prop · GL031D4 · 1998-01-01 00:00:00 — Möjligheterna för personalen att arbeta med olika uppgifter förbättras också. 6.4.5 Ny beslutsordning i organisations- frågor Ett av syftena med den nya lokala organisationen är, som framgått, att skapa förutsättningar för en större flexibilitet och effektivitet vad gäller utnyttjandet av kriminalvårdens resurser. I samma syfte avser regeringen att överlämna till att fatta beslut om häktes- och anstaltsorganisationen. Beslut om häktenas och anstalternas antal och lokalisering fattas av regeringen enligt förordningen (1990:1018) med instruktion för . Det är också regeringen som beslutar om anstalternas indelning i öppna och slutna. Regeringen avser att ändra instruktionen på sådant sätt att i fortsättningen skall fatta beslut i dessa frågor. skall samråda med Riksåklagaren, och samt berörda tingsrätter innan beslut om ändringar i organisationen fattas. Regeringen kommer att i regleringsbrevet för kriminalvården närmare ange de krav och riktlinjer som skall ligga till grund för häktes- och anstaltsorganisationen. Regeringen skall alltjämt fatta beslut om landets indelning i regionmyndigheter och lokala myndigheter. 6.4.6 Unga lagöverträdare Inom har en departementspromemoria utarbetats som behandlar frågor om påföljdssystemet för unga lagöverträdare, Påföljder för unga lagöverträdare (Ds 1997:32). Förslagen som redovisas i promemorian bygger vidare på principen att barn och ungdomar som begått brott i första hand skall bli föremål för åtgärder inom . I promemorian föreslås att påföljden överlämnande till vård inom ges ett tydligare innehåll. Det föreslås också att en ny frihetsberövande påföljd införs vilken skall kunna dömas ut för brott som någon begått innan han fyllt . Departementspromemorian har remissbehandlats och bereds nu i departementet. Regeringen avser att lämna en proposition till . 6.5 Regeringens bedömningar med anledning av Riksrevisions- verkets iakttagelser har i revisionsberättelsen för kriminalvården gjort bedömningen att årsredovisningen i allt väsentligt är rättvisande. har framhållit att det i resultatredovisningen är svårt att på ett entydigt sätt definiera vad som utgör kriminalvårdens slutprestationer samt att redovisa kvaliteten och effekterna av verksamhetens olika delar. Därför föreslår att ett förtydligande bör ske i kommande regleringsbrev om hur kvaliteten i och effekterna av verksamhetens olika delar skall redovisas. I årets regleringsbrev har kriminalvården ålagts att utveckla formerna för sin uppföljning, utvärdering och redovisning av verksamheten. Målsättningen för utvecklingsarbetet skall bl.a. vara att skapa förutsättningar för uppföljning och utvärdering av olika åtgärders effekter inom kriminalvårdens verksamhetsområden. Resultatmodellen skall kunna ligga till grund för redovisningen av kriminalvårdens verksamhet under . Regeringen följer detta arbete och kommer att överväga om ytterligare åtgärder behöver vidtas. 6.6 Anslag D 1. 1 Anslags - sparand e 772 256 Därav 1996 Utgift 3 752 053 3 858 161 1998 Förslag 3 376 390 1999 Beräkna t 3 660 530 2000 Beräkna t 3 892 203 Beloppen anges i Regeringens överväganden Avgiftsbelagd verksamhet disponerar inkomster från arbetsdriften inom kriminalvården. Inkomsterna beräknas för till ca . För budgetåren 1999 och 2000 beräknas inkomsterna från arbetsdriften till ca respektive ca . För arbetsdriften gäller inte kravet på full kostnadstäckning. Inkomsterna täcker ungefär hälften av kostnaderna för arbetsdriften. Slutsatser Kriminalvårdens anslagsförbrukning har varit lägre än anvisade anslag vilket inneburit att kriminalvården har byggt upp ett stort anslagssparande på sammanlagt . Kriminalvårdens överskott för /96 var . Anslagssparandet har uppkommit främst till följd av en lägre beläggning vid häkten och anstalter än beräknat och på grund av att till- och ombyggnader av häkten och anstalter senarelagts eller uteblivit. Vidare har försöksverksamheten med intensivövervakning med elektronisk kontroll medfört en lägre anslagsförbrukning. Dessutom har en ränteintäkt uppkommit. I budgetpropostionen gjorde regeringen bedömningen att kriminalvårdens anslag kan minskas med sammanlagt under budgetåren 1997 och 1998, varav . Bakgrunden till besparingskravet är framför allt att beläggningen vid såväl häkten som anstalter har minskat och att försöksverksamheten med elektronisk övervakning medför lägre kostnader för verkställighet av fängelsestraff. Besparingskravet grundas också på att det finns förutsättningar att utnyttja anstaltsplatserna effektivare och att omorganisationen av kriminalvårdens myndigheter skall leda till effektivare verksamhet. Vidare har anslaget dragits ned med med anledning av överkompensation för hyreskostnader. Regeringen beslutade om motsvarande indragning . Beläggningen vid häkten och anstalter fortsätter att minska. Det beror bl.a. på att försöksverksamheten med elektronisk övervakning har utvidgats till hela landet från och på att antalet fängelsedomar minskar. gör bedömningen att beläggningen kommer att fortsätta att minska . Mot denna bakgrund anser regeringen att utöver minskningen av anslaget med kan av kriminalvårdens outnyttjade medel omfördelas - 2000 inom rättsväsendet. Omfördelningen innebär att kriminalvårdens anslag dras ner engångsvis med , och . Den lägre anslagsramen skall inte utgöra en planeringsram för kriminalvårdens verksamhet. skall i planeringen och budgeteringen av verksamheten utnyttja anslagssparandet för att täcka de engångsvisa neddragningarna av anslaget. Återstoden av anslagssparandet behövs bl.a. för att klara sparkravet och för att underlätta övergången till den nya lokala organisationen. Vidare har visa tekniska justeringar gjorts av anslaget som motsvaras av ändrade utgifter. Som kompensation för beräknade utgiftsökningar för löner, lokaler m.m. räknas anslaget upp med ca . Vidare minskas anslaget med ca med anledning av att lönekostnadspålägget 1998 ersätts med försäkringsmässigt beräknade . Vidare tillförs anslaget engångsvis som kompensation för att kriminalvården finansierar uppräkningen av anslaget F1 i tilläggsbudgeten för . Sammantaget föreslås därmed anslag uppgå till 3 . beräknas anslaget till 3 660 530 000 respektive 3 . På regeringens uppdrag har resursutnyttjandet inom bl.a. polisväsendet och domstolsväsendet tidigare granskats. Regeringen avser nu att utreda hur kriminalvårdens resurser utnyttjas och om resurserna kan utnyttjas effektivare. 7.1 Inledning () svarar för den centrala ledningen av exekutionsväsendet (jfr utgiftsområde 3 och uppbörd, avsnitt ). På regional nivå finns det fr.o.m. inom exekutionsväsendet tio kronofogdemyndigheter med sammanlagt 92 lokala kontor. Indrivning och andra former av verkställighet bedrivs från de lokala kontoren medan vissa arbetsuppgifter, främst vad gäller exekutiv försäljning av fastigheter m.m. och tillsyn i konkurs, är koncentrerade till ett mindre antal orter. 7.2 Utgiftsutvecklingen UTGIFTSUTVECKLINGEN MILJONER KRONOR (LÖPANDE PRISER) 1995/96 1996 1997 1998 1999 2000 1 779 1 289 1 298 1 284 1 320 1 357 Sammanfattande kommentar till verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall Handläggningstiderna för olika typer av mål och ärenden har genomgående förkortats, men inom vissa delområden är mängden oavslutade mål och ärenden fortfarande betydande. Det beloppsmässiga utfallet av indrivningsverksamheten har förbättrats något. Anslagssparandet har ökat. Större förändringar slutförs arbetet med att anpassa myndigheternas inre organisation m.m. till den nya indelningen i tio regionala myndigheter. Mål för exekutionsväsendet Målet för exekutionsväsendet är att upprätthålla rättstrygghet och rättssäkerhet vad gäller betalningsförpliktelser och andra förpliktelser som kan bli föremål för verkställighet. Prioriteringar Ambitionsnivåerna i indrivningsarbetet skall höjas. De genomsnittliga handläggningstiderna i arbetet med fastighetsförsäljning skall förkortas. Åtgärder skall vidtas för att störningarna i verksamheten skall bli så små som möjligt vid en ökning av mål- och ärendemängden. 7.3 Resultatbedömning och slutsatser 7.3.1 Inledning Av målet för exekutionsväsendet följer att kronofogdemyndigheterna skall verka för en god betalningsmoral i samhället och för att alla även i övrigt gör rätt för sig. Det betyder bl.a. att kronofogdemyndigheterna skall verka för att betalningsförpliktelser och andra förpliktelser som kan verkställas med tvång i stället i största möjliga utsträckning bör fullgörs frivilligt i rätt tid och ordning. Målet för exekutionsväsendet är ett effektmål. Kronofogdemyndigheternas verksamhet får antas vara av största betydelse för att målet skall uppnås, men möjligheterna att klara detta påverkas av en rad faktorer utanför verksamheten såsom konjunkturläge och sysselsättning. Av betydelse är också andra myndigheters liksom även företags agerande, attityder till skuldsättning m.m. Detta är dock saker som i viss utsträckning kan påverkas av hur kronofogdemyndigheterna arbetar. Myndigheterna kan medverka till att målet uppnås genom åtgärder av flera slag. Kronofogdemyndigheternas huvuduppgift är att på uppdrag av borgenärer och andra sökande verkställa rättsanspråk som inte har reglerats frivilligt. För att målet skall uppnås måste kronofogdemyndigheternas utredningar i indrivningsarbetet vara så tillförlitliga att verkställigheten kan antas leda till att gäldenärernas betalningsförmåga tas i anspråk fullt ut för att reglera fordringarna, med beaktande av de bestämmelser som finns till skydd för gäldenärernas rätt. Detta har naturligtvis betydelse först och främst för den borgenär som har begärt verkställighet och som vill få så stor del som möjligt av sin fordran betald, men det har också en preventiv effekt att det inte uppfattas som alltför enkelt att undanhålla tillgångar från verkställighet. För att målet för verksamheten skall uppnås skall kronofogdemyndigheterna också genom information och liknande förebyggande åtgärder bidra till att stärka viljan hos allmänheten att frivilligt fullgöra de förpliktelser man har tagit på sig, snabbt och enkelt fastställa otvistiga anspråk genom utslag i den summariska processen och när fråga om skuldsanering väcks utreda förutsättningarna och, om dessa är uppfyllda, besluta om frivillig skuldsanering. Vidare hör det till kronofogdemyndigheternas uppgifter att se till att avvecklingen av konkurser sker på ett lagenligt och ändamålsenligt sätt och utan att dra ut . Av avgörande betydelse för att målet för verksamheten skall uppnås är att handläggningen sker snabbt och med hög kvalitet. De verksamhetsmål och återrapporteringskrav som ställs upp i regleringsbrevet för är i hög grad inriktade på just handläggningstider för olika typer av mål och ärenden. Det skall ses mot bakgrund av den extremt stora arbetsbelastningen på kronofogdemyndigheterna och de betydande balanser som arbetsbelastningen resulterade i. Krav vad gäller handläggningstiderna kommer även i fortsättningen att vara ett viktigt inslag i styrningen av kronofogdemyndigheternas verksamhet, men det finns anledning att nu i ökad utsträckning även ställa krav som är hänförliga till ambitionsnivåer, särskilt vad gäller den tillgångsundersökning som kronofogdemyndigheten i egenskap av verkställande myndighet skall göra i mål om utmätning och den gäldenärsutredning som kronofogdemyndigheten dessutom skall göra i egenskap av borgenärsföreträdare i allmänna mål. När regeringen i budgetpropositionen för angav som en prioriterad uppgift att kvaliteten i indrivningsarbetet skulle förbättras var det bl.a. detta som åsyftades. Det ligger nära till hands att ställa sig frågan vilken betydelse utvecklingen av det totala indrivna beloppet i allmänna respektive enskilda mål har som mått på resultatet av verksamheten. Enligt regeringens mening kan man aldrig bortse från det beloppsmässiga utfallet av verksamheten. Detta är emellertid ett mycket trubbigt mått på resultatet. Dels påverkas det indrivna beloppets storlek i hög grad av faktorer utanför myndigheternas kontroll, dels saknas det i vart fall ännu så länge statistik som på ett tillförlitligt sätt visar i vilken utsträckning det i enskilda mål görs betalningar direkt till sökanden under målets handläggning hos kronofogdemyndigheten. 7.3.2 RSV:s resultatredovisning I resultatredovisningen i RSV:s årsredovisning lämnas information om resultatet i fråga om var och en av följande arbetsuppgifter: den förebyggande uppgiften, den fastställande uppgiften (summarisk process), den verkställande uppgiften och uppgiften som borgenärsföreträdare i allmänna mål (indrivning), tillsynsuppgiften i konkurs och den skuldsanerande uppgiften. användes av kronofogdemyndigheternas resurser för indrivning, med vilket här avses allt arbete med verkställighet i allmänna och enskilda mål jämte borgenärsuppgiften i allmänna mål, men däremot inte exekutiv försäljning av fastigheter m.m., som redovisas separat. Grovt räknat var resursåtgången jämnt fördelad mellan allmänna och enskilda mål. Hur resursåtgången för olika verksamhetsgrenar har utvecklats framgår av nedanstående tabell. TABELL 7.1 EXEKUTIONSVÄSENDETS ANSLAGSBELASTNING FÖRDELAD PÅ ARBETSUPPGIFTER 1993 - 1996 (MILJONER KRONOR) ÅR VERKSAMHETSGREN 1993 1994 1995 1996 FÖRÄND R. 95-96 I % Indrivning 808 834 852 947 +11% A-mål 323 382 411 487 +19% E-mål 485 453 441 460 + Summarisk process 183 153 127 Delgivning genom1 stämningsman Fastighets- försäljning 106 142 121 Konkurstillsyn 46 50 43 47 + Förebyggande verksamhet 7 5 5 7 + Skuldsanering 152 27 33 + Totalt 1153 1200 1176 1333 + 1. Fr.o.m. /96 beräknas medel för stämningsmannadelgivning under anslaget till kronofogdemyndigheterna 2. En betydande del av verksamheten täcks av de avgiftsinkomster som levereras in till inkomsttitel på statsbudgeten. Hur dessa har utvecklats framgår av nedanstående tabell. TABELL 7.2 AVGIFTSINKOMSTER 1993 - 1996 (MILJONER KRONOR) ÅR 1993 1994 1995 1996 Grundavgifte r A-mål E-mål 302 211 Avgifter i fastighetsför s. 25 100 93 52 Ansöknings- avgift i BF 185 162 130 175 Totalt 642 933 813 804 Ett av RSV uppställt mål för den förebyggande verksamheten har varit att nå av eleverna i gymnasieskolans avgångsklasser med information om risker med att ta på sig mer än man orkar bära . Målet har inte kunnat uppnås. Andelen elever som nåtts med informationen har varit ungefär desamma /96 jämfört med /95, strax . Antalet inkomna mål i den summariska processen har minskat något 1996, jämfört med . Andelen mål där föreläggande eller begäran om komplettering har utfärdats har ökat något, liksom andelen av de avslutade målen där den totala handläggningstiden har understigit . Andelen mål för vilka den totala handläggningstiden överstigit har fortsatt att minska kraftigt och var vilket skall jämföras 1994. Inom verksamhetsgrenen indrivning har det totala indrivna beloppet ökat marginellt i allmänna mål, från 1995 till 1996, medan det i enskilda mål har varit oförändrat, . Även det belopp som i enskilda mål har återkallats av sökanden, och som därför kan antas ha blivit betalt direkt till denna, har varit i stort sett oförändrat (1996). Andelen mål där utredningen slutförts har ökat för såväl allmänna som enskilda mål och var 1996 i allmänna mål och i enskilda mål. Utvecklingen av antalet inkomna mål och antalet mål i balans framgår av nedanstående tabell. TABELL 7.3 UTVECKLINGEN AV ANTALET INKOMNA MÅL OCH MÅL I BALANS 1993 - 1996 (I TUSENTAL) MÅL 1993 1994 1995 1996 A-mål Tillkomn a Utgåend e balans 1 221 2 526 1 424 2 972 1 361 3 168 1 444 3 514 E-mål Tillkomn a Utgåend e balans Det bör påpekas att den kraftiga ökningen av antalet enskilda mål i balans beror på de nya handläggningsrutiner med bevakning av enskilda mål under ett eller som infördes . Bland de allmänna målen dominerar felparkeringsavgifter och TV-avgifter antalsmässigt, medan det är fordonsskatt, mervärdesskatt och F-skatt som uppvisar den största procentuella ökningen av antalet mål jämfört med . Ett i vissa avseenden bättre mått på arbetsbelastningen än antalet mål är antalet gäldenärer, och då särskilt antalet tillkomna gäldenärer som är nya i den meningen att de inte har varit föremål för utredning hos kronofogdemyndigheten. Utvecklingen framgår av nedanstående tabell. TABELL 7.4 GÄLDENÄRSUTVECKLINGEN 1993 - 1996 (I TUSENTAL) GÄLDENÄR ER 1993 1994 1995 1996 Tillkomn a 348 290 298 312 varav nya 174 136 136 153 varav näringsid kare 51 53 55 70 Avslutad e 326 282 301 252 varav nya 96 79 77 81 varav näringsid kare 34 44 55 65 varav gallrade 17 - 28 18 Utgåend e balans 571 580 578 637 varav nya 69 37 37 46 varav näringsidk are 129 138 138 143 Inom verksamhetsgrenen exekutiv fastighetsfösäljning har såväl antalet inkomna som antalet avslutade ärenden minskat kraftigt, liksom antalet sålda objekt och antalet ärenden i balans. Både antalet inkomna ärenden och antalet ärenden i balans är , efter successiva minskningar, mindre än hälften av vad det var . Sedan det året har andelen fastigheter som säljs under hand i stället för på exekutiv auktion ökat stadigt och var uppe i . Antalet inkomna konkurstillsynsärenden har minskat något jämfört med . var antalet nya konkurser 12 229. Antalet oavslutade ärenden vid årets utgång har minskat kraftigt jämfört med och var vid utgången av 1996 nere i 23 663. Enligt RSV kan man av tillgänglig information sluta sig till att myndigheterna har varit mera aktiva än tidigare i fråga om förordnande av förvaltare och granskning av arvodesräkningar. Även granskningen av förvaltarnas slutredovisning i övrigt har blivit effektivare på flera av myndigheterna, vilket har lett till högre kvalitet på redovisningen. Antalet skuldsaneringsärenden har ökat ganska mycket jämfört med , som var det första hela kalenderåret som denna arbetsuppgift fanns. var antalet 5 206 ärenden. Även antalet ärenden i balans har ökat, med . Ungefär hälften av de inkomna ansökningarna avvisas, avslås eller avskrivs. I flertalet av de fall där kronofogdemyndigheten lägger fram förslag till frivillig skuldsanering lyckas man inte få förslaget godtaget av samtliga borgenärer. I flertalet fall som handlagts av tingsrätterna har dessa dock beslutat om tvingande skuldsanering i enlighet med kronofogdemyndighetens förslag, och RSV räknar med att kronofogdemyndigheterna kommer att få gehör för sina förslag i större utsträckning längre fram, när en mera tydlig praxis hunnit utvecklas. Handläggningstiden fram till ett beslut om frivillig skuldsanering var . I resultatredovisningen konstateras vidare att produktiviteten 1996 har försämrats jämfört med utom vad gäller verksamhetsgrenarna summarisk process, skuldsanering och, delvis, förebyggande verksamhet. Bakom detta ligger att antalet avslutade mål och ärenden har minskat utan att motsvarande minskning av resursinsatsen. RSV redovisar bedömningen att kvaliteten i verksamheten generellt är god. Detta grundar verket på att antalet överklaganden är litet i förhållande till det totala antalet beslut och att kronofogdemyndigheternas beslut i stor utsträckning står sig vid en överprövning (produktkvalitet). Vidare konstateras att handläggningstiderna har kunnat förkortas för samtliga verksamhetsgrenar. Enligt RSV är handläggningstiderna det viktigaste måttet på process-kvaliteten. RSV har redovisat en modell för resultatstyrning inom exekutionsväsendet (RSV Rapport 1996:6). Redovisningen gäller främst den process för målformulering, uppföljning och analys m.m. som verket avser att tillämpa. Regeringens bedömning För landet som helhet gäller att handläggningstiderna för de flesta typer av mål och ärenden nu förkortas och balanserna minskar avsevärt. Regeringen bedömer bl.a. mot den bakgrunden resultatet av kronofogdemyndigheternas verksamhet som fullt tillfredsställande. Det finns dock inte obetydliga regionala skillnader i fråga om t.ex. handläggningstider. Detta är något som RSV enligt regeringens mening bör uppmärksamma särskilt i sin styrning av verksamheten och närmare utreda orsakerna till. Inom verksamhetsgrenen exekutiv fastighetsförsäljning är situationen även för landet som helhet fortfarande besvärlig, trots de förbättringar som skett . Med nuvarande mindre ärendetillströmning och med ökad användning av underhandsförsäljning är emellertid utsikterna till ytterligare förbättringar enligt regeringens mening goda. Det bör nämnas att en utvärdering av exekutiv försäljning under hand har gjorts av RSV. Utvärderingen har bl.a. visat att det finns behov av vissa rationaliseringsåtgärder i förfarandet. Det finns anledning att uppehålla sig särskilt vid uppgifterna i resultatredovisningen om hur produktiviteten utvecklats. När den redovisade produktiviteten i indrivningsarbetet steg kraftigt i samband med ökande mål- och ärende- volymer, i kombination med att resurser tillfälligt fördes över från indrivningsverksamheten till främst den summariska processen, påpekade regeringen i flera sammanhang (jfr bl.a. prop. 1993/94:100 bil. 8 s. 40) att den bedömde det som ofrånkomligt att detta varit förenat med sänkt ambitionsnivå inom vissa områden. När tillströmningen av mål om betalningsföreläggande och handräckning därefter minskade underströk regeringen vikten av att återföra resurser till indrivningsverksamheten för att återställa och förbättra kvaliteten i indrivningsarbetet (jfr prop. 1994/95:100 bil. 8 s. 40 f). Eftersom en höjd ambitionsnivå vad gäller utredningarna i indrivningsarbetet inte med automatik påverkar viktningen av prestationerna i produktivitetsmätningen är det naturligt att den kan leda till att den redovisade produktiviteten sjunker. Därför kan en sådan utveckling inte utan vidare ses som något negativt utan det fordras en närmare analys av hur prestationernas innehåll har förändrats. Som redan nämnts finns det ett behov av att förbättra uppföljningen av ambitionsnivåerna för utredningen i olika typer av mål och beträffande olika kategorier av gäldenärer. I regleringsbrevet för avser regeringen att precisera vad som skall gälla i fråga om utvecklingen av ambitionsnivåerna i olika kategorier av mål och beträffande olika kategorier av gäldenärer. I det här sammanhanget bör också påpekas att minskningen av antalet avslutade enskilda mål åtminstone till en betydande del är ett resultat av de ändrade rutinerna fr.o.m. . Detta måste givietvis beaktas när man gör jämförelser med tiden . Som redan antytts finns det en stor osäkerhet om hur mål- och ärendemängden kommer att utvecklas i fortsättningen. Utvecklingen vad gäller enskilda mål kan grovt beskrivas så att perioder av ganska stark ökning avlöstes av perioder av stagnation men inte nämnvärd minskning av målmängden. Detta har lett till en avsevärd ökning av antalet mål som helhet. För de allmänna målen gäller att tillströmningen har påverkats av flera förändringar i rutiner m.m., främst det successiva införandet av påminnelserutiner hos skattemyndigheterna, som medförde att antalet mål sjönk kraftigt. bör framhållas att det är andra medelsslag än skatt som antalsmässigt kommit att dominera bland de allmänna målen och att ökningen vad gäller dessa medelsslag lett till att man är tillbaka på det tidiga 1980-talets stora antal mål. Med det som har sagts vill regeringen understryka vikten av att alla möjligheter nu tas tillvara att genom utveckling av teknikstöd, arbetsformer och organisation m.m. förbereda myndigheterna så att de kan klara verksamheten utan allvarliga störningar om mål- och ärendemängderna i en relativt nära framtid på nytt skulle börja öka påtagligt. Regionindelningen beslutade om en ny regionindelning för kronofogdemyndigheterna. I stället för de 24 myndigheter som fanns till utgången av bildades tio regionala myndigheter. RSV har till regeringen redovisat läget i arbetet med att forma den nya inre organisationen för myndigheterna, ett arbete som bedrivs i flera etapper . RSV har utfärdat riktlinjer för detaljutformning av organisationen och bemanning.