prop · GL0388 · 1998-01-01 00:00:00 — Dessa ryska tankar vann inte gehör i medlemskretsen. Säkerhetsmodellarbetet har av stora västeuropeiska länder, i första hand och , uppfattats som ett sätt att balansera NATO-utvidgningen med en vidareutveckling av och det alleuropeiska samarbetet. Detta synsätt ligger också bakom beslutet vid ministerrådet i om riktlinjer för utarbetandet av en europeisk säkerhetsstadga. Många länder, däribland , intog länge en avvaktande attityd till tanken på en ny stadga eftersom de såg en risk att tidigare, framförallt i Parisstadgan, gjorda OSSE-åtaganden skulle kunna urholkas. Det svenska förhandlingsarbetet präglades därför av ansträngningar att värna om dessa åtaganden, inte minst principen om staters rätt att fritt välja säkerhetspolitisk väg. Beslutet i återspeglar väl svensk syn. Det kan i detta sammanhang noteras att beslutet i talar om en "dokument- stadga". Denna skrivning är en kompromiss mellan olika om resultatets förmodade betydelse för . För enkelhetens skull används i denna skrivelse beteckningen säkerhetsstadga eller stadga. Stadgan skall bidra till att stärka förmåga att verka som regional organisation i enlighet med kapitel VIII. Den skall vara ett politiskt dokument som skall vidareutveckla de normer och principer som antagits inom . Av särskild vikt är härvid de deltagande staternas rätt att fritt välja sina säkerhetsarrangemang samt synen på enskilda staters åtaganden som en gemensam angelägenhet för alla medlemsstater. Stadgearbetet skall omfatta samtliga Inom ramen för arbetet med stadgan finns ett av EU utarbetat s.k. plattformsbegrepp (Platform for ). En huvudpunkt i detta är att skall stärka sitt samarbete med andra säkerhetsorganisationer i . Samarbetet skall bedrivas på jämställd fot och med sådana organisationer vars medlemsstater individuellt och kollektivt åtagit sig att följa principer. ordförandeskap kommer i sitt arbete att ge särskild prioritet åt utvecklingen av plattformen. inbjöd ordförande till ett möte i mellan , , , , VEU och OSS. Mötet var ett exempel på det slags samverkan som EU förordar i sitt plattformsförslag. Avsikten är att genom informationsutbyte och samverkan bilda ett nätverk i vilket organisationerna ömsesidigt stöder varandra. 3 Konkreta insatser Fältrepresentationerna är, sedan verksamheten inleddes , ett av viktigaste instrument. Dessa representationer skall på ett flexibelt sätt arbeta inom ramen för organisationens kompetens med att försöka förebygga tvister och konflikter, värna om respekt för de mänskliga rättigheterna, medla i redan uppkomna konflikter och medverka i återuppbyggnadsarbetet sedan konflikter upphört. Varje representation har ett individuellt utformat mandat för sin verksamhet. Permanenta rådet fattar beslut om mandatets innehåll och utformning. I vissa fall är mandatet utformat i syfte att ge representationerna i uppgift att främja samförstånd mellan olika grupper, och därigenom förebygga tvister (, och ). I andra fall har uppdraget varit att bistå i förhandlingar om vapenstillestånd och fred såsom i . Vissa långtidsrepresentationer, såsom de i och , har uppgiften att på bred front medverka i återuppbyggnadsinsatser efter en konflikt. görs den största insatsen i , men representationen i kommer, bl.a. då den från FN övertagit nya uppgifter, att sysselsätta flest antal internationella tjänstemän. Rapporteringen från representationerna skall ske regelbundet. Representationscheferna rapporterar direkt till OSSE-ordföranden och sekretariatet i för vidarebefordran till medlemsstaterna. Representationscheferna besöker också regelbundet för att avrapportera direkt till permanenta rådet. verkar OSSE-representationer i 12 länder. Representationerna samarbetar nära med bl.a. minoritetskommissarie (), kontoret för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter i (ODIHR) och andra delar av . 3.1 Representationernas verksamhet i och skiljer sig väsentligt från den i . Det rör sig inte om krishantering och konfliktlösning utan om en förebyggande insats avsedd att underlätta integrationen av de stora ryskspråkiga befolkningsgrupperna. 3.1.1 OSSE-representationen har sitt huvudkontor i . Då den ryskspråkiga andelen av befolkningen är stor i och Jöhvi/Kohtla- Järve, har man även där upprättat mindre filialkontor. Representationens verksamhet är främst inriktad på att främja de olika folkgruppernas integration genom att bidra till ökad förståelse dem emellan. Representationen upprätthåller kontakt med nationella och lokala myndigheter, i synnerhet med dem som ansvarar för medborgarskapsfrågor, invandring, språkfrågor och sociala frågor. Kontakter upprätthålls även med politiska partier, fackföreningar och massmedia. Representationen har främst inriktat sig på frågor om medborgarskap, uppehållstillstånd och främlingspass. har samarbetet med enskilda organisationer utvidgats, bl.a. genom att man arrangerat flera seminarier. Representationen låg bakom ett projekt finansierat av , där 100 barn från det till stor del ryskspråkiga fick bo med estniska familjer . Vidare initierades en konferens med 200 deltagare vid den estnisk-ryska gränsen. Representationen samarbetade även med minoritetskommissarien vid genomförandet av seminarier om bl.a. utbildning och integration. En särskild OSSE-representant, med ett eget mandat, är knuten till representationen. Han arbetar med frågor kring de kvarvarande pensionerade ryska officerarna. 3.1.2 Representationens kontor ligger i . Verksamheten vänder sig huvudsakligen till den ryskspråkiga befolkningsgruppen och omfattar bl.a. frågor om medborgarskap och uppehållstillstånd. Dess mandat omfattar även hjälp med genomförandet av de överenskommelser som och nått rörande pensionerade ryska officerare bosatta i . deltar även i inspektionsregimen för avvecklingen av den ryska strategiska radarstationen i Skrunda. Verksamheten har huvudsakligen inriktats på medborgarskapsfrågor, språkfrågor, naturaliseringsprocessen och utfärdandet av främlingspass. Representationen har följt utvecklingen och bistått de lettiska myndigheterna med rådgivning om utformningen av relevant lagstiftning samt om dess tillämpning. Råd och stöd ges även till enskilda. 3.2 Krishantering och konfliktlösning på utgör numera mest omfattande uppgift. Organisationen ägnar en betydande del av sina resurser åt detta område. 3.2.1 beslutade att med hänvisning till fredsavtalet från upprätta en representation i Bosnien- . Den växte snabbt till största. I fredsuppgörelsen tilldelades organisationen en central roll i återuppbyggnadsprocessen. Genom detta kom Bosnienrepresentationen att få stor betydelse för utveckling till en operativ organisation med betydande fältinsatser. Mandatet för OSSE-representationen i anger tre verksamhetsinriktningar: övervakning av allmänna val, rustningskontroll-åtgärder och mänskliga rättigheter. För de två förstnämnda är huvudansvarig och för mänskliga rättigheter delar ansvaret med flera andra mellanstatliga och enskilda organisationer. Även om den militära delen av fredsuppgörelsen från i huvudsak efterlevts, är det politiska läget i osäkert. I har den utdragna politiska krisen och klyftan mellan de olika fraktionerna i maktkampen utgjort ett hot mot Daytonprocessen och ytterst riskerat att äventyra som statsbildning. Den tvååriga mandatperioden, som följt allmänna val i , är snart slut, och är det för nya val på alla nivåer. skall, enligt , en ny vallag antas och en permanent , som efterträdare till den provisoriska, utses. Allt talar för att kommer att spela en betydande roll även vid dessa val, trots att detta inte uttryckligen föreskrivs i . 3.2.2 OSSE-representationen i inrättades 1996, efter en utdragen förhandling med värdlandet om mandatet. Förutom huvudkontoret i och två filialkontor i och i Knin, finns ett stort antal mindre fältkontor. Representationens arbete är främst inriktat på flyktingfrågor, minoritetsfrågor samt mänskliga rättigheter. Av central betydelse är att mandatet även ger representationen i uppgift att tillse att åtaganden om återflyttning av såväl serber som kroater till de platser de bebodde före kriget följs (s.k. tvåvägsåtervändande). Representationens roll förändrades märkbart då mandatet för FN:s övergångsadministration (UNTAES) i östra löpte ut . mandat för utvidgades och organisationen övertog en del FN-uppgifter. En väsentlig skillnad mellan och mandat är att det förra omfattar hela landet. För att kunna ansvara för de utökade uppgifterna beslutade att avsevärt förstärka representationen i . Från att ha sysselsatt 14 internationellt rekryterade tjänstemän, utvidgas bemanningen på representationen till maximalt 250 tjänstemän. Av dessa är tio svenskar. innehåller representationen ett civilpoliselement. Detta element består av 15 polismän, däribland en svensk. Ett större antal civilpoliser avses tillföras OSSE-representationen . 3.2.3 (f.d. jugoslaviska republiken ) har en representation i . Dess främsta syfte var ursprungligen att förhindra spridningen av den jugoslaviska konflikten även till detta land. Representationen har nära samverkat med UNPREDEP. OSSE-representationen söker primärt att främja en dialog i syfte att försöka dämpa motsättningarna och förebygga interna konflikter främst mellan befolkningsmajoriteten och den albanska minoriteten. Även minoritetskommissarie () har genom sitt arbete bidragit till ansträngningarna att minska de etniska spänningarna. har i bl.a. verkat för att högre undervisning även bedrivs på det albanska språket. Förhållandet mellan folkgrupperna i står under stark påverkan av förhållandena i Kosovo. Representationen följer därför även utvecklingen i Kosovo. 3.2.4 (FRJ) har (och ) varit avstängd från deltagande i möten, även om landet kvarstår i medlemskretsen (jfr sid. 27). I samband med valmanipulationerna och de omfattande folkliga protesterna i /97 inbjöd den federala regeringen, efter upprepade propåer, en OSSE-delegation att besöka landet. Den förre spanske premiärministern utsågs till personlig representant för ordförandeskap och fick i uppdrag att leda delegationen. Resultatet av besöket blev att González lämnade en rad rekommendationer avsedda att dels rättmätigt återbörda valsegern till oppositionen, dels bidra till demokratiseringsprocessen i landet. Bland rekommendationerna märks förslag till grundläggande förändringar i valsystemet, domstolsväsendets oberoende samt mediareformer. I syfte att underlätta genomförandet av rekommendationerna erbjöds tekniskt bistånd från . Det internationella samfundet har betonat vikten av att rekommendationerna genomförs fullt ut och omsätts i konkreta demokratiserande åtgärder. har myndigheterna inte kunnat uppvisa några entydigt positiva resultat vad gäller demokratisering, något som bl.a. konstaterats av valobservatörer. Det finns även internationella krav på att ge OSSE-representationen tillstånd att återuppta verksamheten i Kosovo, Sandzjak och . Innan FRJ uppfyller González rekommendationer och OSSE- representationen åter kan börja verka är det inte troligt att frågan om FRJ:s status i får en lösning. har drivit en linje som innebär att när dessa villkor är uppfyllda bör FRJ möjligt kunna inta sin plats som medlem i . utsågs till ordförandeskapets personlige representant för Kosovo. Det dröjde dock innan han kunde besöka landet. Frågorna om Kosovos ställning inom FRJ och situationen för den albanska befolkningsmajoriteten i området är centrala för en stabil utveckling i regionen. En lösning av dessa frågor är avhängig demokratiseringsprocessens utveckling i hela . 3.2.5 Den akuta krisen i ledde till att ordförande utsåg f.d. förbundskansler till sin personlige representant i . I denna egenskap var Vranitzky sammanhållande inte bara för utan även för andra internationella insatser i . engagemang ledde kort därefter till att en representation upprättades i . Representationen har till uppgift att i samverkan med andra internationella organ bistå med bl.a. arbete för demokratisering, efterlevnad av mänskliga rättigheter och förberedelser för allmänna val. Representationen skall även söka understödja ansträngningarna att samla in vapen som är på drift. Särskilt intressant är att i fått till uppgift att verka för en samordning av de internationella insatserna, vilket man bl.a. gjorde under valen /juli. 3.3 Orsaken till att OSSE-representationen i upprättades var det krig som brutit ut i denna ryska delrepublik. hade utsatts för stark kritik av OSSE-staterna för urskillningslös våldsanvändning och anklagades bland annat för att inte ha efterlevt uppförandekod, som slår fast vissa principer och begränsningar för militär våldsanvändning. Representationen, som fått beteckningen "stödgrupp", upprättades . deltog genom stödgruppen aktivt i förhandlingarna som ledde fram till ett fredsavtal. stödjer en fortsatt OSSE-närvaro i området. deltog stödgruppen, i nära samarbete med tjetjenska myndigheter, i organisationen av president- och parlamentsvalen i . Stödgruppen ansvarade för samordningen av den internationella valövervakningen. Den allvarliga säkerhetssituationen i med bl.a. kidnappningar av utlänningar har gjort det omöjligt för humanitära hjälporganisationer att verka i området. 3.4 fördes över från Ryska rådsrepubliken till . Sedan blev självständigt, har den ryska befolkningen på strävat efter att halvön skall återförenas med . OSSE-representationen i upprättades och har kontor både i och på . Dess främsta uppgift är att följa förhandlingarna om Krims status. Representationen bevakar också utvecklingen beträffande de mänskliga rättigheterna, tillämpningen av den nya författningen, medborgarskapsfrågan och mediafrihet. Allt mer uppmärksamhet ägnar representationen åt situationen för de återvändande krimtatarer som tidigare deporterats. 3.5 I strävar två regioner efter större självständighet: området som bebos av gagauz-minoriteten och den självutnämnda transnistriska republiken, främst bebodd med ryssar och ukrainare. I Transnistrien finns också delar av den ryska 14:e armén fortfarande kvar tillsammans med en fredsbevarande styrka bestående av ryska, moldaviska och transnistriska trupper. Förutom de kvarvarande ryska soldaterna finns även stora lager av vapen och ammunition som skall bortföras eller förstöras på plats. Trots ryska åtaganden har denna process ännu inte påbörjats. har en representation i . Den försöker medverka till en varaktig politisk lösning av konflikten om Transnistrien, baserad på territoriell integritet för och viss autonomi för Transnistrien. Representationen har även ägnat uppmärksamhet åt frågor om mänskliga rättigheter samt skol- och språkfrågor. 3.6 På georgiskt territorium pågår två större konflikter. i väster och i norr har strävat efter självständighet från , vilket lett till väpnade konflikter. Striderna har förorsakat stora flyktingströmmar och mycket mänskligt lidande. Stridshandlingar i egentlig mening pågår inte längre, men konflikterna är fortfarande olösta. Det internationella samfundet försöker utarbeta hållbara politiska lösningar, i vilka både och ges viss autonomi men territoriella integritet bevaras. har framförallt engagerat sig för att finna en lösning på konflikten i , medan FN har motsvarande roll i . har en representation i . Den är den enda OSSE-representation som övervakar en fredsbevarande styrka från OSS. Representationen söker vidare främja förhandlingarna mellan parterna i konflikten om i syfte att nå en fredlig lösning. Dess mandat täcker även övriga delar av . FN och driver gemensamt ett kontor för mänskliga rättigheter i Suchumi i . 3.7 Inbördeskriget i har krävt närmare 50 000 dödsoffer. Ingen varaktig fred har ännu uppnåtts, men eldupphör råder och en fredsöverenskommelse undertecknades . Att genomföra överneskommelsen har dock visat sig vara en besvärlig process och säkerhetsläget i landet är fortsatt prekärt. har en representation i huvudstad . Huvuduppgifterna är att främja dialog och förtroende mellan olika grupper, att uppmuntra respekt för mänskliga rättigheter och att stödja upprättandet av demokratiska institutioner. Representationen skall också bevaka efterlevnaden av åtaganden inom den mänskliga dimensionen. När lämnade vissa områden i fick OSSE-representationen även i uppgift att följa människorättsläget för återvändande flyktingar och tvångsförflyttade personer i syfte att underlätta deras återintegration i det tadzjikiska samhället. 3.8 senast upprättade representation är den i . Efter långvariga förhandlingar med värdlandet om närvaro kunde representationen inleda sitt arbete . De förändringar av konstitutionen som var resultatet av den folkomröstning som genomfördes gjorde det möjligt för presidenten, , att skaffa sig synnerligen vidsträckta maktbefogenheter. Han gavs t.ex. möjlighet att upplösa det i demokratisk ordning valda parlamentet och att direkt därefter utse en ny . Omständigheterna kring folkomröstningen fick till följd att det internationella samfundet inte erkände valresultatet. I stället betraktas författning såsom fortsatt giltig. har det politiska klimatet i gradvis försämrats. Medlemmar av oppositionen och företrädare för oberoende medier har utsatts för förföljelse. En av representationens prioriteringar är kontakter med mänskliga rättighetsorganisationer och andra enskilda organisationer. 3.9 och Minskgruppens arbete är en enklav i det muslimskt dominerade med i huvudsak armenisk befolkning som strävar efter autonomi. Konflikten har pågått , med stort mänskligt lidande som följd. ingår i den s.k. Minskgruppen, som inrättades 1992 och är ett särskilt forum knutet till för hantering av konflikten i Nagorno- Karabach. 1994 förhandlade Minskgruppen, under svenskt ordförandeskap, fram en vapenvila som i stort sett iakttagits . är , och tillsammans ordförande för . De tre samordförandena presenterade 1997 ett förslag till fredsplan för konflikten, som dock ännu inte accepterats av samtliga parter. Det förtjänar att nämnas att är den enda konflikt i vilken möjligheten till en fredsbevarande OSSE-insats på allvar diskuterats. Vid i har upprättats ett embryo till militär ledningsfunktion (, HLPG), där för övrigt flera svenska officerare tjänstgjort. 3.10 Förbindelsekontoret för driver vid sidan av sina långtidsrepresentationer även ett regionalt förbindelsekontor för , beläget i huvudstad . Kontoret spelar en viktig roll för att stödja integrationen av de nya centralasiatiska länderna i organisationen och genom att sprida kunskaper om de åtaganden som medlemskapet innebär. Förbindelsekontoret arrangerade bland annat kurser och konferenser om ämnen som mänskliga rättigheter och miljövård. har ODIHR utarbetat ett program med en rad projekt i de centralasiatiska länderna, bl.a. utbildning i valadministration inför de kommande valen i regionen. 4 parlamentariska församling Den parlamentariska församlingen är fristående i förhållande till övriga institutioner. Församlingens talman deltar dock numera regelbundet i möten med trojka på utrikesministernivå i syfte att förbättra informationsflödet mellan de två organen. Församlingens 315 ledamöter kan fatta majoritetsbeslut och omfattas alltså inte av konsensusregel. möte med parlamentariska församling ägde rum i . Mötet antog en deklaration med rekommendationer inom tre huvudområden politik och säkerhet, ekonomi och miljö samt demokrati och mänskliga rättigheter. Vidare antogs en resolution till stöd för fredlig lösning av och ett uttalande av kvinnliga parlamentariker om kvinnor och arbetslöshet. Ett svenskt initiativ resulterade i att församlingen slog fast att våldtäkt i väpnade konflikter är en grov krigsförbrytelse. Förslaget hade lagts fram av ordföranden i OSSE-delegation () och antogs enhälligt såsom ett separat kapitel i slutdeklarationen från mötet. Riksdagsledamoten () är vice ordförande i församlingens utskott för ekonomi- och miljöfrågor för perioden 1996- 1998. Församlingens talman, spanjoren , ledde en delegation till för samtal om MR-frågor. Den svenska riksdagsledamoten () ingick i delegationen. Den parlamentariska församlingens nästa möte äger rum i . 5 samverkan med andra organisationer 5.1 EU och Europeiska unionen är en av de mer framträdande aktörerna i . EU är även en viktig samarbetspartner för organisationen. Samarbetet rörande OSSE-frågor inom ramen för EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik (GUSP) är väl etablerat och utvecklas kontinuerligt. EU-länderna möts i för att med representanter från huvudstäderna diskutera aktuella frågor. Därutöver träffas representanter för EU:s delegationer till i regelbundet, oftast , på olika nivåer. Syftet med dessa samråd är att komma fram till en gemensam uppfattning inom EU- kretsen. Rustningskontrollfrågorna i är inte, förutom frågor relaterade till den s.k. uppförandekoden, föremål för EU-samordning. EU-länderna har också regelbundna samråd med de länder som har associeringsavtal med unionen. Dessa samråd, som äger rum både i och i , är viktiga. Erfarenheten har visat att EU:s förslag bör vara väl förankrade hos associeringsländerna om de skall kunna antas av alla medlemsstater, då de två ländergrupperna utgör nästan hälften av medlemmarna i . har EU-trojkan i också börjat genomföra regelbundna möten med , och . Trojkan sammanträder även regelbundet med och . har diskussionerna inom EU främst rört utarbetandet av konkreta förslag till arbetet med säkerhetsstadgan och behandlingen av regionala frågor, i synnerhet utvecklingen och inriktningen av engagemang i , , och . EU bidrog till insats för lokalvalen i genom en gemensam åtgärd (enligt art. J.3 FEU), i vilken man ställde ett större antal valövervakare till förfogande. Vid diskussioner i Permanenta rådet i är huvudregeln att planerade anföranden skall vara gemensamma för EU. Om tidsramen medger hålls även samråd med associeringsländerna, så att de har möjlighet att ansluta sig. 5.2 och samverkan med FN och Erfarenheterna från fältet har visat att samarbetet mellan olika organisationer är ett villkor för att förebyggande insatser, krishantering och återuppbyggnadsinsatser efter en kris skall ha önskad verkan. Att är en regional organisation enligt kapitel VIII innebär att organisationen på det regionala planet kan komplettera FN- insatser eller bidra med alternativ till sådana. På svenskt initiativ ingicks 1993 ett ramavtal om närmare samarbete mellan FN och . I enlighet med avtalet genomför bl.a. organisationernas generalsekreterare regelbundna möten. I har direkt övertagit vissa uppgifter som tidigare åvilade FN. och FN har i ett gemensamt kontor som arbetar för att främja respekten för mänskliga rättigheter. och har båda till uppgift att främja mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Det gäller således att genom samverkan mellan organisationerna på bästa sätt utnyttja respektive organisations möjligheter att stödja en långsiktig demokratibyggnad i . Möten hålls varje halvår mellan och , i vilka såväl ordförandena som generalsekreterarna deltar. För att på bästa sätt utnyttja existerande resurser och undvika dubbelarbete är det av största vikt att organisationerna kan samarbeta väl ute på fältet. Arbetet kring valövervakning, där båda organisationerna varit engagerade, har visat på behovet av såväl politisk som praktisk samordning. har samordningen mellan och i samband med konkreta insatser fungerat allt bättre. Organisationerna har tillsammans bl.a. anordnat gemensamma seminarier i de nya medlemsstaterna. Intensiva diskussioner pågår om hur samarbetet skall kunna byggas ut ytterligare. OSSE-representationen i har i uppdrag att verka för samordning av de internationella insatserna. Detta är ett praktiskt exempel på att kan spela en viktig roll för att underlätta samordningen mellan en rad internationella organisationer. Vidare diskuterar gemensamma projekt med , Röda korset och olika FN-organ för , , och . 5.3 Kontakter med enskilda organisationer Enskilda organisationer (, NGO) har spelat en viktig roll inom alltsedan Helsingforsprocessen .