prop · GL0364 · 1998-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1997/98:64 Lag om allmän kameraövervakning Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås en ny lag om allmän kameraövervakning som skall ersätta lagen (1990:484) om övervakningskameror m.m. Det huvudsakliga syftet med förslaget är att reglera användningen av kameraövervakning på ett sådant sätt att detta hjälpmedel för att förhindra brott och minska risken för olyckor kan utnyttjas på ett effektivt sätt som ett tillfredsställande skydd mot integritetskränkningar upprätthålls. Den nya lagen föreslås omfatta även avlyssning eller upptagning av ljud som sker i samband med optisk övervakning. Avlyssning eller upptagning av ljud skall enligt förslaget aldrig få ske utan att upplysning lämnas om det. Enligt förslaget utvidgas rätten att, främst i brottsförebyggande syfte, bedriva allmän kameraövervakning efter tillstånd. Det föreslås vidare att allmän kameraövervakning i banklokaler, postkontor och butiker skall undantas från kravet på tillstånd. Kraven för den tillståndsfria kameraövervakningen regleras i lagen och innebär bl.a. att en anmälan skall göras till . I propositionen behandlas även polisens rätt att utan tillstånd bedriva allmän kameraövervakning om det av särskild anledning föreligger risk för att allvarlig brottslighet som innebär fara för liv eller hälsa eller för allvarlig förstörelse av egendom kommer att utövas på viss plats. Den nya lagen föreslås träda i kraft . Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 3 2 Lagtext 4 2.1 Förslag till lag om allmän kameraövervakning 4 2.2 Förslag till lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) 11 2.3 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 12 3 Ärendet och dess beredning 13 4 Utgångspunkterna för regeringens förslag 14 4.1 Nuvarande lagstiftning om användningen av övervakningskameror 14 4.2 Behovet av lagändringar 16 5 Användningen av övervakningskameror 16 5.1 Allmänna utgångspunkter 16 5.2 Tillämpningsområdet för lagen 19 5.3 Upplysningsplikten och rätten att använda dold kamera 23 5.4 Tillståndsprövning 26 5.5 Undantag från tillståndsplikten 30 5.6 Övervakning efter anmälan 34 5.7 Rätten att bevara material och tillgången till bevarat material m.m. 40 5.8 Kommunernas och de fackliga organisationernas roll 44 5.9 Tillsyn och finansiering m.m. 48 6 Kostnader och ikraftträdande 51 7 Författningskommentar 52 7.1 Förslag till lag om allmän kameraövervakning 52 7.2 Förslag till lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) 69 7.3 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 70 Bilaga 1 Sammanfattning av betänkandet 71 Bilaga 2 Utredningens lagförslag 80 Bilaga 3 Förteckning av remissinstanser 87 Bilaga 4 Lagrådsremissens lagförslag Fel! Bokmärket är inte definierat. Bilaga 5 Lagrådets yttrande 97 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 104 Rättsdatablad 105 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1. lag om allmän kameraövervakning, 2. lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291), 3. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100). 2 Lagtext 2.1 Förslag till lag om allmän kameraövervakning Härigenom föreskrivs följande. Inledande bestämmelser 1 § I denna lag finns bestämmelser om användning av övervakningsutrustning (allmän kameraövervakning). Allmän kameraövervakning skall ske med tillbörlig hänsyn till enskildas personliga integritet. I fråga om hemlig kameraövervakning vid förundersökning i brottmål gäller lagen (1995:1506) om hemlig kameraövervakning och lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål. 2 § Med övervakningsutrustning avses i denna lag 1. TV-kameror, andra optisk-elektroniska instrument och därmed jämförbara utrustningar som är uppsatta så att de, utan att manövreras på platsen, kan användas för personövervakning och separata tekniska anordningar för att behandla eller bevara bilder som tas upp av sådana utrustningar (övervakningskameror) samt 2. separata tekniska anordningar för avlyssning eller upptagning av ljud som i samband med användning av övervakningskamera används för personövervakning (övrig övervakningsutrustning). 3 § Upplysning om allmän kameraövervakning skall lämnas genom tydlig skyltning eller på något annat verksamt sätt. Om ljud kan avlyssnas eller tas upp vid övervakningen skall särskild upplysning lämnas om detta. 4 § Upplysning enligt 3 § behöver inte lämnas 1. om allmän kameraövervakning sker för att skydda en anläggning eller ett område som enligt 4 § 2 6 eller 5 § lagen (1990:217) om skydd för samhällsviktiga anläggningar m.m. har förklarats utgöra skyddsobjekt eller 2. vid allmän kameraövervakning som en polismyndighet utför vid automatisk hastighetsövervakning. Om det finns synnerliga skäl får undantag från upplysningsplikten i övrigt medges av . En ansökan om undantag skall vara skriftlig. I sådana ärenden tillämpas, om övervakningsutrustningen skall kunna riktas mot en plats dit allmänheten har tillträde, 16 § andra stycket och 18 §. skall i sitt beslut om undantag meddela de villkor som behövs. Vad som sägs om undantag från upplysningsplikten i första och andra styckena gäller inte avlyssning eller upptagning av ljud. 5 § Tillstånd till allmän kameraövervakning krävs för att en övervakningskamera skall få vara uppsatt så att den kan riktas mot en plats dit allmänheten har tillträde. Tillstånd behövs dock inte i fall som avses i 7 10 §§. Under de förutsättningar som anges i 11 och 12 §§ är allmän kameraövervakning tillåten efter enbart anmälan. 6 § Tillstånd till allmän kameraövervakning skall meddelas om intresset av sådan övervakning väger tyngre än den enskildes intresse av att inte bli övervakad. Vid bedömningen av intresset av allmän kameraövervakning skall särskilt beaktas om övervakningen behövs för att förebygga brott, förhindra olyckor eller därmed jämförliga ändamål. Vid bedömningen av den enskildes intresse av att inte bli övervakad skall särskilt beaktas hur övervakningen skall utföras och vilket område som skall övervakas. 7 § Tillstånd krävs inte för allmän kameraövervakning 1. när övervakningen sker med en övervakningskamera som av trafiksäkerhetsskäl eller för säkerheten i arbetsmiljön är uppsatt på fordon, maskin eller liknande för att förbättra sikten för föraren eller användaren, 2. vid övervakning som utförs av vid trafikövervakning eller 3. när övervakningen sker i sådana fall som avses i 4 § första stycket. 8 § En polismyndighet eller den som är räddningsledare enligt räddningstjänstlagen (1986:1102) får bedriva allmän kamera- övervakning utan tillstånd, om övervakningen är av vikt för att avvärja en hotande olyckshändelse eller för att begränsa verkningarna av en inträffad olyckshändelse. 9 § En polismyndighet får bedriva allmän kameraövervakning utan tillstånd, om det av särskild anledning finns risk för att allvarlig brottslighet som innebär fara för liv eller hälsa eller för omfattande förstörelse av egendom kommer att utövas på en viss plats och syftet med övervakningen är att förebygga eller förhindra brott. 10 § Allmän kameraövervakning enligt 8 eller 9 § får ske under högst en månad utan att ansökan om tillstånd givits in till . Om ansökan gjorts inom en månad får övervakningen bedrivas utan tillstånd även till dess att har prövat ansökningen. 11 § En övervakningskamera får efter anmälan enligt 17 § sättas upp för allmän kameraövervakning i en banklokal eller ett postkontor, i området utanför in- och utgångar till en sådan lokal samt vid betalningsautomater eller liknande anordningar i anslutning till en sådan lokal, om 1. övervakningen har till enda syfte att förebygga eller avslöja brott och 2. övervakningskameran är fast monterad och försedd med fast optik. Med banklokal avses en lokal där det huvudsakligen bedrivs bankrörelse enligt bankrörelselagen (1987:617). Med postkontor avses en lokal där det huvudsakligen bedrivs verksamhet i vilken ingår postverksamhet enligt postlagen (1993:1684). Avlyssning eller upptagning av ljud får ske endast sedan anordning för avlyssning eller upptagning av ljud aktiverats på grund av misstanke om brott. 12 § En övervakningskamera får efter anmälan enligt 17 § sättas upp för allmän kameraövervakning i en butikslokal, om 1. övervakningen har till enda syfte att förebygga eller avslöja brott, 2. övervakningskameran är fast monterad och försedd med fast optik och 3. den som avser att bedriva övervakningen har träffat en skriftlig överenskommelse om övervakningen med skyddsombud, skyddskommitté eller en organisation som företräder de anställda på arbetsplatsen. Med butikslokal avses en lokal, där konsumenter kan köpa varor eller tjänster eller hyra varor, dock inte restauranger och andra näringsställen. Vad som sägs om butikslokal gäller även i fråga om sådan bankverksamhet genom ombud eller postverksamhet som bedrivs i en butikslokal. Endast bilder av kassaområdet och av in- och utgångar får behandlas eller bevaras utan tillstånd. Avlyssning eller upptagning av ljud får inte ske utan tillstånd. 13 § Vid allmän kameraövervakning av en plats dit allmänheten har tillträde får inte fler personer än som behövs för att övervakningen skall kunna bedrivas ha tillgång till behandlade eller bevarade bilder eller upptaget ljud. Materialet skall hanteras så att missbruk motverkas. 14 § Bild- eller ljudmaterial från allmän kameraövervakning av en plats dit allmänheten har tillträde får bevaras under högst en månad, om inte beslutar om en längre bevarandetid. Första stycket gäller inte, om materialet 1. har betydelse vid utredning av brottslig verksamhet och antingen tagits upp av polismyndighet eller inom en månad från upptagningen lämnats över till polismyndighet eller åklagare av någon annan som gjort upptagningen eller 2. ges in till domstol i mål om ansvar för brott. När bild- eller ljudmaterial inte längre får bevaras skall det förstöras. Ansökan om tillstånd och anmälan 15 § Ansökan om tillstånd till allmän kameraövervakning enligt 5 § och anmälan om allmän kameraövervakning enligt 11 eller 12 § skall göras skriftligen hos i det län där kameraövervakningen skall ske. 16 § En ansökan om tillstånd till allmän kameraövervakning skall innehålla uppgift om och beskrivning av 1. ändamålet med kameraövervakningen, 2. den utrustning som skall användas, 3. den plats där utrustningen skall placeras och det område som kan övervakas samt 4. de omständigheter i övrigt som är av betydelse för prövningen av ärendet. Om övervakningen avser en arbetsplats skall yttrande från skyddsombud, skyddskommitté eller en organisation som företräder de anställda på arbetsplatsen vara fogat till ansökan. 17 § En anmälan om allmän kameraövervakning skall innehålla uppgift om 1. den som skall bedriva kameraövervakningen och i förekommande fall den som för anmälarens räkning skall ha hand om övervakningen, 2. i vilken typ av verksamhet som övervakningen skall förekomma, 3. huruvida bilder skall behandlas eller bevaras eller ljud avlyssnas och tas upp, 4. det antal personer som skall få ha tillgång till det bevarade materialet samt 5. huruvida områden utanför in- och utgångar samt betalningsautomater eller liknande anordningar skall övervakas i enlighet med bestämmelserna i 11 §. Om de förhållanden som har redovisats i en anmälan enligt första stycket ändras, skall skriftligen underrättas om förändringen. 18 § Innan meddelar tillstånd till allmän kameraövervakning skall den kommun där övervakningen skall ske, få tillfälle att yttra sig. 19 § Har sökanden inte tidigare meddelats tillstånd till allmän kameraövervakning av det område som ansökan avser skall tillståndet innehålla uppgifter om hur kameraövervakningen får anordnas. Dessa uppgifter skall avse övervakningens ändamål, den utrustning som får användas och det område som får övervakas. skall också meddela de övriga villkor som behövs för tillståndet. Sådana villkor kan avse upplysningar om övervakningen, upptagning, användning, behandling eller bevarande av bilder, avlyssning eller upptagning av ljud samt andra förhållanden som har betydelse för att skydda enskildas personliga integritet. Ett tillstånd får helt eller delvis meddelas för en begränsad tid. 20 § Om förutsättningarna för ett tillstånd ändras får meddela nya villkor eller, om det inte längre finns förutsättningar för att meddela tillstånd, återkalla tillståndet. får i motsvarande fall ändra eller återkalla ett medgivande om undantag från upplysningsplikten enligt 4 § andra stycket. 21 § utövar tillsyn över allmän kameraövervakning av en plats dit allmänheten har tillträde. skall också se till att tillståndskravet och anmälningsplikten för uppsatta övervakningskameror som inte tagits i bruk efterlevs. 22 § får inom ramen för sin tillsynsverksamhet meddela de förelägganden och förbud som behövs för att denna lag och de föreskrifter och villkor som har meddelats med stöd av lagen skall följas. 23 § Ett föreläggande eller förbud enligt 22 § får förenas med vite. 24 § har rätt att för tillsynen få tillträde till kontrollrum och andra delar av en övervakningsanläggning. får också begära upplysningar från den som bedriver kameraövervakning samt granska bevarat bild- eller ljudmaterial. Detta gäller även i fråga om den som för någon annans räkning har hand om övervakningen. 25 § Den som tar befattning med uppgift som har inhämtats genom allmän kameraövervakning får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon på detta sätt fått veta om någon enskilds personliga förhållanden. I det allmännas verksamhet skall i stället bestämmelserna i sekretesslagen (1980:100) tillämpas. 26 § Till böter eller fängelse i högst döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. bryter mot bestämmelsen i 3 eller 4 § om upplysningsplikt, 2. bryter mot bestämmelsen i 5 § om tillståndsplikt, 3. bryter mot bestämmelsen i 11 eller 12 § om anmälningsplikt, 4. bryter mot bestämmelsen i 14 § om bevarandetid, 5. bryter mot villkor som har meddelats med stöd av 19 eller 20 §. I ringa fall döms inte till ansvar. Den som överträtt ett vitesföreläggande eller ett vitesförbud enligt denna lag får inte dömas till straff för en gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. 27 § Övervakningsutrustning som har använts vid brott enligt denna lag skall förklaras förverkad, om det inte är oskäligt. 28 § Om den som bedriver allmän kameraövervakning eller den som för någon annans räkning har hand om övervakningen underlåter att i enlighet med 24 § ge tillträde eller lämna upplysningar eller hålla till handa bevarat bild- eller ljudmaterial, får förelägga vite. För att bereda sig tillträde får vid behov anlita polishandräckning. 29 § beslut får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Justitiekanslern får överklaga ett beslut för att ta till vara allmänna intressen. Beslut om tillstånd till allmän kameraövervakning och om undantag enligt 4 § andra stycket från upplysningsplikten får överklagas även av den kommun där övervakningen skall ske och, om kameraövervakningen skall avse en arbetsplats, av en organisation som företräder de anställda på arbetsplatsen. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten utom i mål där Justitiekanslern för talan. 30 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva om skyldighet att betala avgifter för länsstyrelsernas verksamhet enligt denna lag. Sådana föreskrifter får endast innebära rätt att ta ut avgifter för en ansökan, anmälan eller tillsynsåtgärd. Denna lag träder i kraft då lagen (1990:484) om övervakningskameror m.m. upphör att gälla. Beslut om tillstånd eller villkor som har meddelats med stöd av den gamla lagen skall anses ha meddelats med stöd av den nya lagen. Ett beslut om tillstånd, som har meddelats med stöd av den gamla lagen och som inte omfattar kameraövervakning i större utsträckning än vad som är medgivet enligt 11 eller 12 § i den nya lagen, skall anses vara förfallet när en anmälan enligt den nya lagen har skett, under förutsättning att anmälan innefattar den kameraövervakning som tillståndsbeslutet avser. Har en ansökan om tillstånd att använda en övervakningskamera gjorts men inte slutligt prövats före ikraftträdandet, skall ansökan anses som en anmälan enligt den nya lagen, om ansökan inte omfattar kameraövervakning i större utsträckning än vad som är medgivet enligt 11 eller 12 § i den nya lagen. Beslut som har meddelats före överklagas enligt då gällande bestämmelser. 2.2 Förslag till lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) Härigenom föreskrivs att 35 § förvaltningsprocesslagen (1971:291) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 35 §1 Ett överklagande av kammarrättens beslut i ett mål som har väckts hos kammarrätten genom överklagande, underställning eller ansökan prövas av Regeringsrätten endast om Regeringsrätten har meddelat prövningstillstånd. Meddelas inte prövningstillstånd, står kammarrättens beslut fast. En upplysning om detta skall tas in i Regeringsrättens beslut. Vad som sägs i första stycket gäller inte 1. talan som ombudsmän eller Justitiekanslern för i mål om disciplinansvar eller om återkallelse eller begränsning av behörighet att utöva yrke inom hälso- och sjukvården, tandvården eller detaljhandeln med läkemedel eller om återkallelse av behörighet att utöva veterinäryrket, 2. talan som Justitiekanslern för i mål enligt datalagen (1973:289), kreditupplysningslagen (1973:1173), inkassolagen (1974:182), lagen (1987:1231) om automatisk databehandling vid taxeringsrevision, m.m. eller lagen (1990:484) om övervaknings- kameror m.m. 2. talan som Justitiekanslern för i mål enligt datalagen (1973:289), kreditupplysningslagen (1973:1173), inkassolagen (1974:182), lagen (1987:1231) om automatisk databehandling vid taxeringsrevision, m.m. eller lagen (1998:000) om allmän kamera- övervakning. Denna lag träder i kraft . 2.3 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 7 kap. 32 § sekretesslagen (1980:100)1 skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7 kap. 32 § Sekretess gäller för sådan uppgift om enskilds personliga förhållanden som har inhämtats med övervakningskamera som avses i lagen (1990:484) om övervakningskameror m.m., om det kan antas att den som uppgiften rör eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. Sekretess gäller för sådan uppgift om enskilds personliga förhållanden som har inhämtats genom kameraövervakning som avses i lagen (1998:000) om allmän kameraövervakning, om det kan antas att den som uppgiften rör eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om uppgifter som avses i paragrafen i dess lydelse före . 3 Ärendet och dess beredning beslutade regeringen att tillsätta en särskild utredare för att utreda frågor om användningen av övervakningskameror. Enligt direktiven (dir. 1995:18) skulle utredningen göra en genomgripande översyn av reglerna i lagen (1990:484) om övervakningskameror m.m. och bl.a. pröva möjligheten att gå ifrån det nuvarande systemet med tillstånd. Enligt direktiven skulle utredningen också överväga frågan om en utvidgad rätt för polisen att använda övervakningskameror. Utredningen överlämnade delbetänkandet Polisens användning av övervakningskameror vid förundersökning (SOU 1995:66). Detta betänkande har lett till lagstiftning om hemlig kameraövervakning (prop. 1995/96:85, bet. 1995/96:JuU11, rskr. 1995/96:125, SFS 1995:1506). överlämnade utredningen slutbetänkandet Kameraövervakning (SOU 1996:88). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Utredningens lagförslag finns i bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning av remissinstanserna finns i bilaga 3. En remissammanställning finns tillgänglig i ärendet (dnr Ju 96/2501). I ärendet behandlas också en skrivelse som har kommit in till . I den framförs önskemål om att videoövervakning skall kunna ske i butik på samma sätt som i bank- och postlokaler (Ju 93/580). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de förslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Regeringen har i propositionen i allt väsentligt följt Lagrådets förslag. Det innebär bl.a. att Lagrådets påpekande om hur bestämmelserna bör placeras inbördes har följts. Därutöver har vissa redaktionella ändringar gjorts. Lagrådets övriga synpunkter behandlas i avsnitt 5.1 och 5.9 samt i författningskommentaren till de lagrum som Lagrådet lämnat synpunkter på. 4 Utgångspunkterna för regeringens förslag 4.1 Nuvarande lagstiftning om användningen av övervakningskameror infördes lagen (1977:20) om TV-övervakning (prop. 1975/76:194, bet. 1976/77:JuU14, rskr. 1976/77:93). saknades i princip lagstiftning om sådan övervakning. Lagen kom till för att stärka den enskildes skydd mot integritetskränkningar i samband med övervakning och bevakning med hjälp av TV-apparatur. Lagen om TV- övervakning föreskrev att övervakning inte fick ske dolt och att det krävdes tillstånd av för att en plats som är upplåten för eller annars nyttjas av allmänheten skulle få övervakas. ersattes lagen om TV-övervakning av den nu gällande lagen (1990:484) om övervakningskameror m.m. (prop. 1989/90:119, bet. 1989/90:JuU34, rskr. 1989/90:320). Den nya lagen syftade bl.a. till att stärka integritetsskyddet. Den innebar dock inte några genomgripande förändringar av regleringen. De grundläggande principerna att övervakning av enskilda med kamera i de flesta fall inte får ske utan deras vetskap och att det som huvudregel krävs tillstånd för att få övervaka utrymmen som används av allmänheten behölls sålunda. Med övervakningskamera avses i den nuvarande lagens mening TV- kameror, andra optisk-elektroniska instrument och därmed jämförbara utrustningar som är uppsatta så att de, utan att manövreras på platsen, kan användas för personövervakning. Vad som i lagen sägs om övervakningskameror gäller i tillämpliga delar även för separata tekniska anordningar som är avsedda att användas för att behandla eller bevara bilder som tas upp av en övervakningskamera. Enligt lagen krävs det tillstånd för att en övervakningskamera skall få vara uppsatt så att den kan riktas mot en plats dit allmänheten har tillträde. Tillstånd får bara meddelas om sökanden kan anses ha ett befogat intresse av att få använda övervakningskameran och detta intresse inte lika väl kan tillgodoses på något annat sätt. Vidare skall prövas vilken betydelse övervakningen kan ha för enskildas personliga integritet. Upplysning om en övervakningskamera skall som huvudregel lämnas genom tydlig skyltning eller på något annat verksamt sätt. Undantag från upplysningsplikten görs i lagen beträffande polismyndighets användning av övervakningskamera vid automatisk hastighetsövervakning och vid övervakning av vissa skyddsobjekt enligt lagen (1990:217) om skydd för samhällsviktiga anläggningar m.m. Undantag från upplysningsplikten får i övrigt endast medges om det finns synnerliga skäl för det. Tillstånd att använda övervakningskamera får i vissa fall förenas med en rätt att behandla eller bevara bilder som tas upp av kameran. Detta gäller när risken för integritetsintrång är liten och i sådana fall där övervakningskameran är avsedd att användas för att förebygga brott, förhindra olyckor eller tillgodose något annat därmed jämförligt ändamål. Som ytterligare förutsättning gäller att sökanden av särskilda skäl behöver behandla eller bevara bilderna. är tillstånds- och tillsynsmyndighet. Innan tillstånd meddelas, skall yttrande inhämtas från berörd kommun utom i fall då risken för integritetsintrång får anses liten. Yttrande från skyddsombud, skyddskommitté eller organisation som företräder de anställda skall fogas till ansökan om tillstånd i de fall kameran är avsedd att kunna riktas mot en arbetsplats. Justitiekanslern får överklaga beslut enligt lagen.