prop · GL0362 · 1998-01-01 00:00:00 — Visionen är ett socialt, ekonomiskt och ekologiskt bärkraftigt samhälle, som ger kvinnor och män i olika livsformer och med olika krav på levnadsvillkor, möjlighet att bo och arbeta i skärgården . Skärgården omfattar enligt programmet cirka 85 000 invånare på öar och i kustområden. genomförs utvecklingsinsatser i skärgården bl.a. genom EG:s strukturfondsprogram mål 5b Skärgården. Det skall dock nämnas att definition på skärgård i det Nationella handlingsprogrammet för skärgården är betydligt vidare än vad som gäller för strukturfondsprogrammet. Det senare omfattar samtliga bebodda öar utan fast landförbindelse, med ca 30 000 invånare. Flera av de åtgärder som föreslås i handlingsprogrammet bör kunna genomföras på regional, eller lokal nivå och i vissa fall också bli medfinansierade via , andra frågor är en uppgift för regering och riksdag. Programmet innehåller omfattande förslag till åtgärder inom en rad politikområden. För att med utgångspunkt från programmet kunna utforma en kraftfull och samordnad politik krävs dock först en uppföljning och redovisning av vad som gjorts och vad som ytterligare behöver göras. Regeringen har uppdragit åt att lämna en sådan redovisning. Liksom i övriga glesbygds- och landsbygdsområden krävs det en god näringslivsstruktur för att en levande skärgård skall kunna upprätthållas. Traditionellt har stat och kommuner varit viktiga arbetsgivare i skärgården. Strukturförändringar, behov av rationaliseringar och nya tekniska möjligheter att bedriva verksamhet på mindre avståndsberoende sätt har inneburit minskad statlig verksamhet bl.a. inom och . Med hänsyn till den särskilda situationen i skärgården bör alla förutsättningar att behålla och utveckla olika funktioner genom samordning av flera statliga verksamheter tas till vara. Ny distansöverbryggande teknik kan bidra till att förbättra skärgårdens förutsättningar, inte bara för offentlig verksamhet, utan även för näringslivets villkor. Regeringen har därför uppdragit åt i att finna former för en fortsatt och utvecklad statlig verksamhet i . samordnar ett 15 tal regionala intresseorganisationer för skärgården. Det har därmed stor betydelse för att hålla samman olika skärgårdsintressenter. Organisationen har i ökad utsträckning anlitats som remissinstans och expertorgan i skärgårdsfrågor. Detta arbete sker till övervägande delen helt ideellt. är även representerade i övervakningskommittén för mål 5b Skärgården inom . För att möjliggöra en fördjupad samverkan mellan olika organisationer i skärgården avser regeringen att tills vidare stödja med . Finansieringen sker inom ramen för anslaget för regionalpolitiska åtgärder. Berörda länsstyrelser har fått regeringens uppdrag att upprätta regionala miljö- och hushållningsprogram för landets större skärgårdsområden. Programmen syftar bl.a. till att ta till vara de utvecklingsmöjligheter och den potential för ökad sysselsättning och tillväxt som ligger i resurshushållning och miljöanpassning. Även ekonomiska förutsättningar och villkor för utvecklingsstöd skall analyseras. Arbetet med de regionala miljö- och hushållningsprogrammen skall ske i samarbete med berörda kommuner och lokala organisationer m.fl. samt, i de fall detta är aktuellt, med berörda regionala självstyrelseorgan. I följande avsnitt redovisar regeringen frågor rörande sysselsättningsfrämjande åtgärder, service och det lokala utvecklingsarbetet. Slutligen aviseras att gles- och landsbygdens förutsättningar och utvecklingsmöjligheter skall utredas 6.5.2 Sysselsättningsfrämjande åtgärder Regeringens bedömning: Att småföretagen utvecklas är viktigt för att skapa ny sysselsättning i glesbygd och landsbygd. Nyföretagande och kooperativt företagande bör stimuleras. Lånemöjligheterna för unga ent- reprenörer i vissa glesbygds- och landsbygdsområden bör förbättras. Ett konkret åtgärdsprogram för att främja kunskapsintensiv produktion i glesbygd och landsbygd bör utarbetas. Ytterligare anslås för att främja export av svenska livsmedelsprodukter. Arbetsmarknadspolitiska åtgärder kommer att användas för småskalig turismutbildning, fiskevårdande åtgärder och för vidareutveckling av ett nationellt trav- och galoppcentrum. Skälen för regeringens bedömning: Landsbygdsstödet är en effektiv stödform. Som redovisats i budgetpropositionen har lands- bygdsstödet medverkat till att under /96 skapa cirka 5 100 nya arbetstillfällen till en genomsnittlig kostnad på per arbetstillfälle. De utredningar som presenterats har inte före- slagit några förändringar av stödformen. Regeringen har beslutat om en mindre ändring i förordningen om landsbygdsstöd för att medge möjligheten till investeringar i kompletterande verksamhet till jordbruks- produktion. Det är i varje län som avgränsar gles- och landsbygdsom- råden. Genom beslut om försöksverksamhet med ändrad re- gional ansvarsfördelning i , och samt i har ansvaret för arbetet med regio- nal utveckling i dessa regioner, inkluderande ansvaret för de regionalpo- litiska företagsstöden, flyttats över till s.k. självstyrelseorgan i dessa län. har i uppdrag att svara för att det utvecklas en enhet- lig praxis inom området. I förordningen om landsbygdsstöd har länssty- relserna ålagts en samrådsskyldighet med . Verket har analyserat de avgränsningar och prioriteringar som gjorts av länsstyrel- serna. Av landskap framgår att nio länsstyrelser har justerat sina stödområdesgränser mellan 1994 och till utgången av 1996. De förändringar som skett har, med några få undantag, varit av marginell karaktär. Enligt tidigare utfärdade riktlinjer skall landsbygdsstöd kunna lämnas i områden på långt avstånd från större tätorter, men hänsyn kan tas till specifika förhållanden i varje om- råde. Regeringen avser att uppdra åt länsstyrelserna och självstyrelse- organen att se över sina avgränsningar i landsbygdsstödet och därvid be- akta de grundläggande principer som tidigare lagt fast. I landets glesbygds- och landsbygdsområden är behovet av företags- förnyelse stort. Även om det i många av dessa områden finns en tradition av småföretagande är det viktigt att entreprenörsandan kan utvecklas. Genom medel från bl.a. görs en rad insatser med denna inriktning. Särskilt kan nämnas det arbete som bedrivs inom ramen för gemenskapsinitiativet Leader II av de s.k. För att ytterligare stärka entreprenörsandan och förstärka de stödfor- mer som finns i gles- och landsbygdsområden har regeringen bl.a. före- slagit EG kommissionen att (nio miljoner ecu) av outnyttjade medel inom mål 5a överförs till att förstärka lånemöjlig- heterna för unga entreprenörer i mål 6 och mål 5b områden. Lånen kommer att administreras av . Kommissionen godkände förslaget . Den kooperativa företagsformen har varit framgångsrik när det gäller att främja ny sysselsättning i gles- och landsbygder. Regeringen har un- der tagit en rad initiativ för att säkerställa att kooperativa företag ges samma utvecklingsmöjligheter som andra företagsformer. har beslutat att öka stödet till information och rådgivning om den kooperativa företagsformen genom de lokala ko- operativa utvecklingscentra, som finns i varje län, med 10 miljoner kro- nor till ett årligt anslag på . För att följa upp detta skall länsstyrelserna respektive självstyrelseorganen redovisa vilka stöd som har givits till kooperativ verksamhet. Utöver detta har regeringens Kooperativa råd fått en ny arbetsinriktning. En huvuduppgift är att sti- mulera till ökad sysselsättning genom nyetablering av kooperativa före- tag. Regeringen har vidare tagit initiativ som syftar till att sprida infor- mation om den kooperativa företagsformen för att bl.a. underlätta etable- ringen i gles- och landsbygder. Regeringen har givit Arbets- marknadsstyrelsen i uppdrag att föreslå åtgärder som säkerställer att den kooperativa företagsformen jämställs med andra företagsformer inom arbetsmarknadspolitiken. Regeringen tillsatte en arbetsgrupp för att utreda vissa frågor på konkurrenslagens område, bl.a. frågan om lagens tillämp- ning när det gäller små företag och bl.a. uppmärksamma de särskilda för- utsättningar för konkurrens som kan finnas i olika delar av landet. Analy- sen bör även omfatta frågan om hur eventuella förändringar i dessa regler inverkar på glesbygdshandeln. Den konkurrensrättsliga neutraliteten mellan olika företagsformer skall också uppmärksammas. Arbetsgruppen skall lägga fram sina överväganden . För att det skall kunna skapas arbetstillfällen inom kunskapsinriktade tjänster i glesbygds- och landsbygdsområden är det nödvändigt att dessa orter får likvärdiga förutsättningar att utnyttja modern teknik och att den nya teknikens möjligheter tas till vara. Det sker en snabb tillväxt av sys- selsättningen inom kunskapsintensiv produktion. studier beräknar att hälften av alla yrkesverksamma kommer att vara sys- selsatta inom den sektorn . Tillväxten av kunskapsintensiva jobb är begränsad i gles- och landsbygdsområden. Dessa områden måste där- för i ökad utsträckning få del av tillväxten inom kunskapsintensiv pro- duktion för att öka sysselsättningen. Regeringen avser därför ge Gles- bygdsverket i uppdrag, att i samarbete med ta fram ett konkret åtgärdsprogram för att utveckla den kunskapsintensiva produktionen i glesbygds- och prioriterade landsbygdsområden. Jord- och skogsbruket har av naturliga skäl stor betydelse för syssel- sättningen i glesbygds- och landsbygdsområden. Andelen sysselsatta i dessa näringar är i och för sig relativt begränsad, men genom att de förser andra näringsgrenar med råvaror är deras betydelse för den totala nä- ringsverksamheten större. Livsmedelsindustrin är t.ex. näst största industrigren mätt i produktionsvärde och den tredje största i fråga om antalet sysselsatta. Jord- och skogsbruket utgör dessutom en viktig bas för nyföretagande i gles- och landsbygder inom småskalig trä- och livsmedelsförädling samt turism där ett öppet och levande landskap med miljövänlig produktion ger en bra grund för nya arbetstillfällen. För gles- bygden är det därför viktigt med en ökad vidareförädling och att jord- och skogsbruket inte behandlas som enbart råvaruproducent till industrin. Regeringen anslog för en fyraårsperiod för exportfrämjande åtgärder för svenska förädlade livsmedel. Medlen har disponerats av , som administrerar ett projekt benämnt Food from för detta ändamål. anslog ytterligare till projektet för fortsatt verksamhet. I den till regeringen avlämnade utredningen livsmedelsstrategi för (SOU 1997:167) föreslås att Food from skall fortsätta och vidareutveckla sina insatser mot bakgrund av att verksamheten har varit en bra plattform för exportarbetet. För verksamheten har regeringen avsatt 5 miljoner kro- nor från anslaget F 6. Exportfrämjande åtgärder, utgiftsområde 23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar. Avsikten är att LRF skall bidra till finansieringen av projektet med en summa som är lika stor som statens sammanlagda insats för . Kostnaderna för verksamheten beräknas till sammanlagt . Regeringen avser därför att avsätta ytterligare 5 mil- joner kronor till projektet för under förutsättning att LRF bidrar med sammanlagt . Dessa finansieras via programmet för regional näringspolitik och särskilda regionalpoli- tiska projekt. Inom jordbrukssektorn finns institutioner tillhörande lant- bruksuniversitet (SLU), som har stor regionalpolitisk betydelse, men hotas av nedläggning eller förflyttning på grund av kraftiga besparingsåt- gärder inom . Ett exempel är i Röbäcksdalen utanför . Institutionen bedriver verksamhet även vid andra orter i . Det finns ett stort behov av forskning och utveckling inom institutionens verksamhetsområden, t.ex. inom det norrländska jord- och trädgårdsbruket samt kring den biobase- rade energiframställningen. Institutionens möjlighet att leva kvar, om besparingskravet på SLU gör att man inte längre klarar att basfinansiera verksamheten, är starkt ifrågasatt. har emellertid uppdra- git åt rektor att utreda möjligheten för en annan organisations- och finan- sieringsform. Regeringen anser att utredningen är angelägen för att ytter- ligare utveckla branschens och regionens ansvar för verksamheten. I av- vaktan på styrelsens diskussioner i frågan och utredningens resultat avser regeringen lämna engångsvis förstärkning av basfinansieringen med . Förstärkningen finansieras via programmet för regional näringspolitik och särskilda regionalpolitiska projekt. Turismen har en stor sysselsättningspotential i glesbygds- och lands- bygdsområden. De nationella insatser som har gjorts för att marknadsföra som turistland får effekter även i gles- och landsbygdsområden. har utarbetat ett handlingsprogram för småskalig tu- rism. Likaledes betonas i det nationella skärgårdsprogrammet vikten av den småskaliga och lokalt utvecklade turistnäringen. En viktig insats för att främja en småskalig landsbygdsturism är utbildning av lokala resurs- personer samt utbildning av lokala turistguider för upplevelseturism i gles- och landsbygden. Särskilda utbildningsplaner finns framtagna, varav en är anpassad för den samiska ursprungsbefolkningen. Regeringen avser att inom ramen för arbetsmarknadsutbildningen, och till en kostnad om , på försök initiera dessa utbildningar i regional- politiskt prioriterade områden. För att ta till vara den potential som finns i sjöar och vattendrag kan en intensifierad fiskevård bidra till en ekologisk hållbar utveckling och ökad sysselsättning. Regeringen avser att inom ramen för medel för individu- ellt anställningsstöd och andra arbetsmarknadspolitiska åtgärder göra en insats för återställnings- och rensningsåtgärder i vattendrag, röjning av vandringsvägar för fisk och iordningställande av fiskeplatser m.m till en kostnad om högst . Härigenom skapas sysselsättning på såväl kort som lång sikt och arbetstillfällena är ofta av sådan art att de kan ge sysselsättning åt arbetslösa som saknar särskild kompetens och erfarenhet. Denna typ av arbetstillfällen finns främst i glesbygds- och landsbygdsområden. Hästsport i olika former har en stor omfattning och ger sysselsättning åt många personer. I Wången i finns en trav- och galoppskola. För att utveckla denna verksamhet har regeringen för avsikt att med arbetsmarknadspolitiska medel på skapa såväl kortsiktiga som långsiktiga arbetstillfällen. Utöver arbetstillfällen under investeringsfasen beräknas satsningen kunna skapa mellan 30 35 arbetstillfällen. Till detta beräknas ungefär det dubbla antalet arbetstillfällen i kringnäringar. 6.5.3 Service Regeringens bedömning: Arbetet med att utveckla samordnade ser- vicelösningar bör intensifieras. Regeringen avser att initiera tillkomsten av en databas över föränd- ringar i tillgången till service i gles- och landsbygd och hur dess konse- kvenser löpande kan följas upp och rapporteras. Regeringen avser att uppdra åt att initiera ytterligare projekt med innebörd att öka samordningslösningar i varudistributionen. Kvarvarande helårsbebodda hushåll i gles- och landsbygd som saknar tillgång till elektricitet bör få en tillfredsställande elförsörjning. Underlagsrapporter: I och rap- port Service i gles- och landsbygd redovisas ett antal förslag till åtgär- der som i huvudsak går ut på att: stimulera framtagande av lokala servicestrategier, stimulera till ökad samverkan mellan kommuner, byalag och nä- ringsliv vid formande och genomförande av lokala servicestrategier, förstärka de statliga aktiebolagens regionalpolitiska ansvarstagande genom att precisera en lägsta garanterad servicenivå och genom att ge dem ett tydligare ansvar att medverka i samordnade servicelösningar, förstärka länsstyrelsernas uppdrag att verka för samordnad service i gles- och landsbygden, skapa bättre förutsättningar för dagligvaruhandeln och stärka dess roll som bygdens centrum för samordnad service genom möjlighet till förhöjda stödnivåer vid utökning av antalet servicefunktioner samt ge- nom ett förbättrat servicebidrag och hemsändningsbidrag, stödja byskolorna, för att bromsa nedläggningsvågen och för att ut- veckla skolornas roll som en resurs i det lokala samhällets utveckling samt grundläggande garanterade telekommunikationer skall också om- fatta överföring som kräver hög kapacitet såsom bild- och datakommuni- kation. I rapporten föreslås också att statens avtal med och direktiv till myn- digheter och statliga bolag bör kompletteras med krav om att de skall verka för samordnade servicelösningar i gles- och landsbygd. Det fram- hålls också att det är viktigt att länsstyrelserna får ett ökat ansvar att sam- råda med servicegivarna och pröva olika samordningslösningar. Av ver- kens rapport framgår bl.a. att drygt 100 av landets 600 skolor med mindre än 50 elever är nedläggningshotade. I rapporten föreslås vidare att de båda verken gemensamt får i uppdrag att utveckla och upprätthålla en databas med uppgifter om hushållens tillgång till service. fick i uppdrag att inventera och ge- nom pilotprojekt finna samordningslösningar på lanthandelns distribu- tionsproblem samt att utveckla och organisera utbildning för lanthand- lare. Verket har redovisat arbetet. Remissinstanserna: Med undantag av några få remissinstanser till- styrks förslaget om ett tydligt samordningsansvar för länsstyrelserna. Flertalet länsstyrelser understryker dock, att ett utökat ansvar förutsätter extra resurser. Några kommuner påpekar att förslaget inte får medföra en kostnadsövervältring från staten till kommunerna. Statskontoret efterlyser en analys av vilka konsekvenser det medför att de boende själva är engagerade och tar aktivt ansvar för utvecklingen av sin närmiljö. Apoteksbolaget avstyrker såväl förslaget om att länsstyrelserna skall ges möjlighet till rådrum som förslaget om garanterad servicenivå. Flera remissinstanser framhåller att det vid preciseringen av en högsta servicenivå är viktigt att beakta de specifika förhållanden som råder i skärgårdsområdena. hänvisar till en pågående översyn av postlagen. Vad gäller teleområdet påpekas att utvecklingen på området är så dyna- misk att det inte är lämpligt med en så statisk reglering som föreslås. pekar också på existerande möjligheter att kom- munerna själva eller genom mäklare uppgraderar sina förbindelser till konkurrenskraftiga priser hos lämpliga teleoperatörer. Intressenterna i ett område kan dela på kostnaderna för överföring som kräver hög kapacitet. bedömer att nuvarande nivå på telesystemet är väl avvägt och att en rikstäckande utbyggnad blir mycket kostsam. föreslår att tilldelas uppgiften att precisera i vilka avseenden olika regelsystem behöver förändras för att säkerställa grundläggande servicenivåer. De remissinstanser som yttrat sig över förslaget om samordning av varuleveranser till glesbygdshandeln är positiva till detta. Länsstyrelserna i och , kom- mun, Landsbygdsforum i samt har yttrat sig över och tillstyrker förslaget om att och ge- mensamt får i uppdrag att utveckla och upprätthålla en databas med upp- gifter om hushållens tillgång till service. menar att förslaget är godtagbart, men pekar på att den redan har en databas som redovisar servicenivåerna inom post- och teleområdet. Styrelsen ser därför att ett eventuellt uppdrag i denna riktning kompletteras med en tydlig gränsdragning mellan respektive myndighets ansvarsområde. Skälen för regeringens bedömning: En databas med uppgifter om hushållens tillgång till service skall upprättas. Syftet med en sådan data- bas är dels att möjliggöra uppföljningar av hur de avtal om servicenivåer som ingås efterlevs i praktiken, dels att den skall kunna utgöra ett viktigt instrument för att utveckla samordnade servicestrategier. Inte minst läns- styrelsernas och kommunernas arbete med stöd till kommersiell service bör kunna effektiviseras med bakgrundsfakta av denna typ. Regeringen avser att senare ta ställning till den närmare utformningen av en sådan databas. administrerar en databas där hushållens tillgång till post- och teletjänster i landet redovisas. Relevanta data från det sys- temet skall kunna användas i den mer heltäckande databasen. Tillgången till vissa typer av service är en nödvändig förutsättning för skäliga levnadsvillkor i gles- och landsbygden. Med service avses i detta sammanhang dels kommersiell service, dvs. tillgång till dagligvaror och drivmedel, dels service som postala tjänster och banktjänster och service som vissa statliga bolag tillhandahåller. Utbudet av såväl offentlig som kommersiell service minskar stadigt i de mest glesbefolkade delarna av landet. Av verkens rapport framgår att 180 dagligvarubutiker i kategorin den sista butiken på orten har lagts ned . Behovet av fungerande samordningslös- ningar blir därför allt större. För att överleva blir det nödvändigt för den enskilde handlaren att i möjligaste mån komplettera sitt utbud med olika slags tilläggstjänster. Det är inte ovanligt att lanthandeln förser orts- befolkningen med tillgång till läkemedel (ombudsverksamhet), varor ur Systembolagets sortiment (utlämningsställe), post i butik, on line tjänster från AB , , m.m. Samordningslösningar av detta slag kan ske i olika former och det finns inte någon generell modell för vad vidgade servicefunktioner kan innehålla. Detta måste bygga på de lokala förutsättningar som finns på orten. De statliga bolagens verksamheter styrs bl.a. av de åtaganden de har genom särskilda avtal med staten. Dessa avtal kan innehålla olika typer av regler rörande de servicenivåer som skall gälla för respektive bolag. Som ett exempel kan nämnas som har ett åtagande att antalet hushåll som inte erhåller daglig postleverans (ca 1500 hushåll) inte får öka. Det finns dock inga generella krav och typen av serviceåtagande kan skilja sig åt mellan bolagen. Den lokala handlarens möjligheter att erbjuda tilläggstjänster styrs dels av förutsättningarna att få tillgång till tilläggstjänster, dels av möjlighe- terna att finna finansiering till de investeringar som ofta krävs för att kunna genomföra kompletteringar av serviceutbudet. En väg att finna finansiering för denna typ av investeringar är stöd till kommersiell service i gles- och landsbygd. Stödet lämnas av länsstyrel- serna och självstyrelseorganen och syftet med stödformen, som funnits , är att bidra till att ett väl spritt butiksnät finns över hela landet. Stödet har generellt förstärkts . Senast i samband med beslut om budgetpropositionen för (prop.1997/98:1 utgiftsom- råde 19, bet. 1997/98:AU2, rskr. 1997/98:128). En möjlighet att möta den negativa utvecklingen med butiksnedläggningar, och därmed sam- manhängande försämringar i serviceutbudet, är att prioritera stöd till kommersiell service som innebär samordningslösningar. Utöver det formaliserade remissförfarande som sker hos länsstyrelser och självstyrelseorgan vid stöd till kommersiell service är det angeläget att samråd sker med lokala utvecklingsgrupper och liknande organ. Väl fungerande och långsiktigt uthålliga lösningar förutsätter ofta breda sam- förståndslösningar där den enskilde handlaren, den lokala utvecklings- gruppen, kommunen och olika servicegivare är viktiga parter. och självstyrelseorganet är den myndighet som beslutar i det enskilda ärendet och regeringen avser inte att ändra sina riktlinjer om prioritering av samordningslösningar. Det är angeläget att länsstyrelserna och självstyrelseorganen utvecklar metoder för breda samförståndslös- ningar och regionala servicestrategier. skulle berörda länssty- relser, självstyrelseorgan och kommuner få tillgång till ett förbättrat un- derlag om ovan föreslagna databas förverkligades. Tillgänglighet till service och infrastruktur är nödvändigt för att kvin- nor och män skall kunna bo kvar i gles- och landsbygden. En viktig för- utsättning för att det skall kunna finnas en acceptabel servicenivå är att utkomst- och boendemöjligheterna förbättras. I avsnitt 6.5.2 har redovi- sats insatser för att förbättra utkomstmöjligheterna i glesbygds- och landsbygdsområden. För att dessa områden skall hållas levande är det dessutom viktigt med ett varierat boende med olika upplåtelseformer.