prop · GL0393 · 1998-01-01 00:00:00 — I praktiken har deltidsgruppen mest omfattat de äldre förskolebarnen som varit hemma eller i familjedaghem, medan daghemmen tagit emot barn från och under hela förskoleåldern. Till sitt pedagogiska innehåll är daghem och deltidsgrupp likvärdiga verksamheter, men anpassade till de förutsättningar som barnens åldrar och verksamhetens öppethållande ger. Regeringen anser att organisationsformerna daghem och deltidsgrupp skall utgå som benämningar ur skollagen och att förskola skall vara den enda benämningen för dessa verksamheter. I övrigt föreslås inga förändringar för de verksamheter och benämningar som skollagen anger inom förskoleverksamheten. Benämningen integrerad skolbarnsomsorg infördes 1995. Avsikten var att ge en särskild benämning åt den verksamhet som innebar att fritidshemmen lokalmässigt integrerades i skolan. Att fritidshemmen integreras i skolan har blivit allt vanligare och är en utveckling som sker i allt fler kommuner. Regeringen ser ingen anledning att nu särskilja benämningarna för fritidshem utifrån hur de lokaliseras. Tvärtom är det viktigt att se fritidshemsverksamheten i ett gemensamt sammanhang, med läroplanen som det gemensamma måldokumentet. Därför föreslås att benämningen integrerad skolbarnsomsorg utgår ur skollagen. Regeringen anser att de övergripande begreppen förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg bör kvarstå i skollagen tills vidare. Enligt regeringens förslag skall verksamheterna delas in på följande sätt: Förskoleverksamhet Skolbarnsomsorg Förskola hem Öppen förskola hem Öppen fritidsverk- samhet 7 Läroplanen struktur och inriktning Kort historik Det första måldokumentet som gav ut om förskolan, eller barnträdgårdar och daghem som verksamheten då kallades, var Pedagogiska anvisningar ( RoA nr 27:1945). Året innan hade de första statliga bidragen införts till denna verksamhet. I anvisningarna betonades att verksamheterna skulle lägga grunden till en demokratisk samhällsfostran och utveckla barnens sinnen, fantasi, skaparglädje, uppfinningsförmåga och en sund och självkritisk in- ställning. kom nya anvisningar som utgick ifrån utvecklingspsykologiska teorier och som betonade barnens utveckling till självständighet och social anpassning. Barnstugeutredning gjordes en omfattande utredning om hela förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen. Den behandlade ingående förskolans mål, inre arbete och organisation, vilket resulterade i förskolelagen. I samband med genomförandet av reformen utarbetade en serie arbetsplaner som vägledning för det pedagogiska arbetet i förskolan. ökade kraven på tydligare mål och riktlinjer. Sedan antagit propositionen Förskola för alla barn (prop. 1984/85:209) fick regeringens uppdrag att sammanställa ett Pedagogiskt program för förskolan (Allmänna råd från 1987:3). Programmet tar sin utgångspunkt i barns uppväxtvillkor, utveckling och socialisation. Det pedagogiska innehållet i förskolan är indelat i tre områden: natur, kultur och samhälle. Om arbetssättet sägs att utveckling och inlärning sker i ett ständigt samspel som skall tas tillvara i alla situationer . Det pedagogiska programmet för förskolan vänder sig dels till kommunernas ledningsorganisation, dels till förskolans personal. Förskolans pedagogiska verksamhet har således styrts av en läroplan i form av en förordning. Statens styrning av förskolan har , förutom lagstiftning, främst utgjorts av råd och rekommendationer till kommunerna, som själva utformat egna riktlinjer för verksamheten. statsbidragsregler hade endast en styrande effekt på barnomsorgens utbyggnad och organisation. 7.1 Läroplanen Regeringens förslag: En läroplan skall införas för förskolan. Förskolans läroplan skall utformas enligt följande riktlinjer. Läroplanen skall till sin struktur vara uppbyggd på i huvudsak samma sätt som övriga läroplaner. Läroplanen skall ange värdegrunden och förskolans uppdrag. Läroplanen skall ange mål och riktlinjer för verksamheten. Läroplanen skall vända sig till alla som arbetar i förskolan samt till arbetslaget. Kommitténs förslag: Sammanfaller delvis med regeringens förslag. Kommittén föreslår därutöver att läroplanens mål skall vara av två slag - mål att sträva mot och mål att uppnå, att läroplanen skall innehålla riktlinjer för förskolläraren och alla som arbetar i förskolan, att läroplanen skall ha ett avsnitt om förskolechefens/rektors ansvar samt att skolplanen skall omfatta förskolan. Remissinstanserna: En övervägande majoritet av remissinstanserna är positiva till förslaget om en läroplan för förskolan. Bland dessa ingår bl.a. , , , , Sameskolstyrelsen de flesta av högskolorna, en majoritet av kommunerna samt flertalet av de förskolor som inbjudits att lämna synpunkter på betänkandet. Många anser att det är bra med en struktur som liknar de läroplaner som gäller för det offentliga skolväsendet. Förslaget att ge förskolläraren ett särskilt ansvar samt att reglera rektors ansvar möter både positiva och negativa reaktioner. (), () samt i lärande vid är negativa till förslaget, som de anser är alltför anpassat till skolans synsätt. , i , ett antal kommuner m.fl. anser att skillnaden mellan de två målnivåerna är otydlig. Många spontana remissvar är kritiska mot att läroplansförslaget inte omfattar familjedaghem eller öppen förskola, medan andra anser att det är positivt att dessa verksamheter föreslås få specifika allmänna råd. Ett antal av instanserna, bl.a. , LO och flera kommuner påpekar risken för ökad segregering om inte alla barn får del av förskolan. Skälen för regeringens förslag: Regeringen anser att förskolan i likhet med skolan skall styras av en läroplan i form av en förordning. Avsikten med att införa en läroplan för förskolan är att tydliggöra förskolans pedagogiska roll. Genom en läroplan skapas bättre förutsättningar för en förskola med hög och jämn kvalitet. Ett enhetligt läroplanssystem inom utbildningssektorn har också stor betydelse för den integration som sker mellan förskola och skola. För att denna process skall fortsätta behövs nationella mål för arbetet med barns och ungdomars utveckling och lärande i ett långsiktigt perspektiv. Det är angeläget att förskolan på ett kvalitativt och professionellt sätt kan verka inom utbildningssystemet. Det är dock inte avsikten att förskolan därmed skall förändras till sin funktion. Förskolan skall fortsätta att vara ett viktigt komplement till föräldrarnas omsorg och fostran. Föräldrar skall, genom förskolans verksamhet, kunna förena föräldraskap med förvärvsarbete. Barnen skall ges en trygg, lärorik och utvecklande verksamhet i ett förtroendefullt samarbete mellan hem och förskola. Enskilt driven förskola för förskolan skall gälla för de förskolor som kommunen är huvudman för. När det gäller förskolor som drivs av enskilda är det kommunerna som ger tillstånd till verksamheten och som har tillsyn över den. Tillstånd får beviljas endast om verksamheten uppfyller kravet på god kvalitet och säkerhet (2 a kap. 13 a §, första stycket skollagen). Läroplanen kommer inte att gälla enskilt drivna förskolor. Den kommer dock att ligga till grund för bedömningen om den enskilt drivna verksamheten uppfyller kvalitetskravet. I detta avseende kommer förskolans läroplan att ha samma funktion för enskilt drivna förskolor som skolans läroplan har för fristående skolor. Läroplanen och familjedaghem Familjedaghemmen är ett viktigt komplement till förskolan. Verksamheten bedrivs vanligen huvudsakligen i dagbarnvårdarnas egna hem. har familjedaghemmens verksamhet ofta organiserats i dagbarnvårdargrupper, med tillgång till egna lokaler eller öppen förskola. Detta förstärker möjligheterna för gemensamt arbete och gruppaktiviteter med barnen. Regeringen anser att en läroplan för förskolan inte skall gälla för familjedaghem. Familjedaghemmen är inte tillgängliga för samma reglering, kontroll och utvärdering som förskolan. Däremot skall läroplanen för förskolan vara vägledande för familjedaghem. Det innebär att familjedaghemmen kan tillämpa delar av läroplanen, utifrån de förutsättningar som denna verksamhet ger. De avsnitt i läroplanen som behandlar normer och värden är lika relevanta för familjedaghemmen som för förskolan. Läroplanen skall också i övrigt fungera vägledande. Regeringen anser, i likhet med kommittén, att det i övrigt för familjedaghemmen bör finnas riktlinjer för verksamheten i form av allmänna råd, som utfärdas av (kapitel 9, Allmänna råd). Läroplanens struktur Med en läroplan intar förskolan sin rättmätiga plats i det livslånga lärandet. Det pedagogiska innehållet i läroplanen skall vara anpassat till barn i förskoleåldrarna verksamhet som bedrivs i förskolan. Mål och riktlinjer skall avse en pedagogisk verksamhet för förskolebarn. Regeringen anser att förskolans läroplan till sin struktur skall vara uppbyggd på i huvudsak samma sätt som läroplanerna inom det offentliga skolväsendet. Därigenom kan gemensamma synsätt på barns och ungas lärande och kunskaper bättre utvecklas. Läroplanerna kan länka i varandra så att de gemensamma målen blir tydliga. I likhet med skolans läroplaner kommer läroplanen för förskolan att vara av betydligt mindre omfång och mer koncentrerad än det pedagogiska program som tidigare styrt verksamheten. Läroplanen skall ange de nationella målen, men inte ge anvisningar om hur målen skall uppnås eller om arbetssätt och metoder. Värdegrunden och förskolans uppdrag Läroplanen skall inledas med den värdegrund som verksamheten skall bygga på och som övriga delar i läroplanen skall avspegla. Värdegrunden skall utgå från de demokratiska principer som samhället vilar på. De remissinstanser som kommenterat kommitténs förslag till formule- ringar av förskolans värdegrund, har varit positiva. I läroplanen skall finnas ett avsnitt som tar upp förskolans uppdrag. Förskolan har ett omfattande uppdrag och skall i sin verksamhet arbeta med barnets allsidiga utveckling. Det pedagogiska arbetet i förskolan utgår ifrån att det finns ett starkt samband mellan omsorg, fostran och barnets utveckling och lärande i en verksamhet som tar ansvar för hela barnet . Mål Regeringen ser ett värde i att förskolans läroplan har en med skolans läroplan likartad struktur. Därmed kommer barns och elevers lärande att kunna ses som obrutna processer från tidig ålder i förskolan och genom skolsystemet. Därför anser regeringen, i likhet med kommittén, att det skall finnas mål att sträva mot i förskolans läroplan. Dessa skall ange inriktningen på vad förskolan skall arbeta mot och sträva efter när det gäller det enskilda barnets utveckling och lärande. Genom att såväl förskolans som skolans läroplaner innehåller mål att sträva mot kan en kontinuitet skapas mellan de båda läroplanerna. Utöver mål att sträva mot föreslår kommittén att det i läroplanen även skall finnas mål att uppnå. Dessa mål skall, enligt kommitténs förslag, uttrycka förskolans ansvar för en eftersträvad utveckling av det enskilda barnets förmåga inom ett antal områden. Flera remissinstanser, däribland , anser att det är svårt att använda begreppet mål att uppnå på det sätt som kommittén föreslår. i är kritisk till otydligheten mellan de två målnivåerna, anser att mål att uppnå blir alltför styrande, talar om ett okritiskt övertagande av skolans begrepp och flera kommuner är också kritiska till mål att uppnå i förskolan. Begreppet mål att uppnå har tagits över från Lpo 94, men av kommittén givits en annan innebörd, då de föreslås ange vad barn skall ha utvecklat istället för ha uppnått. Att använda samma begrepp i de båda läroplanerna, men med förändrad innebörd är, enligt regeringens mening, inte oproblematiskt. Skillnaden mellan de två målnivåerna är otydlig. Avsikten med mål att uppnå i skolan är att de skall kunna utvärderas och utgöra grunden för en resultatbedömning. I förskolan är det inte det enskilda barnets resultat som skall utvärderas och inga betyg eller omdömen skall utfärdas. Förskolan är en pedagogisk verksamhet i vilken barn kan börja vid olika åldrar och delta i . Förskolan skall vara trygg, utvecklande och lärorik för alla barn som deltar, utifrån vars och ens förutsättningar. Av den anledningen anser regeringen att det inte är lämpligt att använda mål att uppnå i förskolans läroplan. Sammanfattningsvis anser regeringen att förskolans läroplan skall innehålla endast en typ av verksamhetsmål, nämligen mål att sträva mot för det enskilda barnets utveckling och lärande. Dessa mål bör kunna formuleras utifrån kommitténs förslag till såväl mål att sträva mot som mål att uppnå. Riktlinjer för dem som arbetar i förskolan anser att riktlinjerna i läroplanen för det målinriktade arbetet i förskolan skall vända sig till alla som arbetar i förskolan samt till arbetslaget. Kommittén har föreslagit att riktlinjerna skall vända sig till alla som arbetar i förskolan samt till förskolläraren. En del remissinstanser och merparten av de spontana remissyttrandena har framhållit att istället för förskolläraren borde arbetslaget ges riktlinjer i läroplanen. LO betonar vikten av att de som är verksamma inom barnomsorgen får möjlighet till en meningsfull högre utbildning och SKAF menar att barnskötare och förskollärare har olika kompetens som inte är liktydigt med högre och lägre utbildning. i föreslår att förskolläraren ersätts med arbetslaget. Några remissinstanser anser att det borde föras en diskussion om kompetensutveckling för barnskötare. Över 100 000 personer är anställda i förskola och fritidshem. Av dessa har utbildning till förskollärare eller fritidspedagog. saknar utbildning för arbete med barn. I förskolan kan det dessutom finnas personal som arbetar som resurspersoner i barngrupperna, personal som har hand om matlagning och städning, vaktmästare m.fl. Vanligtvis är det en förskollärare som är ansvarig för ledningen av förskolan. Med alla som arbetar i förskolan avses all personal med de olika uppgifter som finns i förskolan. Regeringen anser att det i läroplanen, utöver riktlinjer för alla som arbetar i förskolan, bör finnas riktlinjer som vänder sig till arbetslaget. Personalen i förskolan arbetar praktiskt taget uteslutande i arbetslag. Arbetslagen i förskolan består av minst två, men oftast flera personer som varaktigt arbetar tillsammans. Vanligtvis har ett arbetslag hand om verksamheten för en barngrupp, som oftast är åldersblandad i småbarnsgrupper och syskongrupper . Helt åldersblandade barngrupper förekommer, liksom mer åldersindelade. I arbetslagen ingår förskollärare och barnskötare för alla förskoleåldrar. Det förekommer också att fritidspedagoger arbetar i förskolan. Förskolan har en lång erfarenhet av arbete i arbetslag med olika yrkesgrupper. Förskollärare och barnskötare arbetar tillsammans och har i samverkan utvecklat sina yrkesidentiteter, vilket lett till en fruktbar utveckling av förskolans pedagogiska verksamhet. Arbetslaget ger möjligheter att arbeta temainriktat där olika kunskapsområden kan belysas utifrån olika perspektiv. Regeringen förutsätter att kommunens fortbildningsinsatser ger alla i arbetslaget möjlighet att utveckla sina olika yrkeskompetenser. Regeringen utgår ifrån att kommunerna, liksom , satsar på en välutbildad och erfaren personal i förskolan, som en garanti för hög professionalitet i förskolan. Kommunerna, som har det övergripande ansvaret för den pedagogiska verksamheten, är enligt regeringens uppfattning, väl medvetna om att ett bra ledarskap är väsentligt för förskolans verksamhet. Ledningen för förskolan är inte reglerad i skollagen, så som rektorsfunktionen är för skolan. Regeringen ser heller ingen anledning att särskilt reglera förskolans ledning. kan det te sig naturligt att samordna förskolans ledningsfunktion med skolans. Det är dock en fråga för varje kommun att besluta om ledningen för förskolan och regeringen ser ingen anledning att ändra på detta förhållande. Därav följer att det i läroplanen för förskolan inte bör finnas något särskilt avsnitt som behandlar rektors/förskolechefens ansvar. Regeringen anser att läroplanen för förskolan skall kunna träda i kraft . 8 Läroplanens innehåll Regeringens bedömning: I förskolans läroplan bör mål och riktlinjer preciseras inom följande områden: normer och värden utveckling och lärande barns inflytande förskola och hem. Kommitténs förslag: Sammanfaller i huvudsak med regeringens bedömning. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna är i huvudsak positiva till den föreslagna läroplanens innehåll. Många nämner särskilt läroplansförslagets helhetssyn på barns utveckling och lärande samt att lekens roll betonas. () anser dock att det är svårt att tolka om förslaget innebär en förändring av förskolans innehåll. Några instanser är starkt kritiska, däribland LO, SKAF och i lärande vid . Huvudkritiken riktar sig mot att förslaget till läroplan är alltför skolbetonat och därför kan medverka till ett alltför formaliserat lärande och att omsorgens betydelse inte framförs tillräckligt i förslaget. Skälen för regeringens bedömning: Det ankommer på regeringen att närmare utforma läroplanstexten och fastställa läroplanen. Då det är första gången som en läroplan införs för förskolan vill vi för information ge vår bedömning av läroplanens innehåll, vilka områden som läroplanen i huvudsak bör behandla samt motiven för formuleringar av mål och riktlinjer. 8.1 Normer och värden Förskolans uppdrag är att utifrån demokratiska principer ge barn en god omsorg och fostran samt främja deras utveckling och lärande. Alla som arbetar i förskolan har ansvar för att i aktiv handling se till att förskolan omges av goda normer och stödja barnens utveckling till vuxna människor. Barns moraliska värderingar grundläggs . Barn tar efter och införlivar vad de känslomässigt upplever och ser som en norm. Förskolan har en unik möjlighet att påverka barn och utveckla deras synsätt och handlingar i positiv bemärkelse. Regeringen vill framhålla förskolans betydelse för att hos barnen utveckla värden som öppenhet, respekt, solidaritet och tolerans. Förskolans personal skall i det vardagliga arbetet aktivt och medvetet påverka och stimulera varje barn med hänsyn till dess mognad och förutsättningar. En strävan skall vara att stödja barnen i att utveckla förståelse för och efter hand omfatta vårt samhälles gemensamma demokratiska värderingar. Den grundläggande principen om människors lika värde skall levandegöras och gestaltas i förskolans verksamhet. I förskolan skall respekten för vår miljö främjas och ett demokratiskt arbetssätt tillämpas. Alla som arbetar i förskolan skall aktivt hävda de grundläggande värden som anges i läroplanen och ta avstånd från uppfattningar som strider mot dem. Förskolan har ett ansvar för att motverka traditionella könsroller. Den skall därför ge flickor och pojkar möjligheter att utveckla och pröva sin förmåga och sina intressen oberoende av könstillhörighet. Det svenska samhällets internationalisering och den växande rörligheten över nationsgränserna ställer höga krav på förskolepersonalens förmåga att förstå och leva sig in i andras villkor och värderingar. I den mångkulturella förskolan finns möjligheter för barnen att grundlägga respekt och aktning för varje människa oavsett bakgrund. 8.2 Omsorg, lek och lärande Förskolan skall erbjuda barnen en god pedagogisk verksamhet där omsorg, fostran och lärande integreras. Förskolan skall vara rolig, trygg och lärorik. Barns behov av trygghet och kontinuitet skall tillgodoses i förskolan. Förskolan har en lång tradition av att i det pedagogiska arbetet ta tillvara vardagliga situationer för barns utveckling och lärande. Genom läroplanen kommer den kompetens för barns lärande som finns i förskolan att lyftas fram och få bärkraft. Därtill kan de mål och riktlinjer som läggs fast i läroplanen fungera som pedagogiska utmaningar för förskolan. Barn lär i alla sammanhang, såväl i omsorgssituationer som under lek och temaarbete. Utveckling och lärande är ömsesidigt beroende av varandra och bestäms av hur barnet blir bemött, att det är tryggt och att det känner tillit till sin omgivning. Det tidiga lärandet utgår från kroppen och känslolivet och utvecklas i nära kontakt och i samspel med andra. Omsorgen är nödvändig både för barnets fysiska välbefinnande och för dess utveckling och lärande. Under förskoleåren skall barnet börja ta ansvar för sig själv och sitt välbefinnande och lägga grunden till goda levnadsvanor. Lekens värde för barns utveckling och lärande har blivit allt mer uppmärksammat i förskolan. Leken har många pedagogiska möjligheter. Därför bör ett medvetet bruk av leken ingå i förskolans pedagogiska verksamhet. Barns egna lekar uppstår spontant och styrs av tillfälliga ingivelser och idéer. I leken utforskar och erövrar barnen sin omgivning. I den viktiga rolleken eller låtsasleken tränar sig barnen att gå in i tänkta sammanhang. Hur samhället fungerar avspeglas i barnens lekar. De återskapar sina upplevelser och ställer upp hypoteser: de går till affären, leker familj, går till doktorn. Inlevelse, fantasi, kommunikation och förmåga att samarbeta övas och utvecklas. Lek leder till social kompetens. De sociala lekreglerna som samförstånd, ömsesidighet och turtagande som krävs för att leken skall fortgå, är grundläggande demokratiska principer. När barnen har tillgång till en stimulerande miljö och olika material utvecklas leken. Förskolans syn på kunskap och barns utveckling och lärande skall präglas av att barnen kan och vill, att de är nyfikna och rika på inneboende förmågor. Det innebär att se barnet som en tänkande individ, som skapar mening och innebörd i sina erfarenheter och upplevelser. Det är en pedagogik som utgår ifrån att se hela barnet i olika situationer . Kunskap erövras genom lärande. Kunskap är inte något entydigt begrepp. I betänkandet Skola för bildning (SOU 1992:94) behandlas kunskapssynen utifrån olika kunskapsformer. I betänkandet preciserades fyra olika former av kunskap: fakta, förståelse, färdighet, förtrogenhet. Kunskap beskrivs som ett sätt att göra världen begriplig, vilket utvecklas i ett växelspel mellan vad man vill uppnå och den kunskap man har, problem man upplever och erfarenheter man gör. Denna kunskapssyn bör vara utgångspunkt för en diskussion om hur man såväl inom förskolan som skolan ser på kunskap och barns lärande. Kunskap och lärande i detta perspektiv blir inte endast relaterade till barnet, utan något som skapas och definieras tillsammans med andra. Detta förutsätter ett aktivt barn som är med och skapar sin egen kunskap och som därigenom får en positiv uppfattning om sin egen förmåga och drivkraft. Språk och matematik I förskolan skall barnens språkutveckling främjas. Läs- och skrivinlärning är inte något som påbörjas under en speciell fas under uppväxten. Förmågan att läsa och skriva utvecklas och är en del i den livslånga språk- och kunskapsutvecklingen. När barnets eget intresse för skriftspråket visar sig är det viktigt för den fortsatta utvecklingen att denna lust stimuleras. Barnen börjar ofta spontant visa intresse för läsning och skrivning. De låtsasläser och låtsasskriver, härmar och prövar i leken sådant som de ser att vuxna gör. Språkutveckling och identitetsutveckling går hand i hand. Förskolan bör bidra till att barn med annat modersmål än svenska får möjlighet att både lära sig svenska och bibehålla och utveckla sitt modersmål. Förskolan skall även stimulera barns intresse och förståelse för matematiska begrepp. På samma sätt som språket utvecklas genom olika former av lek och med vuxna som tar tag i barnets spontana lust och intresse, börjar barnen sortera, gruppera och jämföra föremål. Ramsräknandet kan börja tidigt, men det tar tid innan taluppfattningen har utvecklats. Barnen skall få stöd av personalen när de visar intresse för att lära sig matematiska begrepp. Natur, kultur och samhälle Barn skall i förskolan grundlägga sina kunskaper om naturen och få förståelse för allt liv. Barnen lär sig successivt samband och förändringar i livslopp hos djur, människor och växter och får ökade kunskaper om hur människan, samhället och naturen påverkar det ekologiska kretsloppet.