prop · GL031D10 · 1998-01-01 00:00:00 — Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp 1 Förslag till riksdagsbeslut 5 2 Lagtext 7 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring 7 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1997:313) om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) 8 2.3 Förslag till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) 8 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1047) om sjuklön 9 3 Inledning 3.1 Omfattning/ändamål 11 3.2 Resultatbedömning och slutsatser 12 3.3 Åtgärder utanför utgiftsområdet 12 3.4 Förslag till vissa regelförändringar 12 4 A. Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp 17 4.1 Omfattning/ändamål 17 4.2 Resultatbedömning och slutsatser 18 4.3 Anslag 20 A 1. Sjukpenning och rehabilitering, m.m. 20 A 2. Förtidspensioner 22 A 3. Handikappersättningar 23 5 B. Socialförsäkringsadministration 25 5.1 Omfattning/ändamål 25 5.2 Resultatbedömning och slutsatser 26 5.3 Regeringens bedömning avseende revisionens iakttagelser 28 5.4 Anslag 28 B 1 28 B 2. 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att 1. godkänner målen inom utgiftsområdet i enlighet med vad regeringen förordar under avsnitt 3.1. 2. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, 3. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1997:313) om ändring i socialtjänstlagen (1980:620), 4. antar regeringens förslag till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), 5. godkänner vad regeringen anfört angående gemensamt mål för samverkan inom rehabiliteringsområdet under avsnitt 3.4.1 6. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1991:1047) om sjuklön 7. för anvisar anslagen under utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp enligt följande uppställning: ANSLAG ANSLAGSTYP ANSLAGSBELOPP (TUSENTAL KRONOR) A 1. Sjukpenning och rehabilitering, m.m. ramanslag 17 881 000 A 2. Förtidspensioner ramanslag 13 375 000 A 3. Handikappersättningar ramanslag 1 001 900 B 1. ramanslag 665 012 B 2. Allmänna försäkringskassor ramanslag 4 269 564 Summa 2 Lagtext Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring Härigenom föreskrivs att 18 kap. 5 § lagen (1962:381) om allmän försäkring1 skall ha följande lydelse. NUVARANDE LYDELSE FÖRESLAGEN LYDELSE 18 kap. 5 §2 Allmän försäkringskassa må ej utan stöd av särskilt lagstadgande bedriva annan verksamhet än som angives i denna lag eller i bestämmelser, som utfärdats med stöd av densamma. I den mån regeringen så förordnar, är allmän försäkringskassa pliktig att biträda vid handhavandet av annan verksamhet. Myndighet, som handhar arbetslöshetsförsäkring, eller lokalt organ som i 1 kap. 2 § sägs må ej av allmän försäkringskassa förvägras begärt biträde. Den allmänna får efter överenskommelse med kommun, landsting, och länsarbetsnämnd delta i gemensamma projekt i syfte att uppnå en effektivare användning av tillgängliga resurser. Denna lag träder i kraft . 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1997:313) om ändring i socialtjänst- lagen (1980:620) Härigenom föreskrivs att 4 § socialtjänstlagen (1980:620)1 i paragrafens lydelse enligt lagen (1997:313) om ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse. NUVARANDE LYDELSE FÖRESLAGEN LYDELSE Kommunens uppgifter inom fullgörs av den eller de nämnder som kommunfullmäktige bestämmer. Vad som i denna lag eller annan författning sägs om socialnämnd gäller i förekommande fall den eller de nämnder som utses enligt första stycket. Kommunen får sluta avtal med någon annan om att utföra kommunens uppgifter inom . Genom ett sådant avtal får en kommun tillhandahålla tjänster åt en annan kommun. Uppgifter som innefattar myndighetsutövning får dock inte med stöd av denna bestämmelse överlämnas till ett bolag, en förening, en samfällighet, en stiftelse eller en enskild individ. Kommunen får även sluta avtal med , den allmänna och länsarbetsnämnden om att, inom ramen för uppgifter, delta i och bidra till finansieringen av gemensamma projekt i syfte att uppnå en effektivare användning av tillgängliga resurser. får granska sådan verksamhet som bedrivits i samverkan med och delvis finansierats av och länsarbetsnämnden. Vid en sådan granskning har rätt att ta del av de uppgifter som behövs för att granska verksamheten. 2.3 Förslag till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) Härigenom föreskrivs att 3 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763)1 skall ha följande lydelse. NUVARANDE LYDELSE FÖRESLAGEN LYDELSE Varje landsting skall erbjuda en god hälso- och sjukvård åt dem som är bosatta inom . Även i övrigt skall verka för en god hälsa hos hela befolkningen. Vad som i denna lag sägs om landsting gäller också kommuner som inte ingår i ett landsting, i den mån inte annat följer av 17 §. Vad här sagts utgör inte hinder för annan att bedriva hälso- och sjukvård. ansvar omfattar dock inte sådan hälso- och sjukvård som en kommun inom har ansvar för enligt 18 § första och tredje styckena. Ett landsting får sluta avtal med någon annan om att utföra de uppgifter som ansvarar för enligt denna lag. En uppgift som innefattar myndighetsutövning får dock inte med stöd av denna bestämmelse överlämnas till ett bolag, en förening, en samfällighet, en stiftelse eller en enskild individ. får även sluta avtal med kommun, den allmänna och länsarbetsnämnden om att inom ramen för uppgifter enligt denna lag delta i och bidra till finansieringen av gemensamma projekt i syfte att uppnå en effektivare användning av tillgängliga resurser. får granska sådan verksamhet som bedrivits i samverkan med och delvis finansierats av och länsarbetsnämnden. Vid en sådan granskning har rätt att ta del av de uppgifter som behövs för att granska verksamheten. Denna lag träder i kraft . 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1047) om sjuklön Härigenom föreskrivs att 7 § lagen (1991:1047) om sjuklön skall ha följande lydelse. NUVARANDE LYDELSE FÖRESLAGEN LYDELSE Sjuklöneperioden omfattar den första dag arbetstagarens arbetsförmåga är nedsatt på grund av sjukdom och de därpå följande i sjukperioden. En sjuklöneperiod börjar inte om arbetstagaren inte avhåller sig från arbete åt arbetsgivaren. En sjuklöneperiod som börjat löpa bryts om anställningen upphör. Sjuklöneperioden omfattar den första dag arbetstagarens arbetsförmåga är nedsatt på grund av sjukdom och de därpå följande i sjukperioden. En sjuklöneperiod börjar inte om arbetstagaren inte avhåller sig från arbete åt arbetsgivaren. En sjuklöneperiod som börjat löpa bryts om anställningen upphör. Som sjukperiod anses sådan tid under vilken arbetstagaren i oavbruten följd lider av sjukdom som avses i 4 §. Om en sjukperiod börjar från det en tidigare sjukperiod avslutats skall sjuklöneperioden omfatta endast så många dagar att den tillsammans med en sjuklöneperiod hos samma arbetsgivare under den tidigare sjukperioden utgör . Vid tillämpning av 6 § skall beaktas dagar . Om en sjukperiod börjar från det en tidigare sjukperiod avslutats skall sjuklöneperioden omfatta endast så många dagar att den tillsammans med en sjuklöneperiod hos samma arbetsgivare under den tidigare sjukperioden utgör . Vid tillämpning av 6 § skall beaktas dagar . Denna lag träder i kraft . Socialförsäkringarna skall uppfylla kraven på trygghet, rättvisa och effektivitet. Målen skall uppnås genom en generell offentlig försäkring som ger standardtrygghet genom inkomstbortfallsprincipen. Socialförsäkringarna skall understödja arbetslinjen i välfärdspolitiken. Tilltron till försäkringssystemen kräver ett samband mellan avgifter och förmåner. En väl fungerande socialförsäkring kräver en administration som säkerställer likformighet, kvalitet och kostnadseffektivitet. Administrationen skall genomsyras av tillgänglighet och god service och bygga på ett brett förtroendemannainflytande. 1 Omfattning/ändamål Utgiftsområdet omfattar två verksamhetsområden, ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp samt socialförsäkringsadministrationen, dvs. och de allmänna försäkringskassorna. De socialförsäkringsförmåner som ingår är förmåner som utges i form av dagersättningar såsom sjukpenning, rehabiliteringsersättning och närståendepenning. Därutöver ingår vissa yrkesskadeersättningar, handikappersättning samt folkpension i form av förtidspension och pensionstillskott till förtidspension. Allmän tilläggspension (ATP) i form av förtidspension samt utgifterna för arbetsskadeförsäkringen finansieras vid sidan av statsbudgeten. MILJONER KRONOR (LÖPANDE PRISER) 1995/96 1996 1997 1998 1999 2000 56 360 36 657 35 554 37 193 39 020 40 308 Sammanfattande kommentarer till verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall Kostnaderna och volymerna för flertalet förmåner inom utgiftsområdet har minskat, främst beroende på regelförändringar för olika socialförsäkringsförmåner. Socialförsäkringsadministrationen har som ett omfattande besparingsprogram genomförts hanterat en snabb förändringstakt. Större förändringar Flera förändringar i regelverket har genomförts som påverkar såväl förmånerna som administrationen. Mål för utgiftsområdet Socialförsäkringen skall: vara generell och tillgodoses inom ramen för en offentlig försäkring, bygga på standardtrygghet och ge ersättning relaterad till inkomstbortfall samt präglas av arbetslinjen, uppfylla kraven på trygghet, rättvisa och effektivitet. Socialförsäkringsadministrationen skall: administrera och verka för en allmän socialförsäkring som ger ekonomisk trygghet vid sjukdom, handikapp, ålderdom och vård av barn, verka för att förebygga och minska ohälsa samt genom att offensivt arbeta med och samordna rehabiliteringen bidra till att ge sjuka och funktionshindrade personer möjlighet att åter kunna arbeta, säkerställa likformighet, kvalitet och kostnadseffektivitet i handläggningen av försäkrings- och bidragsärenden, som kravet på snabbhet i handläggningen och god service tillgodoses. Prioriteringar för Samverkan över myndighets- och organisationsgränser. Rätt ersättning ska betalas ut och fusk och missbruk skall beivras. Det administrativa stödet inom socialförsäkringen skall utveckla för att ytterligare kunna effektivisera arbetet. 3.2 Resultatbedömning och slutsatser Stora besparingar har gjorts inom utgiftsområdet . Trots detta har det varit möjligt att upprätthålla ett generellt välfärdssystem som bygger på de mål som finns för socialförsäkringssystemens utformning. Inom administrationen har präglats av en snabb förändringstakt i socialförsäkringens regelverk. Detta har skett med minskade budgetramar och personalneddragningar. Trots denna situation kan insatserna anses tillfredsställande. För socialförsäkringssystemens legitimitet är det mycket angeläget att medborgarna kan vara förvissade om att systemen fungerar effektivt och att pengar fördelas till dem de är avsedda för. Både för att spara pengar och för att försvara systemen är det viktigt att åtgärder vidtas för att minimera fusk och överutnyttjande i systemen. Regeringen har därför i sin proposition 1996/97:121 Systembrister och missbruk inom socialförsäkringssystemen föreslagit ett antal lagändringar som är avsedda att förbättra de allmänna försäkringskassornas utrednings- och kontrollmöjligheter i försäkrings- och bidragsärenden. har ställt sig bakom lagändringarna, vilka skall träda i kraft (bet. 1996/97:SfU10, rskr. 1996/97:231). 3.3 Åtgärder utanför utgifts- området Socialförsäkringsadministrationens särskilda insatser i syfte att motverka missbruk och fusk inom socialförsäkringarna påverkar även övriga utgiftsområden. Regeringens förslag till inriktning av samverkan inom rehabiliteringsområdet väntas påverka bl.a. kommuners och landstings verksamhet. 3.4 Förslag till vissa regelförändringar 3.4.1 Samverkan inom rehabiliterings- området Regeringens förslag Den allmänna skall fr.o.m. få sluta avtal med kommun, landsting och länsarbetsnämnd om att delta i gemensamma projekt i syfte att uppnå en effektivare användning av tillgängliga resurser. För detta ändamål får disponera sådana särskilda medel som anges under anslaget A 1. Sjukpenning och rehabilitering, m.m. Från skall likaså kommuner och landsting få sluta avtal med varandra samt med den allmänna och länsarbetsnämnden om att inom ramen för respektive hälso- och sjukvårdens områden delta i och bidra till finansieringen av gemensamma projekt i syfte att uppnå en effektivare användning av tillgängliga resurser. skall få rätt att ta del av kommuners och landstings redovisning avseende sådan verksamhet som bedrivits och delvis finansierats i samverkan med och länsarbetsnämnden. , och skall ha som gemensamt mål att genom att främja samverkan inom rehabiliteringsområdet uppnå en effektivare användning av tillgängliga resurser i syfte att underlätta för den enskilde att försörja sig genom eget arbete. Skälen för regeringens förslag: Regeringen framhöll i sin proposition 1996/97:63 Samverkan, socialförsäkringens nivåer och administration, m.m. att det finns ett stort behov av att mer effektivt utnyttja samhällets samlade resurser för att bättre kunna tillgodose enskilda människors behov av olika stödåtgärder. Många människor med långvarig arbetslöshet, psykosociala eller hälsomässiga problem kan lätt hamna i en gråzon mellan de olika ersättningssystemen eftersom problembilden inte renodlat faller inom någon viss myndighets ansvarsområde. Regeringen konstaterade att det finns skäl att utveckla bra och ändamålsenliga samverkansmodeller som ger bättre förutsättningar för rehabiliteringsarbetet. I propositionen anförde regeringen vidare att det nu är dags att införa en möjlighet till frivillig samverkan för berörda myndigheter i syfte att stödja alla som är i behov av särskilda insatser. Arbetet bör därför inriktas på generella lösningar. Framtida lokala samverkansprojekt skall inte behöva något särskilt godkännande av regeringen eller . I propositionen föreslogs vissa riktlinjer för samverkan inom rehabiliteringsområdet . Regeringen aviserade också avsikten att i budgetpropositionen återkomma med nödvändiga lagförslag tillstyrkte regeringens förslag till inriktning av samverkan inom rehabiliteringsområdet (bet. 1996/97:SfU12, rskr. 1996/97:273). Regeringen lägger nu fram de aviserade lagförslagen. I enlighet med vad som anförs i proposition 1996/97:63 bör lagen (1962:381) om allmän försäkring kompletteras med en bestämmelse som ger möjlighet att efter överenskommelse med kommun, landsting och länsarbetsnämnd delta i gemensamma projekt i syfte att uppnå en effektivare användning av tillgängliga resurser. För detta ändamål får disponera särskilda medel som anges under anslaget A 1. Sjukpenning och rehabilitering, m.m. får inom ramen för de särskilda medlen även bedriva andra projekt i syfte att uppnå samverkansvinster. I regleringsbrev kommer villkoren närmare att anges för användning av de särskilda medlen, bl.a. skall även övriga parter som deltar i ett samverkansprojekt bidra till projektets finansiering. I regleringsbrev kommer även att redogöras för samverkan med t.ex. och . När det gäller kommunens och medverkan i sådana gemensamma projekt bör socialtjänstlagen (1980:620) och hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) kompletteras med likartade bestämmelser som innebär att kommunen och inom ramen för respektive hälso- och sjukvårdsområdet får sluta avtal med varandra, den allmänna och länsarbetsnämnden om att delta i och bidra till finansieringen av gemensamma projekt i syfte att uppnå en effektivare användning av tillgängliga resurser. Detta innebär att kommuner och landsting får kompetens att tillsammans med och länsarbetsnämnden delta i projekt som på något sätt har relevans för respektive hälso- och sjukvårdens uppgifter. En förutsättning för denna form av samverkan är att kommuner och landsting som medverkar i projektet också bidrar till finansieringen. Medlen bör stå i proportion till de inblandade parternas ansvar för åtgärder för den grupp som samverkansprojektet riktar sig till. Det bör däremot inte vara nödvändigt att alla parter bidrar med lika stora andelar. Ett förslag till ändring i 3 § hälso- och sjukvårdslagen finns också i regeringens proposition 1996/97:9 Skydd för förföljda personer, samordningsnummer, m.m. Syftet med projektet skall vara att uppnå en effektivare användning av , hälso- och sjukvårdens, och länsarbetsnämndens resurser. En effektivare användning av respektive parts tillgängliga medel behöver dock inte uppnås under budgetåret utan det bör anses tillräckligt att detta sker . Försäkringskassorna och arbetsmarknadsmyndigheterna omfattas av granskningsverksamhet. Verket bör även ges möjlighet att granska sådan verksamhet som bedrivs i samverkan mellan dessa myndigheter samt med kommuner och landsting. bör vidare ges rätt att ta del av kommuners och landstings redovisning avseende sådan verksamhet som bedrivits och delvis finansierats i samverkan med och länsarbetsnämnden. Såsom angetts i proposition 1996/97:63 anser regeringen att det är nödvändigt att vissa gemensamma övergripande mål formuleras. till myndigheterna bör innehålla både myndighetsspecifika och myndighetsgemensamma mål, uppdrag och redovisningskrav. Resultatuppföljning bör också ske gemensamt. hade inget att invända mot detta. , och skall ha som gemensamt mål att genom att främja samverkan inom rehabiliteringsområdet uppnå en effektivare användning av tillgängliga resurser i syfte att underlätta för den enskilde att försörja sig genom eget arbete. Förslagen avses träda i kraft . 3.4.2 Sjuklöneperioden Nuvarande regler Reglerna om sjuklön infördes bl.a. för att öka arbetsgivarens ansvar för de anställdas arbetsmiljö och hälsa samt för att tillförsäkra de anställda en mer rättvis kompensation för inkomstförluster till följd av sjukdom. Lagen (1991:1047) om sjuklön (SjLL) skall utgöra grunden för sjukersättning vid korta sjukdomsfall. Enligt lagen ges anställda rätt att behålla en viss del av den lön och andra anställningsförmåner som de skulle ha fått om de fullgjort sina arbetsuppgifter. För i sjuklöneperioden betalas ingen ersättning (karensdag). För återstående dagar i sjuklöneperioden har den anställde rätt att behålla av lön och andra anställningsförmåner. I propositionen 1995/96:209 föreslog regeringen att arbetsgivaren skulle ges ett lagstadgat ansvar för att utge ersättning till arbetstagare i form av sjuklön med avseende av ett sjukfall, dvs. att sjuklöneperioden skulle förlängas från 14 . Ändringen av sjuklöneperioden föreslogs träda i kraft . biföll regeringens förslag (bet. 1996/97:SfU4, rskr. 1996/97:22). Om en ny sjukperiod börjar från det att en tidigare sjukperiod avslutats skall den enligt SjLL betraktas som en fortsättning på den tidigare sjuklöneperioden när det gäller karensdag och avgränsningen av sjuklöneperioden. Efter ansökan av en anställd som på grund av sjukdom kan antas komma att vara borta från arbetet i särskilt stor omfattning kan besluta att särskilda bestämmelser skall gälla för en sådan arbetstagare och dennes arbetsgivare. Ett beslut varigenom kassan bifallit en sådan ansökan medför dels att den anställde har rätt till sjuklön efter en kompensationsnivå om också för i varje sjuklöneperiod, dels att ersättning kan betalas till arbetsgivaren från sjukförsäkringen för kostnader för sjuklön till den anställde. Ersättningen utbetalas av kassan efter skriftlig ansökan av arbetsgivaren och avser hela sjuklöneperioden. I regeringens proposition 1996/97:63 föreslogs att ett utökat särskilt högriskskydd skulle införas för den som har en sjukdom som medför risk för en eller flera längre sjukperioder . biföll regeringens förslag (bet. 1996/97:SfU12, rskr. 1996/97:273). Företag med få anställda har enligt SjLL en möjlighet att försäkra sig hos mot sjuklönekostnader för tid fr.o.m. den tredje ersättningsdagen. Rätt att teckna en sådan försäkring har arbetsgivare vars sammanlagda lönekostnader under ett kalenderår efter avdrag för sociala avgifter inte beräknas överstiga summan av 130 gånger det gällande basbeloppet. Regeringen har givit en särskild utredare i uppdrag (dir. 1997:90) att undersöka huruvida den nuvarande försäkringen mot sjuklönekostnader motsvarar arbetsgivarens behov av och intresse för denna försäkring. Vidare skall möjliga alternativ till den nuvarande försäkringen presenteras. Dessutom skall en kartläggning av privata försäkringsalternativ genomföras. Regeringens förslag: Arbetsgivarens lagstadgade ansvar för att utge ersättning till en arbetstagare i form av sjuklön ändras till att omfatta av ett sjukfall (sjuklöneperiod). Skälen för regeringens förslag: Sjuklönesystemet infördes bl.a. för att skapa ett effektivare sätt att administrera den korta sjukfrånvaron. Det avsågs också kunna ge en mer rättvis kompensation för inkomstförluster till följd av sjukdom. Genom att på ett differentierat sätt öka arbetsgivarnas kostnader borde införandet av en sjuklöneperiod dessutom stimulera till förebyggande arbetsmiljöinsatser liksom till tidiga och aktiva rehabiliteringsåtgärder. () redovisade i rapporten och resultat av sjuklönereformen, karensdagen och sänkta kompensationsnivåer inom sjukpenningförsäkringen (RFV ANSER 1995:14) till regeringen bl.a. erfarenheter av den sjuklöneperiod som omfattade . Slutsatsen i rapporten var att sjuklöneperioden ur administrativ synvinkel fungerade tillfredsställande. Den ökade arbetsgivarnas ansvar för kostnaderna och medverkade till att förenkla administrationen av de korta sjukfallen. Antalet sjukfall som administreras av försäkringskassorna minskade från 8,4 miljoner år 1991 till 0,9 miljoner år 1994. Erfarenheterna pekar också på att inkomstkompensationen blivit mer anpassad till det aktuella inkomstbortfallet genom att löneavdragen anpassats till branschvisa förhållanden eller till situationen på enskilda arbetsplatser. Regeringen bedömer att införandet av en 14 dagars sjuklöneperiod, bortsett från vissa enstaka gränsdragningsproblem, visat sig vara positivt. Den förlängning av sjuklöneperioden till att omfatta som infördes syftade till att stärka arbetsgivarnas ansvar för det tidiga och aktiva rehabiliteringsarbetet och därigenom bättre koppla samman ansvaret för att vidta åtgärder med kostnadsansvaret för sjuklön. Arbetsgivarna skulle också få starkare drivkrafter att hålla nere kostnaderna för sjuklön genom ett mer effektivt förebyggande arbete. Åtgärden utgjorde också en del i regeringens arbete med att sanera statens ekonomi. I samband med att sjuklöneperioden förlängdes från 14 fr.o.m. uppstod emellertid en tvist kring frågan om den högre avtalsreglerade ersättning som utbetalas under dag 15 till och med dag 28 i sjukperioder skulle kunna utbetalas även fortsättningsvis. för arbetsmarknadsförsäkringar och Arbetsdomstolen fann att rätt till ersättning från avtalssjukförsäkringen respektive kollektivavtalet inte förelåg under den utsträckta sjuklöneperioden. Detta innebar att den totala ersättningen till en anställd sänktes under den förlängda sjuklöneperioden. Regeringens avsikt var inte att åstadkomma den effekten. Detta framgick också av propositionstexten. I samband med beslut om den förlängda sjuklöneperioden framhöll socialförsäkringsutskottet (bet. 1996/97:SfU4) att det förhållandet att sjuklöneperioden förlängdes inte hindrade tillämpningen av gällande avtal om kompletterande sjukersättning . Det förutsattes alltså ankomma på parterna att lösa frågorna om de avtalsbaserade ersättningarna. Med anledning av den situation som uppstått har regeringen övervägt olika åtgärder för att neutralisera effekterna på ersättningen av den förlängda sjuklöneperioden. Regeringen har stannat vid att föreslå en återgång av sjuklöneperioden . Enligt vad som anförts av i och förväntas en förkortad sjuklöneperiod underlätta nyanställningar i framförallt små företag. En förkortning av sjuklöneperioden från 28 innebär ökad administration hos försäkringskassorna. Ändringen innebär att ca 165 000 fler sjukfall kommer att handläggas hos . Frågan om konsekvenserna av den ökade administrationen bereds i .