prop · GL03151D1 · 1998-01-01 00:00:00 — Av detta skäl bör det övergångsvis ske en överföring som kompenserar för effekterna på statsbudgeten. Enligt regeringens mening bör denna temporära överföring vara av samma storleksordning som den förstärkning av AP-fondens löpande finanser som blir effekten av ett fullt genomförande av ålderspensions- reformen, inklusive finansiering. Förstärkningen av nettot mellan AP- fondens avgiftsinkomster och pensionsutgifter jämte en viss ränteeffekt av detta kan beräknas uppgå till ca . Om frågan om formerna för ålderspensionssystemets finansiering inte kan finna en lösning som kan trädda i kraft , ligger nuvarande avgifts- underlag kvar. Det medför att AP-fondens avgiftsintäkter blir mindre än om ålderspensionsreformen genomförts i alla sina delar. Enligt regeringens mening bör även i detta fall föras över från ATP-fonden till statsbudgeten. En utebliven reglering av avgifts- uttaget skall dock beaktas vid fastställandet av det slutliga beloppet vid en engångsvis överföring. Fondstyrelserna bör utan väsentliga problem kunna inleverera 45 mil- jarder kronor till i form av likvida medel. I syfte att eliminera eventuella oönskade marknadseffekter kan det dock vara önskvärt att beloppet uppdelas så att flera mindre överföringar görs . Det föreslås därför att fyra lika stora överföringar vardera görs vid slutet av varje kvartal. Även för bör en sådan ord- ning med ett jämnare likviditetsflöde vara positivt. Var och en av första tredje fondstyrelserna skall bidra till överföringen i förhållande till stor- leken på de marknadsvärderade fondkapitalen. 34 Effekter för individer 34.1 Inledning Det reformerade pensionssystemet skiljer sig från det nuvarande syste- met bl.a. genom att det reformerade systemet bygger på livsinkomst- principen. Det innebär att ålderspensionerna i större utsträckning än i det nuvarande systemet är direkt relaterade till individernas inkomster under livet. Livsinkomstprincipen innebär att varje avgiftsinbetalning till det inkomstrelaterade ålderspensionssystemet påverkar den slutliga pensionens storlek. I det reformerade pensionssystemet kan pensionsrätt dessutom tjänas in för barnår och vid plikttjänstgöring. Pensionsrätten grundas då på en fiktiv inkomst. Dessutom skall även pensionsrätt tjänas in för studier finansierade med studiemedel. I det nuvarande pensionssystemet är det endast inkomsterna under de 15 bästa åren som bestämmer pensionens storlek. För att erhålla oavkortad inkomstrelaterad pension krävs det dessutom arbete medan arbete därutöver inte ger någon ytterligare pensionsrätt. Däremot betalas det in avgifter på alla löneinkomster i nuvarande system, även de som tjänats in som inte ingår i de 15 bästa åren liksom utöver förvärvstid. Avgifter betalas dessutom på inkomster över 7,5 basbelopp trots att ingen pensionsrätt ges på sådana inkomster. Därmed är det ett svagt samband mellan vad en enskild individ betalar in till systemet och vad han eller hon får ut i pension. Syftet med detta avsnitt är främst att belysa systemegenskaper i det reformerade pensionssystem. Detta sker genom att med olika exempel redovisa hur förändringar i förvärvsmönster och inkomstutveckling påverkar pensionens storlek i det reformerade pensionssystemet. I detta sammanhang görs även jämförelser med det nuvarande pensions- systemet. Att göra en jämförelse med pensionsnivåer i det nuvarande pensionssystemet är dock egentligen inte möjligt. Eftersom ATP- systemet inte visat sig vara finansiellt hållbart är detta en av anledningarna till att pensionssystemet måste reformeras. ATP- systemet är konstruerat för en ekonomi med en real tillväxt . Det innebär att de tillväxtantaganden som används i detta sammanhang är . För att jämförelser skall vara meningsfulla måste nuvarande ATP-systems regler förändras på ett par punkter, vilket i sig är reformer som måste finansieras. Vidare analyseras det nuvarande och det reformerade pensionssystemet ur ett jämställdhetsperspektiv. Dessutom diskuteras det reformerade pensionssystemet ur ett generationsperspektiv. Avslutningsvis redovisas ett antal individexempel, där pensionsnivåer och kompensationsgrad i de olika systemet kan jämföras. Individexemplen är inte valda så att de skall tolkas som exempel på typiska individer, utan skall endast betraktas som några av flera miljoner tänkbara exempel på pensionsutfall i det nuvarande och det reformerade pensionssystemet. Exemplen är dock valda så att de illustrerar individer som vinner respektive förlorar på en övergång till det reformerade pensionssystemet. 34.2 Vad påverkar pensionens storlek? Eftersom det reformerade pensionssystemet bygger på livsinkomstprin- cipen är det av intresse att studera hur förändringar i livsinkomstmönster för en enskild individ påverkar dennes pension. Det reformerade pen- sionssystemet är avgiftsbestämt och konstruerat så att de utgående pen- sionerna automatiskt anpassas till tillväxten. Den exakta förmånen är således inte fastställd i förväg. Det nuvarande pensionssystemet är förmånsbestämt. Det innebär att förmånsnivån i systemet (av genomsnittet av de 15 bästa års- inkomsterna) är fastställd i förväg och att avgiftssatsen anpassas till för- månsnivån, så att avgifterna täcker utgifterna. Ett annat sätt att få balans är att i stället anpassa förmånerna. Eftersom tillväxten, och då särskilt , varit betydligt svagare än (reallönen per anställd ökade med i genomsnitt ) har höjningar av avgiftssatserna såväl som försämringar i pensionsförmånerna behövt genomföras. Dessa föränd- ringar har skett genom politiska beslut. Förutsättningar Som utgångspunkt för exemplen har valts individer som börjar arbeta och som går i ålderspension vid . De antas vara ogifta vid pensionstillfället. Individerna antas vidare tjäna in hela pen- sionen efter att det reformerade pensionssystemet trätt i kraft, vilket gör att det reformerade systemets egenskaper kan framhållas. Om inte annat anges, antas den allmänna lönetillväxten och premie- reservsystemets avkastning vara realt. I ett av de beskrivna exemplen nedan visas emellertid hur stor pensionen blir vid antaganden om en högre avkastning på premiereserven än . Vidare antas den enskildes löneutvecklingen stå realt stilla av förvärvslivet. En vanlig utveckling för de flesta förvärvsarbetande är att den reala löneutvecklingen står still eller t.o.m. faller under slutet av förvärvslivet, bl.a. beroende på att många väljer att minska arbetstiden mot slutet av den förvärvsaktiva tiden. Samtliga belopp är beräknade prisnivå. Delningstalet liksom arvsvinstfaktorer utgår års medellivslängd. Eftersom avsikten med exemplen i detta delavsnitt främst är att visa effekterna av de förändrade intjänandereglerna (livsinkomstprincipen och 15/regeln) har vi valt att låta intjänandetaket vara inkomstindexerat istället för prisindexerat i det nuvarande pensionssystemet, vilket i sig är en reformering av ATP som måste finansieras. Vi avviker således från att göra en jämförelse med ett ATP-system med helt bibehållna regler. Ett ATP-system med prisindexerat tak skulle i de flesta fall ge lägre pensioner än vad som visas i exemplen nedan. Ett bibehållet ATP-system med prisindexerat tak hade inneburit att även lågavlönade hade fått inkomster över intjänandetaket och därmed hade pensionerna fått karaktären av grundpension, lika stor för alla. I avsnitt 34.5 har däremot individexemplen beräknats med ett ATP-system där taket är prisindexe- rat, varvid effekten av ett prisindexerat tak framgår. För enkelhetens skull antas dessutom att premiepensionens storlek vid pensionstillfället beräknas på samma sätt som den del av pensionen som härrör från fördelningssystemet. I verkligheten bestäms begynnelsepensionens storlek av summan av inkomstpensionen och premiepensionen. Dessa fastställs var för sig på olika grunder. Inkomst- pensionen i det reformerade fördelningssystemet bestäms av de intjänade pensionsrätterna, vilka räknas om med hänsyn till inkomstindexets utveckling, arvsvinster, förvaltningskostnader och av delningstalet som återspeglar återstående livslängd samt en viss tillgodoräknad framtida real inkomsttillväxt representerad av för följsamhetsindexering. Premiepensionens storlek beräknas med utgångspunkt från tillgodohavandet på pensionsspararens premie- pensionskonto, som beror på den historiska avkastningen på fond- andelarna och i likhet med inkomstpensionen på arvsvinster och förvalt- ningskostnader. Premiepensionen tas ut livsvarigt och kan antingen vara uttryckt som ett visst antal fondandelar, vilka då kommer att variera i storlek med förändringarna i fondandelarnas värde , eller omvandlas till en traditionell livränte- försäkring med ett fast månadsbelopp. Om inte annat anges har i exemplen nedan individernas inkomster valts så att de inte har rätt till garantipensionsutfyllnad. Avdrag för allmän pensionsavgift, vid fastställande av pensionsgrundande inkomst, har i båda systemen gjorts . Den egna lönetillväxten avviker från den allmänna I det reformerade systemet är de intjänade pensionsrättigheterna inkomstindexerade, dvs. de skrivs upp i takt med den allmänna inkomsttillväxten. Genom inkomstindexering av intjänad pensionsrätt har således inte endast den egna lönetillväxten betydelse för storleken av individens pension. Räntan i systemet motsvarar utvecklingen av en genomsnittsinkomst. Ju högre räntan är, desto mer växer individens fiktiva pensionskapital. För en given individuell inkomstutveckling ger det reformerade systemet därför en högre kompensationsnivå ju högre den allmänna inkomsttillväxten är. I nuvarande system påverkas pensionen och kompensationsnivån inte alls av den allmänna inkomst- tillväxten (men naturligtvis av individens egen inkomstutveckling). Detta framgår av redovisningen i tabell 34.1 nedan. Tabell 34.1 visar, för en individ som haft en jämn löneutveckling år för år, pensionens storlek i procent av slutlönen i några olika tillväxtal- ternativ. Individens begynnelselön antas vara densamma i de olika alter- nativen (). Lönen växer realt respektive . I sistnämnda fall uppgår således slut- lönen till ett högre belopp (jämfört med vid årlig real tillväxt). Om individens inkomst ökar i långsammare takt än den allmänna, t. ex. jämfört med en allmän tillväxt på , kommer indivi- dens pensionsrätter att räknas upp med denna högre ränta . Individen får därför en högre kompensationsnivå än om den allmänna inkomst- tillväxten hade sammanfallit med den egna. Personer med svag inkomst- tillväxt i förhållande till den genomsnittliga gynnas således i det reformerade systemet. Om individens inkomst i stället ökar snabbare än den allmänna blir kompensationsnivån lägre än om den egna inkomsttillväxten hade sam- manfallit med den allmänna. I det nuvarande pensionssystemet har den allmänna inkomsttillväxten ingen betydelse alls för den egna pensionens storlek, vilket framgår av tabell 34.1. Tabell 34.1 Pension och kompensationsgrad vid olika egen och allmän inkomsttillväxt Realinkomstutvecklin g Reformerat pensionssystem Nuvarande pensionssystem* Egen Allmän Kronor/ mån % av slutlön Kronor/ mån % av slutlön 10 200 55 11 000 59 14 700 56 14 800 56 12 200 66 11 000 59 12 400 47 14 800 56 * inkomstindexerat intjänandetak, dvs. en ATP-reform som måste finansieras 2. Livsinkomst kontra 15-årsregeln Vid tillväxt blir pensionen för en genomsnittlig individ ungefär lika hög i det reformerade systemet som i det nuvarande pensionssystemet, under förutsättning att individen tjänar in pensionsrätt under . Vilket system som ger högst pension, vid en given egen inkomsttillväxt, varierar emellertid mycket mellan olika individer. I figur 34.1 visas exempel på livsinkomstbanor för en individ som har en jämn och flack inkomstutveckling och en annan individ som har en ojämn och brantare inkomstutveckling. Individ A , en medelinkomst- tagare, antas ha en inkomstutveckling som följer den allmänna. Individ B, har ett karriäryrke, vilket innebär att inkomstutvecklingen ökar snabbare än den allmänna under en stor del av förvärvslivet. I tabell 34.2 framgår att pensionen för individ A, som har en jämn in- komstprofil, blir i det närmaste densamma i de båda pensionssystemen. Däremot kommer individ B att få en lägre pension i det reformerade pensionssystemet jämfört med i det nuvarande systemet. Detta illustrerar skillnaden mellan livsinkomstprincipen och 15-års regeln. I det nuvarande pensionssystemet räknas endast de 15 bästa åren, vilka ofta infaller i slutet av förvärvslivet. Det innebär att de relativt sett låga inkomster som individ B har tidigt i livet inte påverkar dennes pension i det nuvarande pensionssystemet. I det reformerade pensionssystemet räknas alla inkomster in oavsett när de tjänats in. Individ A:s inkomster är jämnt fördelade över tiden och växer i takt med den allmänna inkomstutvecklingen. De inkomster som är intjänade tidigt i livet kommer därmed att väga lika tungt som de inkomster som tjänas in i slutet. 15-års regeln och livsinkomstprincipen ger därmed i stort sett samma pension för en person med individ A:s inkomstprofil. Tabell 34.2 Pension och kompensationsgrad vid olika inkomstprofil. Individ A har en begynnelselön på /mån och individ B /mån Reformerat system Nuvarande system* Pension kronor/mån % av slutlön Pension kronor/mån % av slutlön Individ A, jämn inkomst- profil 14 700 56 14 800 56 Individ B, brant inkomst- profil 22 000 43 27 000 52 *inkomstindexerat intjänandetak, dvs. en ATP-reform som måste finansieras 3. Olika antal intjänandeår I det reformerade systemet finns ingen begränsning vad gäller antal år som grundar pensionsrätt. Varje års inkomst bidrar till att höja den slut- liga pensionen. Omvänt gäller att varje års uppehåll med förvärvsarbete - som inte grundar pensionsrätt på annat sätt, t. ex. barnårsrätt - att den slutliga pensionen blir lägre än vad den annars skulle ha varit. För en person med en årsinkomst som utvecklas i takt med den all- männa realinkomstutvecklingen förändras den reformerade pensionen proportionellt med förvärvstidens längd. Detta gäller således en individ vars inkomster inte överstiger intjänandetaket. Likaså gäller detta endast för en person som inte är berättigad till garantipension. Om personen arbetar bli pensionen lägre. För pensionsutfallet spelar det i princip ingen roll om denne förkortar förvärvslivet genom att börja arbeta senare eller genom att ta en arbetsfri period mitt i livet. I nuvarande pensionssystem ger förvärvsåren utöver de 30 erforderliga åren för oavkortad pension inte upphov till någon högre pension för individen. I det fall att lönenivån under de 15 bästa inkomståren (vilka ofta sammanfaller med ) inte påverkas av i vilken utsträckning individen har arbetat tidigare , blir således den slutliga pensionen densamma antingen personen börjar förvärvsarbeta efter avslutad skolgång eller först därefter eller gör ett upphåll med förvärvsarbete . I tabell 34.3 nedan visas hur stor den inkomstrelaterade ålderspensio- nen blir i det reformerade systemet med mellan 30 och 45 års för- värvstid och pensionering vid . Tabell 34.3 Pensionens storlek vid olika antal intjänandeår i reformerat och nuvarande pensionssystem för en person med jämn inkomstutveckling och en slutlön på ca /mån. Reformerat system Nuvarande system* Antal intjänande- år pension kr/mån % av slutlön pension kr/mån % av slut- lön 45 16 800 60 15 600 56 40 14 900 53 15 600 56 35 12 900 46 15 600 56 30 11 000 39 15 600 56 * inkomstindexerat intjänandetak, dvs. en ATP-reform som måste finansieras Det reformerade systemet blir relativt sett förmånligare ju längre den förvärvsverksamma tiden är. Detta är en konsekvens av att sambandet mellan avgifter och förmåner stärkts i det reformerade systemet. Indivi- den får således större möjligheter att själv påverka den slutliga pensio- nens storlek. Varje utökad arbetsinsats , t.ex. heltids- i stället för deltidsarbete, bidrar till att höja pensionen. Enligt nuvarande regler påverkas pensionen endast om förvärvsåret i fråga ingår bland de 15 bästa inkomståren. Likaså ger varje extra förvärvsår högre pension i det reformerade systemet. I nuvarande system ger förvärvsår utöver de be- hövliga 30 åren inget ytterligare påslag på pensionen. Det nuvarande pensionssystemet är mer generöst än det reformerade vad gäller kravet på intjänandetid för att erhålla en pension kring av slutlönen. Om alla skulle välja att arbeta endast skulle, men om ATP-systemet inte vara hållbart eftersom systemet förutsätter att avgifter betalas in . innebär det nuvarande systemets intjänanderegler att det inte lönar sig att arbeta i pensionshänseende, såvida inte dessa ytterligare år skulle ingå i de 15 bästa åren. Därmed är det reformerade pensionssystemet mer rättvist eftersom varje ökning av inbetald avgift resulterar i ökad pension (förutsatt att individen inte har så låga inkomster att han eller hon erhåller garantipension). Pensionstidpunkt I det nuvarande pensionssystemet kan pensionspoäng endast tjänas in . I det reformerade pensionssystemet finns det däremot inte någon övre åldersgräns för intjänande av pensionsrätt. En individ har med andra ord möjlighet att tjäna in fler pensionsrätter genom att arbeta fler år, höja den totala livsinkomsten och därigenom höja det månatliga pensionsbeloppet. Om personen går i pension blir det årliga pensionsbeloppet högre enligt både det reformerade och det nuvarande regelsystemet. Tiden som pensionär blir ju då kortare; med samma beräknade livspen- sion men färre år blir därför årsbeloppet högre. Därutöver gäller i det reformerade pensionssystemet att ytterligare pensionsrättigheter tjänas in efter . För en individ som går i pension före blir den årliga pensionen på motsvarande sätt lägre eftersom pensionen då skall utbetalas . Den reformerade pensionen blir lägre också av den anledningen att indi- viden har mindre intjänad pensionsrätt. I tabell 34.4 har pensionens storlek i det reformerade respektive det nuvarande systemet beräknats vid olika pensionsålder för en person som börjar arbeta med en årsinkomst som utvecklas i takt med den allmänna reallöneutvecklingen. Vid pensionsuttag före påverkas den intjänade pensionsrätten i det här exemplet både i det reformerade och i det nuvarande systemet. Vid pensionering är den inkomstrelaterade ålderspensionen ungefär lika stor i det två systemen. Fortsatt förvärvsarbete efter fyllda ger ytterligare pensionsrätter i det reformerade systemet, vilket leder till att pensionen ökar mer än i det nuvarande pensionssystemet. Tabell 34.4 Pensionens storlek vid olika pensionsålder för en person som börjar arbeta . Begynnelselön på /mån. egen reallönetillväxt t.o.m. oförändrad lön. Slutlön /mån. Reformerat system Nuvarande system* Pensions- ålder Pension kr/mån % av slutlön Pension kr/mån % av slutlön 10 400 39 10 600 40 11 400 43 11 700 44 12 400 47 12 700 48 13 500 51 13 700 52 14 700 56 14 800 56 16 100 61 16 000 60 17 600 66 17 300 65 19 300 73 18 500 70 21 300 80 19 800 75 23 400 88 21 000 79 * inkomstindexerat intjänandetak, dvs. en ATP-reform som måste finansieras 5. Deltidsarbete Som en följd av livsinkomstprincipen, reducerar deltidsarbete alltid pen- sionen i det reformerade pensionssystemet. Det har dock ingen betydelse när i livet deltidsarbetet sker. I det nuvarande pensionssystemet minskar däremot pensionen endast i det fall att deltidsarbetet påverkar lönen under de 15 bästa åren, vilka oftast infaller i slutet av förvärvstiden. Däremot minskar pensionen inte alls i det nuvarande systemet om deltidsarbetet infaller tidigt i livet. Emellertid är deltidsarbete tidigt i livet oftast föranlett av vård av små barn. I det reformerade pensionssystemet kompenseras föräldern genom barnårsrätten, vilket betyder att pensionen i ett sådant fall inte försämras jämfört med om personen hade arbetat heltid. Se vidare under punkt 5. För den som arbetar deltid hela eller nästan hela sitt förvärvsliv, vilket är vanligt i vissa yrken, påverkas pensionen förhållandevis lika mycket i båda systemen jämfört med om han eller hon hade arbetat hel- tid. Barnår En person som arbetar deltid eller som helt avstår från förvärvsarbete i livet för att vårda små barn kompenseras i pensions- hänseende genom att pensionrätt för barnår tillgodoräknas. Betydelsen av barnårsrätten är väsentlig. Om inte barnårsrätten hade ingått i det reformerade pensionssystemet hade pensionen för en person som t.ex. fått 2 barn och som hade stannat hemma på heltid varit lägre. Rätten gäller under varje barns fyra första levnadsår (till det yngsta barnet har fyllt om man har fleral små barn). Barnårsrätten räknas fram på tre sätt, och det alternativ som är mest gynnsamt för den enskilde används vid beräkning av pensionsrätt. Eftersom två av de tre alternativen t.o.m. kan ge högre pensionsrätt än utan barn blir kompensa- tionen i pensionshänseende också normalt mycket god. Alternativen är: 1. en utfyllnad upp till summan av den enskildes pensionsgrundande inkomst året före barnets födelse. 2. en utfyllnad av den genomsnittliga pensionsgrundande inkomsten för alla försäkrade . 3. det för intjänandeåret gällande ett inkomstbasbelopp plus den egna inkomsten. Alternativ 1. kan sägas vara mest gynnsam för personer med hög eller ganska hög lön som minsat sin arbetstid kraftigt efter barnets födelse. Alternativ 2. kan sägas vara mest gynnsam för personer med låg lön och personer som saknade arbete innan barnet föddes. Alternativ 3 är mest gynnsam för den som fortsätter att förvärvsarbeta i oförändrad omfattning under barnåren, och som då får tillgodoräkna sig en högre pensionsgrundande inkomst under dessa år. För att illustrera barnårsrätten har tre kvinnor valts som samtliga arbe- tar heltid och har en jämn lönetillväxt som följer den allmänna. (Exemplen kan likaväl gälla en man.) får de sina första barn och föds det andra barnet. För en kvinna som, i detta exempel, har en begynnelselön på och som stannar hemma på heltid är alternativ 1., dvs. utfyllnad till den inkomst hon hade före barnets födelse, det mest gynnsamma. Av tabell 34.5 framgår att hennes pension endast blir marginellt lägre än om hon inte hade haft barn. Att pensionen trots barnårsrätt blir något lägre hänger samman med att den bakomliggande inkomsten inte räknas upp med inkomstindex utan med prisindex med barnår. I det nuvarande pensionssystemet påverkas pensionen inte alls. I tabell 34.6 visas ett exempel på en kvinna som tjänar på barnårsrätten. Hon antas ha en begynnelselön på endast . För hennes del är alternativet 2. mest gynnsamt. Av tabellen framgår att hon får en högre pension än om hon inte hade fått barn. I tabell 34.5 visas ytterligare en kvinna som tjänar på barnårsrätten. Hon väljer att arbeta heltid under barnåren, förutom de hon erhåller föräldrapenning. För henne är alternativ 3. det mest gynnsamma alternativet. Av tabellen framgår att hon även får en högre pension än om hon inte hade fått barn. Tabell 34.5 Pensionsnivå vid barnårsrätt för en person som börjar arbeta med en begynnelselön på /mån. Reformerat pensionssystem Nuvarande pensionssystem* Heltid hela livet, utan barn 14 700 14 800 Hemma på heltid 14 600 (Alt. 1) 14 800 Hemma med vardera barn, annars heltid 15 200 (Alt. 3) 14 800 * inkomstindexerat intjänandetak, dvs. en ATP-reform som måste finansieras Pensionsnivå vid barnårsrätt för en kvinna som börjar arbeta med en begynnelselön på /mån. Reformerat pensionssystem Nuvarande pensionssystem* Arbete hela livet, utan barn 13 000 12 300 Hemma på heltid med barn 13 300 (Alt. 2) 12 300 * inkomstindexerat intjänandetak, dvs. en ATP-reform som måste finansieras 7. Premiepensionssystemets avkastning I samtliga ovanstående exempel har det antagits att avkastningen i premiepensionssystemet är densamma som den allmänna inkomsttill- växten. Avkastningen i premiepensionssystemet kan avvika från den allmänna inkomsttillväxten. I det fall avkastningen skulle komma att överstiga inkomsttillväxten kommer pensionen i det reformerade syste- met att bli större än vad som redovisats i exemplen ovan.