prop · GL031 · 1998-01-01 00:00:00 — Regeringen föreslår därför ändringar i 2 kap. 1 § och 3 kap. 1 § som innebär att tilläggspensionsavgiften för såväl arbetsgivare som dem som har inkomst av annat förvärvsarbete sänks från till fr.o.m. . Vid nuvarande nivå på avsättning till premiereservsystemet () blir avsättningen ca . Om tilläggspensionsavgiften sänks från måste den andel av de influtna tilläggspensionsavgifterna som förs till premiereservsystemet höjas för att det önskade avsättningsbeloppet skall uppnås. Vid en oförändrad nivå på det önskade avsättningsbeloppet måste av de influtna tilläggspensionsavgifterna föras till kontot hos . Det föreslås därför en ändring i 4 kap. 3 § som innebär att av influtna tilläggspensionsavgifter placeras på konto hos . Enligt gällande regler för förväntas AP- fondens avgiftsintäkter uppgå till . AP-fondens avgiftsintäkter kommer inte att påverkas om den allmänna pensionsavgiften höjs till och tilläggspensionsavgiften sänks till som av avgiftsintäkterna från tilläggspensionsavgiften förs till staten och förs till kontot hos . Sänkningen av tilläggspensionsavgiften till föranleder en sänkning av den procentsats som förskottsvis får avräkna för tilläggspensionsavgiftsdelen av egenavgiften. Regeringen föreslår att procentsatsen i 3 kap. 6 § sänks från . Regeringens förslag: Sjukförsäkringsavgiften för arbetsgivare höjs från av avgiftsunderlaget fr.o.m. och till av avgiftsunderlaget fr.o.m. . För dem som har inkomst av annat förvärvsarbete höjs sjukförsäkringsavgiften från av avgiftsunderlaget fr.o.m. . Sjukförsäkringsavgiften skall även finansiera kost- nader för folkpension i form av förtidspension och en del av de allmänna försäkringskassornas förvaltningskostnader. I övrigt förtydligas i lagen om socialavgifter vad sjukförsäkringsavgiften skall finan- siera. Bestämmelsen i lagen om socialavgifter om att det för reglering av över- och underskott skall finnas en fond, allmänna sjukförsäkringsfonden, slopas. Skälen för regeringens förslag: Sjukförsäkringsavgiften skall enligt 4 kap. 1 § lagen (1981:691) om socialavgifter () finansiera bl.a. sjukförsäkringsförmåner enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL), den allmänna försäkringens kostnader för förmåner enligt lagen (1996:1150) om högkostnadsskydd vid köp av läkemedel m.m. och de allmänna försäkringskassornas förvaltningskostnader. I sjukförsäkringen inräknas även föräldraförsäkringen. Enligt gällande regler för uppgår arbetsgivarnas och egenföretagarnas sjukförsäkringsavgifter till av avgiftsunderlaget (2 kap. 1 § och 3 kap 1 § ). Om egenföretagaren väljer en karenstid på 3 eller blir sjukförsäkringsavgiften lägre. fastställer nivån på de reducerade avgifterna. Tillsammans med den allmänna sjukförsäkringsavgiften på uppgår de förväntade avgiftsintäkterna till sjukförsäkringssystemet enligt gällande regler till ca , varav avser arbetsgivaravgifter, egenavgifter och allmän egenavgift i form av sjukförsäkringsavgift. De förväntade utgifterna för förmåner som sjukförsäkringsavgiften enligt gällande regler beräknas finansiera kan , efter den under utgiftsområde 10 föreslagna förkortningen av sjuklöneperioden från 28 , beräknas uppgå till , varav avser sjukpenning, rehabiliterings-penning, närståendepenning, föräldraförsäkring (föräldra-penning, tillfällig föräldrapenning och havandeskapspenning), ej inkomstrelaterad rehabilitering, läkemedel och tandvård samt försäkringskassornas förvaltning. Sjukförsäkringens kostnader finansieras över budgeten. Avgiftsnivån anpassas nu till de beräknade kostnaderna. Om det åter skulle uppkomma en mer signifikant avvikelse mellan intäkter och kostnader kommer regeringen att pröva om det finns skäl att åter justera hur avgiftsuttaget skall fördelas. För reglering av över- och underskott finns enligt 4 kap. 1 § en fond, benämnd allmänna sjukförsäkringsfonden. Grunderna för överföring av medel till och från fonden fastställs av regeringen. beslutade regeringen att den allmänna sjukförsäkringsfondens behållning på ca skulle föras över från till statsbudgeten. Efter det att fondens nollställts har inga bokföringsmässiga åtgärder vidtagits med fonden. I enlighet med regeringens ställningstagande i avsnitt 8.3.1 bör någon fond inte vara kopplad till försäkringen. Regeringen föreslår därför att bestämmelsen om allmänna sjukförsäkringsfonden i 4 kap. 1 § andra stycket upphävs. Sjukförsäkringsavgiften bör bestämmas så att den även täcker kostnaderna för folkpension i form av förtidspension (inkl. pensionstillskott till sådan pension). Skälet är det arbete som pågår inom Utredningen om ersättning vid långvarigt nedsatt arbetsförmåga (S 1997:03) angående ersättningar till personer som drabbats av långvarig ohälsa. Detta arbete syftar till att inrymma såväl sjukpenning som den ersättning som skall utbetalas till sådana personer i samma försäkringssystem. Utredningens förslag skall redovisas . Förtidspensionsdelen i folkpensionsavgiften hör därför naturligen hemma i sjukförsäkringsavgiften. Det föreslås mot bakgrund härav en ändring i 4 kap. 1 § som innebär att sjukförsäkringsavgiften finansierar även folkpension i form av förtidspension samt pensionstillskott till sådan pension. Kostnaderna för folkpension i form av förtidspension förväntas 1998 uppgå till . Den nuvarande bestämmelsen i lagen om socialavgifter om att sjukförsäkringsavgiften skall täcka de allmänna försäkringskassornas förvaltningskostnader kan ifrågasättas eftersom endast omkring hälften av försäkringskassornas förvaltningskostnader kan hänföras till sjukförsäkringen och folkpension i form av förtidspension. Regeringen föreslår därför att 4 kap. 1 § ändras så att det framgår att sjukförsäkringsavgiften endast skall finansiera en del av de allmänna försäkringskassornas förvaltningskostnader. Denna del av förvaltningskostnaderna kan förväntas uppgå till . Sjukförsäkringsavgiften är olika för arbetsgivare och egenföretagare. Den differens på som finns mellan arbetsgivaravgiften och egenavgiften har sin försäkringsmässiga grund i anställdas sjuklöneperiod. Nivån på differensen är en följd av en rad olika avgiftsförändringar som gjorts . Det är därför lämpligt att nu även se över storleken på differensen i samband med att nya nivåer föreslås för sjukförsäkringsavgiften. Den del av sjukförsäkringsavgiften för arbetsgivare som skall täcka utgifterna för anställdas sjukpenning kan beräknas som kvoten mellan förväntade sjukpenningutgifter för anställda och underlaget för arbetsgivaravgiften. Regeringen föreslår att sjuklöneperioden skall förkortas från 28 fr.o.m. . Detta innebär att statens utgifter för sjukpenning åt anställda höjs fr.o.m. detta datum. Med hänsyn till denna höjning av sjukpenningutgifterna bör den del av arbetsgivaravgiften till sjukförsäkringen som skall täcka utgifterna för anställdas sjukpenning uppgå till fr.o.m. . ökar statens utgifter för anställdas sjukpenning ytterligare eftersom förkortningen av sjuklöneperioden omfattar ett helår. Med hänsyn till detta bör den del av arbetsgivaravgiften till sjukförsäkringen som finansierar utgifterna för anställdas sjukpenning uppgå till fr.o.m. . För egenföretagare skall sjukförsäkringsavgiften vid en karensdag beräknas. Eftersom samtliga anställda endast har en karensdag kan den avgift som fullt ut skulle finansiera anställdas sjukpenning om sjuklöneperioden slopades tillämpas för egenföretagare med en karensdag. Under förutsättning att sjuklöneperioden inte påverkar sjukskrivningsbeteendet skulle sjukpenningutgifterna för anställda uppgå till om sjuklöneperioden avskaffades. Balans mellan utgifter och inkomster skulle erhållas om den del av avgiften som finansierar sjukpenningutgifterna sattes till . Enligt regeringens bedömning bör således den del av egenföretagares sjukförsäkringsavgift som skall finansiera sjukpenning vid en karensdag uppgå till . Beräkningen av den del av egenföretagarnas sjukförsäkringsavgift som skall finansiera sjukpenningen förutsätter att skillnaden i sjuktal mellan anställda och egenföretagare inte bör påverka avgiftens storlek. Detta är rimligt eftersom sjukförsäkringsavgiften för arbetsgivarna inte är differentierad med hänsyn till skillnader i risk mellan olika yrken och branscher. Den del av sjukförsäkringsavgiften som skall täcka kostnaderna för de övriga sjukförsäkringsutgifter som anges i , inklusive folkpension i form av förtidspension och en del av de allmänna försäkringskassornas förvaltningskostnader, kan beräknas till för både arbetsgivare och egenföretagare. Arbetsgivaravgiften till sjukförsäkringen blir därför fr.o.m. fr.o.m. . För egenföretagare blir sjukförsäkringsavgiften fr.o.m. . Det föreslås därför ändringar i 2 kap. 1 § och 3 kap. 1 § som innebär att sjukförsäkringsavgiften för arbetsgivare höjs från fr.o.m. och till fr.o.m. och att sjukförsäkringsavgiften för dem som har inkomst av annat förvärvsarbete höjs från fr.o.m. . Kostnadsansvaret för läkemedelsförmåner och förbrukningsartiklar vid inkontinens överförs till kommunsektorn (prop. 1996/97:27, bet. 1996/97:SoU5, rskr. 1996/97:58). Staten kommer dock att kompensera kommunsektorn för överföringen av detta kostnadsansvar. Vissa justeringar behöver göras i för att det skall framgå att sjukförsäkringsavgiften även avses finansiera läkemedelssubventioner. Det bör också tydligare framgå vad sjukförsäkringsavgiften i övrigt skall finansiera. Regeringen föreslår därför ett förtydligande av 4 kap. 1 § så att det klart framgår att sjukförsäkringsavgifter förs till staten för finansiering av kostnader för ersättning för sjukvård m.m. enligt 2 kap., sjukpenning m.m. enligt 3 kap., föräldrapenningförmåner enligt 4 kap., folkpension i form av förtidspension enligt 7 kap., rehabiliteringsersättning m.m. enligt 22 kap. AFL, pensionstillskott till förtidspension enligt lagen (1969:205) om pensionstillskott och kostnader för förmåner enligt lagen (1996:1150) om högkostnadsskydd vid köp av läkemedel m.m. Höjningarna av arbetsgivaravgiften till sjukförsäkringen föreslås träda i kraft och . Samtliga övriga ändringar föreslås träda i kraft . Regeringens förslag: Folkpensionsavgiften för arbetsgivare höjs från till av avgiftsunderlaget. För dem som har inkomst av annat förvärvsarbete höjs folkpensionsavgiften från till . Endast särskilda folkpensionsförmåner i form av bostadstillägg och särskilt bostadstillägg till pensionärer, handikappersättning och vårdbidrag finansieras helt av statsmedel. Skälen för regeringens förslag: Folkpensionsavgifter förs till staten som bidrag till finansieringen av folkpensioneringen (4 kap. 2 § ). Ålders-, förtids- och efterlevandepensioner från folkpensioneringen finansieras, förutom av socialavgifter, av statsmedel. Särskilda folkpensionsförmåner finansieras enbart av statsmedel (19 kap. 3 § AFL). Folkpensionsavgiften uppgår till för arbetsgivare och till för egenföretagare (2 kap. 1 § och 3 kap. 1 § ). Folkpensionsavgifterna beräknas inbringa , varav i egenavgifter. Någon försäkringsmässig grund till en skillnad i avgiftsuttag mellan arbetsgivare och egenföretagare föreligger inte. Nivån på folkpensionsavgiften bör därför vara densamma för de två grupperna. Samtliga särskilda folkpensionsförmåner finansieras av statsmedel. En ändring föreslås i 19 kap. 3 § AFL som innebär att endast de särskilda folkpensionsförmånerna bostadstillägg och särskilt bostadstillägg till pensionärer (kostnad 1998), handikappersättning (1,) och vårdbidrag (1,) finansieras med statsmedel . Folkpension i form av förtidspension bör, enligt vad som tidigare föreslagits, finansieras med sjukförsäkringsavgiften. Kostnaden för resterande folkpensioner och särskilda folkpensionsförmåner kan totalt beräknas uppgå till , varav folkpension i form av ålderspension (inkl. pensionstillskott, barn- och hustrutillägg och särskilt pensionstillägg) och efterlevandepension (inkl. omställningspension, särskild efterlevandepension, änkepension, pensionstillskott till dessa förmåner och barnpension). Ett avgiftsuttag på kan för beräknas inbringa , varför balans kan förväntas uppnås mellan avgiftsintäkterna och de utgifter som folkpensionsavgiften skall finansiera. Det föreslås därför ändringar i 2 kap. 1 § och 3 kap. 1 § som innebär att folkpensionsavgiften för arbetsgivare höjs från och att folkpensionsavgiften för dem som har inkomst av annat förvärvsarbete höjs från . Ändringarna föreslås träda i kraft . Regeringens förslag: Arbetsskadeavgiften för den som har inkomst av annat förvärvsarbete sänks från till av avgiftsunderlaget. Skälen för regeringens förslag: Arbetsskadeavgifter förs till en fond, benämnd arbetsskadefonden. Fondens tillgångar skall finansiera kostnaderna för ersättningar enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring och motsvarande äldre bestämmelser samt försäkringens förvaltningskostnader. Socialavgifter till arbetsskadeförsäkringen tas ut för arbetsgivare och för egenföretagare (2 kap. 1 § och 3 kap. 1 § ). Inkomsterna från arbetsskadeavgiften kan beräknas uppgå till medan utgifterna kan beräknas uppgå till . Arbetsskadefonden uppvisade vid utgången av 1996 ett ackumulerat underskott på . Det årliga överskottet, som 1998 kan beräknas uppgå till , medför att skulden minskar med oförändrad avgift. Enligt beräkningar förväntas skulden vara borta . Den skuld som arbetsskadefonden har kan motivera en oförändrad nivå på avgiftsuttaget. Skillnaden i avgiftsuttag mellan arbetsgivare och egenföretagare är dock inte försäkringsmässigt motiverad. Arbetsskadeavgiften för den som har inkomst av annat förvärvsarbete bör därför sänkas till fr.o.m. . Förslaget föranleder en ändring i 3 kap. 1 § . 8.3.7 Förändring av det sammantagna uttaget av arbetsgivaravgifter och allmän löneavgift till följd av kortare sjuklöneperiod Regeringens förslag: Det sammantagna uttaget av arbetsgivaravgifter och allmän löneavgift höjs fr.o.m. och med fr.o.m. genom att den allmänna löneavgiften fastställs till . Skälen för regeringens förslag: När sjuklöneperioden förlängdes från 14 kompenserades arbetsgivarkollektivet för hälften av den totala kostnaden som förlängningen av sjuklöneperioden innebar genom en sänkning av arbetsgivaravgiften till sjukförsäkringen . Mot bakgrund av att regeringen föreslår att sjuklöneperioden återställs fr.o.m. föreslår regeringen att kompensationen återtas genom att det sammantagna uttaget av arbetsgivaravgifter och allmän löneavgift höjs fr.o.m. och med fr.o.m. . Det sammantagna uttaget av arbetsgivaravgifter och allmän löneavgift uppgår till . Enligt gällande regler uppgår den allmänna löneavgiften till . De föreslagna förändringarna av arbetsgivaravgifterna innebär att uttaget av arbetsgivaravgifter sänks och i förhållande till gällande regler . För att det sammantagna uttaget av arbetsgivaravgifter och allmän löneavgift skall öka mellan och mellan måste därför den allmänna löneavgiften höjas . Regeringen föreslår mot bakgrund härav att den allmänna löneavgiften enligt lagen (1994:1920) om allmän löneavgift fr.o.m. fastställs till . Tillsammans med de föreslagna förändringarna av arbetsgivaravgifterna uppnås därmed en höjning av det samlade avgiftsuttaget på 1998 och en höjning med 1999. Förslaget innebär att en lika stor allmän löneavgift tas ut från arbetsgivarna och egenföretagarna. Detta medför att det samlade uttaget av allmän löneavgift och egenavgifter blir , dvs. samma nivå som . Regeringen har i prop. 1996/97:63 Samverkan, socialförsäkringens ersättningsnivåer och administration, m.m. aviserat att arbetsgivarna bör kompenseras för den kostnadsökning som uppkommer med anledning av den höjda ersättningsnivån från fr.o.m. . Den aviserade förändringen gjordes mot bakgrund av en sjuklöneperiod . Den föreslagna förkortningen av sjuklöneperioden medför att den höjda ersättningsnivån får en betydligt mindre effekt på arbetsgivarkollektivets sjuklönekostnader. Efter förkortningen av sjuklöneperioden kommer höjningen av ersättningsnivån medföra ökade sjuklönekostnader på . Regeringen gör nu den bedömningen att arbetsgivarkollektivet inte skall kompenseras för denna kostnadshöjning. Till följd av förkortningen av sjuklöneperioden och de förändrade avgiftssatserna kommer arbetsgivarkollektivets kostnader för arbetskraft (inkl. sjuklönekostnader) att minska med , trots att någon kompensation för den höjda ersättningsnivån inte görs. 8.3.8 Den särskilda löneskatten och den särskilda premieskatten för grupplivförsäkring m.m. Regeringens förslag: Den särskilda löneskatten enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster och den särskilda löneskatten enligt lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader höjs från till . Likaså sker en justering av schablonavdraget för särskild löneskatt. Den särskilda premieskatten enligt lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för grupplivförsäkring m.m. höjs för försäkringsföretag och för övriga skattskyldiga. Skälen för regeringens förslag: Enligt gällande regler kommer den särskilda löneskatten enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster och den särskilda löneskatten enligt lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader för att uppgå till av avgiftsunderlaget. Den särskilda löneskatten skall motsvara skattedelen av socialavgifterna. Denna skatt beräknas schablonmässigt, enligt de principer som fastslogs i samband med skattereformen (prop. 1989/90:110), som summan av egenföretagarnas folkpensionsavgift och allmänna löneavgift plus hälften av övriga egenavgifter och den allmänna sjukförsäkringsavgiften. Den allmänna pensionsavgiften på en procent har inte inkluderats i beräkningen av skattedelen i socialavgifterna. När denna beräkningsschablon tillämpas på de föreslagna avgiftsnivåerna, varvid liksom tidigare av den allmänna pensionsavgiften undantas vid beräkningen, erhålls en särskild löneskatt på av avgiftsunderlaget. Med anledning av pensionsreformen och förändringar av socialförsäkringarna inom ohälsoområdet kommer regeringen att se över beräkningsschablonen för den särskilda löneskatten. Med utgångspunkt i de regler som gäller förväntas intäkterna från den särskilda löneskatten uppgå till . En höjning av den särskilda löneskatten från kan förväntas ge upphov till en förstärkning av statsbudgeten på brutto. Den varaktiga nettobudgetförstärkningen för offentlig sektor kan uppskattas till hälften av detta belopp. Mot bakgrund härav föreslår regeringen att den särskilda löneskatten enligt lagen om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster och den särskilda löneskatten enligt lagen om särskild löneskatt på pensionskostnader höjs från . Som en konsekvens av nämnda höjning bör även schablonavdraget för särskild löneskatt höjas från av underlaget. Förslaget föranleder en ändring i punkt 19 av anvisningarna till 23 § och punkt 7 av anvisningarna till 33 § kommunalskattelagen (1928:370). Förändringen av den särskilda löneskatten föranleder även en förändring av premieskatten enligt lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för grupplivförsäkring m.m.. Skattesatsen för försäkrings- företag föreslås bli höjd från av beskattningsunderlaget. För övriga skattskyldiga föreslås en höjning av skattesatsen från av beskattningsunderlaget. Dessa skattehöjningar kan förväntas ge en bruttobudgetförstärkning på . Samtliga ändringar föreslås träda i kraft . 8.3.9 Sammanfattning av förslagen om förändrade avgiftsnivåer Förslagen till nya nivåer på socialavgifter m.fl. avgifter sammanfattas i nedanstående tabell. GÄLLANDE REGLER 1998 (PROCENT) FÖRSLAG TILL NYA AVGIFTER (PROCENT) Allmänna egenavgifter Pensionsavgift 1,00 6,95 Arbetsgivaravgifter Tilläggspensionsavgif t 13,00 6,40 Sjukförsäkringsavgift 2,94 7,90 (7,93 ) Folkpensionsavgift 5,86 6,83 Övriga oförändrade arbetsgivaravgifter Tilläggspensionsavgif t 13,00 6,40 Sjukförsäkringsavgift 3,62 8,66 Folkpensionsavgift 6,03 6,83 Arbetsskadeavgift 1,40 1,38 Övriga oförändrade egenavgifter 3,50 Allmän löneavgift 3,70 4,48 Särskild löneskatt 23,52 24,26 Särskild premieskatt gruppliv Försäkringsföretag 44,66 45,00 Övriga skattskyldiga 80,72 81,83 8.4 Förmögenhetsskatten Regeringens förslag: Aktier som var inregistrerade på börsens A-lista eller senare görs skattepliktiga. Skattefriheten för huvuddelägares innehav av aktier utvidgas till att omfatta bolag som har inregistrerats på A-listan om förutsättningarna för huvuddelägarskap var uppfyllda vid utgången av . Marknadsnoterad aktie skall tas av noterat värde. Skälen för regeringens förslag: har antagit en ny förmögenhetsskattelag. I denna har avseende aktier i huvudsak samma regler som tidigare gällt införts, vilket innebär att aktier som är inregistrerade på , dvs aktier som är noterade på börsens A-lista, är skattepliktiga och skall tas upp till noterat värde. Den skattefrihet som vid taxering gällde för aktier som inregistrerats på A-listan efter utgången av har dock begränsats till att gälla endast för s.k. huvuddelägare. Med huvuddelägare avses aktieägare som, ensam eller tillsammans med närstående, för inregistreringen innehade aktier direkt eller indirekt motsvarande av röstvärdet för aktierna i bolaget. För aktier som är noterade på börsens OTC- respektive O-listor kvarstår den tidigare gällande skattefriheten. Denna åtskillnad i beskattningen av aktier på olika börslistor motiverades med önskemålet att skapa goda villkor för investeringar i små och medelstora företag jämfört med stora företag, där investeringarna närmast uteslutande har karaktär av kapitalplaceringar. Gränsdragningen mellan noterade aktier som är skattefria respektive skattepliktiga har föranlett flera bolag att flytta från A-listan till annan börslista i syfte att aktieägarna skall undgå förmögenhetsskatt. Andra företag sägs överväga en sådan förflyttning. Att bolag som har kvalificerat sig för och inregistrerats på börsens A-lista flyttar ned till lägre rankade listor är enligt regeringens mening olämpligt. Ett sådant förfarande får negativa konsekvenser och då särskilt för den svenska aktiemarknaden och företagens möjligheter att anskaffa riskkapital samt leder även till ett minskat förmögenhetsskatteunderlag. För att förhindra fortsatta förflyttningar till förmögenhetsskattefria listor och upprätthålla den beskattning som har beslutat om, föreslår regeringen att aktier som varit A-listade , dvs. den dag beslutade förmögenhetsskattelagen, eller senare, skall förmögenhetsbeskattas även om bolaget har lämnat A- listan. Definitionen av huvuddelägare skiljer på ägarförhållandena i bolag som har inregistrerats på börsen före respektive . Denna gränsdragning bygger på den indelning i skattepliktiga och ej skattepliktiga aktier som har tillämpats års taxering. Även om gränsdragningen bygger på objektiva förhållanden och har tillämpats är den från andra synvinklar mindre lämplig. Regeringen föreslår därför att regeln ändras så att den kommer att omfatta även aktieägare i bolag som har inregistrerats på börsen . Villkoret för skattefrihet bör i detta fall vara att aktieägaren uppfyllde kraven enligt huvuddelägardefinitionen vid utgången av . beslutade att skattepliktiga börsaktier års taxering skulle tas upp till noterat värde. Genom denna värderingsregel motverkades i viss mån den inkomstskatteförmån som ligger i att en värdestegring på aktier inte beskattas förrän aktien realiseras. En på detta sätt utformad värderingsregel får anses vara materiellt korrekt. kan inte bortses från att den nya värderingsregeln leder till ökade spänningar i beskattningen gentemot sådana tillgångar som inte förmögenhetsbeskattas. Det finns därför anledning att genom en någon lägre värdering av de skattepliktiga aktierna minska denna spänning. Regeringen föreslår att skattepliktiga börsaktier och andra aktieliknande tillgångar skall tas av noterat värde. För att motverka incitament till skatteplanering bör även fordran avseende aktier o.d. vara skattepliktig. En utvidgning av fordringsbegreppet görs därför. Förslagen föranleder ändringar i 3, 12, 17 och 18 §§ lagen (1997:323) om statlig förmögenhetsskatt.