prop · GL0390 · 1998-01-01 00:00:00 — Normerna skall ange de föroreningsnivåer eller störningsnivåer som människor kan utsättas för utan fara för olägenheter av betydelse eller som miljön kan belastas med utan fara för påtagliga olägenheter. Miljökvalitetsnormer måste omfatta alla verksamheter som medverkar till att normerna överträds (jfr avsnitt 5). Tillkomsten av en starkströmsledning kan i speciella fall tänkas påverka en miljökvalitetsnorm, t.ex. om högsta eller lägsta förekomst i yt- eller grundvatten av organismer som kan tjäna till ledning för bedömningen av tillståndet i miljön. Miljökvalitetsnormer skall därför iakttas vid koncessionsprövning enligt ellagen. Av samma skäl som för hushållningsbestämmelserna är det tillräckligt att detta sker vid prövning av nätkoncession för linje. Lagtekniskt uppnås detta genom att ellagen hänvisar till 5 kap. 3 § MB, där det anges att myndigheter skall säkerställa att miljökvalitetsnormer uppfylls när de prövar tillstånd. Dessutom bör bestämmelsen i 16 kap. 5 § MB, att tillstånd inte får meddelas för ny verksamhet som medverkar till att en miljökvalitetsnorm överträds, ha motsvarande tillämpning vid beslut om nätkoncession för linje. I propositionen om ellag gör regeringen av samma skäl bedömningen att någon miljökonsekvensbeskrivning inte behöver upprättas i ärenden som gäller nätkoncession för område (prop. 1996/97:136 s. 45). Regeringen gör inte någon annan bedömning nu och instämmer i vad anför om att beskrivningen inte får någon avgörande betydelse för beslutet om nätkoncession för område. En miljökonsekvensbeskrivning behöver efter ellagens ikraftträdande finnas endast vid prövning av nätkoncession för linje. ställs i 4 § förordningen (1991:738) om miljökonsekvensbeskrivningar krav på sådana beskrivningar i ärenden om koncession enligt ellagen. Regelverket blir enligt regeringens uppfattning tydligare om kravet framgår av ellagen. Regeringen har redan tidigare uttalat att bestämmelserna om miljökonsekvensbeskrivningar i i så stor utsträckning som möjligt bör få tillämpning även på miljökonsekvensbeskrivningar i lagar utanför balken (prop. 1997/98:45, del 1, s. 279 f). Detta gäller även miljökonsekvensbeskrivningar i ärenden enligt ellagen. Vad först gäller innehållet i en miljökonsekvensbeskrivning gör skillnad på om verksamheten kan antas ha betydande miljöpåverkan eller inte (6 kap. 7 § MB). Det saknas enligt regeringens mening skäl att ha andra regler på ellagens område. Bestämmelsen i 6 kap. 7 § MB skall därför tillämpas även på miljökonsekvensbeskrivningar enligt ellagen. Vad avser förfarandet finns bestämmelser i om tidigt samråd, beslut om betydande miljöpåverkan, utökat samråd med miljökonsekvensbedömning, kungörande, allmänhetens tillfälle att yttra sig, godkännande, beaktande av miljökonsekvensbeskrivningen vid prövning och kostnader. förfarandet finns det anledning att ha andra regler än som följer av bestämmelser. En nätkoncession skall enligt 2 kap. 11 § ellagen förenas med de villkor som behövs för att skydda allmänna intressen och enskild rätt samt med de villkor för anläggningens utförande och nyttjande som behövs av säkerhetsskäl eller som av annat skäl behövs från allmän synpunkt. Villkor till skydd för miljön nämns inte uttryckligen men är ändå möjliga att meddela. Regeringen har i föregående avsnitt konstaterat att det inte kommer att ske någon tillståndsprövning enligt av elektriska starkströmsledningar. Det är vid detta förhållande viktigt att nödvändiga miljökrav ställs på verksamheten vid koncessionsprövningen enligt ellagen. Av denna anledning bör paragrafen ändras så att det tydligt framgår att koncession skall förenas med de villkor som behövs till skydd för miljön. Detta uttrycks lämpligen med att sådana villkor skall meddelas som behövs för att skydda människors hälsa och miljön mot skador och olägenheter och främja en långsiktigt god hushållning med mark och vatten och andra resurser. Ellagen saknar bestämmelser om att nätkoncession kan förenas med nya eller ändrade villkor. Utredningen föreslog att en sådan bestämmelse skulle införas och angav som förutsättningar att det genom verksamheten uppkommit en olägenhet av någon betydelse som inte förutsågs när nätkoncessionen meddelades eller att verksamheten med någon betydelse medverkar till att en miljökvalitetsnorm överträds. uppfattning är det dock tveksamt om några oförutsedda olägenheter kan uppkomma av en enskild befintlig kraftledning. I den mån nya olägenheter kommer att framkomma av kraftledningar kommer detta snarare att gälla hela kraftledningsnätet och inte en enstaka kraftledning. Samma bedömning gäller påverkan på en miljökvalitetsnorm. Regeringen lämnar därför inte något förslag om möjlighet att införa nya eller ändrade villkor. I 2 kap. 19 21 §§ ellagen finns bestämmelser om återställningsåtgärder. Reglerna ligger helt i linje med . Det finns därför ingen anledning att föreslå ändringar i dessa. För att öka förutsättningarna för att återställningsåtgärder vidtas, bör möjlighet finnas för prövningsmyndigheten att ålägga koncessionshavaren att ställa säkerhet för sådana åtgärder. Om en ställd säkerhet är tillräcklig skall ytterligare säkerhet kunna krävas. I 6 § lagen om införande av stadgas att ärenden som har inletts före ikraftträdande skall handläggas och bedömas enligt äldre bestämmelser. Reglerna om miljökvalitetsnormer skall dock tillämpas . Denna ordning bör gälla även i ärenden enligt ellagen. Det avgörande blir om ansökan har gjorts den dag ändringarna träder i kraft. En sådan bestämmelse får betydelse särskilt vad gäller miljökonsekvensbeskrivningar. Den som avser att ge in en ansökan närmast efter lagändringarnas ikraftträdande måste ha en sådan framförhållning att balkens krav är uppfyllda när ansökan görs. I övrigt kan inte regeringen se något behov av övergångsbestämmelser. Lagen (1978:160) om vissa rörledningar Rörledningslagens förhållande till Regeringens förslag: Rörledningslagen och gäller pa-rallellt. Med stöd av skall dock inte framdragande eller användande av rörledningar som regeringen har tillåtit enligt rörledningslagen kunna förbjudas. I övrigt införs inga begränsningar i möjligheten att ingripa med stöd av . Vid koncessionsprövning skall ett antal bestämmelser i tillämpas. Utredningens förslag: Utredningen lämnade inget förslag om att verksamhet som regeringen har tillåtit inte skall kunna förbjudas med stöd av . I stället framgick av lagrådsremissens förslag till miljöbalk att stoppregel inte skall gälla. Remissinstanserna: Utöver vad som redovisas i nästa avsnitt behandlar inget remissyttrande rörledningslagens förhållande till . Skälen för regeringens förslag: I lagen (1978:160) om vissa rörledningar (rörledningslagen) finns regler om koncession för att dra fram eller använda rörledningar för transport av fjärrvärme eller av råolja, naturgas eller produkt av råolja eller naturgas eller av annan vätska eller gas som är ägnad att användas som bränsle. Koncession behövs dock inte för ledningar med en längd av högst , ledningar för distribution till hushåll eller ledningar inom hamn eller industriområde. Rörledningslagen omfattar bara stora projekt, varför antalet koncessionsärenden har varit litet och i huvudsak begränsat och när den svenska naturgasutbyggnaden på och i ägde rum. Anläggningsarbeten för framdragande av rörledningar påverkar naturmiljön i vart fall . Själva begagnandet av rörledningarna innefattar en risk för utsläpp av den vätska eller gas som transporteras. Bland annat mot denna bakgrund utgör den verksamhet som regleras i rörledningslagen en verksamhet som delvis faller inom tillämpningsområde. skall enligt huvudregeln tillämpas parallellt med annan lag som reglerar sådan verksamhet och sådana anläggningar som omfattas av balkens tillämpningsområde. och rörledningslagen gäller alltså parallellt i vissa avseenden. Detta innebär att den som drar fram eller använder rörledningar är skyldig att iaktta , exempelvis de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. Som framgår av avsnitt 4.2 kan det dock bli aktuellt att begränsa möjligheten att ingripa med stöd av , när det i en lag finns bestämmelser som inte är förenliga med bestämmelser i balken. måste således göras i detta lagstiftningsärende om rörledningslagen innehåller sådana bestämmelser. Om en koncession upphör att gälla är enligt 16 § rörledningslagen den som senast innehaft koncessionen skyldig att ta bort ledningen och vidta andra åtgärder för Bestämmelsen har vissa likheter med 2 kap. 8 § MB. Enligt denna skall alla som bedriver eller har bedrivit en verksamhet eller vidtagit en åtgärd som har medfört skada eller olägenhet för miljön ansvara för att skadan eller olägenheten avhjälps. Det kan dock inte bli fråga om att i rörledningslagen göra undantag från bestämmelsen i , eftersom denna avser delvis andra situationer än rörledningslagens återställningsparagraf. Exempelvis omfattar , men inte rörledningslagens, bestämmelse den situationen att ett läckage på en rörledning under löpande koncessionstid orsakar en förorening. Av samma skäl är det inte heller aktuellt att undanta bestämmelserna i 10 kap. MB om förorenade områden. Inte heller i övrigt finns det bestämmelser som kan anses stå i konflikt med bestämmelser i . Detta hänger samman med att lagen i övrigt i huvudsak behandlar koncession. Några allmänna regler om hur verksamheten skall bedrivas finns inte. Den s.k. stoppregeln i 2 kap. 9 § MB måste dock behandlas särskilt. Av denna framgår att en verksamhet eller åtgärd, som kan befaras föranleda skada eller olägenhet av väsentlig betydelse även om sådana skyddsåtgärder och försiktighetsmått vidtagits som krävs enligt balken, får bedrivas eller vidtas endast om det finns särskilda skäl. Verksamheten eller åtgärden skall dock inte få bedrivas eller vidtas, om den medför risk för att ett stort antal människor får sina levnadsförhållanden väsentligt försämrade eller miljön försämras avsevärt. Enligt den lydelse som paragrafen hade i lagrådsremissen skulle detta inte gälla om regeringen tillåtit verksamheten enligt rörledningslagen. Denna bestämmelse har tagits bort i propositionen om miljöbalk därför att frågan i stället skall behandlas i följdlagstiftningen. Enligt regeringens uppfattning bör en bestämmelse införas om att en rörlednings framdragande eller användning inte kan förbjudas med stöd av , om rörledningen har tillåtits i en koncession enligt rörledningslagen. Med denna lagtekniska konstruktion saknas det skäl att begränsa undantaget till situationer där det är stoppregeln som hindrar att verksamheten bedrivs. Av nästa avsnitt framgår att ett antal bestämmelser i skall tillämpas vid koncessionsprövning enligt rörledningslagen. Rörledningslagens anpassning till Regeringens förslag: allmänna hänsynsregler skall tillämpas vid koncessionsprövning. Koncession skall inte få ges för en ny verksamhet som medverkar till att en miljökvalitetsnorm överträds. bestämmelser om miljökonsekvensbeskrivningar skall tillämpas vid koncessionsprövning. Lagen förtydligas så att det tydligt framgår att koncessionen skall förenas med villkor för att skydda bl.a. miljön. En koncession skall kunna förenas med nya eller ändrade villkor, om den verksamhet för vilken koncession har meddelats medverkar till att en miljökvalitetsnorm överträds. En koncession skall kunna göras beroende av att koncessionshavaren ställer säkerhet för kostnaderna för återställning. Utredningens förslag: Utredningen föreslog inte att allmänna hänsynsregler skall tillämpas vid koncessionsprövningen. utredningens förslag i stort med regeringens förslag. Remissinstanserna: har inte något att erinra mot förslagen. De allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. bör enligt och i tillämpas vid koncessionsprövning enligt rörledningslagen. i anför att processen från förstudie till arbetsplan bör vara densamma som i väglagen. Förfarandet med miljökonsekvensbeskrivningar bör enligt beskrivas i lagen. anmärker att förutsättningarna för att meddela nya eller ändrade villkor i en koncession enligt rörledningslagen inte stämmer överens med motsvarande förutsättningar enligt . Begreppet återställning bör enligt ersättas med begreppet efterbehandling. Ställande av säkerhet för efterbehandling bör enligt verket vara obligatoriskt. Skälen för regeringens förslag Tillämpning av vid koncessionsprövning enligt rörled- ningslagen Den verksamhet som regleras i rörledningslagen omfattas även av tillämpningsområde. Verksamhetsutövaren är därför skyldig att iaktta de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. MB. Av detta följer inte automatiskt att reglerna skall tillämpas av regeringen när den prövar om koncession skall ges. Vid en koncessionsprövning enligt en lag skall nämligen normalt bara avgöras om förutsättningarna i den aktuella lagen är uppfyllda (jfr avsnitt 4.2). Rörledningar kommer normalt inte att tillståndsprövas enligt . Någon prövning av verksamhetens tillåtlighet och utförande kommer alltså inte att ske med utgångspunkt i hänsynsregler. Trots detta åligger det verksamhetsutövaren att följa hänsynsreglerna. Enligt regeringens uppfattning är detta en olämplig ordning. Regeringen föreslår därför, i enlighet med vad och i anför, att de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. MB skall tillämpas vid regeringens koncessionsprövning. Förutsättningarna i detta kapitel måste alltså vara uppfyllda för att koncession skall meddelas och regeringen kan sätta villkor som utgår från dessa regler. innehåller i 5 kap. bestämmelser om miljökvalitetsnormer. Miljökvalitetsnormer är föreskrifter om kvaliteten på mark, vatten, luft eller naturen i övrigt för vissa geografiska områden eller för hela landet. Normerna skall ange t.ex. förekomst av kemiska produkter i mark, vatten, luft eller naturen i övrigt. innehåller den bestämmelsen att myndigheter skall säkerställa att miljökvalitetsnormer uppfylls när de prövar tillåtlighet, tillstånd och godkännanden (5 kap. 3 § MB). Det kan vara tveksamt om verksamhet enligt rörledningslagen kan påverka en miljökvalitetsnorm. Om läckage uppstår kan detta naturligtvis bli fallet, men läckage är normalt inte något man förutser vid koncessionsprövningen. Om det i ett enskilt fall trots allt kan förutses att verksamheten medverkar till att en norm överträds är det inte lämpligt att samhället genom att ge koncession sanktionerar verksamheten. Miljökvalitetsnormer skall därför iakttas vid koncessionsprövning även enligt rörledningslagen. Dessutom bör bestämmelsen i 16 kap. 5 § MB, att tillstånd inte får meddelas för ny verksamhet som medverkar till att en miljökvalitetsnorm överträds, ha motsvarande tillämpning vid beslut om koncession. Av 6 kap. 1 § MB följer att en miljökonsekvensbeskrivning skall bifogas en ansökan om tillstånd eller tillåtlighet enligt eller föreskrifter som har meddelats med stöd av balken. stadgar 5 § förordningen (1991:738) om miljökonsekvensbeskrivningar en skyldighet att bifoga en miljökonsekvensbeskrivning till ansökan om koncession enligt rörledningslagen. En miljökonsekvensbeskrivning skall finnas även fortsättningsvis vid koncessionsprövningen. Bestämmelserna om miljökonsekvensbeskriv-ningar i bör i så stor utsträckning som möjligt få tillämpning även på sådana beskrivningar i lagar utanför balken. Vad först gäller innehållet i en miljökonsekvensbeskrivning gör skillnad på om verksamheten kan antas ha betydande miljöpåverkan eller inte (6 kap. 7 § MB). Det saknas enligt regeringens mening skäl att ha andra regler på rörledningslagens område än vad som gäller enligt . Bestämmelsen i 6 kap. 7 § MB skall därför tillämpas även på miljökonsekvensbeskrivningar enligt rörledningslagen. Vad avser förfarandet finns regler i om tidigt samråd, beslut om betydande miljöpåverkan, utökat samråd med miljökonsekvensbedömning, kungörande, allmänhetens tillfälle att yttra sig, godkännande, beaktande av miljökonsekvensbeskrivningar vid prövning och kostnader. förfarandet finns det anledning att ha andra regler vid upprättande av miljökonsekvensbeskrivningar än som följer av bestämmelser. När koncession meddelas får enligt 6 § rörledningslagen de villkor föreskrivas som behövs för att skydda allmänna intressen och enskild rätt. I lagtexten anges vissa av de villkor som kan komma ifråga, exempelvis villkor om statligt deltagande. Enligt regeringens mening bör paragrafen ändras så att det tydligt framgår att koncessionen skall förenas med de villkor som behövs till skydd för bl.a. miljön. Detta är särskilt motiverat med tanke på att allmänna hänsynsregler skall tillämpas vid koncessionsprövningen och att någon tillståndsprövning enligt normalt inte kommer att ske. Rörledningslagen innehåller en bestämmelse i 7 § om att villkor kan föreskrivas då en oförutsedd betydande olägenhet har uppkommit. Det är enligt regeringens mening ändamålsenligt att regeln behålls. Den bör dock utökas med en möjlighet att ingripa med nya eller ändrade villkor när verksamheten med någon betydelse medverkar till att en miljökvalitetsnorm enligt 5 kap. 1 § MB överträds. Den bör även i övrigt ändras så att förutsättningarna för omprövning överensstämmer med 24 kap. 5 § MB. I 16 och 17 §§ rörledningslagen finns bestämmelser om återställningsåtgärder. föreslår att uttrycket återställning ersätts av uttrycket efterbehandling, med motiveringen att återställning är åtgärder i avsikt att återskapa den situation som har rått på en viss plats. påpekar att detta inte alltid är möjligt. Genom att använda uttrycket efterbehandling skulle man enligt verket täcka in även sanering. Regeringen vill i denna fråga hänvisa till föregående avsnitt, där det har konstaterats att bestämmelser om avhjälpande av skada och efterbehandling gäller parallellt med rörledningslagens bestämmelser om återställning. Regeringen ser därför inte något behov av lagändring. För att öka förutsättningarna för att återställningsåtgärder kommer till stånd, bör möjlighet finnas för regeringen att ålägga koncessionshavaren skyldighet att ställa säkerhet för sådana åtgärder. Enligt 6 § lagen om införande av skall ärenden som har inletts före ikraftträdande handläggas och bedömas enligt äldre bestämmelser. Reglerna om miljökvalitetsnormer skall dock tillämpas . Denna ordning bör gälla även vid ärenden enligt rörledningslagen. Det avgörande blir alltså om ansökan har gjorts den dag ändringarna träder i kraft. En sådan bestämmelse får betydelse särskilt vad gäller miljökonsekvensbeskrivningar. Den som avser att ge in en ansökan närmast efter balkens ikraftträdande får ha en sådan planering av verksamheten att han ser till att balkens krav är uppfyllda när ansökan görs. I övrigt kan inte regeringen se något behov av övergångsbestämmelser. Följaktligen skall en koncession som har meddelats före ändringarnas ikraftträdande kunna förses med ytterligare eller ändrade villkor. Minerallagen (1991:45) Minerallagens förhållande till Regeringens förslag: Minerallagen och gäller parallellt. hushållningsbestämmelser skall dock inte tillämpas i sådana prövningar enligt eller andra lagar som sker efter prövningen av bearbetningskoncession. I övrigt införs inga begränsningar i möjligheten att ingripa med stöd av . Vid koncessionsprövning skall ett antal bestämmelser i tillämpas. Bergmästaren skall i ärenden om bearbetningskoncession samråda med såvitt avser tillämpningen av . Om bergmästaren och har olika uppfattning om tillämpningen av hushållningsbestämmelserna, skall ärendet hänskjutas till regeringen. Utredningens förslag: Överensstämmer i stort med regeringens förslag. Utredningen hade dock inget förslag om att minerallagens bestämmelse om efterarbete inte innebär någon inskränkning i vad som gäller enligt motsvarande bestämmelser i . Remissinstanserna: föreslår att den bestämmelsen tas bort som innebär att hushållningsbestämmelserna i tillämpas endast vid den prövning som sker enligt minerallagen. anser att regleringen kan godtas, om koncessionsprövningen sker med beaktande av miljöaspekter av alla slag. Skälen för regeringens förslag: I minerallagen (1991:45) regleras undersökning och bearbetning av ett antal särskilt uppräknade mineraliska ämnen. Med undersökning avses arbete i syfte att påvisa en fyndighet av ett och att utröna fyndighetens sannolika ekonomiska värde och dess beskaffenhet i övrigt, i den mån sådant arbete innebär intrång i markägarens eller annan rättsinnehavares rätt (1 kap. 3 § minerallagen). I de flesta fall består undersökningsarbetet i att genom mätningar klarlägga ett områdes geologiska förhållanden. Undersökning bedrivs vanligtvis på ett sådant sätt att inte blir tillämplig. Om undersökningarna är så ingripande att miljön riskerar att påverkas blir dock balken tillämplig. Detta kan bli fallet bl.a. när en väg måste byggas fram till ett undersökningsområde. I ett fåtal fall påträffas vid undersökningsarbeten fyndigheter i en sådan omfattning att provbrytning inleds. Provbrytning har en sådan miljöpåverkan att är tillämplig. Med bearbetning avses enligt 1 kap. 3 § utvinning och tillgodogörande av ett . Till bearbetning hänförs, förutom själva brytningen, allt det förfarande som avser uppfordring, sovring och malmens vidare behandling på mekanisk väg vid gruvan i avsikt att göra den mer lämpad för förädling. Dit torde också räknas anrikningsverk som uppförts i direkt anslutning till en gruva och huvudsakligen avser att anrika endast denna gruvas produkter (, Minerallagen med kontinentalsockellagen, 1996, s. 116). Bearbetning har en sådan miljöpåverkan att är tillämplig. skall tillämpas parallellt med annan lag som reglerar sådan verksamhet och sådana anläggningar som omfattas av balkens tillämpningsområde. och minerallagen gäller alltså parallellt. finns dock i 4 kap. 2 § fjärde stycket minerallagen en bestämmelse som gör uttryckligt undantag från bestämmelser i lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. (naturresurslagen). Enligt bestämmelsen skall hushållningsbestämmelserna i 2 och 3 kap. naturresurslagen inte tillämpas vid andra prövningar än prövningen av bearbetningskoncession, när det är fråga om ett företag vars tillåtlighet skall prövas enligt även andra lagar knutna till naturresurslagen. Bakgrunden till bestämmelsen beskrivs i utredningens betänkande (SOU 1997:23, s. 348 ff). Det är främst prövningar enligt miljöskyddslagen (1969:387), naturvårdslagen (1964:822), vattenlagen (1983:291) och (1987:10) som kan bli aktuella sedan bearbetningskoncession har meddelats. De tre första lagarna kommer att ersättas av . Det måste övervägas om det är lämpligt att behålla den ordning som gäller då införs. Vid denna bedömning måste hänsyn tas till förutsättningarna för mineralhantering. Gruv- och mineralindustrin i är en samhällsekonomiskt viktig basnäring. Denna skulle allvarligt hotas om bestämmelsen i 4 kap. 2 § fjärde stycket om inskränkning av tillämpningen av hushållningsbestämmelserna togs bort. Det är nämligen tveksamt om prospektering överhuvudtaget kommer att ske om den som får bearbetningskoncession riskerar att inte kunna utnyttja koncessionen därför att det vid den (ofta ) följande miljöprövningen beslutas att marken bör användas för något annat ändamål. Farhågorna grundas på att prospektering är mycket kostnadskrävande, bedrivs och sällan leder till att fyndigheter upptäcks i en sådan omfattning att de kan utvinnas. Att undersöka en fyndighet fram till dess att den är klar att bearbeta kostar i regel . Resultaten av verksamheten ligger långt fram i tiden, ofta upp mot . Endast omkring en procent av projekteringsinsatserna leder till bearbetning. Bestämmelsen i 4 kap. 2 § fjärde stycket bör bara finnas kvar om det kan ske en förutsättningslös prövning i koncessionsärendet. har en viktig roll att se till att marken får den användning som den är mest lämpad för. har i uppgift att bevaka att frågan om bästa markanvändning blir allsidigt belyst i ärendet om bearbetningskoncession. Bergmästaren skall enligt 8 kap. 1 § tredje stycket minerallagen samråda med såvitt gäller tillämpningen av naturresurslagen. Regeringen föreslår att samrådet utökas till att avse samtliga tillämpliga bestämmelser i .