prop · GL0311 · 1998-01-01 00:00:00 — Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1965:94) om polisregister m.m. dels att 10 a § 1 skall upphöra att gälla, dels att 1 § skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 §2 Med polisregister förstås i denna lag register som förs hos eller någon annan polismyndighet för att tjäna till upplysning om brott, för vilka någon har misstänkts, åtalats eller dömts, eller om någons personliga förhållanden i övrigt. Som polisregister anses dock inte det allmänna kriminalregistret . I 10 a och 10 b §§ finns bestämmelser om vissa register hos tullmyndigheter och statens kriminaltekniska laboratorium. I 10 b § finns bestämmelser om vissa register hos statens kriminaltekniska laboratorium Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i tullregisterlagen (1990:137) Härigenom föreskrivs att 1 § tullregisterlagen (1990:137) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 §1 För de ändamål som anges i 2 § får ett för tullmyndigheterna gemensamt tullregister föras med hjälp av automatisk databehandling. Bestämmelserna i denna lag gäller inte det register som för i spaningssyfte med stöd av lagen (1965:94) om polisregister m.m. och inte heller andra register som regleras i annan lag eller förordning Bestämmelserna i denna lag gäller inte de register som för med stöd av lagen (1998:000) om brottsregister och inte heller register som regleras i annan lag eller förordning. Bestämmelser om förfarandet vid import och export finns i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen och i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen och i tullagen (1994:1550). Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (1973:431) om utredning angående brott mot utländsk tullag Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1973:431) om utredning angående brott mot utländsk tullag skall ha följande lydelse. 1 §1 I den mån det påkallas av över- enskommelse mellan och främmande stat om ömsesidigt bistånd för att förhindra, utreda och beivra brott mot tullag, får regeringen föreskriva att genom svensk tull- myndighet bistånd skall lämnas tullmyndighet i den främmande staten med utredning rörande brott mot tullag i den staten. Vid sådan utredning och vid bistånd enligt förordning (EEG) nr 1468/81 av om ömsesidig hjälp mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter samt om samarbete mellan de förra och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen skall 2-4 §§ gälla I den mån det påkallas av över- enskommelse mellan och främmande stat om ömsesidigt bistånd för att förhindra, utreda och beivra brott mot tullag, får regeringen föreskriva att genom svensk tull- myndighet bistånd skall lämnas tullmyndighet i den främmande staten med utredning rörande brott mot tullag i den staten. Vid sådan utredning och vid bistånd enligt förordning (EG) nr 515/97 av om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter och om samarbete mellan de förra och kom- missionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen skall 2-4 §§ gälla. Med tullag förstås i denna lag sådana bestämmelser i lag eller annan författning om införsel, utförsel eller transitering, som avser tullar eller andra allmänna avgifter eller rör förbud, inskränkningar eller kontrollåtgärder beträffande varu- eller valutatrafiken. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i tullagen (1994:1550) Härigenom föreskrivs att 107 § och 118 § tullagen (1994:1550) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse beslut enligt denna lag eller enligt bestämmelser som meddelats med stöd av lagen eller enligt tullagstiftningen i övrigt får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol, när det är fråga om 1.fastställelse av tull och prövningen inte gäller sådant beslut om befrielse från eller nedsättning eller återbetalning av tull som meddelats med stöd av regeringens bemyndigande, 2.uttag av tull ur en vara enligt gemenskapsregler eller 37 § denna lag, 3.temporär import, 4.restitution av tull, 5.ursprungsintyg som krävs för erhållande av förmånsbehandling, 6.inskränkning i rätten att förfoga över en vara, 7.bindande klassificeringsbesked, 8.ränta eller dröjsmålsavgift, 9.tulltillägg eller förseningsavgift, 10.ersättning som avses i 62 § andra stycket eller 64 § eller ersättning för särskilda kostnader för bindande klassificeringsbesked, 11.beslut om föreläggande som meddelats enligt tullagstiftningen, 12.utdömande av vite enligt 99 §, eller 13.begäran om att lämna uppgifter enligt 67 a §. 1.fastställelse av tull och prövningen inte gäller sådant beslut om befrielse från eller nedsättning eller återbetalning av tull som meddelats med stöd av regeringens bemyndigande, 2.uttag av tull ur en vara enligt gemenskapsregler eller 37 § denna lag, 3.temporär import, 4.restitution av tull, 5.ursprungsintyg som krävs för erhållande av förmånsbehandling, 6.inskränkning i rätten att förfoga över en vara, 7.bindande klassificeringsbesked och bindande ursprungsbesked, 8.ränta eller dröjsmålsavgift, 9.tulltillägg eller förseningsavgift, 10.ersättning som avses i 62 § andra stycket eller 64 § eller ersättning för särskilda kostnader för bindande klassificeringsbesked och bindande ursprungsbesked, 11.beslut om föreläggande som meddelats enligt tullagstiftningen, 12.utdömande av vite enligt 99 §, eller 13.begäran om att lämna uppgifter enligt 67 a §. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. I övrigt överklagas beslut enligt denna lag eller enligt bestämmelser som meddelats med stöd av lagen eller enligt tullagstiftningen i övrigt hos regeringen, om inte annat är särskilt föreskrivet. 118 §2 Tullmyndigheterna skall på begäran tillhandahålla Riksbank, , , , , skattemyndighet, och Kemikalie- inspektionen uppgifter som förekommer hos tullmyndigheterna och som rör import eller export av varor. Tullmyndigheterna skall på begäran tillhandahålla Riksbank, , , , , skattemyndighet, , Kemikalie- inspektionen och uppgifter som förekommer hos tullmyndigheterna och som rör import eller export av varor. I tullregisterlagen (1990:137) finns bestämmelser om utlämnande till vissa myndigheter av uppgifter ur tullregistret på medium för automatisk databehandling. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: regeringsrådet , regeringsrådet , justitierådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om brottsregister 2. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 3. lag om ändring i lagen (1965:94) om polisregister m.m. 4. lag om ändring i tullregisterlagen (1990:137) 5. lag om ändring i lagen (1973:431) om utredning angående brott mot utländsk tullag 6. lag om ändring i tullagen (1994:1550). Förslagen har inför Lagrådet föredragits av departements- sekreteraren . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om brottsregister Tullens register i den brottsbekämpande verksamheten regleras med stöd av 10 a § lagen (1965:94) om polisregister m.m. och förordningen (1987:864) om register för brotts- bekämpande verksamhet. Lagen om polisregister m.m. har setts över av . Utredningen har i ett delbetänkande (SOU 1996:35) lämnat förslag till lag om polisens underrättelseregister och i slutbetänkandet (SOU 1997:65) lämnat förslag till polisdatalag. Vidare har Data- lagskommitténs arbete med översyn av datalagen (1973:289) resulterat i ett betänkande (SOU 1997:39) med förslag till ny persondatalag. De nu nämnda förslagen bereds f.n. inom . I den allmänna motiveringen till det remitterade lagförslaget fram- hålls att det kan förutses att den pågående översynen av polisregister- och datalagstiftningen kommer att påverka reglerna avseende Tull- verkets register för brottsbekämpande verksamhet. Det remitterade förslaget kan därför till en del ses som ett provisorium i avvaktan på en generell reglering av register rörande brottslig verksamhet. Önskemålet om en samlad lösning bör emellertid enligt regeringens mening vika för angelägenheten av att utan ytterligare fördröjning klarlägga och förbättra tullens möjligheter att använda sig av data- teknik vid brottsbekämpningen. I remissen betonas särskilt de effektivitetsvinster som denna teknik kan få för underrättelse- verksamheten. Lagrådet kan instämma i regeringens uppfattning att den pågående översynen av närliggande lagstiftning inte behöver utgöra något hinder mot att regleringen av brottsregister nu tas upp till separat behandling. Som anförs i remissen måste fördelarna med en samlad lösning vägas mot bl. a. de materiella och formella brister som finns i de regelverk som gäller för tullens brottsregister . Lagrådet beaktar också att de olägenheter som är förenade med en provisorisk reglering i första hand kommer att beröra de personer som skall använda registren, dvs. ett begränsat antal befattningshavare inom . Lagrådet vill inte motsätta sig att en lag om brottsregister införs som bygger på de principiella överväganden som redovisats i remissen. tvingas Lagrådet konstatera att lagförslaget - sannolikt delvis beroende på svårigheten att föra samman regler från olika håll till en enhetlig författning - inte framstår som tillräckligt genomarbetat. Som Lagrådet kommer att utveckla närmare i det följande är lagtexten på många håll oklar och ibland inte heller förenlig med den allmänna motiveringen eller författningskommentaren. En förutsättning för att det remitterade förslaget skall kunna läggas till grund för lagstiftning är därför att det - med beaktande av Lagrådets synpunkter - bearbetas ytterligare under det fortsatta lagstiftningsarbetet. Vid denna bearbetning bör beträffande brottsregistrens inrättande och ändamål beaktas följande. I lagen regleras i flera olika paragrafer vilka register som får inrättas och föras samt registrens ändamål. I fråga om registrens inrättande och förande anges i 1 § att får "föra" brottsregister, dvs. register i underrättelseverksamhet och spaningsverksamhet. Under huvudrubriken i underrättelseverksamhet anges i 5 § att får "inrätta" ett för gemensamt under- rättelseregister och i 9 § att tullmyndighet får "inrätta" analysregister. Under huvudrubriken i spaningsverksamhet anges i 15 § att får "föra" ett för gemensamt spanings- register. Av det anförda framgår att terminologin inte är enhetlig, bl.a. an- vänds orden inrätta och föra omväxlande utan att såvitt framgår någon skillnad i sak är avsedd. Terminologin är också otydlig såtillvida som den inte ger klart besked om det är meningen att de myndigheter som enligt bestämmelserna får inrätta eller föra ett register också skall vara registeransvariga enligt datalagen (jfr bl.a. 23 § i det remitterade förslaget samt 4 § skatteregisterlagen (1980:343), 2 § utsöknings- registesterlagen (1986:617) och 14 § lagen (1994:1517) om socialförsäkringsregister). Paragraferna bör omarbetas så att terminologin blir enhetlig - termen föra bör användas - och frågan om registeransvaret klarläggs. När det gäller registrens ändamål finns dels en allmän bestämmelse i 1 §, dels detaljbestämmelser under respektive registerrubrik. Regle- ringarna under registerrubrikerna är genomgående uppbyggda så att i en första paragraf (5, 9 respektive 15 §) anges dels - vilket framgått av den föregående redogörelsen - att en viss myndighet får inrätta eller föra registret i fråga, dels vissa preciseringar beträffande förutsätt- ningarna för och ändamålet med registret. I en andra paragraf (6, 10 respektive 16 §) anges ändamålet mer detaljerat. Bestämmelserna är enligt Lagrådets mening svåröverskådliga bl.a. genom att vissa paragrafer överlappar varandra och genom att terminologin inte är enhetlig. De innehåller också en del till synes onödiga uppräkningar av olika moment i förandet av ett register, t.ex. "samla och ta tillvara uppgifter" (6 §). Mot bakgrund av det anförda anser Lagrådet att bestämmelserna om ändamålet med och villkoren för de olika registren bör - i nära anslut- ning till vad som föreslagits i departementspromemorian - begränsas och sammanföras till en enda paragraf - den första - under varje registerrubrik. Bestämmelserna om vilka myndigheter som skall ha registeransvar bör bilda en andra paragraf under varje registerrubrik alternativt samlas i en särskild paragraf under egen rubrik. 4 § I första stycket definieras underrättelseverksamhet som verksamhet inom tullmyndighet med att samla och bearbeta information för att klarlägga om brottslig verksamhet har förekommit, pågår eller kan förutses. Verksamhet som utgör förundersökning enligt lagen (1960:418) om straff för varusmuggling eller undantas dock. För att få överensstämmelse med den ändrade lydelse av 7 § första stycket som Lagrådet förordar i det följande bör förevarande bestämmelse formuleras så att den avser information för att klarlägga om brottslig verksamhet har "utövats eller kan komma att utövas". Andra stycket innehåller en definition av uttrycket allvarlig brottslighet, vilket uttryck sedan används i 6, 7 och 9 §§. Ordet brottslighet är avsett att ha en vidare innebörd än ordet brott, som i bestämmelser om förundersökning har getts innebörden ett visst konkret brott. Enligt Lagrådets mening skulle den avsedda skillnaden framgå tydligare, om ordet brottslighet byts ut mot det i första stycket använda uttrycket brottslig verksamhet. I den allmänna motiveringen anförs att det på underrättelsestadiet bör krävas den lägsta graden av misstanke om allvarlig brottslighet för att uppgifter skall få registreras i underrättelseverksamhet. I enlighet härmed föreskrivs i andra stycket att med allvarlig brottslighet avses brottslighet som "kan antas" innefatta brott av mera kvalificerat slag. Enligt Lagrådets mening bör man emellertid inte redan i definitionen av allvarlig brottslighet ange vilken grad av misstanke som skall krävas för registrering. De citerade orden är för övrigt missvisande, eftersom det för registrering av personuppgifter i underrättelseregistret enligt 7 § krävs en högre grad av misstanke. Lagrådet förordar därför att dessa ord får utgå. Om en allmän bestämmelse om graden av misstanke för registrering av andra uppgifter än personuppgifter anses erforderlig, bör en särskild bestämmelse om detta införas i lagen. 6 § Som Lagrådet har förordat vid 4 § bör orden allvarlig brottslighet bytas ut mot uttrycket allvarlig brottslig verksamhet. Lagrådet vill vidare påpeka att de brott som avses i 4 § tredje stycket enligt lagtexten inte behöver vara av allvarlig karaktär. Jfr också vad Lagrådet anfört under Allmänna synpunkter. 7 § En förutsättning för att personuppgifter skall få föras in i under- rättelseregistret är enligt första stycket att den som avses med upp- gifterna är på närmare angivet sätt misstänkt för att ägna sig åt eller ha ägnat sig åt allvarlig brottslighet eller komma att begå allvarliga brott. Som Lagrådet har förordat vid 4 § bör ordet brottslighet bytas ut mot uttrycket brottslig verksamhet. För att ytterligare markera skillnaden mot den formulering som används i bestämmelser om förundersökning, nämligen att ett brott har "förövats", bör den fö- reslagna bestämmelsen lämpligen ges lydelsen att den som avses med uppgifterna är misstänkt för att ha "utövat" eller komma att "utöva" allvarlig brottslig verksamhet. Den grad av misstanke om allvarlig brottslighet som krävs enligt första stycket är att den som avses med uppgifterna kan på konkreta grunder antas vara delaktig i den allvarliga brottsligheten. I den allmänna motiveringen sägs att detta beviskrav är avsett att motsvara det som gäller för att en person skall anses skäligen misstänkt men att begreppet skälig misstanke bör undvikas eftersom det använts endast då någon kan pekas ut för ett brott som är så konkretiserat att det finns grund att inleda förundersökning. Enligt Lagrådets mening är det emellertid en fördel, om samma formulering kan användas när samma grad av misstanke åsyftas. Någon risk för sammanblandning med reglerna om förundersökning behöver knappast befaras även om man också i den föreslagna lagen använder begreppet skälig misstanke. Bestämmelsen i första stycket avser enbart uppgifter som kan hänföras till en enskild person. Uppgifter som kan hänföras till en juridisk person får utan de begränsningar som föreskrivs i första stycket registreras så snart som lagens allmänna villkor för registrering är uppfyllda. Detsamma gäller uppgifter som över huvud taget inte kan hänföras till vare sig en enskild eller en juridisk person. Av den allmänna motiveringen och författningskommentaren kan utläsas att som personuppgifter skall i första hand räknas uppgifter som direkt hänför sig till en identifierad person, exempelvis uppgifter om dennes personnummer, egendom eller vistelseort. Med person- uppgift synes vidare avses uppgifter med vars hjälp en person kan identifieras, exempelvis ett telefon- eller bilnummer som tillhör personen i fråga. Mot denna bakgrund kan innebörden av första meningen i andra stycket ifrågasättas. Enligt denna bestämmelse får uppgifter om tran- sportmedel och varor som kan antas ha samband med allvarlig brottslighet eller hjälpmedel som använts av misstänkt person registreras. Om uppgifterna kan hänföras till en enskild person som avses i första stycket, får de emellertid registreras redan enligt den bestämmelsen. Bestämmelsen i första meningen i andra stycket har därför självständig betydelse endast i fall då uppgifterna kan hänföras till en enskild person som det inte finns någon misstanke mot på sätt som anges i första stycket. Att bestämmelsen avses ha denna innebörd framgår av författningskommentaren. Enligt Lagrådets mening bör emellertid den avsedda innebörden komma till tydligare uttryck i lagtexten. För att uppgifter om hjälpmedel skall få registreras enligt första meningen i andra stycket krävs att hjälpmedlen har använts av en misstänkt person. Lagrådet ifrågasätter om det inte också för regist- rering av uppgifter om hjälpmedel bör gälla att det kan antas att hjälpmedlen har använts i samband med allvarlig brottslighet. Godtas den formulering av första stycket som Lagrådet förut har förordat, bör bestämmelserna i andra stycket vidare ges en lydelse som närmare överensstämmer med den formuleringen. Med hänsyn till det anförda förordar Lagrådet att paragrafen ges följande lydelse: "I underrättelseregistret får föras in uppgifter som kan hänföras till en enskild person endast om den som avses med uppgifterna kan skäligen misstänkas för att ha utövat eller komma att utöva allvarlig brottslig verksamhet. Uppgifter om transportmedel eller varor som kan antas ha samband med allvarlig brottslig verksamhet eller hjälpmedel som kan antas ha använts i samband med sådan verksamhet får registreras även om uppgifterna kan hänföras till en enskild person som det inte finns någon misstanke mot. Uppgifterna skall därvid förses med upplysning om att sådan misstanke inte föreligger mot denne." 8 § Enligt paragrafen får underrättelseregistret inte "sambearbetas" med något annat personregister. Av författningskommentaren framgår att med uttrycket sambearbetas avses sådan samkörning eller sam- bearbetning med andra register som enligt 2 § andra stycket 4 datalagen kräver tillstånd av Datainspektionen. Enligt sistnämnda lagrum krävs i regel sådant tillstånd i fråga om register som skall innehålla personuppgifter som "inhämtas" från något annat personregister. Enligt förarbetena till bestämmelsen (prop. 1981/82:189 s. 53, KU 1981/82:33 s. 9 f.) avses med denna bl.a. samkörning men även annan direkt överföring av uppgifter från ett personregister till ett annat. Såväl 8 § i det remitterade förslaget som 2 § andra stycket 4 data- lagen tar sålunda sikte på samkörning eller sambearbetning. emellertid tydligt att det förstnämnda lagrummet enligt lagtexten har vidsträcktare räckvidd genom att det omfattar all sambearbetning, dvs. inte bara inhämtande av uppgifter för sambearbetning med underrättelseregistret utan också utlämnande av uppgifter för sambearbetning med annat register. Det kan emellertid ifrågasättas om avsikten med 8 § varit att förbjuda även utlämnande för sam- bearbetning med annat register. I 11 § tredje meningen föreskrivs att ett analysregister får sambearbetas med andra personregister som förs av tullmyndighet eller av polismyndighet. I den allmänna mo- tiveringen anförs härom (s. 45) att de slag av uppgifter som finns i ett underrättelseregister självklart bör få förekomma i ett analysregister och att - för att i en särskild undersökning effektivt kunna utnyttja den information som finns tillgänglig - även uppgifter i andra register bör få överföras till ett analysregister. Av det anförda synes framgå att av- sikten varit att även uppgifter i underrättelseregistret skall genom sambearbetning få överföras till analysregistren. Något utrymme för detta lämnas emellertid inte i 8 §. I det fortsatta arbetet bör bestämmelserna i fråga ändras så att avsikten i förevarande hänseende klargörs. I sammanhanget bör också beaktas att i 18 § i det remitterade förslaget föreskrivs att vissa uppgifter från polismyndighet och polisregister får "föras in" i spaningsregistret. Detsamma gäller enligt lagrummet motsvarande uppgifter som tullmyndighet erhåller enligt internationell överenskommelse som tillträtt. Av författnings- kommentaren framgår inte om avsikten är att sambearbetning skall få äga rum. 9 § I enlighet med vad Lagrådet har förordat vid 4 och 7 §§ bör orden "brottslighet förekommer, har förekommit eller kan befaras" ersättas med formuleringen "brottslig verksamhet har utövats eller kan komma att utövas". 11 § Beträffande tredje meningen hänvisar Lagrådet till vad som anförts under 8 §. 13 § Enligt huvudregeln i första meningen skall ett analysregister avslutas när den särskilda undersökningen avslutas och senast efter det att beslutet om att inrätta registret fattades. Att ett analysregister avslutas behöver enligt den allmänna motive- ringen inte medföra annat än att registret rensas och på något sätt låses för att inte kunna ändras efter det att den särskilda undersökningen avslutats. Lagrådet ifrågasätter om det från integritetsskyddssynpunkt är en lämplig ordning att uppgifter i registret på detta sätt får stå kvar en obegränsad tid, även om de inte får ändras efter en viss tidpunkt. Enligt Lagrådets mening har tillräckliga skäl inte anförts för att man i fråga om analysregistren skall avstå från en gallringsbestämmelse av det slag som föreslagits i departementspromemorian. Lagrådet förordar därför att förevarande paragraf får utgå och att bestämmelser om gallring av analysregister tas in i en ny paragraf närmast efter 21 § i det remitterade förslaget. 15 § Enligt denna paragraf avser spaningsregistret misstänkta eller konsta- terade brott som tullmyndighet enligt lag eller förordning har befogenhet att ingripa mot. Godtas den ändring i 17 § första meningen som Lagrådet förordar, bör orden "misstänkta eller konstaterade brott" bytas ut mot orden "brott som har eller kan antas ha förövats". 16 § Med anledning av den ändring som Lagrådet har förordat i 15 § bör orden "konstaterade eller misstänkta brott" i förevarande paragraf bytas ut mot "brott som avses i 15 §". Lagrådet hänvisar också till vad som anförts under Allmänna synpunkter. 17 § Enligt första meningen får personuppgifter föras in i spaningsregistret endast om den som avses med uppgifterna är misstänkt för sådant brott som anges i 15 §, dvs. misstänkta eller konstaterade brott som faller inom tullmyndigheternas ansvarsområde. Enligt den allmänna motiveringen är avsikten att dessa uppgifter skall, till skillnad från personuppgifter i underrättelseregistret eller i analysregister, föras in först när misstankarna är mer konkretiserade till att avse ett brott och en särskild person är misstänkt för detta.