prop · GL031D4 · 1998-01-01 00:00:00 — Det är svårt att bedöma hur stor effekt polisens insatser har på utvecklingen av trafiksäkerheten. Polisens samlade insatser på trafikområdet är dock av strategisk betydelse för att nå trafiksäkerhetsmålet att det totala antalet dödade och skadade i trafiken skall minska. Polisen måste därför fortsätta sitt arbete med att utveckla och effektivisera verksamheten inom trafikområdet. fanns det 23 609 anställda inom polisen. Av dem var 16 775 poliser. Jämfört med har antalet anställda inom polisen minskat med 1 150 personer. Under /96 har 992 frivilliga pensionsavgångar medgivits, varav 737 för poliser. Följande diagram visar antalet anställda inom polisväsendet uppdelat på poliser och civilanställda. Diagram 3.2 Antal anställda 3.4 Förändringar inom polisväsendet 3.4.1 Kampen mot vardagsbrottsligheten En stor del av det vi kallar vardagsbrottslighet ligger utanför de områden som statsmakterna prioriterat . Till vardagsbrotten hör framför allt tillgreppsbrott som bostadsinbrott, butikstillgrepp, stölder av och ur bilar liksom flertalet fall av skadegörelse. Polisväsendet har kritiserats för att hanteringen av dessa brott försummas; förebyggande åtgärder saknas och anmälningar avskrivs omgående eller blir liggande utan åtgärder. Till vardagsbrottsligheten bör också hänföras andra brott som skapar otrygghet i närmiljön, t.ex. gatulangning av narkotika, försäljning av illegal sprit till ungdomar samt våld och hot i gatumiljön och på allmänna platser. De här brotten utgör en stor del av den anmälda brottsligheten. De drabbar enskilda som har svårt att förutse eller skydda sig mot dem. De drabbar hårt genom sina ekonomiska konsekvenser och genom att de skapar otrygghet. Den som själv utsätts för ett brott värderar det på ett annat sätt än myndigheten som har tusentals brott att utreda och hantera. En cykelstöld kan vara en kännbar förlust för ett barn eller en familj med knappa resurser. Ett bostadsinbrott är alltid en allvarlig integritetskränkning. Hotfulla eller våldsamma gäng på gator och torg eller på tunnelbanan gör att många människor av räddsla inte kan röra sig fritt utomhus på kvällstid. Självfallet måste polisen bekämpa denna brottslighet. Därför har polisen utvecklat en närpolisorganisation som har just vardagsbrottsligheten som sin huvuduppgift. Närpolis-reformen innebär att tyngdpunkten i polisarbetet flyttas närmare dem som berörs av brottsligheten och att polisen får större möjligheter att gripa in i ett tidigt skede. Inom sitt område svarar närpolisen i princip för alla slag av polisverksamhet, dvs. man förebygger, ingriper mot och utreder brott samt kommer till rätta med ordningsstörningar. Det är viktigt att betona att polisverksamheten - och inte minst närpolisverksamheten - inrymmer både förebyggande arbete och repressivt arbete. Närpolisen måste samverka med kommunerna, näringslivet, föreningar och enskilda. Det är dock viktigt att polisen inte tar på sig andra myndigheters arbetsuppgifter utan koncentrerar sig på de uppgifter som de är utbildade för att utföra. Det är vidare ofrånkomligt att de poliser som arbetar i närpolisverksamheten i viss utsträckning tas i anspråk för andra uppgifter, t.ex. för utryckningsverksamhet. Detta bör inte ske i sådan omfattning att närpolisverksamheten äventyras. I vissa områden måste närpolisverksamheten utformas så att den polisiära närvaron på gator och på torg prioriteras före annan verksamhet. Närpolisverksamheten måste - som tidigare nämnts - i högre grad än som sker styras av kunskap om lokala förutsättningar såsom befolkningsunderlag, brottslighet och områdets struktur i övrigt. Antalet brott och brottslighetens struktur har stora lokala variationer. Det brottspreventiva arbetet måste därför ta sin utgångspunkt i en mycket god kartläggning och analys av den lokala problembilden. Detta ger de olika aktörerna en gemensam problembeskrivning att basera samverkan och åtgärder på. Det är alltså viktigt att förmå kommunerna att satsa på brottsförebyggande arbete genom att t.ex. anta brottsförebyggande program eller inrätta lokala brottsförebyggande råd. För att närpolisen ska kunna genomföra de förstärkta insatser mot vardagsbrotten som regeringen anser nödvändiga krävs emellertid kraftfulla åtgärder för att höja kompetensen, utveckla former och metoder för lokalt samarbete samt ett förbättrat teknikstöd. De nya resurser som enligt regeringens förslag ska tillföras polisväsendet skall därför till betydande del förstärka närpolisen i kampen mot vardagsbrottsligheten. Medlen skall till en del användas till förstärkning av de personella resurserna i närpolisorganisationen. börjar också utbilda civilanställda för att i än större utsträckning delta i brottsutredningsverksam-heten och på så sätt avlasta polispersonalen. Som framgår av avsnitt B 1 har också åklagarväsendet tilldelats särskilda medel för att bidra till att höja närpolisernas förundersökningskompetens. Polisväsendet tillförs också engångsvisa medel för att påskynda utvecklingen av IT-system som förenklar och förbättrar rutinerna för anmälnings- och registerhantering. Ett ADB-stöd för polispersonal i yttre tjänst utvecklas också. Genom att utnyttja ny teknik kan verksamheten bedrivas på ett mer rationellt sätt. En aktiv ledning av förundersökningarna är av central betydelse för att kunna styra verksamheten och därigenom öka snabbheten och kvaliteten i utredningsarbetet. Formerna för samverkan mellan polis och åklagare skall därför utvecklas ytterligare både med avseende på de enskilda brottsutredningarna och när det gäller prioriteringar, planering och utbildning. Riksåklagaren och har gemensamt startat ett antal projekt som syftar till att utveckla och effektivisera den samlade brottsutredningsverksamheten samt till att förbättra och utveckla samverkansformerna mellan polis och åklagare. Kampen mot vardagsbrottsligheten kräver att närpolisen utnyttjar hela sitt register av preventiva och repressiva åtgärder. Det är viktigt att information om lyckade - och misslyckade - projekt sprids, att organisation och metoder diskuteras. Inte minst viktigt är det att verksamheten på olika håll i landet följs upp och analyseras. Regeringen avser att uppdra åt att granska och utvärdera polisens arbete med att bekämpa vardagsbrottsligheten. Ny teknik och en förbättrad organisation möjliggör att fler poliser kan frigöras för yttre tjänst. Trots detta finns det anledning att aktualisera frågan om befintliga komplement till polisverksamheten bör förstärkas. Frågan har tidigare tagits upp av (1995:146), bl.a. mot bakgrund av de diskussioner som förts om bristande polisiär närvaro i glesbygden. Regeringen avser att uppdra åt att utreda frågan om en utvidgad möjlighet att ta icke polisutbildade personer i anspråk bl.a. för att utföra vissa uppgifter som normalt utförs av polisen. Uppdraget kommer även att innefatta frågan om vilka andra åtgärder som kan vidtas för att komplettera det arbete som polisen utför för att övervaka allmän ordning och säkerhet och för att förebygga brott. 3.4.2 Kampen mot den grova och gränsöverskridande brottsligheten Den fria rörligheten för personer, kapital, varor och tjänster över nationsgränserna har inneburit nya förutsättningar för kvalificerad brottslig verksamhet och gjort den grova brottsligheten mer svårutredd. Denna brottslighet ställer alltså höga krav på den kvalificerade kriminalpolisverksamheten. Det är viktigt att de enheter som utreder denna typ av brott har en ändamålsenlig organisation och har den kompetens som krävs. Regeringen konstaterar med tillfredsställelse att antalet poliser som har genomgått den kvalificerade kriminalpolisutbildningen ökar. Effektiva arbetsmetoder, internationellt samarbete och en väl fungerande kriminalunderrättelseverksamhet är viktiga förutsättningar för att lyckas i kampen mot den grova och gränsöverskridande brottsligheten. På narkotikaområdet har tillkomsten av nya transitleder och nya aktörer på marknaden försvårat polisens arbete. Kampen mot den grova narkotikabrottsligheten måste ges hög prioritet. Regeringen kommer som tidigare nämnts att presentera en nationell narkotikastrategi till hjälp för rättsväsendets myndigheter, kommuner, enskilda m.fl. i kampen mot narkotika. En viktig del i arbetet kommer att vara att vidareutveckla samarbetet mellan olika myndigheter, t ex. mellan polis, socialtjänst och tull, i syfte att förbättra kartläggningen av förkomsten av narkotika i samhället. De kriminella mc-gängen utgör en fara för samhället både genom sin omfattande våldsanvändning och genom de kriminella affärer som de bedriver. Erfarenheter från andra länder visar att mc-gängen kan växa i antal och att kriminaliteten kan förvärras och bli allt mer avancerad. Det finns därför risk att vi kan få en organiserad brottslighet av ett slag som vi inte tidigare haft i om inte kraftfulla åtgärder vidtas . Polisen måste intensifiera sitt arbete med att slå mot organisationernas grundstrukturer. Regeringen kommer att tillföra polisen ytterligare för det arbetet. Vidare kommer regeringen att tillsätta en parlamentarisk utredning med uppgift att behandla frågor om lagstiftningen med avseende på brottslighet som är knuten till organisationer, t ex. vissa mc-klubbar. Utredningen skall bl.a. överväga om aktivt deltagande i organisationer som sysslar med brottslig verksamhet bör kriminaliseras. Inom övervägs också nya regler om förbud mot tillträde till lokaler samt utökade möjligheter till husrannsakan i vissa fall. arbete har engagerats för att stödja i dess arbete med att utforma en lokal handlingsplan mot mc- brottsligheten. Kriminalunderrättelseverksamhet Regeringen konstaterar att uppbyggnaden av kriminalunderrättelseverksamheten fortsätter och att särskilda enheter numera finns i samtliga län. Kriminalunderrättelseverksamheten, som innefattar att samla in och analysera uppgifter om personer som kan misstänkas för allvarlig brottslighet, skall vara ett stöd för beslutsfattare på såväl central som regional och lokal nivå. För att tillgodose de behoven fordras en nära samverkan mellan och polismyndigheterna. har, i sin stödjande och utvecklande roll, ett ansvar för att verksamheten organiseras så att den blir så rationell och effektiv som möjligt. Av särskild betydelse är att polisen har goda kunskaper om den internationella kriminaliteten och dess utvecklingstendenser. Här har kriminalunderrättelseverksamhet en särskilt viktig uppgift. har i delbetänkandet Kriminalunderrättelseregister, DNA-register föreslagit att RPS och de polismyndigheter som leds av en länspolismästare skall få föra kriminalunderrättelseregister. förslag är nu föremål för remissbehandling och avsikten är att en proposition med anledning av förslagen skall kunna lämnas . Effektiva arbetsmetoder i övrigt För att kunna bekämpa den grova och gränsöverskridande brottsligheten måste polisen tillägna sig ny och avancerad teknik och effektiva arbetsmetoder. Regeringen har tillsatt en särskild utredare med uppdrag att se över ett antal frågor om polisiära arbetsmetoder inom ramen för straffprocessuella tvångsmedel. Utredaren skall bl.a. analysera behovet av och undersöka möjligheterna till att införa regler om hemlig teknisk avlyssning, s.k. buggning. Vidare ingår i uppdraget att undersöka om tillämpningsområdet för hemlig kameraövervakning, hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning bör utvidgas. Uppdraget skall vara slutfört före . Inom utreds också andra frågor som rör straffprocessuella tvångsmedel, t.ex. om användning av husrannsakan och beslag i IT-miljö. Internationellt polissamarbete En grundläggande förutsättning för framgångsrikt nationellt polisarbete mot den organiserade och gränsöverskridande brottsligheten är en effektiv samverkan med andra länders polisorganisationer. Samarbetet kan ge såväl direkt underlag för ingripanden som ökad allmän kunskap till gagn för både brottsbekämpning och brottsförebyggande åtgärder. Polisen har ett utvecklat samar- bete med internationella kriminalpolisorganisationen (). medlemskap i har inneburit nya möjligheter att utveckla samarbetet med polis- och tullmyndigheter i andra länder. Ett viktigt samarbetsinstrument som byggs upp inom EU:s ram är Europol. Europol är ett gemensamt kriminalunderrättelseorgan för EU:s medlemsländer. Dess verksamhet regleras i den s.k. Europolkonventionen. Europols förstahandsuppgift är att inhämta, samman-ställa och bearbeta information från medlemsländerna som sedan ger de nationella polismyndigheterna ökade kunskaper och bättre underlag för ingripanden i konkreta fall. Europols arbetsområde är grov internationell brottslighet, främst narkotikahandel. Europolkonventionen beräknas träda i kraft . I avvaktan på detta bedriver Europols narkotikaenhet () verksamhet med stöd av ett beslut i . ENE:s verksamhet är mindre omfattande än det blivande Europols. får bl.a. inte lagra personuppgifter. Ett annat viktigt samarbetsinstrument på det europeiska planet är det s.k. i vilket och de övriga nordiska länderna deltar. anslutningavtal undertecknades och vi är fullt ut delaktiga i beslutsprocessen. Polissamarbetet inom Schengen är främst inriktat mot praktiskt vardagligt samarbete. Det innefattar informationsutbyte mellan polismyndigheterna, möjligheter till gränsöverskridande operativ samverkan mellan olika länder och, genom det s.k. SIS-systemet, ett gemensamt efterlysningsregister för personer och vissa föremål. målsättning är att kunna delta i det praktiska samarbetet . deltar vi i ett antal operativa projekt med övriga Schengenstater. De nordiska ländernas polis- och tullmyndigheter samarbetar på ett effektivt sätt i fråga om brottsbekämpningen, bl.a. genom att stationera gemensamma nordiska polis- eller tullsambandsmän i olika länder. Inom bedrivs polisiärt samarbete inom ramen för aktionsgruppen mot organiserad brottslighet i . Aktionsgruppen har initierat konkreta samverkansprojekt med praktiskt samarbete mellan ländernas polis- och tullmyndigheter, t.ex. för att gemensamt spåra stulna fordon. En redovisning av gruppernas arbete finns bl.a. i regeringens skrivelse till 1996/97:171 Åtgärder mot organiserad och gränsöverskridande brottslighet. är ordförandeland i aktionsgruppen och har därför ett särskilt ansvar för att säkerställa att arbetet kan fortsätta med samma intensitet. Sannolikt kommer arbetet att bedrivas i en annan struktur. 3.4.3 Kampen mot rasism Rasism och främlingsfientlighet måste motverkas med kraft i ett demokratiskt samhälle. En rad åtgärder har redan vidtagits i syfte att stävja brottslighet med rasistiska eller främlingsfientliga förtecken. Som nämnts avser regeringen att tillsätta en utredning för att behandla lagstiftningsfrågor som rör kriminellt verksamma organisationer, däribland kriminella mc- klubbar och rasistiska organisationer, och bl.a. överväga om aktivt deltagande i sådana organisationer bör kriminaliseras. Det är viktigt att polisen fortsätter att särskilt uppmärksamma brott med rasistiska inslag. 3.4.4 Kampen mot våld mot kvinnor En viktig del i det brottsförebyggande arbetet gäller våldet mot kvinnor. En kvinna som misshandlats av sin man eller någon annan nära anhörig befinner sig i en särskilt utsatt situation. Polisen och andra berörda myndigheter måste öka sina ansträngningar att förebygga och beivra sådana brott. Ett professionellt bemötande och omhändertagande av kvinnor som har utsatts för våld är nödvändigt liksom en ökad kunskap och förståelse hos alla som möter våldsutsatta kvinnor. Regeringen kommer att lämna en proposition till med förslag till åtgärder för att bekämpa våldet mot kvinnor. Polisen driver flera projekt som rör våld mot kvinnor i syfte att förebygga vidare brottslighet samt att förbättra de polisiära förstahandsåtgärderna och därmed åstadkomma en snabbare lagföring av gärningsmännen. 3.4.5 Förutsättningar för en bättre och effektivare polis Förutsättningar för att polisen skall bli bättre och effektivare är en tydlig och enkel ledningsstruktur, ett problemorienterat arbetssätt, hög kompetens och modern teknik. Styrning och uppföljning En grundläggande förutsättning för en effektivare polisverksamhet är ett väl fungerande styrsystem med tydlig och välavvägd ansvarsfördelning. Det styrsystem som används är på flera sätt otydligt. Regeringen kommer att tillsätta en utredning för att se över polisväsendets styrsystem och skapa en enkel, entydig och därmed effektivare och mer ändamålsenlig beslutsstruktur. Utred-ningen skall i sitt organisationsförslag ange vilken roll och vilket ansvar de förtroendevalda skall ha på olika nivåer samt lämna förslag på hur ledamöterna i dessa organ bör utses. Resultatstyrningen inom polisväsendet måste utvecklas på alla nivåer. Verksamhetens resultat utgör en viktig grund för planering och genomförande av verksamheten. Den modell för resultatredovisning som tillämpas och utvecklas inom polisen kommer att ge avsevärt bättre förutsättningar för uppföljning och analys av verksamhetens resultat. Analysen är en angelägenhet för såväl den lokala polisorganisationen som , regeringen och . Ett viktigt verktyg i resultatstyrningen är de dialoger om verksamhetens resultat som genomförts mellan och den lokala polisorganisationen. har till uppgift att utveckla denna metod så att den kan tillämpas även inom polismyndigheterna. Problemorienterat arbetssätt Det problemorienterade arbetssättet skall ligga till grund för all polisverksamhet. Att arbeta problemorienterat innebär bl.a. att systematiskt definiera vilka förhållanden som orsakar och underlättar brott och ordningsstörningar. Utifrån en sådan analys vidtas sedan de åtgärder som är bäst ägnade att minska riskerna för brott och ordningsstörningar. Såsom anförts när det gäller närpolisen är en förutsättning för att lyckas med detta på det lokala planet att arbetet tar sin utgångspunkt i en lokal problembeskrivning. En sådan kartläggning gör det möjligt för de olika lokala aktörerna - kommuner m.fl. - att bygga upp samverkan och besluta om åtgärder utifrån en gemensam problembild. Det gäller också samverkan med åklagarväsendet där mycket kan göras för att de samlade resurserna skall utnyttjas så effektivt som möjligt. Att verksamhetsanpassa arbetstiderna är en annan faktor av avgörande betydelse för att åstadkomma en effektivare polisverksamhet. Polisen skall alltså se till att det finns tillräckligt med personal i tjänst på de tider och på de platser där de bäst behövs, vilket är ett grundläggande element i det problemorienterade arbetssättet och ett sätt att sätta medborgarperspektivet i fokus. Kvalitets- och kompetensutveckling En av polisväsendets viktigaste uppgifter just nu är att höja kvaliteten på polisarbetet och åstadkomma en högre effektivitet i verksamheten. Det är nödvändigt att bättre än vidmakthålla och utveckla såväl polispersonalens som den civilanställda personalens kompetens. Förändringar i omvärlden förutsätter såväl organisatoriska som verksamhetsmässiga förändringar i polisverksamheten. Polisen måste utveckla effektiva arbetsmetoder för att förebygga brott och ordningsstörningar och för att förstärka utredningsverksamheten. Det innebär att polisen måste anpassa sina arbetsmetoder för att tillgodogöra sig ny teknik, ändrade krav och ett breddat arbetsinnehåll. För att detta skall kunna ske måste personalen känna ansvar för verksamheten och ha insikt om förändringsbehoven. Polisutbildningen I ett samhälle i snabb och ständig förändring ställs höga krav på polisväsendets samlade kompetens, effektivitet och flexibilitet. Regeringen kommer att fatta beslut om en ny grundutbildning för poliser och om vidareutbildning inom polisväsendet . Regeringen kommer också att fatta beslut om regler för rekrytering av chefer. fick en arbetsgrupp inom i uppdrag att se över rekryteringen och utbildningen av poliser. presenterades promemorian Rekrytering och grundutbildning av poliser (Ds 1996:11). avlämnade arbetsgruppen sitt slutbetänkande Vidareutbildning av poliser (Ds 1997:5), som innehåller förslag om polisiär vidareutbildning och chefsutbildning. Bl.a. föreslås att rekryteringen av chefer öppnas, så att internt utbildad personal i ökad utsträckning kan avancera även till de högsta chefstjänsterna. skall det fortfarande finnas möjlighet att direktrekrytera andra för verksamheten viktiga personer, t. ex. experter inom skiftande områden. Regeringen uppdrog därefter åt att detaljplanera en ny grundutbildning för poliser. Regeringen har därefter gett i uppdrag att vidta de åtgärder som krävs för att göra det möjligt att påbörja grundutbildning av poliser vid efter . I uppdraget har regeringen särskilt pekat på möjligheten att i enlighet med förslag rekrytera personer som redan har sådan högskoleutbildning som de kan få tillgodoräkna sig i polisutbildningen. På så sätt kan utbildningstiden för dessa förkortas med en termin, så de snabbare kan användas i verksamheten. kommer 200 aspiranter att påbörja den nya polisutbildningen. måste antalet aspiranter öka. skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa personalförsörjningen. Antagningen till en ny grundutbildning har inletts 1997 och utbildningen startar . Modern informationsteknologi För att verksamheten skall bli mer kostnadseffektiv måste rättsväsendets myndigheter tillgodogöra sig de möjligheter som ny teknik ger. Det gäller särskilt för polisen som är beroende av att ett stort antal IT-system fungerar väl. Polisväsendet måste påskynda utvecklingen av de nya IT-system som möjliggör rationaliseringar och därmed frigör resurser till kärnverksamheten. Regeringen anser därför att en stor del av de engångsvisa medel som tillförs polisen skall användas till satsningar på informationsteknikens område. Ett av dagens angelägna IT-projekt gör det möjligt att minska antalet ledningscentraler. Det innebär att fler poliser kan arbeta i yttre tjänst och därmed komma närmare dem som berörs av brottsligheten. Vidare innebär den planerade moderniseringen av systemet för registrering av brott, polisens mobila arbetsplatser samt utvecklandet av datoriserade brottsutredningsrutiner att anmälningsförfarandet och ärendehanteringen blir snabbare och att servicen till allmänheten blir bättre. De nya IT-systemen kommer också att underlätta uppföljningen och analysen av verksamheten. 3.4.6 Övriga frågor Ökad insyn i Säkerhetspolisens verksamhet m.m. har i ökad utsträckning öppet redovisat sin verksamhet. Bl.a. ger man ut en öppen verksamhetsberättelse. I anslutning till denna brukar massmedierna ges tillfälle att få del av uppgifter om verksamheten. har också inom särskilda områden, till exempel när det gäller främlingsfientlighet, presenterat resultat i offentliga rapporter eller vid öppna seminarier. Det pågår således inom ett medvetet arbete med att i ökad utsträckning ge insyn i den egna verksamheten. Det ligger emellertid i sakens natur att en stor del av verksamheten är av sådant slag som allmänheten inte kan ges insyn i. I sådana fall är det viktigt att det finns kontrollerande organ som har insyn i den verksamheten. är verksamhet föremål för sådan insyn från flera håll. Bl.a. har och Justitiekanslern möjlighet att granska verksamheten. Så sker också från tid till annan. har ett särskilt uppdrag från regeringen att nära följa verksamheten vid . har en väsentlig förstärkning av den demokratiska kontrollen över ägt rum genom inrättandet av . Nämnden prövar frågor om utlämnande av uppgifter från polisregister i ärenden om registerkontroll enligt säkerhetsskyddslagen samt följer registrering av uppgifter. har inkommit med en verksamhetsberättelse för . Granskningen har inte visat på några avvikelser från gällande föreskrifter. Genom denna ökade demokratiska insyn skapas bättre förutsättningar för att verksamhet skall kunna omfattas av allmänt förtroende. Frågan om ytterligare insyn genom en utvidgning av uppgifter övervägs inom . Även andra åtgärder för en ökad insyn har uppmärksammats. har i sitt slutbetänkande Polisens register (SOU 1997:65) lämnat förslag till hur register skall bli mer tillgängligt för allmänheten.