prop · GL0350 · 1998-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1997/98:50 Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll Lagen om allemanssparande innehåller bestämmelser om sparande dels på allemanssparkonto i bank som enligt avtal med förmedlar sparandet, dels i allemansfond där sparade medel placeras i värdepapper. Lagen infördes i syfte att stimulera hushållens spa- rande. Ett ökat sparande skulle underlätta finansieringen av det statliga budgetunderskottet och tillföra näringslivet riskkapital. Sparstimulansen skulle uppnås genom att räntan på allemanssparkonto samt utdelningen och försäljningsvinsten för andelarna i allemansfond var skattefria. Skatteförmånerna för allemanssparandet är /97 helt avskaffade. Mot bakgrund av detta föreslår regeringen nu att lagen om allemanssparande tas bort. Förslaget innebär att allemansfonderna i fortsättningen kommer att omfattas av samma regler som gäller för van- liga värdepappersfonder. Genom övergångsbestämmelser underlättas en ombildning av de företagsanknutna allemansfonderna till s.k. nationella fonder och vanliga värdepappersfonder. Vidare innebär förslaget att allemanssparkontona inte längre kommer att vara lagreglerade. Om sparformen kommer att finnas kvar eller inte beror på om samarbetet mellan bankerna och fortsätter sedan lagen upphävts. Lagen om allemanssparande föreslås bli upphävd vid utgången av . Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 4 2 Lagtext 5 2.1 Förslag till lag om upphävandet av lagen (1938:890) om allemanssparande 5 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt 6 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt 7 2.4 Förslag till lag om ändring i 9 2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande 10 3 Ärendet och dess beredning 11 5 Allemanssparandets utveckling 14 6 Lagregleringen av allemanssparandet tas bort 16 8 Allemansfond 20 8.1 Fondandelsäganrnas inflytande 20 8.2 Utdelning till ideella organisationer 22 8.3 Övergångsregler för de företagsanknutna ellemans- fonderna 24 9 Avgifter 27 9.1 Uttagsavgift 27 9.2 Överföringsavgift 29 10 Ekonomiska konsekvenser 31 11 Författningskommentarer 32 11.1 Förslag till lag om upphävandet av lagen (1938:890) om allemanssparande 32 11.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt 33 11.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt 33 11.4 Förslag till lag om ändring i 33 11.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande 34 Bilaga 1 Sammanfattning av betänkandet Allemanssparande en översyn 35 Bilaga 2 Utredningens förslag 38 Bilaga 3 Förteckning över remissinstanser 47 Bilaga 4 Lagrådsremissens lagförslag 48 Bilaga 5 Lagrådets yttrande 54 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 55 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1. lag om upphävande av lagen (1983:890) om allemanssparande, 2. lag om ändring i lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, 3. lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, 4. lag om ändring i , 5. lag om ändring i lagen (1993:931) om individuellt pensionsspa- rande. 2 Lagtext Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1 Förslag till lag om upphävande av lagen (1983:890) om allemanssparande Härigenom föreskrivs att lagen (1983:890) om allemanssparande skall upphöra att gälla vid utgången av . En företagsanknuten allemansfond skall till utgången av an- ses som en värdepappersfond enligt lagen (1990:1114) om värdepappers- fonder. Om det för en företagsanknuten allemansfond före utgången av ansökts om tillstånd enligt nämnda lag, gäller detsamma till dess ansökan slutligt prövats. I fråga om en företagsanknuten allemansfond som skall anses som en värdepappersfond skall dock iakttas dels att 10 a § lagen om värdepappersfonder inte skall tillämpas, dels att 19 § första meningen samt 22 och 23 §§ lagen om allemanssparande skall tillämpas. I fråga om tillstånd enligt 3 § lagen om värdepappersfonder skall det bolag som förvaltar en företagsanknuten allemansfond jämställas med ett sådant fondbolag som avses i 1 § 3 samma lag. 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt Härigenom föreskrivs att 37 § 3 mom. lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 37 § 3 mom. Gåvoskatt utgår för utdel- ning från en allemansfond enligt 18 § sista stycket lagen (1983:890) om allemanssparande. En sådan utdelning skall vid tillämpning av denna lag anses utgöra en gåva från fonden. Gåvoskatt utgår för utdel- ning från en värdepappersfond en- ligt lagen (1990:1114) om värde- pappersfonder till annan än an- delsägare i fonden. En sådan utdel- ning skall vid tillämpning av denna lag anses utgöra en gåva från fon- den. Denna lag träder i kraft och tillämpas på utdelning som lämnas efter ikraftträdandet. 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt Härigenom föreskrivs att 2 § 10 mom. lagen (1947:576) om statlig in- komstskatt skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 § 10 mom. Vid inkomstberäkningen för ett investmentföretag gäller, ut- över vad som följer av övriga bestämmelser i denna lag, 1. att hänsyn inte tas till vinst eller förlust vid avyttring av aktier och andra värdepapper som avses i 27 § 1 mom., 2. att som intäkt tas upp för år räknat av värdet vid ingången av beskattningsåret av egendom som avses i 27 § 1 mom., 3. att avdrag får göras för annan utdelning än som avses i 3 § 7 mom. fjärde stycket som företaget har beslutat för beskattningsåret, dock inte med så stort belopp att det föranleder underskott. avses ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening som uteslutande eller så gott som uteslutande för- valtar värdepapper eller likartad lös egendom och vars uppgift väsentli- gen är att genom ett välfördelat värdepappersinnehav erbjuda aktie- eller andelsägare riskfördelning och vari ett stort antal fysiska personer äger aktier eller andelar. Ett företag som inte längre uppfyller kraven enligt föregående stycke skall när det inte är fråga om att företaget upplöses genom likvidation som intäkt ta upp ett belopp som svarar mot av det högsta av värdena av tillgångar som avses i första stycket 1 vid ingången av be- skattningsåret eller något av de fem föregående beskattningsåren, dock tidigast vid ingången av . Som intäkt får i stället tas upp summan av de realisationsvinster och realisationsförluster som företaget haft från och med ingången av på tillgångar som avses i första stycket 1. Vad som föreskrivits i första stycket för investmentföretag gäller också för värdepappersfonder. För värdepappersfonder utgör intäkten enligt första stycket 2 dock 1,5 pro- cent. Vad som föreskrivits i första stycket för investmentföretag gäller också för värdepappersfonder med följande avvikelser: 1. Intäkten enligt första stycket 2 utgör . I fråga om utdelning till annan än andelsägare i fonden får avdrag enligt första stycket 3 inte göras med ett större belopp än av fondens värde vid utgången av beskattningsåret. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. För utdelning som lämnas före ikraftträdandet tilläm- pas äldre bestämmelser. 2.4 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 13 kap. 5 § skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 13 kap. 5 § Den omyndiges tillgångar får utan samtycke av överförmyndaren place- ras i 1. skuldförbindelser som har utfärdats eller garanterats av stat eller kommun, 2. skuldförbindelser som har utfärdats av allmänna hypoteks- bank, eller av en bank eller av ett kredit- marknadsföretag enligt lagen (1992:1610) om finansieringsverksamhet eller av ett utländskt bankföretag eller ett annat utländskt kreditinstitut som är underkastat en offentlig reglering som väsentligen stämmer över- ens med den som gäller för banker eller andra kreditinstitut här i landet, med undantag för förlagsbevis eller andra skuldförbindelser som medför rätt till betalning först efter utfärdarens övriga fordringsägare, eller 3. andelar i en värdepappersfond som avses i lagen (1990:1114) om värdepappersfonder eller i ett utländskt fondföretag som är underkastat en offentlig reglering som väsentligen stämmer överens med den som gäller för värdepappersfonder här i landet. Den omyndiges tillgångar får vi- dare utan överförmyndarens sam- tycke användas för allemansspa- rande enligt lagen (1983:890) om allemanssparande eller lånas ut mot säkerhet av panträtt på grund- val av inteckning i fast egendom inom av det senast fastställda taxeringsvärdet. Den omyndiges tillgångar får vi- dare utan överförmyndarens sam- tycke lånas ut mot säkerhet av pant- rätt på grundval av inteckning i fast egendom inom av det senast fastställda taxerings- värdet. Denna lag träder i kraft . 2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande Härigenom föreskrivs att 2 kap. 1 och 3 §§ samt 3 kap. 6 § lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 kap. 1 § Individuellt pensionssparande får ske i en eller flera av sparformerna 1. inlåning, 2. andelar i värdepappersfond och allemansfond samt 3. andra fondpapper. Individuellt pensionssparande får ske i en eller flera av sparformerna 1. inlåning, 2. andelar i värdepappersfond och 3. andra fondpapper. 3 § Vid sparande i värdepappersfond och allemansfond skall pensions- sparmedlen för spararens räkning placeras i en sådan värdepappers- fond som avses i lagen (1990:1114) om värdepappersfonder eller i en allemansfond enligt lagen (1983:890) om allemanssparande. Pensionssparmedlen får även place- ras i ett utländskt fondföretag som är underkastat lagstiftning eller an- nan offentlig reglering som väsent- ligen stämmer överens med den som gäller för värdepappersfonder här i landet. Vid sparande i värdepappersfond skall pensionssparmedlen för spara- rens räkning placeras i en sådan värdepappersfond som avses i lagen (1990:1114) om värdepappersfon- der. Pensionssparmedlen får även placeras i ett utländskt fondföretag som är underkastat lagstiftning eller annan offentlig reglering som vä- sentligen stämmer överens med den som gäller för värdepappersfonder här i landet. 3 kap. 6 § Fondpapper eller andelar i alle- mansfond får inte förvärvas eller avyttras till ett pris som avviker från det gällande marknadsvärdet. Fondpapper får inte förvärvas eller avyttras till ett pris som avviker från det gällande marknadsvärdet. Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning Regeringen tillsatte en utredning om översyn av allemanssparan- det. Utredningens uppdrag var att mot bakgrund av att skattegynnandet av allemanssparandet hade tagits bort lägga fram förslag om hur en avveckling av de särskilda spar- och placeringsreglerna som då fanns i lagen om allemanssparande kunde genomföras (dir. 1993:128). Utred- ningen överlämnade betänkandet Allemanssparandet en översyn (SOU 1994:50), i vilket det bl.a. föreslås att de särskilda lagbe- stämmelserna om allemanssparande successivt skall tas bort. Betänkan- det har remissbehandlats. En sammanfattning av utredningens betänkande finns i bilaga 1. Ut- redningens lagförslag finns i bilaga 2 och en förteckning över remissin- stanserna i bilaga 3. En sammanställning av remissyttrandena har upp- rättats inom och finns tillgänglig i lagstiftningsären- det (Fi97/3456). Med utgångspunkt i utredningens förslag har lättnader i lagregleringen för allemanssparandet genomförts (se prop. 1995/96:63, bet. 1995/96:FiU2, rskr. 1995/96:51, SFS 1995:1288 och prop. 1996/97:1 utg. omr. 2, bet. 1996/97:FiU1, rskr. 1996/97:53, SFS 1996:1175). Dessutom har genom att ett undantag införts i bankrörelselagen getts möjlighet att i egen regi ta emot inlå- ning på konto från allmänheten. Även denna fråga berördes av utred- ningen (prop. 1996/97:150, bet. 1996/97:FiU20, rskr. 1996/97:284, SFS 1997:679). Regeringen tar i detta ärende upp återstående frågor som rör avskaf- fandet av den särskilda lagregleringen för allemanssparandet. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets ytt- rande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran. Efter lagrådsgranskningen har några redaktionella ändringar gjorts i lagtextförslagen. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. 4 Inledning Lagstiftningen om allemanssparandet infördes (prop. 1983/84:30, bet. 1983/84:FiU13, rskr. 1983/84:32). Sparande kan ske dels på allemanssparkonto i bank som enligt avtal med förmedlar sparandet, dels i allemansfond där sparade medel placeras i aktier och andra värdepapper. Särskilda regler finns för anställda i ett visst bolag eller en koncern som vill spara i värdepapper som ges ut av det bolag i vilket de är anställda eller om bolaget ingår som moderbo- lag i en koncern i vars dotterbolag de är anställda, s.k. företagsanknutna allemansfonder. Räntan på allemanssparkonto samt försäljningsvinsten och utdelningen på andelar i allemansfond var till en början skattefria. Efter hand reduce- rades emellertid skattefördelarna (se prop. 1995/96:63 s. 11 med hänvis- ningar). Sedan skatteförmånerna helt tagits bort föreslog utredningen om översyn av allemanssparandet (SOU 1994:50) att regel- verket för detta sparande skulle avvecklas. Emellertid återinfördes skat- telättnader för sparande i allemansfonder fr.o.m. varför det inte vidtogs någon genomgripande förändring av regelverket på det sätt som utredningen hade föreslagit (se prop. 1995/96:63, bet. 1995/96:FiU2, rskr. 1995/96:51, SFS 1995:1288). Skatteförmånerna för sparande i allemansfond avskaffades åter fr.o.m. (se prop. 1995/96:222, bet. 1995/96:FiU15, rskr. 1995/96:307, SFS 1996:839). Därmed aktualiserades på nytt frågan om avveckling av allemanssparreglerna. Efter riksdagsbeslut upphävdes ett antal bestämmelser i lagen om allemanssparande vid års- skiftet 1996/97 (prop. 1996/97:1 utg. omr. 2 avsnitt 4.4, bet. 1996/97:FiU1, rskr. 1996/97:53, SFS 1996:1175). Detta gällde bestäm- melser om att allemanssparande inte fick ske på mer än ett allemanssparkonto och i fler än två allemansfonder, insättningar var begränsade till , överlåtelse och pantsättning inte kunde ske av medel som sparas i alle- mansfonder, räntan för medel på allemanssparkonton skulle vara lägst diskonto minskat , placering och riskspridning i allemansfonderna skulle ske på visst sätt, sparare hade rätt att få bosparlån under vissa vill- kor och att bestämmelserna om allemanssparkonto fick tillämpas på spa- rande i HSB:s sparkassa samt på bosparande anordnat av . I den proposition som låg till grund för beslutet att utmönstra de nämnda bestämmelserna anförde regeringen att vissa frågor som rör av- skaffandet av allemanssparregerna fordrade ytterligare överväganden och att man därför skulle återkomma med förslag beträffande de kvarvarande bestämmelserna. Efter den utmönstring av bestämmelser i lagen om allemanssparande som skedde /97 innehåller lagen i huvudsak regler om att den bank eller det fondbolag som ombesörjer en överföring inom alle- manssparandet har rätt att ta ut ersättning av spararen med högst för sina kostnader för överföringen, sparare vid uttag av medel inom allemanssparandet betalar en avgift motsvarande en procent av det uttagna beloppet, dock , de pengar som sätts in på ett allemanssparkonto skall av banken föras över till som svarar för administration och kontroll av allemanssparandet, räntan på allemanssparkontona utgår enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer, utdelning av allemansfonders värde får ske till vissa ideella samman- slutningar, det för allemansfonder skall anordnas årliga fondandelsägarstämmor och att andelsägarna skall vara representerade i styrelsen för det fondbo- lag som förvaltar fonden, företagsanknutna allemansfonder skall ha viss minsta del av tillgång- arna placerade i värdepapper utgivna av det företag som fonden är knuten till och att kapitaltillskott får göras endast av anställda i det företaget 5 Allemanssparandets utveckling Allemanssparandet blev redan från introduktionen en mycket populär sparform. Som framgår av diagram 5.1 och 5.2 dominerade sparkontona inledningsvis. Efter hand växte fondsparandet i kapp och fanns ungefär lika många sparkonton som fondkonton. När det pre- miegrundande allemanssparandet inleddes ökade antalet fondkonton med en tredjedel. Sedan skatteförmånerna för spar- kontona tagits bort /93 har sparandet på dessa minskat kraftigt. I samband med börsnedgången sjönk behållningen i fondsparandet. Detta visade sig dock vara tillfälligt. Börsuppgången har medfört att fondvärdet i allemansfonderna ökat markant, trots att nettot av insättningar och uttag minskat. /97 fanns ca 3,3 miljoner konton, varav 2,3 miljoner fondkonton och en miljon sparkonton. Vid utgången av var den sammanlagda behållningen i allemanssparandet ca , varav på sparkonton och i fonder. Behållningen på sparkontona har därefter ytterligare minskat. Det finns 16 företagsanknutna allemansfonder med ett sammanlagt fondvärde om ca . Diagram 5.1 Antal konton i allemanssparandet Diagram 5.2 Behållningen i allemanssparandet Källa: , Svensk Fondstatistik 6 Lagregleringen av allemanssparandet tas bort Regeringens förslag: Lagen om allemanssparande upphävs vid utgången av . Utredningens förslag: Utredningen föreslår att det sker en successiv avveckling av lagstiftningen om allemanssparandet. I ett första skede tas rätten att föra över medel mellan de två sparformerna inom allemanssparandet bort. upphävs reglerna om allemansfond. Reglerna om allemanssparkonto finns kvar under en treårig avveck- lingsperiod för att bereda möjlighet att anordna en fortsättning på detta sparande som inte bygger på lagreglering. Remissinstanserna: Utredningens förslag tillstyrks eller lämnas utan erinran av flertalet remissinstanser. stöder visserligen förslaget om en avveckling av allemanssparandet men föreslår att bestämmelserna om allemanssparkonto upphävs avvecklingstid. ansluter sig till Svenska Bankföreningens yttrande. menar att lagregleringen för allemanssparkontona bör finnas kvar till dess frågan om deras framtid har lösts. ifrågasätter behovet av att i ett inledande skede ta bort rätten till överföring av medel inom allemanssparandet. Vidare föreslås att de företagsanknutna allemansfonderna i första hand bör få finnas kvar i sin nuvarande form. Skälen för regeringens förslag: Lagstiftningen om allemanssparande infördes i syfte att stimulera hushållens sparande. Ett ökat sparande skulle dels underlätta finansieringen av det statliga budgetunderskottet, dels tillföra näringslivet riskkapital. Sparstimulansen skulle uppnås genom att räntan på allemanssparkonto samt utdelningen och försäljningsvinsten för andelar i allemansfonder var skattefria (se prop. 1983/84:30 s. 20 23). Skatteförmånerna för allemanssparandet är helt avskaffade /97. Som konstaterades redan i den proposition som låg till grund för den utgallring av bestämmelser i lagen om allemanssparande som skedde har skälen för den särskilda lagregleringen av allemanssparandet därmed förlorat sin betydelse (se prop. 1996/97:1 utg.omr. 2 avsnitt 4.4). Några andra skäl att ha kvar lagregleringen finns enligt regeringens mening inte. Slutsatsen är därför att den bör tas bort helt. Den övergripande frågan nu är hur och när detta bör ske. Utredningen anför som skäl för sitt förslag om en successiv avveckling av den del av allemanssparandet som kanaliseras till att det av statsfinansiella skäl är angeläget att undvika ett stort utflöde av sparmedel från kontoret. Den väl tilltagna avvecklingstiden motiveras med att behöver ha god tid på sig att an- ordna en fortsättning av sparformen. Sedan utredningen presenterade sitt betänkande har förändringar inträtt både vad gäller det stats- finansiella läget och förutsättningarna för att bedriva upplåning på hushållsmarknaden. Det senare har skett genom att Riks- gäldskontoret undantagits från bankrörelselagens tillämpningsområde och att därmed utrymme öppnats för kontoret att ta emot inlåning på konto från allmänheten i egen regi. På så sätt har fått en ytterligare valmöjlighet när det gäller att finna sparformer som kan ersätta det nuvarande allemanssparandet. har startat en egen inlåningsverksamhet som är inriktad på hushållens sparande, s.k. riksgäldsspar. Mot bakgrund av detta anser re- geringen att det inte längre finns behov av att genomföra avvecklingen stegvis. De lagregler som är knutna till det allemanssparande som till- handahålls av bör kunna upphöra att gälla vid halvårs- skiftet 1998. För allemansfonderna gäller redan väsentligen samma bestämmelser som för de vanliga värdepappersfonderna. Det som skiljer är regleringen av avgiftsuttaget, fondandelsägarinflytandet, rätten till utdelning av fon- dens värde samt de speciella bestämmelser som finns för de företagsanknutna allemansfonderna. I de följande avsnitten behandlas frågor som rör dessa bestämmelser och som aktualiseras vid ett bortta- gande av särlagstiftningen för allemansfonderna. Som framgår av den fortsatta framställningen anser regeringen att all särreglering bör tas bort. Detta innebär att de allemansfonder som inte är företagsanknutna i sin helhet kommer att falla in under den reglering som finns i lagen om värdepappersfonder. För de företagsanknutna fonderna aktualiseras en ombildning till i första hand s.k. nationella fonder. Allemanssparlagens regler om allemansfonder bör i likhet med övriga bestämmelser i lagen kunna tas bort , dock att vissa övergångsbestämmelser kan behövas beträffande de företagsanknutna fonderna. 7 Allemanssparkonto Regeringens bedömning: Frågan om utbetalning av sparmedel som finns kvar på allemanssparkonton när lagen om allemanssparande upphävs behöver inte regleras i lag. Utredningens förslag: För det fall samarbetet mellan Riksgäldskonto- ret och bankerna avslutas och inte startar någon egen inlåningsverksamhet när lagen upphävs, föreslår utredningen en särskild övergångsregel, enligt vilken betalar ut de sparmedel som finns kvar på allemanssparkontona till spararna när lagen upphävs. Utredningen anser att om någon eller några banker fortsätter samarbetet med bör erbjuda spararna att föra över medlen till de banker som fortsätter samarbetet med . Om startar inlåningsverksamhet i egen regi bör spararna enligt utredningen i stället erbjudas att få sina medel överförda till . Vidare föreslås att Riks- gäldskontoret betalar ut de medel som finns kvar på allemanssparkontona till de sparare som inte är intresserade av detta och som inte avslutat sina konton när lagen upphävs. Remissinstanserna: Utredningens förslag lämnas utan erinran av flertalet remissinstanser. framhåller dock att förslaget om att bör betala ut medel till spararna saknar stöd i lag och att det strider mot de avtal som finns mellan och bankerna. ansluter sig till Svenska Bankföreningens yttrande. Skälen för regeringens bedömning: Allemanssparkonto är en form av statlig upplåning som förmedlas av bankerna. Den som vill delta i al- lemansspar avtalar med någon av bankerna om inlåning på ett allemans- sparkonto. Enligt lagen om allemanssparande överförs de medel som sätts in på sådana konton från banken till . I avtal som träffas mellan bankerna och föreskrivs att bankerna skall gottgöra kontohavarna den ränta som bestämmer, att ersätter bankerna för deras räntekostnader och att bankerna får viss ersättning av för sin förmedling av allemanssparandet. Att lagen om allemanssparande tas bort innebär inte att allemansspar- konto med automatik upphör som sparform. och bankerna har även efter det att lagen tagits bort möjlighet att sluta avtal om ett fortsatt samarbete med liknande innehåll som . Vad gäller den situationen att samarbetet mellan och en bank upphör kan konstateras att lagen om allemanssparande inte reglerar hur en avveckling av sparformen skall genomföras.