prop · GL0345D4 · 1998-01-01 00:00:00 — Enligt 12 § miljöskadelagen har t.ex. en fastighetsdomstol möjlighet att gemensamt med ett miljöskademål handlägga även andra mål mellan samma eller olika parter, om det med hänsyn till utredningen och övriga omständigheter är lämpligt. Det kan då inte komma i fråga att olika delar av avgörandet skall överklagas till skilda instanser. I vissa fall skulle situationen kunna lösas genom att målen särskiljs, men detta kan inte alltid förutsättas vara lämpligt eller ens möjligt. Den lämpligaste lösningen är, som Lagrådet har föreslagit, att hela avgörandet skall överklagas till så snart någon sådan fråga som avses här har prövats genom avgörandet. Detta skall alltså gälla oberoende av om avgörandet även rör andra spörsmål. Detsamma bör gälla i fråga om beslut under rättegången i sådana mål där en fråga som avses skall prövas. 25 § Beslut som en förrättningsman meddelar efter ikraftträdande i frågor som regleras i 12 kap. vattenlagen (1983:291) skall överklagas till miljödomstolen. När miljödomstolen prövar sådana överklaganden skall den tillämpa 13 kap. 30 33, 36, 38, 41 43 och 45 §§, 46 § första stycket, 47 50 §§ samt 56 63 §§ vattenlagen (1983:291). Vad som sägs om vattendomstol skall gälla miljödomstol. Vad som i 61 § sägs om nämndemän skall gälla sakkunniga ledamöter. Paragrafen kommenteras i avsnitt 4.37.8 under rubriken vid domstolar och förvaltningsmyndigheter m.m. 26 § Tillstånd, godkännanden, undantag eller dispenser som enligt äldre bestämmelser har lämnats för obegränsad tid får vid en omprövning tidsbegränsas enligt 16 kap. 2 § första stycket , endast om 1. det följer av internationella åtaganden att en sådan tidsbegränsning skall ske, eller 2. tidsbegränsning kunde ske vid en omprövning enligt de äldre bestämmelserna. Paragrafen kommenteras i avsnitt 4.37.8 under . 27 § Har enligt väglagen (1971:948) eller lagen (1995:1649) om byggande av järnväg godkänt miljökonsekvensbeskrivning för ny väg eller järnväg före ikraftträdande, krävs inte regeringens tillåtlighetsprövning enligt 17 kap. 1 § 18 eller 19 om arbetsplan för vägen eller järnvägsplan för järnvägen fastställts före . Paragrafen kommenteras i avsnitt 4.37.8 under rubriken . 28 § Mål som gäller lagligförklaring enligt 17 § denna lag skall utgöra ansökningsmål enligt 21 kap. 1 § . Genom institutet lagligförklaring tas in bland övergångsbestämmelserna till finns det behov av en regel som anger i vilken ordning sådan prövning skall ske. Av förevarande paragraf framgår att mål som gäller lagligförklaring skall utgöra ansökningsmål enligt 21 kap. 1 § . Det innebär att ansökan som lagligförklaring av äldre anläggning eller anläggningsdel kan handläggas av miljödomstolen gemensamt med en ansökan om tillstånd till verksamhet som anläggningen nyttjas för. För ytterligare kommentarer avseende prövningen hänvisas till författningskommentarerna under paragrafer i 21 och 22 kap. . 29 § Om ett vattenföretag har utförts under vattenlagens (1983:291) giltighetstid utan tillstånd, är företagaren bevisskyldig i fråga om de förhållanden som rådde i vattnet innan företaget utfördes. Detsamma gäller andra vattenföretag än dikning som har utförts under vattenlagens (1918:523) giltighetstid, om den lagen var tillämplig på företaget. 16 kap. 10 § föreslås innehålla en bestämmelse om bevisskyldighet i fråga om förhållanden som rådde i vattnet innan verksamheten sattes igång. Enligt bestämmelsen är verksamhetsutövaren bevisningsskyldig om verksamheten har bedrivits utan tillstånd. Bestämmelsen har hämtats från 4 kap. 6 § vattenlagen (1983:291). Angående synpunkter som Lagrådet har anfört beträffande 16 kap. 10 § och som har anknytning till förevarande paragraf hänvisas till författningskommentaren under balkens paragraf. paragraf gäller bara vattenverksamhet som har bedrivits utan tillstånd efter ikraftträdande. Det behövs därför en övergångsbestämmelse för att vidmakthålla den bevisningsskyldighet som följer av 4 kap. 6 § vattenlagen (1983:291) och motsvarande bestämmelser vattenlag. Anknytningen till vattenlag har utformats mot bakgrund av att dels dikning inte omfattades av kravet på tillståndsplikt i den lagen, dels definitionen av vattenföretag var delvis annorlunda. I anslutning till det sist sagda skall anmärkas att begreppet vattenföretag används i paragrafen eftersom dess bestämmelser syftar tillbaka på verksamhet som reglerats i äldre lagstiftning innan begreppet vattenverksamhet införts genom . Särskilda övergångsbestämmelser till 24 kap. 30 § Beträffande lagligförklaring enligt 17 § denna lag gäller detsamma som föreskrivs om tillstånd i 24 kap. . Motivet till att denna paragraf införs i promulgationslagen överensstämmer med det som har utvecklats i anslutning till 28 § denna lag. För närmare kommentarer vad avser lagligförklaringsbeslutens giltighet, omprövning m.m. hänvisas till vad som sägs om tillstånd i författningskommentarer beträffande paragrafer i 24 kap. . 31 § Vid omprövning enligt 24 kap. 5 § av ett tillstånd enligt miljöskyddslagen (1969:387) får en produktionsmängd eller annan omfattning av verksamheten som angetts i tillståndet ändras mot tillståndshavarens bestridande endast när omprövningen görs enligt den paragrafen första stycket 2. Paragrafen kommenteras i avsnitt 4.37.8 under rubriken giltighet och omprövning. 32 § Bestämmelsen i 24 kap. 5 § första stycket 1 om att omprövning får göras efter det att ett tillståndsbeslut har vunnit laga kraft innebär inte någon inskränkning av omprövningstider som har bestämts i domar och beslut meddelade enligt äldre bestämmelser. Paragrafen kommenteras i avsnitt 4.37.8 under rubriken giltighet och omprövning. 33 § Ett tillstånd enligt vattenlagen (1918:523) till vattenkraftverk eller vattenreglering för kraftändamål eller villkoren för ett sådant tillstånd får omprövas enligt 24 kap. 5 § första stycket 1 tidigast efter den dag då företaget enligt meddelade föreskrifter skall vara fullbordat, om inte något annat följer av andra stycket. Om nyprövning har gjorts enligt vattenlagen (1918:523), får en sådan omprövning göras tidigast efter den dag då domen om nyprövning vann laga kraft. Om företaget skulle ha kunnat underkastas nyprövning enligt 4 kap. vattenlagen (1918:523) efter , får omprövning göras så snart den för nyprövning gällande tiden har gått ut. Ett tillstånd enligt vattenlagen (1918:523) eller villkoren för ett sådant tillstånd får omprövas enligt 24 kap. 5 § första stycket 6 endast om förändringen i omgivningen har skett efter . Paragrafen motsvarar delvis 20 § lagen (1983:292) om införande av vattenlagen. Den innehåller bestämmelser om när omprövning av vissa tillstånd meddelade enligt lag tidigast får ske. Se även vad som anförs om begreppet vattenföretag i författningskommentaren till 28 §. 34 § Omprövning enligt kan göras av en sådan särskild rättighet att förfoga över vattnet som avses i 2 kap. 41 § vattenlagen (1918:523). Paragrafen motsvarar delvis 19 § andra stycket lagen (1983:292) om införande av vattenlagen. Enligt paragrafen skall särskilda rättigheter att förfoga över vattnet enligt 2 kap. 41 § vattenlagen (1918:523) kunna omprövas enligt . I nämnda bestämmelse talades om "den rätt och frihet, som är förunnad bergverk, kvarnar och fiskeverk". Vidare talades om "annan rättighet att stänga eller uppdämma vattendrag eller i övrigt förfoga över vattnet". Rättigheterna har i regel karaktären av servitut till förmån för en fastighet där en vattenanläggning ligger. I 40 § finns en särskild bestämmelse om begränsning av rätten till ersättning vid omprövning. Särskilda övergångsbestämmelser till 26 kap. 35 § Ett föreläggande eller förbud skall anses beslutat enligt 26 kap. , om en tillsynsmyndighet har beslutat det enligt bestämmelser i en lag som anges i 2 § denna lag eller motsvarande bestämmelser i äldre lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av sådana bestämmelser. Den tillsynsverksamhet som pågår i samband med ikraftträdande bör fortgå ostörd och utan avbrott. Förelägganden och förbud som har meddelats av centrala, regionala eller lokala tillsynsmyndigheter före ikraftträdandet bör därför gälla även efter den tidpunkten. Detta åstadkoms genom en bestämmelse om att föreläggandena och förbuden anses som beslut enligt balken. Av 5 § andra stycket framgår att även villkor i gamla dispensbeslut enligt miljöskyddslagen skall gälla som förelägganden enligt 26 kap. 9 § . Genom förslaget utvidgas möjligheterna till verkställighet av tillsynsmyndigheters beslut genom kronofogdemyndighetens försorg. Även tillsynsmyndighetens möjlighet att besluta om rättelse på den felandes bekostnad utökas. behandlad paragraf medför att verkställighet och rättelse enligt balken kan avse även genomförande av beslut som har meddelats före balkens ikraftträdande. 36 § Särskild handräckning enligt 26 kap. 17 § andra stycket får meddelas även vid en gärning som har begåtts före ikraftträdande, om gärningen var straffbar när den begicks. Enligt paragrafen får särskild handräckning enligt ske även när en gärning har begåtts före ikraftträdandet. En förutsättning för detta är att gärningen var straffbar även när den begicks. Särskilda övergångsbestämmelser till 30 kap. 37 § Bestämmelserna om miljösanktionsavgift i 30 kap. tillämpas endast på överträdelser som har ägt rum efter att balken har trätt i kraft. Bestämmelserna om miljöskyddsavgift i miljöskyddslagen (1969:387) skall fortfarande tillämpas i mål och ärenden om sådan avgift, om ansökan om påförande av avgift har kommit in till innan trädde i kraft. Paragrafen kommenteras i avsnitt 4.37.10 under rubriken . Särskilda övergångsbestämmelser till 31 kap. 38 § I stället för reglerna i 31 kap. om ersättning vid vissa ingripanden av det allmänna skall äldre bestämmelser gälla i fråga om rätt till ersättning eller inlösen på grund av beslut som har meddelats före balkens ikraftträdande. Reglerna i 31 kap. om tillstånd till vattenverksamhet skall även gälla lagligförklaring enligt 17 § denna lag. Paragrafen kommenteras i avsnitt 4.37.11 under rubriken vid ingripande av det allmänna och vid tillståndsprövning av vattenverksamhet. 39 § Vid omprövning av ett tillstånd enligt vattenlagen (1918:523) eller motsvarande äldre bestämmelser gäller följande i fråga om ersättning enligt 31 kap. 20 22 §§ : 1. Vad som sägs om andelskraft i 31 kap. 21 § tredje stycket tillämpas även på ersättning genom överföring av kraft enligt vattenlagen (1918:523) i dess lydelse före . I stället för vad som sägs i 31 kap. 22 § andra fjärde stycket är tillståndshavaren skyldig att utan ersättning tåla förlusten eller inskränkningen till så stor del som, tillsammans med vad tillståndshavaren tidigare efter har avstått enligt 12 eller 14 § lagen (1983:292) om införande av vattenlagen (1983:291), motsvarar en tjugondel av det produktionsvärde eller det värde av vattenmängd, fallhöjd eller magasinsvolym som avses i 31 kap. 22 § andra stycket . Har ansökan om omprövning gjorts före skall i stället tillämpas 11 och 12 §§ lagen (1983:292) om införande av vattenlagen (1983:291) i deras lydelse före detta datum. Paragrafens första stycke motsvarar delvis 11 och 12 §§ lagen (1983:292) om införande av vattenlagen. Eftersom bestämmelser om omprövning av tillstånd skall tillämpas även på tillstånd meddelade före balkens ikraftträdande har de nu behandlade bestämmelserna arbetats om så att de endast innehåller undantag från och tillägg till balkens bestämmelser. Tillståndshavare och andra har i de fall som anges i 31 kap. 20 § rätt till ersättning vid omprövning. I 31 kap. 21 § finns en bestämmelse om vem som skall betala ersättningen. Ersättning vid minskning av andelskraft från vattenkraftverk skall betalas av den som har tillstånd till kraftverket. Vad som sägs om andelskraft skall enligt punkt 1 i förevarande paragraf tillämpas även på ersättningskraft enligt vattenlag. I 31 kap. 22 § finns bestämmelser om begränsning av tillståndshavarens rätt till ersättning vid omprövning. Denna begränsning är enligt punkt 2 i den paragraf som behandlas nu annorlunda utformad när tillståndet har meddelats enligt vattenlag eller ännu äldre bestämmelser. I 8 kap. 4 § lagen med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet finns en bestämmelse om begränsning av rätten till ersättning för mottagaren av andelskraft. Enligt 13 § lagen om införande av lagen med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet skall detta gälla även ersättningskraft och andelskraft enligt vattenlag. Paragrafens andra stycke motsvarar punkt 2 i övergångsbestämmelserna till den ändring som gjordes av 11 och 12 §§ lagen om ändring i lagen (1983:292) om införande av vattenlagen (SFS 1995:346). Före gällde att innehavare av tillstånd enligt äldre vattenrättslig lagstiftning hade rätt till ersättning även för kostnader med anledning av sådana nya eller ändrade villkor om skadeförebyggande eller skadekompenserande åtgärder som föreskrevs vid omprövning av villkoren för tillståndet. Om ansökan om omprövning har gjorts före nämnda datum skall tillståndshavaren ha kvar denna rätt till ersättning. 40 § Bestämmelserna i 38 § skall tillämpas också vid omprövning av en sådan särskild rättighet att förfoga över vattnet som avses i 2 kap. 41 § vattenlagen (1918:523). Paragrafen motsvarar 13 § lagen (1983:292) om införande av vattenlagen. Enligt 34 § kan rättigheter enligt 2 kap. 41 § vattenlagen (1918:523) att förfoga över vattnet omprövas enligt reglerna i . I kommentaren till den paragrafen redogörs kortfattat för vilka rättigheter som avses. Vid omprövning av rättigheterna blir om inte annat anges bestämmelser om ersättning vid omprövning tillämpliga. Samma begränsning av tillståndshavarens rätt till ersättning bör dock gälla som enligt tillstånd meddelade enligt lag. Detta åstadkoms genom nu behandlad paragraf. 41 § Bestämmelsen i 31 kap. 23 § om begränsning av rätten till ersättning skall gälla innehavare av tillstånd enligt vattenlagen (1918:523) eller äldre bestämmelser, endast om bestämmelserna om kungsådra var tillämpliga på vattenföretaget. Begränsning skall i sådana fall även ske om det nya vattenföretaget är en markavvattning eller en vattentäkt för bevattning. Första stycket gäller också i fråga om förlust eller inskränkning som den drabbats av som utan särskilt tillstånd driver ett vattenföretag som har kommit till före . Paragrafen motsvarar delvis 14 § lagen (1983:292) om införande av vattenlagen. I 31 kap. 23 § första stycket finns en bestämmelse om begränsning av rätten till ersättning för en tillståndshavare som förlorar vatten, fallhöjd eller rätt att reglera vattnets avrinning på grund av att tillstånd lämnas till viss allmännyttig vattenverksamhet. Av 5 § i denna lag följer att bestämmelsen skall tillämpas även när den ersättningsberättigades tillstånd har meddelats med stöd av äldre lag. Beträffande tillstånd som har meddelats enligt vattenlag eller ännu äldre bestämmelser skall dock enligt den paragraf som behandlas nu en förutsättning vara uppfylld för att balkens begränsningar av rätten till ersättning skall gälla. Förutsättningen är att reglerna om kungsådra var tillämpliga på den ersättningsberättigades vattenföretag. Kungsådra var en benämning på den del av en strömfåra som skulle hållas öppen till förmån för fisket, sjöfarten och flottningen. Enligt 1 kap. 5 § vattenlagen (1918:523) fanns kungsådra i vissa särskilt uppräknade vattendrag, som vid lågvatten hade en vattenföring av . Såvitt avser tillstånd enligt lag eller motsvarande äldre bestämmelser räknas även markavvattning och vattentäkt för bevattning som sådan form vattenverksamhet som medför att ersättningsrätten för befintlig vattenverksamhet skall begränsas. Vad som sägs om gamla tillstånd gäller enligt paragrafens andra stycke även vattenföretag som har tillkommit före ikraftträdandet av vattenlag och som saknar tillstånd. Se om begreppet vattenföretag i författningskommentaren till 29 §. 5.5 Förslaget till lag om införande av lagen med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet 1 § Lagen (0000) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet och denna lag träder i kraft . Enligt paragrafen skall lagen med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet (LSV) och dess promulgationslag träda i kraft dvs. Tidpunkten för ikraftträdandet blir dock beroende av när och LSV kan komma att antas av . 2 § Om det i en lag eller någon annan författning hänvisas till bestämmelser som har ersatts av vad som föreskrivs i lagen (0000) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet eller i denna lag, skall i stället de nya bestämmelserna tillämpas. För en kommentar av den paragraf hänvisas till författningskommentaren till 3 § lagen om införande av . 3 § Föreskrifter som gäller vid ikraftträdandet av lagen (0000) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet skall anses meddelade med stöd av motsvarande bestämmelser i den lagen, om de har meddelats med stöd av bestämmelser i vattenlagen (1983:291) eller motsvarande äldre lag och föreskrifterna gäller frågor som regleras i den nya lagen. Detta gäller dock inte om regeringen föreskriver något annat. Det gäller inte heller för föreskrifter som har meddelats av en annan myndighet än regeringen, om den myndighet som regeringen bestämmer föreskriver något annat. Vattenlagen (1983:291) innehåller endast ett fåtal bemyndiganden. Ett exempel är 10 kap. 1 §, där regeringen ges rätt att föreskriva hur bygdeavgifter skall användas. Bemyndigandet har utnyttjats i förordningen (1983:945) om avgifter enligt vattenlagen. I 6 kap. 1 § LSV upprepas bemyndigandet. Föreskrifter som har meddelats före lagens ikraftträdande skall alltjämt gälla, om de inte har hunnit ersättas av nya föreskrifter. Enligt bestämmelsen skall därför sådana föreskrifter anses meddelade med stöd av motsvarande bestämmelser i den nya lagen. 4 § Vad som enligt lagen (0000) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet gäller om ägare av en fastighet skall tillämpas även på den som innehar en fastighet med ständig besittningsrätt eller med fideikommissrätt. För en kommentar av bestämmelsen hänvisas till författningskommentaren till 7 § lagen om införande av . Särskilda övergångsbestämmelser till 2 kap. nya lagen 5 § Genom 2 kap. 2 och 3 §§ lagen (0000) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet inskränks inte den rätt som någon hade före lagens ikraftträdande på grund av dom, urminnes hävd eller någon annan särskild rättsgrund eller enligt 1 kap. 2 § andra stycket andra meningen vattenlagen (1918:523). Bestämmelsen motsvarar 7 § lagen (1983:292) om införande av vattenlagen. Bestämmelserna om rådighet över vatten innebär inte några inskränkningar i rättigheter som förvärvats tidigare. Uttrycket "annan särskild rättsgrund" avser t.ex. lantmäteriförrättning, privilegiebrev eller skattläggning. Enligt 1 kap. 2 § andra stycket andra meningen vattenlag fick vid rinnande vatten ena sidans ägare tillgodogöra sig mer än hälften, om han när lagen trädde i kraft med stöd av äldre lag tillgodogjorde sig detta vid lågvatten. 6 § Av 16 § lagen (0000) om införande av följer att bestämmelserna om rådighet i 2 kap. 4 § 4 och 5 § första stycket 2 vattenlagen (1983:291) fortfarande skall tillämpas i fråga om allmänna flottleder. I paragrafen erinras om den paragaf i promulgationslag varav framgår att vissa bestämmelser i vattenlagen (1983:291) alltjämt skall tillämpas i fråga om allmänna flottleder. Förevarande paragraf kommenteras i avsnitt 4.37.7 under rubriken . Särskilda övergångsbestämmelser till 3, 4 och 5 kap. nya lagen 7 § Samfälligheter som har bildats enligt vattenlagen (1983:291) skall anses vara bildade enligt lagen (0000) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet. I vattenlagen (1983:291) finns bestämmelser om samfälligheter i bl.a. 5 7 kap. Bestämmelserna har överförts till lagen med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet utan att ändras i sak. De nya bestämmelserna kan därför utan svårighet tillämpas på de gamla samfälligheterna. Lagtekniskt uppnås detta genom att samfälligheterna skall anses vara bildade enligt den nya lagen. 8 § Bestämmelserna i 3 kap. 12 25 och 27 §§, 7 kap. 61 65 §§ samt 8 kap. 38 45 §§ vattenlagen (1918:523) om flera deltagares förvaltning av företag som har kommit till enligt den lagen skall tillämpas så länge företagets förvaltning inte har ordnats på något annat sätt. Paragrafen motsvarar 26 § lagen (1983:292) om införande av vattenlagen. Beträffande samfälligheter bildade med stöd av vattenlag kan inte utan vidare de nya bestämmelserna tillämpas. Enligt paragrafen skall i stället de gamla förvaltningsbestämmelserna fortsätta att tillämpas till dess att förvaltningen har ordnats på något annat sätt. En sådan ändring kan ske på det sätt som anges i 11 §. Särskilda övergångsbestämmelser till 6 kap. nya lagen 9 § Om någon är skyldig att betala årlig avgift enligt 2 kap. 8 § eller 10 § eller 4 kap. 14 § vattenlagen (1918:523) eller motsvarande äldre lag skall avgiften utan särskilt beslut räknas om i förhållande till den ändring av basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring som har skett mellan avgiftsåret och året . Paragrafen motsvarar 16 § tredje samt delar av femte stycket lagen (1983:292) om införande av vattenlagen. I 16 § lagen om införande av vattenlagen har meddelats bestämmelser om omräkning av regleringsavgifter och fiskeavgifter enligt vattenlag eller ännu äldre lag. Omräkning skall enligt bestämmelserna normalt ha skett . Därefter skall årliga omräkningar ske med utgångspunkt i basbeloppet. Eftersom förstnämnda omräkning således redan skall ha skett räcker det att nu ha en övergångsbestämmelse om därefter kommande omräkningar. Omräkning skall ske med utgångspunkt i basbeloppet även om det har angetts i den dom där avgiftsskyldigheten fastlagts att omräkningen skall ske med hänsyn till förändringar i penningvärdet. Detta anges särskilt i 16 § sjätte stycket lagen om införande av vattenlagen. Eftersom det framgår redan av den föreslagna lagtexten behöver det dock inte upprepas i den nu diskuterade övergångsbestämmelsen. Särskilda övergångsbestämmelser till 7 kap. nya lagen 10 § Bestämmelsen om ändring av bygdeavgift och fiskeavgift i 7 kap. 15 § lagen (0000) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet gäller också avgifter enligt 2 kap. 8 och 10 §§ samt 4 kap. 14 § vattenlagen (1918:523). Paragrafen motsvarar delvis 19 § fjärde stycket lagen (1983:292) om införande av vattenlagen. Enligt den kan även fiske- och regleringsavgifter enligt vattenlagen (1918:523) omprövas enligt lagen med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet. Att även fiske- och bygdeavgifter enligt vattenlagen (1983:291) kan omprövas framgår av lydelsen av 7 kap. 15 § lagen med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet. 11 § Bestämmelserna i 7 kap. 17 och 18 §§ lagen (0000) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet skall tillämpas även på 1. samfälligheter enligt 3 kap. vattenlagen (1918:523) som avser vattenreglering enbart för kraftändamål, 2. samfälligheter enligt 7 kap. vattenlagen (1918:523), 3. samfälligheter för de ändamål som avses i 8 kap. 20 § vattenlagen (1918:523), och 4. samfälligheter enligt motsvarande äldre bestämmelser. Om kretsen av deltagare i en sådan samfällighet eller kostnadsfördelningen mellan dem ändras genom omprövning enligt 7 kap. 17 § lagen (0000) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet eller godkännande av en överenskommelse enligt 7 kap. 18 § samma lag, skall en samfällighet enligt den nya lagen anses bildad. Paragrafen motsvarar 22 § lagen (1983:292) om införande av vattenlagen. I 7 kap. 17 och 18 §§ lagen med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet finns bestämmelser om ändrade förhållanden i samfälligheter. Av 7 § denna lag följer att dessa bestämmelser skall gälla också samfälligheter bildade enligt vattenlag. De skall enligt första stycket i den nu behandlade paragrafen dessutom tillämpas på sådana samfälligheter lag som har en motsvarighet i dagens regler. Beträffande förvaltningen av samfälligheter som bildats enligt vattenlag skall enligt 8 § äldre bestämmelser fortfarande tillämpas.