prop · GL0341 · 1998-01-01 00:00:00 — 4.3.5 Redovisning Regeringens förslag: Styrelsen skall upprätta årsredovisning, delårs- rapport samt underlag till budgetunderlag till regeringen. Årsredovisningen, delårsrapporten och underlaget till budgetunderlag till regeringen skall lämnas till . Årsredovisningen och delårsrapporten skall upprättas på ett över- skådligt sätt, i enlighet med god redovisningssed och skrivas under av samtliga styrelseledamöter och av direktören. Delårsrapporten skall avse av det pågående räkenskapsåret. Underlaget till budgetunderlag till regeringen skall innehålla förslag till finansiering av verksamheten de tre när- maste åren. Bokföringen hos en försäkringskassa skall ske på ett sätt som stäm- mer överens med god redovisningssed. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall få meddela närmare föreskrifter om redovisningen. Skälen till regeringens förslag: I enlighet med förordningen (1996:882) om myndighetens årsredovisning skall lämna en årsredovisning till regeringen avseende det senast avslutade budgetåret. Årsredovisningen från Riksförsäkringsver- ket bygger på uppgifter som de allmänna försäkringskassorna lämnar in. skall enligt samma förordning lämna ett budgetunderlag till regeringen. Budgetunderlaget skall innehålla förslag till finansiering av verksamheten de tre närmaste åren. I budgetunderlaget skall bl.a. lämna upp- gifter för anspråk på anslag, investeringsbehov och förslag till låneram för investeringar och beräknade avgiftsintäkter. skall lämna in en delsårsrapport till rege- ringen. Delårsrapporten skall avse av det pågå- ende budgetåret. Därutöver skall per och sista ok- tober inkomma till regeringen med kvartalsuppföljning samt utgiftspro- gnos . Regeringen anser att de allmänna försäkringskassornas redovisning bör, mot bakgrund av att de helt finansieras av statliga medel och av praktiska skäl, styras enligt samma principer som gäller för statliga myn- digheter. Bestämmelserna i förordningen (1996:882) om myndigheters årsredovisningar m.m., bör därvid utgöra utgångspunkt för försäkrings- kassornas bestämmelser. skall därför besluta om årsredovisning för varje räkenskapsår, delårsrapport avseende av det pågående räkenskapsåret samt om underlaget till budgetunderlag till regeringen. Handlingarna skall skrivas under av samtliga styrelseledamöter och av direktören. Års- redovisningen och delårsrapporten skall upprättas på ett överskådligt sätt och i enlighet med god redovisningssed. Underlaget till budgetunderlag till regeringen skall innehålla förslag till finansiering av verksamheten de tre närmaste åren. Bokföringen bör också ske på ett sätt som stämmer överens med god redovisningssed. Även här bör de bestämmelser i bokföringsförord- ningen (1979:1194) som gäller för statliga myndigheter utgöra utgångs- punkt. Försäkringskassorna lämnar redovisningar m.m. till Riksförsäkrings- verket för att verket bl.a. skall kunna göra ett gemensamt budgetunderlag och en gemensam årsredovisning för hela socialförsäkringens administra- tion. Samtliga dessa handlingar skall därför ställas till Riksförsäk- ringsverket. På så sätt kommer försäkringskassornas redovisning att na- turligt ligga till grund för den ekonomistyrning som beskrivs i avsnitt 4.2.2. Mot bakgrund av bl.a. att skall kunna få in de olika underlagen och redovisningarna på lämpligt sätt och bör rege- ringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ges rätt att med- dela närmare föreskrifter om redovisningen. 4.3.6 Revision Regeringens förslag: skall i enlighet med god revisionssed granska den allmänna årsredovisning och räkenskaper samt styrelsens förvaltning. Granskningen skall göras i syfte att bedöma om redovisningen är tillförlitlig och räkenskaperna rättvisande. skall även granska om styrelsens och direktörens förvaltning står i överensstämmelse med tillämpliga före- skrifter och särskilda beslut. skall i överensstämmelse med god revisionssed översiktligt granska . De allmänna försäkringskassornas revisorer skall gemensamt med utföra granskning av . För revi- sorerna skall samma bestämmelser gälla om granskningen som för . och revisorerna skall lämna en gemensam revisionsberättelse över granskningen av årsredovis- ningen senast efter det att den allmänna har lämnat årsredovisningen och ett revisorsintyg över granskningen av delårsrapporten senast efter det att har lämnat delårsrapporten. Revisionsberättelsen respektive revisor- sintyget skall lämnas till . skall inom en månad från det den fått del av eventuell invändning i revisionsberättelse redovisa till Riksför- säkringsverket de åtgärder har vidtagit eller avser att vidta med anledning av invändningen. Vid skall det bedrivas intern revision, som skall omfatta all verksamhet som bedriver och har ansvar för. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall få meddela närmare föreskrifter om såväl den interna som den externa revisionen. Skälen till regeringens förslag: Vid försäkringskassorna finns två förtroendevalda revisorer, utöver den granskning som Riksrevisions- verket genomför. genomför gemensamt med reviso- rerna granskningen av försäkringskassorna. De valda revisorerna och någon som företräder undertecknar en gemensam revisionsberättelse. De nuvarande bestäm- melserna ger inte klart uttryck för att de skall göra en gemensam revi- sion. skall i enlighet med god revisionssed granska stat- liga myndigheters årsredovisningar och underliggande redovisning i syfte att bl.a. bedöma om redovisningen är tillförlitlig och räkenskaperna rätt- visande. Den årliga revisionen avrapporteras skriftligt vid minst två till- fällen . Revisionsberättelse lämnas till regeringen efter det att årsberättelsen har granskats. Revisorsintyg lämnas till regeringen efter en översiktlig granskning av del- årsrapporten. Om lämnar invändning i revisions- berättelsen eller revisorsintyget skall myndigheten inom en månad redo- visa till regeringen de åtgärder som myndigheten vidtagit eller skall vidta med anledning av invändningen. Inom samtliga statliga myndigheter åligger det myndighetens ledning att vidta sådana åtgärder att den interna kontrollen av ekonomi, efterlev- nad av lagar och förordningar med mera är tillfredsställande. Det är led- ningens ansvar att bygga upp kontrollsystem, rutiner, kompetens med mera för att tillse att verksamheten bedrivs säkert och effektivt. I förord- ning (1995:686) om intern revision vid statliga myndigheter m.fl. regle- ras krav på intern revision. Regeringen anser att bestämmelserna för hur de allmänna försäkrings- kassorna skall granskas bör, bl.a. mot bakgrund av att de helt finansieras av statliga medel, i så stor omfattning som möjligt likna de regler som gäller för statliga myndigheter. skall därför i enlighet med god revisionssed granska den allmänna årsredovisning, delårsrapport, räkenskaper samt styrelsens förvaltning. Granskningen skall göras dels i syfte att bedöma om redovisningen är tillförlitlig och räkenskaperna rätt- visande, dels också granska om styrelsens och direktörens förvaltning står i överensstämmelse med tillämpliga föreskrifter och särskilda beslut. Delårsrapporten skall granskas översiktligt med undantag för prognoser. granskning skall göras gemensamt med de förtro- endevalda revisorerna. De skall lämna en gemensam revisionsberättelse över granskningen av årsredovisningen senast efter det att för- säkringskassan har lämnat årsredovisningen och ett revisorsintyg över granskningen av delårsrapporten senast efter det att försäk- ringskassan har lämnat delårsrapporten. Revisionsberättelsen och revi- sionsintyget skall lämnas till . Om revisionsberättelsen för en försäkringskassa innehåller någon in- vändning bör detta också hanteras på liknande sätt som för statliga myn- digheter. skall därför inom en månad till efter berättelsens överlämnande redovisa de åtgär- der har vidtagit eller avser att vidta med anledning av invändningen. Skyldigheten för styrelse att snabbt agera om det framkommer brister i verksamheten innebär att Riksrevi- sionsverkets revision av försäkringskassornas verksamhet förbättras och blir mer effektiv. som mottagare av de åtgärder som vidtas vid om det finns invändningar i revisionen skall ses som en del av del i ekonomistyrningen. De allmänna försäkringskassorns regler om den interna revisionen bör också ha sin utgångspunkt i vad som gäller för statliga myndigheter. Be- stämmelser om intern revision vid försäkringskassorna bör därför föras in i AFL. Regeringen bör också ges rätt att meddela närmare föreskrifter till de allmänna försäkringskassorna om den interna och den externa revisionen. 4.3.7 Tillsättande av den allmänna styrelse m.m. Regeringens förslag: Regeringen skall utse ordförande, vice ordfö- rande och ledamöter samt suppleanter i styrelse. Uppdraget i styrelsen skall upphöra om regeringen beslutar det. Styrelsen bör utses på förslag av de politiska partier som är repre- senterade i det landsting eller den kommun som utgör försäkringskas- sans verksamhetsområde. Det skall eftersträvas att fördelningen av le- damöter sker proportionellt i förhållande till partiernas representation i respektive kommunen. Den som utses till styrelseledamot i skall ha röst- rätt vid val till kommunfullmäktige och vara folkbokförd inom den allmänna verksamhetsområde. Styrelsens ledamot skall inte få ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § . Om en sty- relseledamot inte längre uppfyller dessa villkor förfaller uppdraget. Skälen för regeringens förslag: Varje försäkringskassa leds av en styrelse. Ordförande och vice ordförande utses av regeringen, övriga ledamöter och suppleanter utses av eller, om kassans verksamhetsområde utgörs av en kommun, av kommunfull- mäktige. Om en försäkringskassas verksamhetsområde bestäms av rege- ringen enligt 18 kap. 1 § AFL beslutar regeringen om fördelningen mel- lan landsting respektive kommun när det gäller val av ledamöter. Dagens ordning vid val av styrelse innebär således att två valkorporationer är involverade i processen. Detta kan medföra att det mandat som styrelsen har kan förefalla oklart. Mot bakgrund härav anser regeringen att den skall utse hela styrelsen och att uppdraget i styrelsen upphör om regeringen beslutar det. Genom denna ändring i förhållande till dagens regler tydliggörs det na- ansvaret för verksamheten och uppdraget ges en ökad betoning. Styrelsen bör nomineras på motsvarande sätt som , dvs. av de poli- tiska parter som är representerade i det landsting eller den kommun som utgör verksamhetsområde. Det bör eftersträvas att fördelningen av ledamöter sker proportionellt i förhållande till partiernas representation i respektive kommunen. Styrelseledamotens kännedom om förhållandena inom försäkrings- kassans verksamhetsområde bör poängteras genom att den som utses till styrelseledamot skall vara folkbokförd inom den allmänna försäkrings- kassans verksamhetsområde. Styrelseledamot får inte ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § . Om en styrelseledamot inte längre uppfyller dessa villkor skall uppdraget förfalla. 4.3.8 Anställning Regeringens förslag: Regeringen skall fatta beslut om anställning av direktör på förslag av styrelse. Styrelsen skall höra med innan den lämnar så- dant förslag. Direktören skall entledigas av regeringen på förslag av styrelse. Skälen för regeringens förslag: Dagens situation som innebär att beslutar om att anställa direktören, efter förslag från den allmänna styrelse, har medfört att direktö- rens roll varit otydlig. Den otydlighet som detta medfört för direktörerna har framförts som hinder för en effektiv verksamhet. Att arbeta åt styrel- sen men vara utsedd av innebär i prakti- ken att kassadirektören har två uppdragsgivare. Förfarandet har också begränsat möjligheter att utöva en fristående till- syn. Regeringen anser att det nationella ansvaret för socialförsäkringen bör betonas även när det gäller direktörens arbete. Detta ansvar tydliggörs genom att styrelse efter hörande av Riksförsäkrings- verket lämnar förslag om anställning av direktör till regeringen. Beslut fattas av regeringen. Direktören bör också entledigas av regeringen efter förslag från styrelsen. Regeringen avser att i samband med reformens genomförande överväga att tidsbegränsa anställningarna för direktörerna. skall i övrigt ha det löpande arbetsgivaransvaret för direktören. Regeringen har möjlighet att utkräva ansvar av styrelsen genom att t.ex. entlediga ordföranden och vice ordföranden. Regeringens möj- ligheter att utkräva ansvar av styrelsen kommer att utvidgas i och med förslagen om att regeringen skall tillsätta och entlediga hela styrelsen. Regeringen skall därför i första hand utkräva ansvar av styrelsen och inte av direktören. Frågan huruvida direktör skall ingå i styrelsen har också aktualiserats. I ett antal statliga myndigheter ingår myndighetens chef i styrelsen som ledamot eller ordförande. Mot bak- grund av att styrelsen vid en allmän försäkringskassa skall bestå av för- troendevalda är det inte motiverat att direktör ingår i styrelsen. skyldighet att i vissa fall informera de arbets- tagarorganisationer som företräder medlemmar hos de allmänna försäk- ringskassorna påverkas inte av de nu föreslagna ändringarna i 18 kap. AFL. 4.3.9 Tillsyn Regeringens förslag: tillsyn över de allmänna försäkringskassorna skall utvecklas i syfte att säkerställa en nationellt likformig och rättvis tillämpning av försäkringen. skall för tillsyn av verksamheten lämna uppgifter enligt de föreskrifter som utfärdas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Skälen för regeringens förslag: Av redogörelsen beträffande rollför- delningen mellan de allmänna försäkringskassorna och Riksförsäkrings- verket i avsnitt 4.2 framgår att utgångspunkten är att socialförsäkringen är ett nationellt system med staten som försäkringsgivare. Genom kravet på nationell enhetlighet ligger det i uppdrag att svara för kompletterande normgivning. Normgivningen syftar till att medverka till att socialförsäkringen tillämpas likformigt och rättvist. I uppdrag ingår i enlighet med vad som anförts i avsnitt 4.2 att utöva tillsyn över försäkringskassornas handläggning och tillämpning av socialförsäkringen. I detta ligger att verket skall bevaka att intentionerna i fattade beslut uppfylls och att ersättningsreglerna tillämpas likformigt och rättvist. genomför för detta ändamål särskilda granskningar och annan tillsyn dels inom olika försäkringsområden, dels vid de olika försäkringskassorna. De iakttagel- ser verket gör redovisas i rapporter, varvid brister i tillämpningen upp- märksammas. Iakttagelserna kan också leda till ändringar eller komp- letteringar i någon av verkets författningar eller allmänna råd. Riksför- säkringsverkets tillsyn kan också leda till att verket pekar på behovet av lagändringar. I vissa fall leder också iakttagelserna till särskilda utvärde- ringar för att bedöma effekterna av administrationens arbete för såväl individ som samhälle. har i en effektivitetsrevision (1996:60) granskat förutsättningar för styrning och uppföljning inom bl.a. socialförsäkrings- området. konstaterar avseende tillsynsfunktionen att det finns vissa olikheter inom socialförsäkringens administration i synen på vad som ingår i tillsynsroll. En uppfattning är att tillsyn bör inriktas på att kontrollera att försäkringskassorna fattar rätt beslut och att besluten är lagenliga. En annan uppfattning, enligt Riks- revisionsverket, är att tillsyn innebär att en statlig myndighet har ett led- nings- och uppföljningsansvar för en verksamhet och att tillsyn därmed i praktiken är detsamma som ledning och uppföljning. föreslår i revisionen att regeringen klargör innebörden och konsekvenser av tillsynsroll. ombudsmän (), som har tillsyn över dem som utövar of- fentlig verksamhet, konstaterade i samband med socialförsäkringsut- skottets utfrågning om socialförsäkringens admini- stration att de allmänna försäkringskassorna har ett högt och ökande antal handläggningsfel i jämförelse med annan verksamhet, vilket enligt JO innebär att den enskildes rättssäkerhet har försämrats. Vidare framfördes av JO att anmälningarna angående socialförsäkringarna ökat . Antalet anmälningar hos JO var 141 stycken för perioden till . För perioden till var motsvarande antal 361. Övriga anmälningar som gjordes ökade . Som angetts i avsnitt 4.3.1 skall handlägga ärenden på ett sådant sätt att rättssäkerheten garanteras. Rättssäkerheten i sam- band med handläggning bör vara säkerställd genom att förvaltningslagen (1986:223) tillämpas. Enligt regeringens mening ligger det i till- synsansvar att vid behov vidta åtgärder så att förutsättningarna för en nationellt likformig och rättvis tillämpning av försäkringen vid försäk- ringskassorna säkerställs. De försäkrade skall behandlas lika så att mate- riellt och formellt riktiga beslut fattas och att regelsystemet tillämpas på samma sätt oavsett var i den försäkrade bor. Regeringen anser att denna del av tillsynsverksamhet behöver stärkas och utvecklas. Om det vid tillsyn framkommer brister i tillämpningen och handläggningen bör verket påtala detta för och ställa krav på att åtgärder vidtas. Om så ej sker bör verket påtala detta för regeringen. För att skall kunna utöva tillsyn över de allmänna försäkringskassornas verksamhet skall lämna uppgifter enligt de föreskrifter som utfär- das av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Med hänsyn till ovanstående bör också ett samlat program för utveck- ling av tillsynsfunktionen tas fram. Däri ligger bl.a. att utveckla systemet med tillsynsrapporter om försäkringskassornas verksamhet. Regeringen avser att ge i uppdrag att utveckla ett sådant pro- gram. 4.3.10 Övriga lagändringar Regeringens förslag: I 18 kap. lagen om allmän försäkring görs omfattande ändringar av redaktionell och språklig natur i syfte att göra kapitlet överskådligare och mer lättläst. Skälen för regeringens förslag: 18 kap. AFL är i den nuvarande ut- formningen svåröverskådligt och har ett i många delar omodernt språk. De normgivningsbemyndiganden som finns i 18 kap. är otydliga och ger därför utrymme för olika tolkningar. Regeringen anser att det i samband med att det nu görs många sakliga ändringar finns anledning att omarbeta kapitlet. I 18 kap. införs därför klart utformade normgivningsbemyndiganden. Regeringen har också för avsikt att i de delar det bedöms vara erforderligt utfärda verkställighets- föreskrifter. För en orientering om nuvarande bestämmelsers placering i den föreslagna lydelsen hänvisas till författningskommentaren (avsnitt 7). Därutöver finns i bilaga 4 en översikt över var kapitlets be- stämmelser är placerade i den nuvarande lydelsen i förhållande till place- ringen i den föreslagna lydelsen. I 18 kap. 15 § AFL regleras förvaltningen av den obligatoriska sjukför- säkringsfonden. Andra och tredje styckena i samma paragraf reglerar genom en hänvisning till 21 kap. 2 § även förvaltningen av den frivilliga sjukförsäkringsfonden. Till den obligatoriska sjukförsäkringsfonden förs inte längre några medel. Fondernas tillgångar består endast av fastigheter vid vissa försäkringskassor som i princip används för deras verksamhet. Regeringen anser det lämpligt att en fond som inte längre tillförs medel inte längre regleras i 18 kap. Istället bör den förvaltning som fortfarande behövs regleras i övergångsbestämmelse. Lagtekniskt bör detta för den frivilliga sjukförsäkringsfonden lösas på så sätt att bestämmelserna i andra och tredje styckena förs över till 21 kap. 2 §. Den obligatoriska sjukförsäkrings fonden skall fortsättningsvis regleras genom att bestäm- melserna i andra och tredje styckena i sina äldre lydelser skall tillämpas. Första styckets bestämmelser bör dock upphävas. En annan följdändring görs i reglementet (1962:401) angående förvalt- ningen av de allmänna försäkringskassornas fonder för de obligatoriska och den frivilliga sjukförsäkringen. 4.4 Socialförsäkringsnämnder Förtroendemannainflytandet är och har varit ett viktigt inslag i de all- männa försäkringskassornas verksamhet. När de tidigare allmänna sjuk- kassorna ombildades till allmänna försäkringskassor tillskapades en eller flera pensionsdelegationer samt en i prin- cip varje kommun inom varje försäkringskassas verksamhetsområde. Dessa delegationer och nämnder hade till uppgift att fatta beslut i en- skilda försäkringsärenden. För pensiondelegationernas del gällde beslu- ten rätten till förtidspension/sjukbidrag, handikappersättning och vård- bidrag, samtliga enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) samt ärenden om livränta och arbetssjukdom enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring och lagen (1977:265) om statligt personskade- skydd samt vissa delpensionsärenden enligt lagen (1979:84) om delpen- sionsförsäkring. Försäkringsnämnderna beslutade om de inkomstprövade förmånerna hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg enligt lagen (1962:392) om hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpen- sion samt vissa änkepensioner enligt äldre bestämmelser i . Försäk- ringsnämnderna skulle även informera kassans styrelse, pensionsdelega- tion och lokalkontor och ge råd och upplysningar angående lokala ange- lägenheter. Nya regler infördes , som innebar att försäkringskas- san skulle ompröva sitt beslut om en enskild begärde det detta gällde även pensionsdelegationen och försäkringsnämnden. Delegationen och nämnden kunde också ändra egna beslut som innehöll felaktigheter. I propositionen (1982/83:127), om vissa administrativa frågor inom den allmänna försäkringen m.m., framhölls vikten av en väl fungerande förtroendemannamedverkan i försäkringskassornas verksamhet. Där sa- des att det kunde finnas anledning att överväga möjligheterna till ökad förtroendemannamedverkan inom sjukförsäkringsområdet samt vid det omprövningsförfarande som införts inom den allmänna försäkringen . En utredning tillsattes. Efter utredning Ökat förtroendemannainflytande i försäkringskassorna (SOU 1985:21) beslutade (prop.1985/86;73, bet. 1985/86:SfU12) att förtroendemannainflytandet skulle stärkas och göras tydligare. Argumentet för detta var att skulle utnyttja de förtroendevaldas praktiska erfarenheter och kunskaper inom olika områden som ett komplement till tjänstemännens kunskaper om försäkringsregler m.m. De förtroendevaldas kännedom om specifika lo- kala och regionala förhållanden skulle tas till vara vid bedömning i en- skilda ärenden. Ett ytterligare motiv var att öka allmänhetens insyn i för- säkringskassans verksamhet och beslutsprocesser. Riksdagsbeslutet innebar att pensionsdelegationer och försäkrings- nämnder avskaffades. ersattes de med en enhetlig förtroendemannaorganisation, de nuvarande socialförsäkringsnämnderna. Varje försäkringskassa skulle ha så många nämnder som var lämpligt med hänsyn till storlek och ärendemängd. Varje nämnd blev ansvarig för en viss del av geografiska område. Arbetet i en socialförsäkringsnämnd För att kunna nå de uppsatta målen inom socialförsäkringens administra- tion fordras en väl fungerande organisation där var och en av de inblan- dade tjänstemannen, ledamoten av socialförsäkringsnämnden och sty- relsen är väl införstådd med sin roll och sin befogenhet och vet vilket ansvar som följer med denna. ansvarar för att arbetet i socialförsäkrings- nämnderna löper som det är avsett och att nämndledamöterna och tjänste- männen får den utbildning och information de behöver för att utföra sitt arbete. är en integrerad del av organisation. beslut i försäkringsärenden fattas an- tingen av en tjänsteman hos kassan eller av en socialförsäkringsnämnd. Ledamöterna i nämnden liksom tjänstemännen fattar beslut i försäk- ringskassans namn där handläggningen inklusive beslutsfattandet i en- skilda ärenden är myndighetsutövning. En nämndledamot omfattas av samma formella regler som en tjänsteman och båda skall fatta beslut i enlighet med gällande rätt. Lekmännens medverkan i handläggningen av enskilda ärenden är vik- tig för att förstärka rättssäkerheten.