prop · GL0399 · 1998-01-01 00:00:00 — Det har därför föreskrivits att ett sådant revisorsuppdrag visserligen skall fortsätta gälla men längst till och med den första bolagsstämma som hålls . Om bolaget vid den stämman försummar att förrätta nytt revisorsval, kan resultatet bli att bolaget saknar revisor, något som kan leda till ett länsstyrelseingripande (se 10 kap. 24 §) eller till ett likvidationsförfarande (se 13 kap. 4 a §). Beträffande tiden för väckande av talan om anspråk på skadestånd till bolaget enligt 15 kap. 1 och 2 §§ gäller äldre bestämmelser, om anspråket har uppkommit före lagens ikraftträdande. Den förändrade lydelsen av 15 kap. 13 § (tidigare 15 kap. 6 § första stycket) innebär att fristen förlängs från tre till i fråga om skadeståndsanspråk som bolaget har mot en stiftare, en styrelseledamot, en verkställande direktör eller en revisor. Om tiden för att väcka talan har löpt ut när de nya bestämmelserna träder i kraft, får den förlängda fristen inte någon effekt. Men i fråga om anspråk som har uppkommit 1997 kan det tänkas att bolagets talerätt finns kvar . I så fall kommer den förlängda fristen att gälla också dessa äldre anspråk. Det har ansetts att detta inte är lämpligt. Såsom framgår av förevarande punkt har det därför föreskrivits att i fråga om tiden för väckande av talan angående anspråk som har uppkommit före lagens ikraftträdande gäller äldre bestämmelser. Skadeståndsanspråket får anses ha uppkommit med den skadeståndsgrundande handlingen eller underlåtenheten. 15.2 Förslaget till lag om ändring i årsredovisningslagen (1995:1554) 5 kap. 19 a § I aktiebolag skall upplysning lämnas om den sammanlagda på räkenskapsåret belöpande ersättningen till var och en av bolagets revisorer och de revisionsföretag där revisorerna verkar. Särskild uppgift skall lämnas om hur stor del av ersättningen som avser andra uppdrag än revisionsuppdraget. (Jfr 11 kap. 9 § aktiebolagslagen i kommitténs förslag). Paragrafen är ny. Den fråga som regleras i paragrafen har behandlats i avsnitt 7.2.4. Paragrafen ställer krav på att det i årsredovisningen lämnas tilläggsupplysningar om de ersättningar som bolaget har betalat till revisorn eller det revisionsföretag där revisorn verkar. Ersättningen skall delas upp på det som hänför sig till revisionsuppdraget och det som hänför sig till andra uppdrag. Enligt god revisorssed skall en revisor ha en sådan ordning i sin verksamhet att han i sin fakturering kan specificera vad lämnade tjänster avser. Det torde därför i allmänhet inte vara någon större svårighet för bolaget att särskilt ange hur stor del av ersättningen som avser annat än revision. Om den rådgivning som har lämnats har ett så nära samband med revisionen, exempelvis förslag till rättelser, att den inte går att särskilja från revisionen, behöver dock beloppen i denna del inte särredovisas. I enlighet med periodiseringsprincipen (se 2 kap. 4 § första stycket 4 årsredovisningslagen) skall de arvoden och andra ersättningar till revisorn och det revisionsföretag där han är verksam som är hänförliga till räkenskapsåret tas med i årsredovisningen oavsett när utbetalningen faktiskt har skett. Av 7 kap. 13 § följer att upplysningar av detta slag skall lämnas även i koncernredovisningen. 8 kap. 2 § I ett aktiebolag skall årsredovisningen för det förflutna räkenskapsåret lämnas till revisorerna och lekmannarevisorerna senast före den ordinarie bolagsstämma där årsredovisningen skall behandlas. I ett handelsbolag skall årsredovisningen lämnas till revisorerna senast efter räkenskapsårets utgång. (Jfr 11 kap. 3 § aktiebolagslagen i kommitténs förslag och 6 § i departe- mentspromemorians förslag). Ändringen i paragrafen av tiden när årsredovisningen senast skall lämnas till revisorn är en följdändring med anledning av de ändringar som har gjort i 9 kap. 16 § aktiebolagslagen om när årsredovisningen och revisionsberättelsen senast skall hållas tillgängliga för aktieägarna och i 10 kap. 27 § samma lag om när revisionsberättelsen senast skall av- lämnas. För att säkerställa ett gott samarbete mellan revisorn och lekmanna- revisorn har bolaget ålagts att överlämna redovisningshandlingarna även till lekmannarevisorn. Lekmannarevisorn ges härigenom möjlighet att före det att revisionsberättelsen upprättats delge revisorn sina egna erfarenheter och iakttagelser. Övriga ändringar i årsredovisningslagen är följdändringar med anledning av ändringarna i 9 och 10 kap. aktiebolagslagen. 15.3 Förslaget till lag om ändring lagen (1980:1103) om årsredovisning m.m. i vissa företag 4 kap. 1 a § Endast den som är auktoriserad eller godkänd revisor kan vara revisor i handelsbolag som är skyldiga att upprätta årsredovisning enligt årsredovisningslagen (1995:1554) och i hypoteksinstitut som är skyldiga att upprätta årsredovisning enligt lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag. (Jfr 4 kap. 1 a § i departementspromemorians förslag) Paragrafen är ny. Den har behandlats i avsnitt 8. Bestämmelsen inne- bär att personer som inte är godkända eller auktoriserade revisorer inte får vara revisorer i vissa handelsbolag och i hypoteksinstitut. 4 kap. 6 § På anmälan skall förordna behörig revisor, 1. när revisor inte är utsedd, 2. när auktoriserad revisor eller godkänd revisor inte är utsedd enligt 1 a § eller 3 §, 3. när revisor är obehörig enligt 2 § första stycket eller 4 § första eller andra stycket, eller 4. när beslut av den årsredovisningsskyldige om antalet revisorer eller om revisors behörighet har åsidosatts. Anmälan kan göras av envar. Den som svarar för förvaltningen av företagets angelägenheter är skyldig att göra anmälan, om han inte själv skall utse revisor och rättelse ej sker utan dröjsmål genom den som utser revisorn. Förordnande enligt första stycket skall meddelas efter hörande av den årsredovisningsskyldige och skall avse tid till dess en annan revisor har blivit utsedd i föreskriven ordning. Vid förordnande enligt första stycket 3 skall entlediga den obehörige revisorn. (Jfr 4 kap. 6 § i departementspromemorians förslag) Ändringen av första stycket punkten 2 föranleds av den nya bestämmelsen i 4 kap. 1 a § om att samtliga revisorer i vissa handels- bolag och hypoteksinstitut skall vara auktoriserade eller godkända revisorer. 15.4 Förslaget till lag om ändring i kommunallagen (1991:900) 3 kap. 17 § Innan en kommun eller ett landsting lämnar över vården av en angelägenhet till ett aktiebolag där kommunen eller innehar samtliga aktier, skall fullmäktige 1. fastställa det kommunala ändamålet med verksamheten, 2. utse samtliga styrelseledamöter och minst en revisor, 3. se till att fullmäktige får yttra sig innan sådana beslut i verksamheten som är av principiell beskaffenhet eller annars av större vikt fattas. Detsamma gäller, när kommunen eller ensam bildar en stiftelse för en angelägenhet. I fråga om aktiebolag som avses i första stycket skall fullmäktige även utse minst en lekmannarevisor. (Jfr 3 kap. 17 § i departementspromemorians förslag) Bestämmelsen i tredje stycket innebär att fullmäktige alltid måste utse minst en lekmannarevisor. Den har behandlats i avsnitt 12. Enligt 11 kap. 9 § aktiebolagslagen, (1975:1385) väljs en lekmannarevisor av bolagsstämman, om inte bolagsordningen innehåller bestämmelser om att denne skall utses på annat sätt. Fullmäktige kan fullgöra sin skyldighet att utse en lekmannarevisor enligt 3 kap. 17 § kommunallagen liksom åliggandet i första stycket 2 att utse minst en revisor på två sätt. Fullmäktige kan ge direktiv till den som har utsetts att företräda kommunen på bolagsstämman att se till att en av fullmäktige utpekad person väljs av bolagsstämman. Fullmäktige kan också låta ta in bestämmelser i bolagsordningen om att lekmannarevisor skall väljas direkt av kommunen. Det förhållandet att någon enligt 3 kap. 17 § kommunallagen fått full- mäktiges uppdrag att vara revisor eller lekmannarevisor i ett kommunägt aktiebolag innebär inte att han utan vidare kan fungera i sin befattning i aktiebolaget med de befogenheter och skyldigheter som följer av aktie- bolagslagen. Detta fordras nämligen också att han har utsetts till revisor eller lekmannarevisor enligt aktiebolagslagens regler, dvs. antingen att han har utsetts av bolagsstämman eller att det i bolagsordningen har föreskrivits att kommunen får utse revisor i bolaget. Genom den hänvisning som finns i 3 kap. 18 § kommunallagen får den nya lydelsen av 3 kap. 17 § betydelse även i delägda kommunala bolag. 15.5 Övriga förslag till lagändringar I förslagen till lag om ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse och till lag om ändring i lagen (1992:1610) om finansieringsverksamhet har gjorts ändringar som innebär att endast den som är auktoriserad eller godkänd revisor kan utses till revisor. Ändringarna har behandlats i, avsnitt 8. Övergångsbestämmelserna för dessa ändringar motsvarar punkten 7 i övergångsbestämmelserna till aktiebolagslagen. Dessutom har följdändringar med anledning av ändringarna i 10 kap. och införandet av 11 kap. aktiebolagslagen gjorts. Övriga förslag till lagändringar är följdändringar med anledning av ändringarna i 9, 10 och 15 kap. aktiebolagslagen samt flyttningen av reglerna om särskild granskare från 10 kap. till 11 kap. samma lag. Sammanfattningen i delbetänkande Aktiebolagets organisation (SOU 1995:44) Målet är en helt ny aktiebolagslag föreslår i detta betänkande att aktiebolagslagens bestämmelser om bolagsstämma, bolagets ledning, revision och skadestånd får en helt ny lydelse. Förslagen går ut på ändringar i den nuvarande lagen, som är . De nya bestämmelserna skiljer sig redaktionellt i hög grad från resten av lagen. Språket är modernare, paragraferna kortare och rubriker används flitigt i syfte att göra lagen mera lättläst och lättbegriplig. Den motsättning av redaktionell art mellan nya och gamla kapitel som blir följden av förslaget är av övergående natur. Kommittén arbetar med sikte på en helt ny aktiebolagslag, i vilken de nu föreslagna kapitlen skall ingå. En aktiv ägarfunktion Aktiebolagslagen bör främja en fortlöpande och snabb anpassning av företagens organisation och verksamhet till förändringar i omvärlden. Det är en förutsättning för ett effektivt utnyttjande av näringslivets resurser. I det sammanhanget framhåller kommittén betydelsen av en aktiv ägarfunktion i företagen. Aktiebolagslagen måste garantera ägarna den yttersta beslutanderätten i bolaget och möjliggöra förändringar i ägarstrukturerna. Aktiebolagslagen bör vidare skapa förutsättningar för ägarna att hävda sina intressen i förhållande till bolagets ledningsorgan. För att markera ägarfunktionens betydelse föreslår kommittén att bolagsstämman, som är det bolagsorgan där ägarna kan utöva sin beslutanderätt, i lagen skall behandlas före bestämmelserna om bolagets ledning. Aktiebolagslagen måste också upprätthålla en viss balans mellan olika ägarintressen. Aktieägarminoriteter måste tillförsäkras ett skydd mot majoritetsmissbruk. Det är emellertid viktigt att reglerna utformas på ett sådant sätt att helt obetydliga minoriteter inte kan förhindra beslut som en stor majoritet av aktieägarna biträder. Kommittén har därför utformat sina förslag så att majoritets- och minoritetsintressen balanseras. Bolagsstämman Aktiebolagets högsta beslutande organ är bolagsstämman. Den röst- styrka som varje aktieägare har vid stämman bestäms av storleken på aktieinnehavet, men också av bl.a. aktiernas röstvärde. Aktiebolagslagen utgår från att alla aktier ger lika rätt i bolaget. I bolagsordningen kan emellertid föreskrivas att det i bolaget skall finnas aktier av olika slag som skiljer sig åt exempelvis i fråga om röstvärde. Ingen aktie får ha ett röstvärde som överstiger tio gånger röstvärdet för någon annan aktie i bolaget, men bolag som i enlighet med äldre bestämmelser givit ut aktier med större röstvärdesskillnader får fortsätta att ge ut aktier med de gamla röstvärdena. Röstvärdesskillnader möjliggör en stark ägarfunktion, även i mycket stora företag. Kommittén avvisar därför tanken på förbud eller ytterligare inskränkningar i rätten att emittera aktier med olika röstvärde. Den röststyrka som tillkommer varje aktieägare vid en bolagsstämma påverkas också av bestämmelser om rösträttsbegränsningar. Aktiebolags- lagens huvudregel är att ingen aktieägare får rösta för mer än en femtedel av de vid stämman företrädda aktierna, om inte annat föreskrivits i bolagsordningen. Rösträttsbegränsningar har en helt annan effekt än röstvärdes- skillnader. De motverkar en aktiv ägarfunktion och riskerar att isolera företagsledningen från ägarkontroll. Kommittén föreslår därför att lagens huvudregel ändras till överensstämmelse med vad som är vanligt, nämligen så att varje aktieägare får rösta för det fulla antalet aktier som han innehar eller företräder. En annan ordning kan dock föreskrivas i bolagsordningen. Aktiebolagslagen tillåter att styrelsen inför en bolagsstämma samlar in fullmakter på bolagets bekostnad. Det är en ordning som kan motverka önskvärda förändringar och leda till en konservering av rådande ägar- och ledningsstrukturer i bolagen. Kommittén föreslår därför ett förbud mot fullmaktsinsamlingar på bolagets bekostnad. Det är av samma skäl önskvärt att nya ägare snabbt kan genomföra förändringar i bolaget, t.ex. att byta ut den gamla styrelsen mot en ny. Kommittén föreslår att det i publika bolag alltid skall vara möjligt att med enkel stämmomajoritet avsätta styrelseledamöter som valts av bolagsstämman. Bolagsordningsbestämmelser som kräver kvalificerad majoritet för entledigande av styrelseledamöter förbjuds. Den förstärkning av ägarfunktionen som kommitténs förslag innebär ger ökat uttrymme för majoritetsmissbruk. Förslagen balanseras emellertid av nya bolagsstämmoregler, som ökar förutsättningarna för aktieägarminoriteter och enskilda aktieägare att hävda sina intressen mot majoriteten. Bland förslagen om stämmoförfarandet märks att kallelse till stämma skall ske tidigare än vad som är fallet, att kallelsen i förekommande fall skall innehålla uppgifter om förslag som innebär viktigare förändringar i bolagets verksamhet osv. Det ger aktieägar- minoriteter ökade möjligheter att förbereda sig inför stämman. En annan nyhet är att aktieägarnas insynsrätt i fåmansbolag förstärks genom en rätt att anlita sakkunniga biträden. Dessutom straffsanktioneras insynsrätten. Bolagets ledning För att anpassa den svenska aktiebolagslagen till vad som kan sägas vara en europeisk standard är aktiebolagen uppdelade i två kategorier, publika och privata aktiebolag. Kommittén föreslår att denna uppdelning nu läggs till grund för lagens be- stämmelser om bolagens ledningsorganisation. För publika bolag föreslår kommittén att en tudelad ledningsorganisation i form av styrelse och verkställande direktör blir obligatorisk. För privata aktiebolag, vilka i de allra flesta fall har en mycket begränsad och stabil ägarkrets, bör lagstiftaren i större utsträckning överlämna åt delägarna själva att besluta om ledningsorganisationens utformning. Kommittén föreslår därför att i privata aktiebolag endast ett ledningsorgan blir obligatoriskt, nämligen en styrelse. Styrelsen i publika aktiebolag skall enligt förslaget ha minst tre ledamöter, medan styrelsen i privata bolag skall kunna bestå av en eller två ledamöter, om minst en suppleant utses. Kommittén lägger inte fram något förslag om valberedning. Det finns skäl att avvakta erfarenheterna av på detta område. För att förbättra aktieägarnas möjligheter att bedöma styrelsekandidaternas lämplighet föreslår emellertid kommittén att stämman i alla aktiebolag inför val av styrelseledamöter, skall in- formeras om kandidaternas uppdrag i andra bolag. Aktiebolagslagens nuvarande bestämmelser om bolagsorganens kompetens och skyldigheter uppfattas som oklara. Det gäller särskilt bestämmelserna om styrelse och verkställande direktör. I den allmänna debatten har framförts krav på klarlägganden från lagstiftarens sida bl.a. för att ge bättre verkan åt skadeståndsbestämmelserna. Kommittén föreslår mot denna bakgrund vissa bestämmelser som syftar till att tydliggöra och precisera styrelsens och verkställande direktörens uppgifter och ansvar. För styrelsens del föreslår kommittén att det i lagen inledningsvis slås fast att det är styrelsen som svarar för bolagets organisation och förvaltningen av bolagets angelägenheter samt att styrelsen skall se till att bolagets organisation är utformad så att bokföringen, medels- förvaltningen och bolagets ekonomiska förhållanden i övrigt kon- trolleras på ett betryggande sätt. Vidare föreslås att i lagen införs en uttrycklig bestämmelse om att styrelsen fortlöpande skall bedöma bolagets ekonomiska situation. Till denna skyldighet kopplas en särskild bestämmelse som ålägger styrelsen att bygga upp ett fungerande rapporteringssystem som skall ge styrelsen de uppgifter som behövs för att den skall kunna fullgöra sin bedömningsskyldighet. Till ett sådant rapporteringssystem bör naturligen vara kopplade rutiner som innebär att styrelsen sammanträder i anslutning till att rapporterna lämnas för att ta ställning till innehållet, diskutera bolagets utveckling och besluta om åtgärder. Kommittén har inte velat låsa fast styrelserna i svenska aktiebolag med en detaljerad uppräkning av styrelsens arbetsuppgifter med hänsyn till att förhållandena varierar så kraftigt mellan företag av olika storlek, i olika branscher etc. Det är emellertid önskvärt att arbetsfördelningen bland ledamöterna och styrelserutiner av olika slag finns dokumenterade så att styrelseledamöterna lättare kan hållas ansvariga för bolagets förvaltning. Kommittén föreslår därför att i lagen införs en bestämmelse som ålägger styrelsen att fastställa en arbetsordning för sitt eget arbete. Arbetsordningen skall bl.a. innehålla bestämmelser om arbets- fördelningen mellan styrelsens ledamöter, om det över huvud skall finnas en sådan arbetsfördelning. Det innebär för att ta ett exempel att om bolaget har en s.k. arbetande styrelseordförande, dennes uppgifter skall regleras i arbetsordningen. För att säkerställa att styrelseledamöterna känner till arbetsordningens innehåll skall den fastställas i sänder. Om omständigheterna påkallar det skall arbetsordningen också revideras . Finns det i ett aktiebolag en verkställande direktör, så skall denne svara för bolagets löpande förvaltning. Kommittén föreslår att styrel-sen i instruktioner för verkställande direktören, skall lägga fast arbets- fördelningen mellan styrelsen och den verkställande direktören. Om omfattningen och beskaffenheten av bolagets verksamhet påkallar det bör styrelsen utfärda instruktioner också för enskilda befattningshavare t.ex. vice verkställande direktören och de högre tjänstemännen i bolaget. som beslutar att i bolagets organisation varaktigt skall ingå en grupp av personer som skall ha rätt att besluta i vissa frågor av större betydelse för bolaget bör dessutom vara skyldig att i en instruktion precisera det nya organets uppgifter, arbetssätt och rapportskyldighet. Det kan för att ta ett exempel gälla en revisionskommitté. Genom instruktioner av detta slag kan styrelsen utforma en organisation där ingen kan tveka om arbetsfördelningen mellan styrelsens ledamöter och mellan styrelsen, styrelsens arbetsutskott, styrelsens ordförande, verk- ställande direktören, direktionen, divisionsstyrelserna och de övriga organ som kan ingå i organisationen. En fråga som ofta diskuteras är om en person som är styrelseledamot i två bolag, skall anses jävig vid behandling av fråga om t.ex. avtal mellan bolagen. Sådant s.k. ställföreträdarjäv är inte någon självständig jävsgrund enligt svensk rätt. Det innebär för att ta ett exempel att en styrelseledamot i en bank eller annat kreditgivande företag som också är styrelseledamot i ett industriföretag kan delta i ett beslut i industri- företagets styrelse om att ta upp ett lån i det kreditgivande företaget. En sådan ordning finner kommittén otillfredsställande och föreslår att i lagen upptas uttryckliga bestämmelser om ställföreträdarjäv för såväl styrelseledamöter som verkställande direktör. Revisorer bestämmelser om revision och revisorer överens- stämmer i sina huvuddrag med motsvarande reglering i andra kontinentaleuropeiska länder och fungerar i allt väsentligt på ett tillfredsställande sätt. En omdiskuterad fråga är om revisionsplikten bör inskränkas för mindre aktiebolag. Som skäl för sådana inskränkningar brukar anföras, att revisionen innebär en kostnad för bolaget och att behovet av kontroll ur aktieägarnas synvinkel inte framstår som påtagligt i bolag, där delägarna ofta själva är verksamma. Kommittén är emellertid tveksam till värdet av dessa argument. Revisionen utövas inte bara i bolagets och dess delägares intresse, utan även i de anställdas, borgenärernas och andra tredje mäns intresse. Det är också oklart i vad mån revisionen verkligen är en betungande kostnadpost för de mindre aktiebolagen. Att undanta mindre aktiebolag från revisionsplikt skulle påtagligt öka risken för ekonomisk brottslighet och andra oegentligheter i sådana bolag. Kommittén föreslår därför inte någon inskränkning i revisionsplikten. När det gäller tillsättande och entledigande av revisor föreslår kommittén ändringar i fråga om revisorns mandatperiod. För när-varande finns inte någon begränsning av tiden för revisorsuppdrag. Den vanligaste mandatperioden är , men den kan vara väsentligt längre. Kommittén ifrågasätter om denna ordning är ägnad att värna revisorns oberoende. En alltför kan göra revisorns ställning osäker, medan en mycket lång eller rentav obegränsad uppdragstid kan medföra att revisorn och dem han skall granska blir så nära lierade att granskningen blir lidande. Kommittén föreslår därför att revisor alltid skall utses för en fyraårig mandatperiod. Revisor väljs av bolagsstämman. De huvudsakliga motiv som i vissa andra länder föranlett inrättandet av revisionskommittéer, och som i första hand går ut på att begränsa bolagsledningens inflytande över revisorsvalet, är inte för handen här i landet. Kommittén lägger därför inte fram något förslag om revisionskommittéer. Till mer omdiskuterade revisorsfrågorna hör också frågan om i vilken utsträckning en revisor skall kunna uppträda som rådgivare åt ett bolag som han är satt att granska. Kommittén föreslår i det avseendet inte några begränsningar, men menar att det dock kan vara värdefullt för aktieägare och andra intressenter i bolaget att känna till i vilken omfattning en revisor biträtt ett av honom granskat bolag med rådgivning utöver själva revisionsuppdraget. Kommittén föreslår därför att alla aktiebolag i förvaltningsberättelsen skall ange huruvida revisorn eller det revisionsföretag där revisorn är verksam har utfört konsulttjänster åt bolaget. I publika aktiebolag skall också konsult- arvodenas sammanlagda belopp anges. Genom en sådan upplysnings- skyldighet ges aktieägarna ett förbättrat underlag för sin bedömning av om revisorn är i erforderlig grad oberoende av bolaget. Kommittén förslår dessutom att revisors arvode alltid skall anges i förvaltnings- berättelsen. Kommittén anser att omfattningen av revisors granskningsuppgift bör tydliggöras genom en uttrycklig bestämmelse om att revisions- berättelsen skall innehålla ett uttalande huruvida årsredovisningen ger en rättvisande bild av bolagets ställning och resultat. Kampen mot den ekonomiska brottsligheten måste föras med kraft. Här som på andra områden måste önskemålen om effektivitet vägas mot kraven på rättssäkerhet. Denna avvägning är inte en gång för alla given. Det gäller exempelvis frågan hur omfattande revisors tystnadsplikt skall vara. hindrar den att en revisor polisanmäler brott som han upptäckt vid sin granskning och som han kanske till och med har anmärkt i sin revisionsberättelse. Det är en ordning som kommittén finner oacceptabel.