prop · GL0328 · 1998-01-01 00:00:00 — I och med detta måste också kraven i EG:s direktiv i detta avseende till fullo anses ha genomförts. Någon förändring av rutinerna vid själva prövningen eller av prövningen i sig är inte avsedd. För övrigt pågår en utredning om alternativa metoder till djurförsök och försöksdjursanvändningens omfattning m.m. (Dir. 1997:43) där bl.a. de djurförsöksetiska nämndernas verksamhet utvärderas. Med hänsyn till nämndernas mycket speciella breda sammansättning och till möjligheterna att modifiera ansökan eller ansöka på nytt bör en godtagbar ordning vara att nämndernas beslut inte skall kunna överklagas. Lagrådet har påpekat att en djurförsöksetisk nämnds beslut på ett avgörande sätt kan påverka forskarens verksamhet. Med anledning härav anser Lagrådet att nämndens beslut bör kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Regeringen anser emellertid att även dagens beslut på motsvarande sätt kan påverka forskarens verksamhet. Ett avstyrkande av djuranvändningen medför i princip samma konsekvenser som ett avslag och kan inte överklagas. I stället är forskaren oförhindrad att återkomma med en ny modifierad ansökan. På anförda skäl anser regeringen att Lagrådets påpekande inte bör föranleda någon ändring av förslaget. 4.5 Krav vid användning m.m. av försöksdjur Regeringens förslag: Om tillstånd lämnats till uppfödning, förvaring, tillhandahållande eller användning av försöksdjur skall det, förutom en av godkänd föreståndare, finnas en veterinär som ger råd och anvisningar om hur verksamheten skall bedrivas och som bistår vid behandling av djuren. Vidare skall det finnas en för verksamheten tillräckligt stor personal som har den utbildning och kompetens som behövs för verksamheten. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om vad som skall gälla för föreståndaren och veterinären och om personalens utbildning och kompetens. Föreståndaren och veterinären skall se till att lagen och föreskrifter som meddelats med stöd av lagen följs i verksamheten. Den som föder upp, förvarar, tillhandahåller eller använder försöksdjur skall märka djuren och upprätta instruktioner för och föra anteckningar och lämna upplysningar om verksamheten på föreskrivet sätt. Departementspromemorians förslag: Förslaget överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inga eller endast språkliga erinringar mot det. Några instanser har synpunkter angående veterinärens och föreståndarens roller och kompetens. Några instanser motsätter sig ett generellt krav på märkning av alla försöksdjur. Skälen för regeringens förslag: I rådets direktiv /609/EEG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om skydd av djur som används för försök och andra vetenskapliga ändamål anges att varje användaranläggning för försöksdjur, förutom en ansvarig föreståndare, skall ha en veterinär för rådgivning och behandling vad gäller försöksdjuren och en tillräckligt stor, utbildad personalstyrka. Krav finns i djurskyddslagen på en ansvarig föreståndare vid varje användaranläggning. Detta är inte tillräckligt för att till fullo införliva EG:s direktiv. Regeringen föreslår därför att lagen kompletteras med regler om att det skall finnas en veterinär som ger råd och anvisningar om hur verksamheten skall bedrivas och som bistår vid behandling av djuren. Det bör också framgå av lagen att det skall finnas en tillräckligt stor personal med lämplig utbildning och kompetens. Kravet beträffande föreståndare, veterinär och personal i övrigt bör gälla inte bara för anläggningar för användning av försöksdjur utan även för anläggningar för uppfödning, förvaring och tillhandahållande av försöksdjur. En sådan djurhållning ställer nämligen särskilda och ofta höga krav på personalen och dess kompetens. I departementspromemorian föreslås att regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, skall få meddela detaljerade bestämmelser eller i enskilda fall besluta om vad som skall gälla för de olika kategorierna av personal. Regeringen delar den i departementspromemorian redovisade uppfattningen att ett bemyndigande bör ges för att möjliggöra föreskrifter och beslut om vad som skall gälla för de olika personalkategorierna. Sådana föreskrifter och beslut är nödvändiga för att tillförsäkra en väl fungerande verksamhet med försöksdjur. Dessa föreskrifter kan t.ex. innehålla specificerade krav på ett visst antal föreståndare eller veterinärer som skall svara för verksamheten på stora anläggningar med många olika enheter. Regeringen anser emellertid att inte endast bör kunna få meddela dylika föreskrifter och beslut. En sådan rätt bör också tillkomma , varför regeringen bör ges befogenhet att bestämma vilken myndighet som skall få meddela beslut eller föreskrifter. För att tydliggöra vem som ytterst ansvarar för djurskyddet och för att därigenom stärka detta bör det föreskrivas att föreståndaren och veterinären har att se till att verksamheten bedrivs i enlighet med djurskyddslagen och föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. På detta sätt tvingas föreståndaren och veterinären att, var och en utifrån sin kompetens och sitt ansvarsområde, aktivt bevaka djurskyddet i alla situationer och kan göras ansvariga för eventuella avvikelser från författningarna på området. Självfallet innebär inte detta att övrig personal fritas från ansvar. Om någon i personalen bryter mot djurskyddslagen i sitt arbete kan denne naturligtvis ställas till ansvar för detta. Enligt rådets direktiv /609/EEG skall försöksdjur i vissa fall vara märkta och förteckningar föras och upplysningar lämnas om försöksdjursverksamheten. Direktivet förutsätter detaljerade bestämmelser och dessa bör därför lämpligen beslutas i administrativ ordning. Regeringen föreslår att ett bemyndigande ges i lagen till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om att djur skall vara märkta och att anteckningar skall föras och upplysningar lämnas om verksamheten. I föreskriftsrätten bör också ingå en rätt att föreskriva om att instruktioner skall upprättas för verksamheten med försöksdjur. Detta eftersom verksamheten ofta är komplicerad med många inblandade personer. Även vid myndigheternas tillsyn är sådana instruktioner viktiga. 4.6 Bemyndigande beträffande försöksdjur Regeringens förslag: Förutom att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undantag från lagens bestämmelser, får föreskrifter också meddelas om förbud mot eller villkor för uppfödning, förvaring, tillhandahållande eller användning av försöksdjur. Departementspromemorians förslag: Förslaget överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna har tillstyrkt förslaget eller lämnat förslaget utan erinran. i län har dock avstyrkt att bemyndigas förbjuda uppfödning, förvaring, tillhandahållande eller användning av försöksdjur. Skälen för regeringens förslag: Att hantera försöksdjur ställer stora krav på såväl faciliteter som på personal. Behov av detaljerade bestämmelser finns i många avseenden för att styra hanteringen och för att tillförsäkra djuren en bra miljö. I vissa fall kan det även vara motiverat att i föreskrifter meddela förbud t.ex. mot användning av vissa utrotningshotade djurslag eller mot en viss metod. Regeringen bedömer att sådana bestämmelser bör beslutas i administrativ ordning varför lagen bör innehålla ett bemyndigande om detta. 5 Författningskommentarer 5.1 Förslag till lag om ändring i djurskyddslagen (1988:534) 1 § Paragrafen har ändrats så att lagen i fortsättningen kommer att omfatta också sådana försöksdjur som inte hålls i fångenskap. Dit hör t.ex. vilda djur som förses med radiosändare för att deras beteenden skall kunna följas. Bakgrunden till ändringen redovisas i den allmänna motiveringen. 2 § Paragrafens andra stycke, som avser försöksdjur, ändras så att det i fortsättningen krävs att användningen av djuret har godkänts av en djurförsöksetisk nämnd. Ändringen är en följd av ändringen i 21 §. 3 § Paragrafen tillförs ett nytt sista stycke av innebörd att kraven i första stycket på foder, vatten och tillräcklig tillsyn inte omfattar försöksdjur som inte hålls i fångenskap. Detta är en följdändring till utvidgningen av lagens tillämpningsområde. Undantaget är nödvändigt eftersom kraven på foder, vatten och tillsyn inte rimligen kan omfatta djur som lever i vilt tillstånd. 4 § Paragrafens första stycke ändras så att detta också gäller för djur som används på sätt som avses i 19 §. Enligt rådets direktiv /609/EEG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om skydd av djur som används för försök och andra vetenskapliga ändamål skall försöksdjur uppstallas i en lämplig miljö. Vidare skall enligt direktivet djurens möjligheter att tillfredsställa sina fysiologiska och etologiska behov inskränkas i minsta möjliga mån. Ändringen av paragrafen behövs för att genomföra direktivet i den angivna delen. 8 § I paragrafens andra stycke har bemyndigandet att meddela föreskrifter ändrats till att omfatta villkor för eller förbud mot transport av djur. I sak innebär inte detta någon större förändring i förhållande till det nuvarande bemyndigandet. rör det sig om ett förtydligande så att det klart framgår att bemyndigandet också inrymmer en rätt att föreskriva om förbud mot transport av djur. Till de villkor som kan föreskrivas för djurtransporter hör krav på att transportören skall vara registrerad. 10 § Paragrafens första stycke har ändrats i enlighet med Lagrådets påpekande. Paragrafens andra stycke har ändrats som en följd av ändringen i 19 §. 11 § Paragrafens tredje stycke har ändrats som en följd av ändringen i 19 §. 19 § Paragrafen är i princip ny och innebär att djur får användas som försöksdjur bara om vissa särskilt angivna förutsättningar är för handen. Bakgrunden till de nya reglerna redovisas i den allmänna motiveringen. 19 a § Paragrafen är ny och innehåller i första stycket krav på tillstånd till användning respektive uppfödning av försöksdjur i huvudsak motsvarande de krav som tidigare fanns i 19 § första stycket. Kravet på tillstånd har dock utvidgats till att avse även djur som inte utsätts för lidande. Vidare omfattas också förvaring och tillhandahållande av sådana djur av kravet på tillstånd. Ett tillstånd får återkallas. Paragrafens andra och tredje stycke motsvarar i sin helhet den tidigare lydelsen av 19 § andra stycket. 20 § Paragrafen är till stora delar ny. Första stycket innehåller bestämmelser om att det vid all verksamhet som innebär uppfödning, förvaring, tillhandahållande eller användning av försöksdjur skall finnas av godkänd föreståndare som är ansvarig för verksamheten. Vidare skall det finnas en veterinär som skall ge råd och anvisningar om hur verksamheten skall bedrivas och som skall bistå vid behandling av försöksdjuren. Det skall också finnas en för verksamheten tillräckligt stor personal som har den utbildning och kompetens som behövs. Enligt paragrafens andra stycke skall föreståndare och veterinär se till att verksamheten bedrivs i enlighet med lagens bestämmelser och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Syftet med bestämmelsen är att tydligt ålägga föreståndaren och veterinären ett ansvar för djurskyddet i verksamheten. I paragrafens tredje stycke bemyndigas regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela föreskrifter eller i enskilda fall besluta vad som skall gälla för föreståndare eller veterinär. Det kan här vara fråga om t.ex. krav på utbildning eller fullgörande av vissa arbetsuppgifter. Bemyndigandet ger också rätt att meddela föreskrifter om personalens utbildning och kompetens. 21 § Paragrafens första stycke ändras så att kravet på etisk prövning ersätts med ett krav på godkännande av användningen av försöksdjur från etisk synpunkt. Beslutet skall fattas av en djurförsöksetisk nämnd. Konsekvensen av ändringen är att de djurförsöksetiska nämndernas ställningstaganden inte längre endast är rådgivande, utan utgörs av formliga beslut om godkännande av användningen av försöksdjur. Ändringen är delvis av formell karaktär och avsikten är därvid att stärka och tydliggöra nämndens ställningstaganden. leder ändringen till att sådan försöksdjursanvändning som avses i 19 § inte får ske utan ett etiskt godkännande. Detta är en tydlig skärpning av djurskyddet och en förstärkning av de djurförsöksetiska nämndernas position. Paragrafens andra stycke har ändrats som en konsekvens av ändringen i första stycket. Föreskriftsrätten avser i fortsättningen godkännandet och undantag från kravet på godkännande. 22 § I paragrafen har införts ett nytt första stycke. Genom detta får regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer bemyndigande att meddela föreskrifter om förbud mot eller villkor för olika former av hantering av försöksdjur. Syftet med bestämmelsen är att detaljerade regler skall kunna meddelas beträffande sådan djurhållning. Exempel på sådana bestämmelser är regler om utrymmeskrav, krav på faciliteter i övrigt eller förbud att använda vissa djurslag som försöksdjur. Andra stycket motsvarar paragrafen i dess ursprungliga lydelse. Föreskrifterna kan bl.a. avse undantag från kravet på destinationsuppfödning. 23 § Paragrafen är i huvudsak ny och innebär att den som föder upp, förvarar, tillhandahåller eller använder försöksdjur är skyldig att märka djuren samt upprätta instruktioner för och föra anteckningar och lämna upplysningar om verksamheten enligt föreskrifter meddelade av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer. Syftet med bestämmelsen är att underlätta tillsynsmyndigheternas arbete och möjliggöra en effektiv kontroll av all verksamhet med försöksdjur. Bestämmelsen behövs också för att fullgöra skyldigheter som medlem i EU. 27 § Paragrafen har kompletterats med ett nytt sista stycke som innebär att rätten till tillträde och rätten att få upplysningar och handlingar utsträckts till att också avse EG:s institutioner och av institutionerna utsedda inspektörer och experter. 38 § Paragrafens andra stycke har ändrats som en följd av den nytillkomna 38 a §. 38 a § Paragrafen är ny och innehåller en bestämmelse om att de djurförsöks- etiska nämndernas beslut enligt 21 § inte får överklagas. Bakgrunden till detta är nämndernas mycket speciella breda sammansättning och ledamöternas stora kompetens inom respektive område. De beslut nämnderna fattar bygger på ingående diskussioner mellan djurskyddsrepresentanter, vetenskapliga representanter och jurister i dialog med sökande forskare. Nämnderna kan också inhämta synpunkter och information från utomstående expertis. Det kan inte förutsättas att det finns någon annan instans som har möjlighet att göra en mer allsidig och kompetent bedömning än den som görs vid de djurförsöksetiska nämnderna. Förteckning över remissinstanserna Efter remiss har yttranden över förslaget i departementspromemorian (Ds 1997:11) avgetts av , Hovrätten för , Kam- marrätten i , Kammarrätten i , , , , Statskontoret, Riksrevi- sionsverket, , Naturvetenskapliga forsknings- rådet, , , , , , Statens veterinär- medicinska anstalt, , , lant- bruksuniversitet, Länsstyrelserna i , , , , , , , , , , , och , , , Värm- lands, , , , , , , och , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , och kommuner, Kungl. Skogs- och Lantbruksaka- demien, , , , för cirkuskonstens beva- rande i , , Föreningarna Djurens Vänners , , Miljö- och hälso- skyddstjänstemannaförbundet, , , , , , , , Samverkande Organ för Forsknings- och Försöksdjurspersonal, och . i län har bifogat ett yttrande från . har bifogat yttranden från de djurförsöksetiska nämnderna i , och samt från ledamoten . Yttranden har dessutom inkommit från , , , och kommuner, Veterinärmedicinska Sällskap, , , , , , , , , , , , , , , , , , , och kommuner, kommunerna i och Norduppland, i , , Svenska Djurhälsovården, och djurskyddsinspektörerna . , kommun, och har avstått från att yttra sig. Lagrådsremissens lagförslag Förslag till lag om ändring i djurskyddslagen (1988:534) Härigenom föreskrivs i fråga om djurskyddslagen (1988:534) dels att 7 § skall upphöra att gälla, dels att nuvarande 7 a § skall betecknas 7 §, dels att 1 4, 7, 8, 10, 11, 16, 19 25, 27, 29, 31 36 och 38 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas fem nya paragrafer, 4 a, 19 a, 24 a, 24 b och 38 a §§, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1§ Denna lag avser vård och behandling av husdjur. Den avser också andra djur om de hålls i fångenskap. Denna lag avser vård och behandling av husdjur. Den avser också andra djur om de hålls i fångenskap eller används för ändamål som avses i 19 §. 2 §1 Djur skall behandlas väl och skyddas mot onödigt lidande och sjukdom. Djur, som används för ändamål som avses i 19 § första stycket, skall inte anses vara utsatta för onödigt lidande eller sjukdom vid användningen, om denna har tillstyrkts av en djurförsöksetisk nämnd. Djur, som används för ändamål som avses i 19 §, skall inte anses vara utsatta för onödigt lidande eller sjukdom vid användningen, om denna har godkänts av en djurförsöksetisk nämnd. 3 §2 Djur skall ges tillräckligt med foder och vatten och tillräcklig tillsyn. Stall och andra förvaringsutrymmen för djur skall ge djuren tillräckligt utrymme och skydd samt hållas rena. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får meddela ytterligare föreskrifter om 1. stall och andra förvaringsutrymmen för djur, 2. skyldighet att låta förpröva sådana utrymmen, och 3. skyldighet att låta förpröva ny teknik inom djurhållningen. Regeringen får föreskriva att den som inte låter förpröva stall eller andra förvaringsutrymmen för djur skall åläggas att betala en särskild avgift. Avgiften skall tas ut av den som var ägare av stallet eller förvaringsutrymmet när byggnadsåtgärden vidtogs. Den särskilda avgiften skall bestämmas till ett belopp som motsvarar fyra gånger den avgift som skulle ha betalats om förprövning skett, om det inte finns särskilda skäl att bestämma avgiften till ett lägre belopp. Första stycket gäller inte djur som används för sådana ändamål som avses i 19 §, om djuret inte hålls i fångenskap. Bestämmelserna i andra stycket om krav på tillräckligt utrymme och skydd och bestämmelserna i andra och tredje styckena om befogenhet att meddela föreskrifter gäller också hägn. 4 §3 Djur som föds upp eller hålls för produktion av livsmedel, ull, skinn eller pälsar eller för att användas i tävling skall hållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådant sätt att det främjar deras hälsa och ger dem möjlighet att bete sig naturligt. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får meddela ytterligare föreskrifter om hur sådana djur skall hållas och skötas. Djur skall hållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådant sätt att det främjar deras hälsa och ger dem möjlighet att bete sig naturligt. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får meddela ytterligare föreskrifter om förbud mot eller villkor för viss djurhållning. 8 §4 Vid transport av djur skall transportmedlet vara lämpligt för ändamålet och ge djuret skydd mot värme och köld samt mot stötar, skavning och liknande. I den utsträckning det behövs skall djuren hållas skilda från varandra. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får meddela ytterligare föreskrifter om transport av djur. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får meddela ytterligare föreskrifter om förbud mot eller villkor för transport av djur. 10 §5 Det är förbjudet att göra operativa ingrepp på djur i andra fall än när det är befogat av veterinärmedicinska skäl, om inte föreskrifter om undantag har meddelats med stöd av tredje stycket. Första stycket gäller inte djur som används för sådana ändamål som avses i 19 § första stycket. Det är förbjudet att göra operativa ingrepp på eller ge injektioner till djur i andra fall än när det är befogat av veterinärmedicinska skäl, om inte föreskrifter om undantag har meddelats med stöd av tredje stycket. Första stycket gäller inte djur som används för sådana ändamål som avses i 19 §, om ingreppet eller injektionen är en del av djurförsöket. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får meddela ytterligare föreskrifter om operativa ingrepp på djur samt föreskrifter om undantag från första stycket i fråga om djur som avses i 4 § eller om det finns särskilda skäl. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får meddela ytterligare föreskrifter om operativa ingrepp på eller injektioner till djur samt föreskrifter om undantag från första stycket, om det finns särskilda skäl. 11 §6 För operativa ingrepp på djur skall en veterinär anlitas. Detsamma gäller vid annan behandling i syfte att förebygga, påvisa, lindra eller bota sjukdom eller skada hos ett djur, om behandlingen orsakar lidande som inte är obetydligt. För operativa ingrepp på eller injektioner till djur skall en veterinär anlitas. Detsamma gäller vid annan behandling i syfte att förebygga, påvisa, lindra eller bota sjukdom eller skada hos ett djur, om behandlingen kan orsaka lidande som inte är obetydligt. Första stycket gäller inte om behandlingen är så brådskande att en veterinär inte hinner anlitas. I fråga om djur som används för ändamål som avses i 19 § första stycket får ingreppet eller behandlingen också utföras av den som har föreskriven utbildning. I fråga om djur som används för ändamål som avses i 19 § får ingreppet, injektionen eller behandlingen också utföras av den som har föreskriven utbildning, om ingreppet, injektionen eller behandlingen är en del av djurförsöket. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får meddela föreskrifter om undantag från första stycket. 19 §7 Djur får inte utan regeringens eller, om regeringen bestämmer det, tillstånd användas för vetenskaplig forskning eller undervisning, sjukdomsdiagnos, framställning av läkemedel eller kemiska produkter eller för andra jämförliga ändamål, om djuren utsätts för operativt ingrepp, insprutning eller blodavtappning eller annat lidande. Vid verksamheten får endast djur som fötts upp för ändamålet användas. Sådan uppfödning får inte ske utan tillstånd av . Vid tillståndsprövning enligt första stycket skall särskild hänsyn tas till att den sökande kan anses lämplig att bedriva verksamheten och att de anläggningar i vilka verksamheten skall bedrivas är lämpliga från djurskyddssynpunkt. Vid tillstånd till uppfödning av försöksdjur skall hänsyn också tas till behovet av sådana djur. Ett tillstånd enligt första stycket får återkallas. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får meddela föreskrifter om undantag från bestämmelserna i första stycket andra meningen. Djur får användas för vetenskaplig forskning eller undervisning, sjukdomsdiagnos, framställning av läkemedel eller kemiska produkter eller för andra jämförliga ändamål endast under förutsättning 1. att det syfte som avses med verksamheten inte kan uppnås med någon annan tillfredsställande metod utan användning av djur, 2. att verksamheten utformas så att djuren inte utsätts för större lidande än vad som är absolut nödvändigt, och 3. att det vid verksamheten inte används andra djur än sådana som fötts upp för ändamålet. För att djur skall få användas för ändamål som avses i 19 § eller få födas upp, förvaras eller tillhandahållas för en sådan användning fordras tillstånd av regeringen, eller om regeringen bestämmer det, . Ett tillstånd får återkallas. Vid tillståndsprövningen skall särskild hänsyn tas till om den sökande kan anses lämplig att bedriva verksamheten och om de anläggningar i vilka verksamheten skall bedrivas är lämpliga från djurskyddssynpunkt. Vid prövningen av tillstånd till uppfödning av försöksdjur skall hänsyn också tas till behovet av sådana djur. 20 §8 Om ett tillstånd enligt 19 § första stycket första meningen beviljas, skall det finnas en av godkänd föreståndare som ansvarar för verksamheten.