalpark inrättas. Skrivelsen har remissbehandlats. Yttranden över skrivelsen har lämnats av , i , i , i , , Sala, och kommuner, , och Nedre . En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i ärendet hos (dnr M97/4885/4). Området ingår i nationalparksplan. 2 Bakgrund Genom naturvårdslagen (1964:822) kan skyddet för särskilt värdefulla naturområden säkerställas genom att de avsätts till nationalpark eller för- som naturreservat. I syfte att bevara ett större sammanhängande område av en viss landskapstyp i dess naturliga tillstånd, eller i väsentli- gen oförändrat skick, kan mark som tillhör staten avsättas till national- park. Det finns 25 nationalparker i . De flesta av dem inrättades i början av detta sekel. har nio nationalparker tillkommit. Av dessa är Trestickla nationalpark den senast tillkomna (prop. 1994/95:162, bet. 1995/96:JoU1, rskr. 1995/96:10). har utarbetat en nationalparksplan för . I nationalparksplanen föreslås en utvidgning av antalet nationalparker i landet så att de representerar ett urval av särskilt skyddsvärda områden. I rapporten föreslås bl.a. att Färnebofjärden avsätts till nationalpark. 3 Färnebofjärdens nationalpark Regeringens förslag: En del av Nedre med omgivande landområden avsätts som Färnebofjärdens nationalpark. förslag: Överensstämmer med regeringens för- slag. Remissinstanserna har tillstyrkt framställningen eller inte haft några invändningar mot att området avsätts till nationalpark. Flera remissin- stanser, bl.a. Sala kommun, uttalar stor tillfredsställelse över att national- parken kan inrättas. i framhåller att ett 15- årigt planeringssamarbete mellan tre län, fyra kommuner, Naturvårds- verket och många andra nu får ett värdefullt resultat. kommun påpekar att skötseln av den s.k. är en strategisk fråga för allmänhetens åtkomst av de unika naturområdena i . förutsätter att det även i fortsättningen tillåts utsättning av fisk i Tyttbo för att medge ett uthålligt fritidsfiske. Skälen för regeringens förslag: Färnebofjärden ligger i de fyra kom- munerna Sala, , och och berör därigenom Väst- manlands, och . Arealen är ca 10 100 ha, varav 5 990 ha är land och 4 110 ha är vatten. Landarealen utgörs av 3 060 ha skog, 500 ha skogbeväxt myr, 1 650 ha öppen myr, 750 ha älväng och 30 ha övrig mark. Färnebofjärden är en del av Nedre , som utgör sträcka mellan och . Nedre har en karaktär som markant avviker från älven uppströms . Älvsträckan avviker även mycket påtagligt från andra älvsträckor i landet. Nedre utgörs av en serie stora grunda sjöar åtskilda av korta ofta flergreniga forssträckor. Det kringliggande landskapet är mycket flackt, vilket med- för att älvens periodiska översvämningar kan breda ut sig över stora ytor. Översvämningarna sätter sin prägel på naturmiljön och har bl.a. skapat en säregen mosaik av olika biotoper längs stränderna men även en bit upp på land. Översvämningarna har särskilt stor betydelse för de omfattande naturliga älvängarna och lövskogarna i området. Lövskogarna kan till stor del betecknas som svämskogar. Längs stränderna finns ålderstigen grov aspskog och en mängd björk- och alkärr som ger en sällsam prägel åt landskapet. Fjärdarna i Nedre är i varierande grad påverkade av vatten- reglering. Minst påverkad är Färnebofjärden med outbyggda forssträckor såväl närmast uppströms som nedströms fjärden. Särskilt vid högvatten blir forsarna mäktiga och bidrar till intrycket av orörd natur. Landskapets vildmarkskaraktär förstärks av att byggnader endast finns på ett fåtal platser. Färnebofjärden har en flikig strandkontur och har mer än 200 , öar och skär. Främst i områdets södra del ingår omfattande landområden med en variation av myrmark och gammal skog. En väsentlig andel av skogen i fjärdens övriga närzon, framför allt på öar och myrholmar, är gammal och extensivt skött med stort inslag av lövträd, döda och döende träd, högstubbar och grova tallar. En tydlig skillnad finns mellan områ- dets södra och norra del. Den södra delen innehåller barrskogar och myrmarker av norrländsk karaktärn Den norra delen har mer vege- tation med ett påfallande inslag av ädla lövträd, framför allt ek och lind. Nedre ligger vid en tydlig biologisk gräns Limes norr- landicus mellan och övriga landet. Området visar därför på en mångfacetterad blandning av syd- och nordsvenska naturförhållanden, vilket syns mycket tydligt i Färnebofjärden. Här finns flertalet av de bio- toper och arter som är typiska för Nedre . Djurlivet är artrikt och särskilt fågellivet har få motsvarigheter i landet vad gäller sammansätt- ningen av skogs- och våtmarksberoende, nordliga och sydliga arter. Mer än hundra arter häckar regelbundet. Dessutom finns ovanligt stora popu- lationer av flera hotade och sårbara arter. I området häckar samtliga sju svenska hackspettarter och flera arter av ugglor, bl.a. slaguggla, som med 20 25 par här har sin troligen tätaste förekomst i landet. Vidare finns starka stammar av skogshöns, framför allt orre men även tjäder och järpe. Av våtmarks- och vattenbundna arter märks bl.a. trana, storlom, ljung- pipare, havsörn och fiskgjuse. Fiskgjuse hör till de arter som har en ovanligt hög täthet, 25 30 par, i området. Till Färnebofjärdens kvalitéer från fågelsynpunkt hör också dess funktion som rastplats. I tidigt isfria vatten samlas bl.a. uppemot 1000 sångsvanar. Av däggdjur finns starka stammar av älg, rådjur, hare och mård. Lo- djur ynglar i området och har även björn observerats. Troligen finns även en liten stam av utter. Under senare delen av 1980- talet har även bäver etablerat sig i området. Mångfalden av skogsbiotoper med framför allt gamla lövrika bestånd och döda och döende träd utgör miljöer för ett flertal sällsynta och hotade insektsarter. Bland de många arterna av trädlevande insekter finns de akut hotade skalbaggarna cinnoberbagge, svartoxe, hårig taggbock och liten timmerman. Totalt har ett 60-tal rödlistade insektsarter påträffats. Listan på rödlistade lavar och svampar omfattar likaså ett 60-tal arter, bl.a. varglav, ringlav, hållav, stiftgelélav, läderlappslav, violettgrå tagel- lav, apelticka, rynkskinn, ostticka och blackticka. Landets enda kända livskraftiga bestånd av strandskinnlaven finns vid Nedre . Färnebofjärden har även ett art- och individrikt fiskbestånd, samman- taget finns ett tjugotal olika fiskarter. Forsarnas och strömmarnas harr- och öringbestånd samt fjärdens gös-, gädd-, och abborrbestånd är av stort intresse för fritidsfisket. Färnebofjärden är genom vildmarkskaraktären, det rika djurlivet, fiskevattnen och det vackra landskapet ett attraktivt och välkänt område för bl.a. naturstudier, kanoting och sportfiske. Utgångspunkter för be- sökande och friluftsaktiviteter finns framför allt i , och . I Färnebofjärden finns flera fiskevårdsområden där staten äger andelar. Fiskevårdsområdena påverkas inte av nationalparksbildningen. Sammanfattningsvis är Nedre ett av landets värdefullaste om- råden från naturvårdssynpunkt. Färnebofjärden är den del av området som är minst påverkad av vattenregleringar, skogsbruk och bebyggelse. Färnebofjärden har därigenom en naturlig karaktär med höga biologiska värden. Syftet med är att bevara ett unikt älvlandskap med om- givande värdefulla skogar och våtmarker i väsentligen orört skick. I syftet bör ingå att bevara områdets vegetation och skyddsvärda djurliv så långt möjligt i sitt naturliga tillstånd. Vidare bör ingå att bibehålla natur- liga vattenståndsväxlingar och att så långt möjligt skydda vattenmiljön från föroreningar. Vissa kulturhistoriskt intressanta miljöer bör bibe- hållas och allmänhetens möjlighet att uppleva områdets natur underlättas i lämplig grad. För att uppnå syftet bör varken exploaterande verksamhet eller verk- samhet som kan skada mark och vegetation tillåtas. Vidare bör störningar av skyddsvärt djurliv förhindras, friluftslivet i parken inriktas mot exten- sivt nyttjande såsom strövande, naturstudier och uthålligt fritidsfiske. Information om områdets bevarandevärden bör utarbetas och göras till- gänglig för allmänheten. Enklare anordningar för friluftslivet bör ordnas i lämplig grad. Vissa kulturlämningar bör vårdas och vissa älvängar skötas genom slåtter. Naturinventeringar och forskning om områdets natur bör stimuleras. Staten äger de fastigheter som avses ingå i parken utom några mindre områden som ägs av enskilda eller utgör samfällt ägd mark. Det statliga markinnehavet utgör av hela områdets areal. Förhandlingar om förvärv av resterande delar pågår. I 4 § naturvårdslagen förutsätts att staten äger den mark som skall av- sättas till nationalpark. Det är därför nödvändigt att staten förvärvar resterande mark innan slutligt beslut kan fattas om att inrätta national- parken. Även om det slutliga formella beslutet att bilda den nya således ännu inte kan fattas anser regeringen dock att frågan nu bör underställas . Regeringen förordar därför att med- givande inhämtas att till nationalpark avsätta den mark som staten äger eller kommer att förvärva inom det angivna området i Färnebofjärden. Områdets avgränsning framgår av bifogad bilaga. Regeringen vill framhålla att det kan bli nödvändigt att vidta smärre gränsjusteringar för den händelse det inte skulle visa sig möjligt att förvärva vissa mindre områden. Det bör således ankomma på regeringen att i detalj fastställa de slutliga gränserna för den föreslagna samt i enligt med bestämmelserna i naturvårdsförordningen (1976:484) meddela de när- mare föreskrifter som kan visa sig vara erforderliga för området. Regeringen förutsätter att vidtar de åtgärder som fordras för att bildandet av den nya skall kunna fullföljas. Regeringen konstaterar att det redovisade förfarandet överensstämmer med det som tillämpades vid avsättandet av och nationalparker (prop. 1978/79:217, bet. 1979/80:JoU15, rskr. 1979/80:79) Förslag till gräns för Färnebofjärdens nationalpark Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1997/98:91 Färnebofjärdens nationalpark Prop. 1997/98:91 Bilaga