prop · GL039 · 1998-01-01 00:00:00 — Andelen överklaganden är begränsat. överklagas cirka 200 namnärenden till länsrätt. Namnärenden kan sägas vara av sådan art att de bör avgöras relativt snabbt. Sammantaget finner regeringen att övervägande skäl talar för att prövningen i kammarrätt bör kräva tillstånd. Därmed nås också fördelen av en enhetlig processordning i de mål med anknytning till folkbokföringen som prövas av skattemyndigheterna. 10 Personnummer inför 2000-talet Regeringens förslag: Om det inte är obehövligt skall det personnummer eller samordningsnummer som fastställts för en person lagras i register som förs med hjälp av ADB med sekelangivelse. förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker eller lämnar förslaget utan erinran. Skälen för regeringens förslag: Ett personnummer skall enligt 18 § folkbokföringslagen (1991:481) innehålla uppgift om födelsetid, födelsenummer och kontrollsiffra. Födelsetiden anges med sex siffror, två för året, två för månaden och två för dagen i nu nämnd ordning. Mellan födelsetiden och födelsenumret sätts ett bindestreck som byts ut mot ett plustecken när personen fyller . I skatteförvaltningens ADB-system för folkbokföring lagras personnumret med tolv siffror, där de två inledande siffrorna anger under vilket sekel en person är född. Sekelsiffrorna visas normalt inte på terminalbilder eller utskrifter men ingår i aviseringen av personnummer via det regionala systemet för avisering av folkbokföringsuppgifter och i det nya aviseringsregistret. Anledningen till att ADB-systemet för folkbokföringen lagrar personnummer med tolv tecken är att det är nödvändigt att särskilja personnummer för personer födda , månad och dag men under olika sekel. Det plustecken som anges för personer som är utvisar inte under vilket sekel personen är född. Plustecknet lagras heller inte i databasen men finns med på personbevis och liknande utskrifter. För att barn och riktigt gamla inte skall förväxlas hos olika myndigheter, finns behov av att även sekel anges i personnumret. Inför 2000-talet tillkommer att man måste kunna lagra och bearbeta personnummer för personer födda under ett av tre sekel. För att möjliggöra detta finns behov av att även sekel anges i personnumret. Befintliga personnummer bör dock inte ändras utan skall även i fortsättningen bygga på det tiosiffriga numret. I likhet med anser regeringen att en säker registrering kräver att de nuvarande personnumren kan tillföras sekelangivelse. En sådan lösning hindrar inte att personnumret normalt presenteras med tio siffror. Kontrollsiffran skall således även i fortsättningen baseras på det nio-siffriga numret. Det innebär inte heller att en myndighet som t.ex. , som inte kan registrera mer än tio siffror och därför avser att lösa frågan på annat sätt, måste registrera personnumret med tolv siffror. Även det nya samordningsnumret (se avsnitt 5) bör lagras och bearbetas med angivande av sekel. Regeringens förslag föranleder ändringar i 18 § folkbokföringslagen. beslutade att genomföra en undersökning av bosättningen i landet för 500 slumpvis utvalda personer med utomnordisk födelseort som var folkbokförda inom lokala skattekontorets i verksamhetsområde. Anledningen till undersökningen var att kritik framförts av Statitiska centralbyrån om att många personer med utländsk ankytning felaktigt är folkbokförda här i landet. I en promemoria, som givit in till , redovisas resultatet av undersökningen. Undersökningen visade att 20 personer eller av urvalet kunde antas vara felaktigt folkbokförda i landet. En viss överregistrering förekom således. Flera av de felaktigt folkbokförda fanns inte i register hos allmän försäkringskassa. Många saknade giltiga uppehållstillstånd.Riksskatteverket anser mot bakgrund av undersökningens resultat att åtgärder bör vidtas för att förbättra formerna för underrättelser och informationsutbyte mellan myndigheter som samverkar inom folkbokföringen. I promemorian lämnas förslag om författningsändringar och andra åtgärder som kan förbättra kvalitén i folkbokföringsregistren. föreslår bl.a. ett ökat samarbete med andra myndigheter och en utökad skyldighet för vissa myndigheter att rapportera till skattemyndigheten om de får kännedom om att en person har en annan adress än den som framgår av folkbokföringen. Vidare föreslås att skattemyndigheten i större utsträckning än skall kunna kräva personlig inställelse i ärenden om folkbokföring och att förvaltningslagens regler om kommunicering med den som berörs av ett ärende endast skall tillämpas om personen är bosatt eller annars vistas i . För att skattemyndigheterna skall kunna ta fram kontrollvärda förhållanden föreslås också att det blir tillåtet att söka på medborgarskap och invandring i de lokala folkbokföringsregistren. När det gäller den enskildes uppgiftslämnande föreslås att uppgifter skall lämnas på heder och samvete och att det bör vara möjligt att förelägga personer att komma in med uppgifter om sina bosättningsförhållanden i större utsträckning än . Remissinstanserna har varit positiva till de förslag som rör samarbetet med andra myndigheter och den enskildes uppgiftslämnande. Kritik har dock riktats mot de förslag som innebär lagreglering av personlig inställelse, undantag från kommuniceringsskyldigheten och att det skall vara möjligt att söka på medborgarskap och invandring. Förslagen anses av flera remissinstnser vara väl långtgående och den undersökning som gjorts anses inte visa på att bristerna är så stora att det motiverar åtgärderna. Syftet med folkbokföringen är bl.a. att tillhandahålla personuppgifter för att tillgodose samhällets behov av basuppgifter. Det är därför mycket angeläget att kvalitén i folkbokföringens register är hög. Regeringen anser därför i likhet med att det kan behövas åtgärder för att man skall kunna komma till rätta med felaktigheter inom folkbokföring. Åtgärderna måste dock ställas i relation till graden av misstämning i folkbokföringen. Den undersökning som gjorts visar på en viss överregistrering. Regeringen är dock tveksam till om enbart resultatet av denna undersökning är tillräckligt för att man skall kunna dra några säkra slutsatser om hur förhållandena faktiskt är. Det synes bl.a. inte möjligt att med säkerhet överföra resultatet till riksnivå. Det kan därför enligt regeringens mening behövas ytterligare undersökningar innan ställning kan tas till föreslagna åtgärder rörande bl.a. undantag från skyldigheten att kommunicera. För att sådana åtgärder skall vara motiverade måste behovet vara stort och det måste också övervägas hur den enskildes rätt skall kunna tillgodoses på andra sätt. Regeringen anser mot bakgrund av det angivna att det inte finns tillräckligt underlag för att nu ta ställning de förslag som rör personlig inställelse, undantag från kommuniceringsskyldigheten samt utökade sökmöjligheter i de lokala folkbokföringsregistren. Även frågan om uppgiftslämnande på heder och samvete behöver övervägas ytterligare. Regeringen återkommer till den frågan i ett senare sammanhang. Förslaget om andra myndigheters uppgiftsskyldighet kräver, med undantag för uppgifter från socialnämnderna, inte lagändringar. När det gäller frågan om inhämtande av uppgifter från socialnämnderna så omfattas uppgifter som den enskilde lämnat till nämnden av en sträng sekretess enligt 7 kap. 4 § sekretesslagen (1980:100). Det är väsentligt att den som vänder sig till kan lita på att den information som lämnas inte används för andra ändamål annat då mycket starka skäl talar för detta. Flera remissinstanser har också avstyrkt förslaget om utlämnande av uppgifter från socialnämnderna. Vid en avvägning mellan behovet av att den enskildes förtroende för inte rubbas och av att uppgifter lämnas till skattemyndigheten för bosättningskontroll anser regeringen att det inte finns tillräckliga skäl att ålägga socialnämnderna en uppgiftsskyldighet. 11.2 Föreläggande att lämna uppgifter Regeringens förslag: skall få möjlighet att förelägga en person att inkomma med uppgifter om sina bosättningsförhållanden även om det inte finns anledning att anta att personen är skyldig att göra en anmälan om flyttning. förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker eller lämnar förslaget utan erinran. Kammarrätten i avstyrker dock förslaget. Skälen för regeringens förslag: Enligt 31 § folkbokföringslagen får skattemyndigheten förelägga en person att komma in med uppgifter om det kan antas att han eller hon är skyldig att göra anmälan enligt denna lag. En person är skyldig att göra anmälan enligt folkbokföringslagen när det gäller flyttning inom landet eller utomlands. saknar således möjlighet att förelägga en person som är föremål för kontroll att komma in med uppgifter om sina bosättningsförhållanden. Innan ett föreläggande kan skickas måste alltså först utredas om personen är skyldig att komma in med en flyttningsanmälan. Om en person är föremål för kontroll skickar skattemyndigheten ut en förfrågan till personen om bosättningsförhållandena. har inte någon möjlighet att förelägga personen att komma in med svar på förfrågan. Det är enligt regeringens mening inte tillfredsställande att skattemyndigheten vid en kontroll av en persons bosättning inte har möjlighet att förelägga denne att inkomma med de uppgifter som behövs. Regeringen föreslår därför att skattemyndigheten skall få förelägga en person att inkomma med yttrande även i dessa fall. Förslaget föranleder ändring i 31 § folkbokföringslagen. 12 Ikraftträdande och ekonomiska konsekvenser Ändringarna som föreslås skall huvudsakligen träda i kraft . Bestämmelserna om samordningsnummer föreslås dock träda i kraft först . Skälet till detta är att påtalat att den inte har tekniska förutsättningar att övergå till ett nytt system förrän tidigast då nya register skall ersätta bl.a. person- och belastningsregistret. Om systemet med samordningsnummer tas i bruk tidigare innebär det stora kostnader för polisen. Personnummertilldelning för andra ändamål än folkbokföring sker i första hand för registrering inom rättsväsendet och för registrering i skatteregistret. Regeringen anser därför att ett system med samordningsnummer bör tas i bruk först när det är säkert att polisens arbete med de nya registren är slutförda. Systemet med samordningsnummer föreslås därför tas i bruk . Införandet av det nya samordningsnumret kan medföra vissa kostnader för berörda myndigheter. De största kostnaderna för reformen ligger dock hos och avser kostnader för systemutveckling. har uppskattat kostnaderna till ca 2 milj. kr. Genom den föreslagna konstruktionen blir kostnaderna för övriga myndigheter mycket begränsade. Detta har också framhållits av berörda myndigheter i remissyttrandena. De kostnader som uppkommer för såväl skatteförvaltningen som andra berörda myndigheter får enligt regeringens mening bekostas inom ramen för befintliga anslag. När det gäller de ändringar som föreslås i fråga om skyddet för förföljda personer så innebär dessa till största delen inte några administrativa konsekvenser och kan inte antas få några kostnadseffekter för berörda myndigheter. Förslaget om att i större utsträckning skall få möjlighet att avslå framställningar om att få fingerade personuppgifter torde dock innebära att får färre ansökningar. Införandet av prövningstillstånd i ledet länsrätt-kammarrätt kan i viss mån medföra färre mål och därmed en minskad arbetsbelastning för kammarrätterna. Antalet folkbokföringsmål som överklagas till kammarrätt är dock redan nu begränsat. Övriga förslag har inte några ekonomiska konsekvenser. 13.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:483) om fingerade personuppgifter 1 § Rekvisiten i första stycket för användningen av fingerade personuppgifter har förändrats något. Dessa förändringar, som i praktiken torde ha begränsad betydelse, berörs närmare i avsnitt 4.5.2. Bestämmelsen om att ett medgivande endast får ges har tagits bort. I stället skall det vara möjligt att lämna ett medgivande för obestämd tid, se närmare avsnitt 4.5.4. Huvudreglen skall också vara att ett medgivande lämnas för obestämd tid. Om det i ett särskilt fall står klart att medgivandet av olika skäl bör begränsas till skall dock detta vara möjligt. I övrigt har innehållet i första stycket flyttats till 2 §. Regeln om att fingerade personuppgifter skall medges endast om personen inte kan skyddas på annat sätt har något utvecklats i det nya andra stycket. Även gäller att fingerade personuppgifter inte skall medges om kvarskriv- ning eller andra åtgärder är tillräckliga för att skydda den enskilde. Med på annat sätt avses i första hand sekretessmarkering för uppgift om adress och andra folkbokföringsuppgifter. Regeringen har i avsnitt 4.5.3 pekat på det an- gelägna i att det i varje ärende görs en noggrann utredning om varför kvarskrivning och andra åtgärder inte räcker som skydd. 2 § Även fortsättningsvis krävs att ett medgivande lämnas av domstol. är första domstolsinstans i alla ärenden om fingerade personuppgifter. Bestämmelsen i det nya första stycket finns i nuvarande 1 §. Inte heller bestämmelsen i andra stycket om att skall ansöka om medgivande att använda fingerade personuppgifter innebär någon förändring jämfört med vad som gäller. Tredje stycket stryker under det som sägs i 1 § andra stycket, nämligen att kvarskrivning och andra mindre ingripande skyddsåtgärder skall övervägas innan fingerade personuppgifter tillgrips. Genom bestämmelsen i förevarande stycke måste för tingsrätten motivera varför ett medgivande är påkallat. 3 § Den nuvarande bestämmelsen i 3 § har förts till 10 § första stycket. Enligt paragrafens nya lydelse får en utvidgad rätt att avslå fram- ställningar om att få använda fingerade personuppgifter. När en enskild begär ett medgivande skall göra en fullständig bedömning av om förutsättningar för ett medgivande är för handen. Även om den enskilde riskerar så allvarligt brott som anges i 1 § första stycket kan exempelvis vägra att ansöka om fingerade personuppgifter om det är klarlagt att personen i fråga kan få tillräckligt skydd genom kvarskrivning eller sekretess- markering. Finner styrelsen att det sammantaget inte föreligger sannolika skäl för ett medgivande skall styrelsen avslå framställningen i fråga. Om skälen har tillräcklig styrka skall styrelsen ansöka vid tingsrätten om medgivande. Som framgår av 10 § andra stycket kan avslagsbeslut inte överklagas. Innehållet i andra stycket reglerades tidigare i 2 § andra stycket. Den enskilde har samma rätt som att själv ansöka om medgivande när har avslagit hennes eller hans framställning. När den enskilde själv ansöker om ett medgivande är det ofrånkomligt att domstolen begär yttrande från beträffande hotsituationen och möjligheten att med andra åtgärder än fingerade personuppgifter skydda den enskilde. 4 § Paragrafen överensstämmer helt med nuvarande 2 § tredje stycket. Bestämmelserna i nuvarande första och andra styckena flyttas till den nya 6 §. 5 § Den föreslagna bestämmelsen, som är ny, ger möjlighet att i ett ärende om fingerade personuppgifter från andra myndigheter hämta in uppgifter som annars skulle vara belagda med sekretess. I första hand är det uppgifter om den utpekade förföljaren som kan bli aktuella. För uppgifter som hämtas in med stöd av bestämmelsen, eller som på annat sätt har tillförts ett ärende om fingerade personuppgifter, gäller sekretess enligt 7 kap. 15 § sekretesslagen (1980:100). 6 § Första och andra styckena överensstämmer med nuvarande 4 § första och andra styckena. som fingerade personuppgifter förs in i folkbokföringsregistren skall den enskilde avregistreras från folkbokföringen under de verkliga uppgifterna. Det framgår av 21 § folkbokföringslagen (1991:481). Avregistrering från folkbokföringen innebär inte att de verkliga uppgifterna gallras eller på annat sätt utgår ur folkbokföringsregistren. Avregistrering kan i stället sägas innebära att registreringen tills vidare avslutas för personen i fråga med angivande av skälet för åtgärden, jfr 6 § 11 lagen (1990:1536) om folkbok- föringsregister. Folkbokföringen utvisar alltså att personen i fråga använder fingerade personuppgifter men det går självfallet inte att koppla ihop verklig och fingerad identitet. 7 § Genom de föreslagna bestämmelserna i paragrafen får till uppgift att hjälpa den enskilde med olika problem som ett medgivande kan föra med sig. Exempel på svårigheter som kan drabba den enskilde och aktualisera hjälpbehovet anges i avsnitt 4.5.1. I vissa fall kan den enskilde få sitt hjälp- behov tillgodosett inom . 8 § I paragrafen anges att medgivande att använda fingerade personuppgifter kan upphöra . Ett sådant förtida upphörande kan enligt första stycket ske om den enskilde uttryckligen begär det genom en anmälan till . En begäran kan exempelvis vara föranledd av att det inte längre föreligger något hot mot den enskilde. Den enskilde är efter sin begäran inte betagen rätten att använda fingerade uppgifter förrän lämnat den underrättelse som anges i 9 § till skattemyndigheten. Ett medgivande kan enligt andra stycket också upphöra att gälla efter ansökan av . En sådan ansökan torde bli aktuell endast i undantagsfall. Synnerliga skäl för en ansökan kan vara att den enskilde använder både den fingerade och den verkliga identiteten i brottsligt syfte. 9 § skall enligt första stycket underrätta skattemyndigheten att ett medgivande är gällande. Underrättelsen lämnas till den skattemyndighet inom vars verksamhetsområde den enskilde är folkbokförd. Andra stycket har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. När de verkliga uppgifterna åter registrerats i folkbokföringsregistren får den enskilde inte längre använda de fingerade uppgifterna. Som Lagrådet påpekat skulle det innebära svårigheter i olika avseenden för den enskilde om inte de fingerade uppgifterna får användas tills dess omregistreringen skett inom folkbokföringen. Någon särskild reglering av att den enskilde inte får använda de fingerade uppgifterna sedan domstol upphävt ett medgivande har inte ansetts behövas. När ett medgivande upphävts av domstol har den enskilde inte längre rätt att använda de fingerade uppgifterna sedan beslutet vunnit laga kraft. I detta fall får bevaka beslutets laga kraft och därefter meddela skatte- myndigheten. Med anledning av underrättelsen enligt första stycket skall skattemyndigheten se till att uppgifterna inte heller används inom folkbokföringen. I stället skall endast verkliga uppgifter användas och bl.a. föras vidare till de myndig- heter som kontinuerligt använder folkbokföringsuppgifter. 10 § Första stycket motsvarar nuvarande 3 §. Andra stycket första meningen överensstämmer med nuvarande 2 § fjärde stycket. Bestämmelsen skall ses mot bakgrund av att den enskilde själv har rätt att vid tingsrätten ansöka om fingerade personuppgifter när har avslagit hennes eller hans begäran om fingerade personuppgifter. Andra meningen överensstämmer med nuvarande 4 § fjärde stycket. 13.2 Förslaget till lag om ändring i folkbokföringslagen (1991:481) 2 § Ändringen i paragrafen innebär att ett barn som föds här i landet skall folk- bokföras endast om modern är folkbokförd eller fadern är folkbokförd och vårdnadshavare, ensam eller tillsammans med barnets mor (se avsnitt 6). Det är förhållandena vid barnets födelse som är avgörande. I det fall faderskapet och vårdnaden kommer att fastställas efter barnets födelse skall ett nyfött barn således inte folkbokföras om inte modern är folkbokförd. Eftersom barnets folkbokföring knyts till moderns eller faderns folkbokföring behövs inte längre hänvisningen till 5 §. Även om barnet inte folkbokförs kommer födelsen att registreras inom folk- bokföringen enligt 1 § andra stycket. Av 3 § andra stycket framgår att barn som inte folkbokförs med anledning av födelsen kan bli folkbokfört efter födelsen när det har fått tillräcklig anknyt- ning till landet. 3 § I det föreslagna nya andra stycket regleras folkbokföring av barn som inte folkbokförs med anledning av födelsen. Ändringen i paragrafen hänger samman med förändringen av 2 §. Ett barn som föds här i landet och som inte folkbokförs på grund av födelsen kan komma att bli folkbokfört . Kopplingen till första stycket innebär att barnet i första hand skall folkbokföras om det kan antas komma att tillbringa sin dygnsvila här i landet under . Skulle barnets vistelse i landet ha varit kombinerad med vistelse även i annat land (dubbel bosättning) skall första stycket andra meningen tillämpas. 6 § I paragrafens tredje stycke har tagits in en definition av begreppet födelse- hemort (se avsnitt 8). I övrigt är ändringen i stycket en konsekvens av ändringen i 2 § att barn som föds här i landet inte längre automatiskt skall folkbokföras. Om modern är folkbokförd skall barnet även fortsättningsvis folkbokföras där modern är folkbokförd. Om modern inte är folkbokförd skall barnet folkbokföras i den församling där fadern är folkbokförd. Den särskilda regleringen för hittebarn behövs inte. Hittebarnet kan behandlas på liknande sätt som andra barn som föds i landet och vars moder inte är folkbokförd. Hittebarn skall folkbokföras endast om det följer av någon av para- graferna som reglerar när folkbokföring skall ske. I första hand skall det nya andra stycket i 3 § tillämpas. När folkbokföring av hittebarn skall ske får bar- nets rätta folkbokföringsort bestämmas med utgångspunkt i 6 § första stycket. 16 § Ändringen i första stycket innebär inte någon större förändring i fråga om brottslighet som enligt nuvarande regler kan föranleda kvarskrivning. Kvarskrivning skall även i fortsättningen aktualiseras när den förföljde per- sonen har flyttat eller avser att flytta. Kvarskrivning kan endast ske efter ansökan från den enskilde. Bestämmelsen att kvarskrivning kan medges i högst och att åtgärden skall upphöra när det inte längre finns skäl för den har flyttats till 17 §. Det föreslagna nya andra stycket har inte någon motsvarighet i den nuvarande lagtexten. Styckets första mening är dock endast en kodifiering av gällande för- hållanden. Med skydd "på annat sätt" avses i första hand skydd genom sekretess. Bestämmelsen kommenteras närmare i avsnitt 4.4.2. 17 § De nya första och andra styckena har sina motsvarigheter i nuvarande 16 § första stycket. Av första stycket följer att kvarskrivning kan medges för mer än en period. Om behovet av skydd kvarstår efter den utsatta tiden kan alltså ny kvarskrivning medges. Det kräver bl.a. ny ansökan. Om skyddsbehovet upphör innan kvarskrivningsperioden har löpt ut skall kvarskrivningen upphöra och den enskilde folkbokföras där hon eller han är bosatt. Det är innebörden av andra stycket. Kvarskrivningen skall bringas att upphöra genom ett formellt beslut av skattemyndigheten. 18 § Bestämmelserna om tilldelning av personnummer för personer som inte är folkbokförda upphävs eftersom dessa personer i stället skall tilldelas ett samordningsnummer, se 18 a §. Personnummer skall tilldelas endast i samband med att en person folkbokförs. I ett nytt tredje stycke föreslås att när personnummer och samordningsnummer skall lagras och bearbetas i ADB-register skall även sekelsiffra anges om det inte är obehövligt. Det kan t.ex. anses obehövligt att registrera sekelsiffra om problemet med att särskilja olika sekel lösts på ett annat tillfredsställande sätt. 18 a § I paragrafen återfinns lagregleringen av samordningsnummer för personer som inte är eller har varit folkbokförda (se avsnitt 5). Samordningsnummer kan tilldelas endast efter begäran av en myndighet. När samordningsnummer tilldelas skall numret och vissa andra personuppgifter registreras i folkbokföringens centrala referensregister. Vilka uppgifter som därvid får registreras framgår av förslaget till ändring av 7 § lagen (1990:1536) om folkbokföringsregister. Av förslaget till ändring av lagen (1995:743) om aviseringsregister framgår att uppgifter om personer som har till- delats samordningsnummer också skall förekomma i aviseringsregistret.