prop · GL036 · 1998-01-01 00:00:00 — Regeringen prioriterar nu arbetet med att utveckla utbildningens kvalitet och likvärdighet. Särskilt angeläget är att stärka och utveckla grundsko- lans inre arbete för att kunna möta alla elever utifrån deras skilda förut- sättningar och behov. Alla har rätt till en god grundläggande utbildning. En god start i livet ger förutsättningar för individen att fortsätta utvecklas och lära. Utbildningens kvalitet är ett nationellt strategiskt intresse, som har av- görande betydelse för ekonomiska tillväxt och framtida välfärd. Hög kvalitet i förskola, skola, högskola och vuxenutbildning är en fråga om likvärdighet och rättvisa. Ur ett tillväxtperspektiv utgör det svenska utbildningssystemet en bra grund att bygga på för att ytterligare höja am- bitionen för ett livslångt lärande. Åtgärder skall vidtas för att höja och säkra kvaliteten. Likvärdig utbildning är en fundamental princip inom det svenska ut- bildningssystemet. Målet är att alla ungdomar skall lämna skolan med tillräckliga kunskaper och färdigheter, med självförtroende, med en vilja att lära mer och att delta i och påverka samhällslivet. Likvärdig utbild- ning innebär inte att verksamheten måste utformas på samma sätt, utan att de nationella målen som uppställts av regering och riksdag i skollag och läroplaner skall uppfyllas, varhelst utbildningen anordnas. Detta ställer särskilda krav på uppföljning och utvärdering. Arbetet med utbildningens kvalitetssäkring måste vidareutvecklas. Regeringen överlämnade till skrivelsen Utveck- lingsplan för förskola, skola och vuxenutbildning Kvalitet och likvär- dighet (skr. 1996/97:112). Planen anger vilken huvudsaklig inriktning regeringens skolpolitik kommer att ha samt vilka frågor som särskilt kommer att uppmärksammas och följas upp. Det är kommunens ansvar att organisera, planera och administrera verksamheterna inom förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg och skola. Kommunen har också ansvar för att verksamheterna följs upp och utvär- deras. I en mål och resultatstyrd verksamhet lämnas stort utrymme för de professionella att tillsammans med barn och elever välja stoff och ar- betsmetoder. Regeringens skolpolitik har som utgångspunkt att skapa förutsättningar för ett utvecklingsarbete i kommunerna som kan höja kvaliteten och öka likvärdigheten i det offentliga skolväsendet. I denna proposition lämnas förslag, vilkas övergripande syfte är att öka kvalitet och likvärdighet i förskola och skola. De frågor som behandlas i propositionen har tidigare aviserats i den nationella utvecklingsplanen. Genom de åtgärder som föreslås i propositionen, vill regeringen ge förut- sättningar för att nya arbetssätt skall kunna utvecklas i en likvärdig skola med hög kvalitet en skola som sätter individen i centrum och utgår från barns och ungdomars förutsättningar och behov från tidig ålder, i perspektivet av det livslånga lärandet. Grunden till ett livslångt lärande läggs redan i förskolan. Den sociala och kulturella miljö samt den pedagogiska stimulans som barn möter under barndomsåren påverkar på ett avgörande sätt deras förutsättningar för utveckling och lärande. Regeringen anser därför att förskolan bör bli en del av utbildningssystemet. Dess pedagogiska roll behöver förstärkas och tydliggöras för att ge barn en god grund för det fortsatta lärandet. Det kan bl.a. bidra till att stimulera språkutvecklingen och underlätta läs och skrivinlärningen. Regeringen vill stödja och stimulera utvecklingen av det inre arbetet i förskola och skola genom en verksamhetsmässig integrering. Genom att låta den s.k. sexårsverksamheten som bedrivs inom förskolans ram bilda en egen skolform inom det offentliga skolväsendet förskoleklass ökar förutsättningarna för en integration av verksamheterna. Utbild- ningen i förskoleklassen skall stimulera varje barns utveckling och lä- rande och ligga till grund för fortsatt skolgång. Året i förskoleklassen skall vara en rättighet för alla sexåringar och en skyldighet för kommu- nen att anordna. Alla elever ges därmed möjlighet till pedagogisk verksamhet i förskoleklassen och därefter i . Möjligheten att börja och motsvarande skolformer redan som sexåring kommer att kvarstå. Mötet mellan förskola och skola, där också fritidshemmen spelar en viktig roll, kan frigöra utvecklingskraft som förnyar alla de pedagogiska verksamheterna för barn och unga. Nya möjligheter behöver ges för att ett arbetssätt skall kunna växa fram, där olika professioner och kompe- tenser kan samverka i arbetslag. Undervisningsbegreppet behöver vidgas till att omfatta ett främjande av läroprocesser, där förskolans och skolans kultur och arbetssätt ömsesidigt kan mötas och utformas till en pedago- gisk helhet. Ett förändringsarbete med denna inriktning är inte enkelt vunnet utan byggs upp långsiktigt. En medveten strävan att nå en verklig mötesplats för förskola och skola måste omfatta en gemensam och enhetlig syn på det lärande barnet, personalens roll och på det pedagogiska arbetet, som bygger på en gemensam värdegrund. Kvalitet och likvärdighet i förskoleklassen skall främjas genom en med skolan gemensam läroplan. Regeringen återkommer till med förslag om detta. En samordning av förskoleklassen, skolbarnsomsorgen och skolan skall omfatta lagstiftning, styrdokument och tillsyn. Alla barn har rätt till en god grund för det fortsatta lärandet. Den psyko- sociala skolmiljön utgör en viktig del av denna grund. Att känna sig trygg och respekterad är en förutsättning för att kunna lära och utvecklas till en harmonisk och ansvarskännande samhällsmedlem. Ingen skall behöva känna sig rädd för att gå till skolan. Alla former av våld och mobbning är ett brott mot skolans värdegrund. Skolans betydelse för barns och ungas syn på demokrati kan inte över- skattas. Skolan har en viktig uppgift att fostra, att förmedla attityder och värderingar. Skolan utgör en viktig del av barns och ungdomars liv och måste därför ta ett stort socialt ansvar. Mobbning är ett samhällsproblem. Ett effektivt förebyggande arbete förutsätter ett nära samarbete mellan föräldrarna, skolan, andra kommu- nala verksamheter och närsamhället i övrigt. Mobbning måste angripas genom såväl förebyggande som akuta insatser. Insatser måste också vid- tas som syftar till att stärka hela skolans värdegrund. Det är viktigt att mobbning, trakasserier och våld diskuteras i ett större sammanhang, i ett samspel med föräldrar, föreningar och organisationer. Det är också vik- tigt att eleverna själva får vara med och påverka arbetet i skolan. Problemen med mobbning är inget nytt fenomen men kunskapen om bl.a. mobbningens omfattning och uttryck, olika arbetsmetoder etc. har varit begränsad. Regeringen ser mycket allvarligt på problemen med mobbning. vet vi mer och därför är det att vidta ytterligare åtgärder. För att stödja det lokala arbetet mot mobbning anser regeringen att det nu finns skäl att förtydliga skollag och läroplaner. Det får inte råda någon tvekan om vilka bestämmelser och ansvarsförhållanden som gäller i skolan. Att mobbning inte tillåts och att vuxna i skolan är skyldiga att aktivt motverka alla former av kränkande behandling bör tydligt framgå av lagstiftningen. Rektorers och lärares ansvar för arbetet mot mobbning bör också tydliggöras i läroplanerna. Tillämpningen av timplanen får inte utgöra ett hinder för pedagogiskt nytänkande och förändring. Utrymmet för lokala beslut bör därför öka och timplanens traditionellt styrande roll minska. Regeringen anser att skolornas möjligheter att tillämpa timplanen mer flexibelt bör underlät- tas. Ökat utrymme bör ges för lokala beslut genom att öka tiden för sko- lans val. I samband med läroplansreformen ändrades den inbördes balansen mellan olika ämnen, varvid särskilt slöjd samt idrott och hälsa fick en förhållandevis kraftig timtalsreduktion. Skolarbetet måste vara både praktiskt och teoretiskt om elevernas intresse skall vidmakthållas och stu- dierna leda till den kunskap som läroplan och kursplaner anger. Eleverna i upplever att de kan vara med och påverka undervisningen i de praktiskt estetiska ämnena, särskilt slöjd. Eleverna får i slöjden lära sig att ta ansvar, lösa konkreta problem och delta i undervisningens uppläggning. Nödvändigheten av att utöka idrottsämnets timtal motiveras främst av folkhälsoskäl. Elever i , särskolan, specialskolan och sameskolan är genom bestämmelser i skollagen garanterade fria läromedel, fri skolhäl- sovård och under vissa förutsättningar fria skolskjutsar. Att dessa be- stämmelser efterlevs är en förutsättning för att kraven på lika tillgång till respektive likvärdig utbildning skall kunna upprätthållas. När det gäller skolmåltider är situationen något annorlunda. Trots att det inte är obligatoriskt för kommunerna att erbjuda skolmåltider, är det praxis att skolhuvudmännen givit elever i och gymnasie- skolan samt motsvarande skolformer kostnadsfria skolmåltider. har dock ett antal kommuner infört avgifter för elever i gymnasieskolan. Regeringen anser att kostnadsfria skolmåltider fyller en viktig funk- tion. Eleverna behöver ett näringsriktigt mål mitt för att de skall kunna vara aktiva och ta till sig kunskaper , som de också får del av den sociala samvaro som skolluncherna ger. Skolmåltiderna har även betydelse för att grundlägga goda och regel- bundna matvanor. Regeringen anser därför att elever i och motsvarande skolformer skall garanteras fria skolmåltider i skollagen. 5 Vad pågår när det gäller integrering förskola skola? I propositionen Vissa skolfrågor m.m. (prop. 1995/96:206) tog regeringen bl.a. upp frågor om integration av förskoleverksamhet skola skolbarnsomsorg. Enligt regeringens uppfattning bör all pedagogisk verksamhet som rör barn och ungdom ses som en helhet. En integration av förskoleverksamhet, skola och skolbarnsomsorg väntas kunna leda till en utveckling som aktivt bidrar till en höjd kvalitet i samtliga tre verksamheter. I propositionen aviserades att ett gemensamt måldokument skall utarbetas för förskolans sexårsverksamhet, och skol- barnsomsorgen, att tillämpliga delar av bestämmelserna i socialtjänst- lagen (1980:620) om barnomsorg skall inarbetas i skollagen (1985:1100) samt att skall bli ansvarig myndighet för tillsyn, upp- följning, utvärdering och utveckling av dessa verksamheter. har inte haft något att erinra mot vad regeringen anfört om integration av förskoleverksamhet, skola och skolbarnsomsorg (bet. 1996/97:UbU5, rskr. 1996/97:15). Som framgått fördes ansvaret för barnomsorgen över till . Som ett första steg mot ökad integration tillkallades efter regeringens bemyndigande en kommitté, Barnomsorg och skolakommittén (BOSK), med uppdrag att utarbeta förslag till nytt måldokument för den pedagogiska verksamheten för barn och ungdom i åldrarna 6 . Det samlade måldokumentet skall ersätta läroplanen för det obligatoriska skolväsendet (Lpo 94) och omfatta den obligatoriska skolan, förskolans s.k. sexårsverksamhet och skol- barnsomsorgen. I direktiven underströks att uppdraget att utarbeta ett nytt gemensamt måldokument inte skulle omfatta en total omarbetning av nu gällande läroplan. Läroplanens grundläggande principer och utformning borde bestå. Kommittén har i betänkandet Växa i lärande (SOU 1997:21) presenterat sitt förslag till läroplan för barn och unga 6 . Be- tänkandet, som remissbehandlats, bereds inom Utbild- ningsdepartementet. fick BOSK genom tilläggsdirektiv (dir. 1997:30) i uppdrag att utarbeta förslag till måldokument även för den pedagogiska verksamheten i förskolan. I det arbetet skall BOSK också göra en översyn av skollagen utifrån de krav integrationen av förskola, skola och skolbarnsomsorg ställer och utifrån förslagen till nya måldokument för verksamheterna. Uppdraget skall redovisas . Eftersom kommer att bli central myndighet för barnomsorgen, uppdrog regeringen åt och att tillsammans belysa och utarbeta förslag till nödvändiga gränsdragningar mellan de båda myndigheterna, ändringar i instruktionerna för myndigheterna, organisation av tillsynen över för- skoleverksamhet och skolbarnsomsorg samt eventuella övergångs- bestämmelser. Myndigheterna har redovisat uppdraget. Förslaget behand- las i budgetpropositionen för . 6 Förskoleklass 6.1 Nuvarande sexårsverksamhet Enligt 15 § socialtjänstlagen (1980:620) är kommunerna skyldiga att anvisa alla barn plats i förskola från höstterminen det år barnet fyller . Av 13 § följer att skyldigheten gäller barn som är bosatta i och som stadigvarande vistas i kommunen. Verksamheten skall vara avgiftsfri och omfatta minst . I vissa fall får verksamheten delas upp och skall då omfatta minst , den s.k. glesbygdsmodellen. omfattade förskolan praktiskt taget alla sexåringar, med undantag för de barn () som utnyttjat möjligheten att börja skolan . Förskola för sexåringar organiseras i olika former, t. ex. i daghem, i deltidsgrupp eller i grupper av sexåringar som lokal eller verksamhetsmässigt integrerats med skola eller fritidshem. Enligt en kartläggning som redovisats av () , och som bearbetats i , har kommunerna kommit olika långt vad gäller integrering av den s.k. sexårsverksamheten med skolan och skolbarnsomsorgen. I ett hundratal kommuner bedrivs sexårsverksamheten bl.a. på traditionellt sätt i daghem tillsammans med yngre barn alternativt i separata sexårsgrupper inom daghemmen. I femton av dessa kommuner är daghem den huvudsakliga organisationsformen. Sexårsverksamhet som bedrivs i förskolegrupper i eller i nära anslutning till skolans lokaler är dock den vanligast förekommande formen i kommunerna. Förskolegrupper i fritidshemslokaler förekommer också. Detta kan innebära att förskolan för sexåringar lokalmässigt är integrerad i skolan eller med ett fritidshem utan att det föreligger en verksamhetsmässig integration. Andra kommuner har emellertid kommit längre och har såväl lokalmässigt som verksamhetsmässigt samordnat förskolans sexårsverksamhet med skolan och skolbarnsomsorgen. Av kartläggningen framgår att i ett 40 tal kommuner bedrivs verk- samheten för sexåringar huvudsakligen tillsammans med skolbarn i åldrarna 7, 8 och/eller . I ytterligare ca 60 kommuner bedrivs sådan integrerad verksamhet som en av flera verksamhetsformer för sexåringar. En del av dessa kommuner har organiserat verksamheten så, att arbetslag bestående av grundskollärare, förskollärare och fritidspedagog gemen- samt ansvarar för en grupp elever. Förskolläraren och fritidspedagogen tjänstgör i skolan och resten av tiden inom skol- barnsomsorgen. Arbetslaget planerar och genomför arbetet tillsammans. Före och efter skoldagen erbjuds skolbarnsomsorg i eller i nära an- slutning till skolans lokaler. I en del kommuner schemaläggs även fria aktiviteter, som då är en del av den totala verksamheten. Inslagen av fria aktiviteter under skoldagen medför att alla barn, inte bara de som är inskrivna i skolbarnsomsorgen, får ta del av dessa aktiviteter. Erfa- renheterna från dessa kommuner är positiva. Samordningen har dessutom ofta lett till att verksamheterna kunnat bedrivas mer effektivt. 6.2 En ny skolform förskoleklass Regeringens förslag: Den sexårsverksamhet som bedrivs inom ramen för förskolan, enligt 15 § socialtjänstlagen, skall bilda en egen skolform inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. Denna skolform skall benämnas förskoleklass. Bestämmelserna om förskoleklassen skall finnas i skollagen. Utbildningen i förskoleklassen skall stimulera varje barns utveckling och lärande. Den skall ligga till grund för fortsatt skolgång. Det skall vara obligatoriskt för kommunerna att anordna förskoleklass, men frivilligt för barnen att delta i verksamheten. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En övervägande majoritet av remissinstanserna, däribland flertalet kommuner, är positiva till förslaget att förskolans s.k. sexårsverksamhet bildar en egen skolform. Många remissinstanser anser att förslaget bekräftar och underlättar den utveckling som redan är påbörjad i kommunerna. Ett antal remissinstanser bland andra Sameskolstyrelsen, , och kommuner, Akademikers (), Lärarnas Riksför- bund (LR), , och Skola (RHS) och vill ha tioårig skolplikt med skolstart . avvisar förslaget att förskole- klassen bildar en egen skolform inom det offentliga skolväsendet. Flertalet remissinstanser är positiva till eller har avstått från att kommentera benämningen förskoleklass. En tredjedel av instanserna är däremot negativa till eller ställer sig tveksamma till benämningen. Skälen för regeringens förslag: Regeringens avsikt är att stödja och stimulera den verksamhetsmässiga integreringen. Vi föreslår därför att den sexårsverksamhet som bedrivs inom ramen för förskolan, enligt 15 § socialtjänstlagen, skall bilda en egen skolform inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. Denna skolform skall benämnas förskoleklass. Utbildningen i förskoleklassen skall stimulera varje barns utveckling och lärande. Den skall ligga till grund för fortsatt skolgång. Bestämmelser om förskoleklassen bör återfinnas i skollagen. Den rättsliga regleringen behandlas utförligare längre fram i detta avsnitt. Vårt förslag syftar till att så långt som möjligt ge alla sexåringar likvärdiga förutsättningar. Likvärdigheten kommer att främjas genom att den nya läroplanen, som regeringen senare avser att presentera för , också skall omfatta förskoleklassen. Inom ramen för skolans styrsystem har kommunerna stor frihet att organisera verksamheten efter lokala förutsättningar. Varje kommun ansvarar för att läroplanen följs. Det är kommunernas och uppgift att följa upp och utvärdera verksamheten. Mötet mellan olika pedagogiska traditioner Förskolan och skolan har utvecklats ur skilda pedagogiska traditioner. Integrationens syfte är att förskola och skola skall komplettera varandra, i den bemärkelsen att förskollärare och grundskollärare ömsesidigt bidrar med sitt professionella kunnande och sina traditioner. I det pågående utvecklingsarbetet kring samverkan och integration mellan förskola och skola är det tydligt att det handlar om ett möte mel- lan olika kulturer. Detta möte är givetvis långt ifrån oproblematiskt. För att en verklig integration skall komma till stånd räcker det inte med att enkelt ta det bästa ur varje verksamhet. Mötet mellan förskola och skola, där också fritidshemmen spelar en viktig roll, kan enligt vår mening frigöra pedagogisk utvecklingskraft som förnyar alla de pedagogiska verksamheterna för barn och unga och ger nya förutsättningar för ut- veckling och lärande. Förskola och fritidshem har utvecklat och befäst en pedagogik med det enskilda barnets utveckling i centrum. Den pedagogik som utvecklats bygger på en vid tolkning av pedagogikbegreppet, där också omvårdnad och omsorg ingår. Pedagogiken utgår från att utveckling och inlärning sker ständigt inte bara eller ens huvudsakligen i arrangerade inlärnings- situationer. Förankring i närmiljön med anknytning till barnens egna erfarenheter och kunskaper är en annan viktig utgångspunkt liksom lekens och skapande verksamheters betydelse för barns tankeutveckling och förståelse av omvärlden. Att arbeta projekt eller temainriktat, utifrån barns eget utforskande och egna problemlösningar, är en pedagogisk princip som utvecklats i förskola och fritidshem. Stor vikt läggs vid socialisationsprocessen i barns inbördes samspel, empatiförmåga och konfliktlösning. Föräldrasamarbetet är en av grundstenarna i verksamheten. Andra utmärkande drag är arbetslaget som samarbetsform för personalen, liksom att barngruppen ofta är åldersblandad. Skolans tradition skiljer sig från förskolans. Betoningen på ett långsik- tigt, systematiskt och strukturerat lärande skiljer skolans kultur från för- skolans här och nuperspektiv. Synen på kunskapsutveckling förändras. Skolans styrning, organisation och arbetsformer utvecklas därför stän- digt. Den målstyrning som genomförts inom skolområdet ställer höga krav på likvärdighet och kvalitet i undervisningen. I den nationella läroplanen har regering och riksdag angett den värdegrund som skolan skall vila på och uppställt mål och riktlinjer för landets skolor. Läroplan och kursplaner ställer krav på att undervisningen skall ge konkreta och utvärderingsbara resultat i förhållande till varje elev. Varken läroplan eller kursplaner anger dock arbetssätt, metoder eller organisation. Stort utrymme lämnas för läraren att tillsammans med eleverna välja stoff och arbetsmetoder. Lärandet stimuleras genom elevernas eget utforskande, som elev och föräldrainflytande poängteras alltmer. Det utvecklingsarbete inom skolan som bl.a. genomförandet av den se- naste läroplanen (Lpo 94) gett upphov till och då inte minst i kombina- tion med den integrering av förskola, skola och fritidshem som utvecklats i många kommuner, har också på flera sätt inneburit ett närmande mellan förskolan och skolan. Det kommer dock att krävas både tid och medvetet arbete för att kunna genomföra en integration som tar tillvara kraften i de bägge traditionerna och också skapa något kvalitativt nytt. Genom att förskola och skola integreras kan barnets förutsättningar och utveckling mer än den biologiska åldern styra verksamhetens former och innehåll. Ett exempel kan gälla barns språkutveckling som genom tidig stimulans i förskolan kan ge stöd för läs och skrivutveckling. För att uppnå en långsiktig utveckling av såväl förskolan som skolan måste ett förändringsarbete ta sin utgångspunkt i en helhetssyn på barnet, på kunskap och lärande. Ett sådant förändringsarbete förutsätter en med- veten strävan efter att nå en verklig mötesplats där förskola och skola omfattar en enhetlig syn på det lärande barnet, roll och på det pedagogiska arbetet och som bygger på en gemensam värdegrund. Ett gemensamt måldokument till grund för verksamheten i förskoleklassen, skolan och fritidshemmet är en viktig förutsättning för ett sådant utveck- lingsarbete. Därtill krävs ett levande samtal mellan de professionella i verksamheten kring grundläggande centrala begrepp och hur dessa skall och kan ta gestalt i praktiken. I samband med reformer och förändringar av förskola och skola upp- står en mängd frågor kring hur verksamheten skall organiseras i kommu- nerna. Det är viktigt att det som organisatoriskt görs i kommunerna har en nära koppling till den syn på barnet och läroprocesserna som verk- samheten skall verka för. En organisation, som ger förutsättningar för en inte bara lokalmässig utan också verksamhetsmässig integration, kan skapa förutsättningar för en utveckling av samtliga pedagogiska verk- samheter till en samverkande helhet. Året i förskoleklassen skall liksom vara en rättighet för alla sexåringar och en skyldighet för kommunen att anordna. Kvalitet och likvärdighet i verksamheten skall främjas genom en med gemensam läroplan. Alla elever ges därmed möjlighet till pedago- gisk verksamhet i förskoleklass och därefter i alternativt i särskolan eller specialskolan. Möjligheten att börja och motsvarande skolformer redan som sexåring kvarstår dock. Men vi räknar med att de allra flesta sexåringar väljer förskoleklas- sen som en inledning på skolgången för att få de bästa förutsättningarna för lärande och utveckling. Som redan framhållits är många remissinstanser kritiska till benämningen förskoleklass. En av anledningarna är att begreppet klass ger associationer till en organisation och ett arbetssätt som skolan på många håll har eller är på väg att lämna till förmån för en integrerad verksamhet för barn i näraliggande åldrar. Några remissinstanser har lämnat förslag till annan benämning t.ex. förskolegrupp, förskola för sexåringar, sexårsförskola, sexårsverksamhet, förskola eller nybörjarskola. Regeringen har övervägt dessa förslag. Vi anser att benämningen förskola är missvisande då förskolan omfattar även barn i åldrarna 1 . Benämningar som hänvisar till en åldersgrupp, i det här fallet sexåringar, är inte heller lämpliga. Vi har därför i likhet med arbets- gruppen - stannat för förskoleklass.