prop · GL0381 · 1998-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1997/98:81 Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll Rådets direktiv /34/EG av om ramavtalet om föräldraledighet, undertecknat av UNICE, CEEP och EFS innehåller regler om rätt till föräldraledighet och rätt till ledighet av trängande familjeskäl. Regeringen gör i propositionen bedömningen att uppfyller direktivets regler om föräldraledighet genom föräldraledighetslagen. När det gäller rätten till ledighet av trängande familjeskäl gör regeringen bedömningen att lagstiftning krävs och föreslår därför en lag om rätt till ledighet av trängande familjeskäl. Lagen föreskriver att en arbetstagare har rätt till ledighet av trängande familjeskäl som har samband med sjukdom eller olycksfall och som gör arbetstagarens omedelbara närvaro absolut nödvändig. Lagen är i huvudsak tvingande till förmån för arbetstagaren. Parterna ges dock möjlighet att i kollektivavtal begränsa rätten till ledighet till ett visst antal dagar , till visst antal dagar för varje tillfälle eller till Den arbetstagare som utnyttjar sin rätt till ledighet skall tillförsäkras skydd mot uppsägning, avskedande och försämrade anställningsförmåner eller anställningsvillkor. En arbetsgivare som bryter mot lagen skall betala skadestånd till arbetstagaren. De processuella regler som gäller enligt de övriga ledighetslagarna skall vara tillämpliga även vid tvister enligt den nu föreslagna lagen. Lagen föreslås träda i kraft . Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 3 2 Lagtext 3 3 Ärendet och dess beredning 5 4 Föräldraledighetsdirektivets tillkomst 6 5 Direktivets huvudsakliga innehåll 6 5.1 Ingressen och artikel 1-3 6 5.2 Avtalet 7 5.2.1 Avtalets inledning och allmänna överväganden 7 5.2.2 Syfte och tillämpningsområde, 1 § 8 5.2.3 Föräldraledighet, 2 § 8 5.2.4 Frånvaro från arbetet på grund av force majeure, 3 § 9 5.2.5 Slutbestämmelser, 4 § 9 6 Genomförandet av direktivet i 10 6.1 Rätt till föräldraledighet 10 6.2 Frånvaro av trängande familjeskäl 14 6.2.1 Behovet av lagreglering 14 6.2.2 Utformningen av en ny lag 18 7 Författningskommentar 20 Bilaga 1 Rådets direktiv /34/EG om ramavtalet om föräldra- ledighet................................................................ ..................23 Bilaga 2 Sammanfattning av promemorian Föräldraledighets- direktivets genomförande i ......................................29 Bilaga 3 Promemorians lagförslag......................................................31 Bilaga 4 Förteckning över remissinstanserna......................................33 Bilaga 5 Lagrådets yttrande.................................................................34 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde .................35 Rättsdatablad................................................................... ..............................36 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om rätt till ledighet av trängande familjeskäl. 2 Lagtext Regeringen har följande förslag till lagtext Förslag till lag om rätt till ledighet av trängande familjeskäl Härigenom föreskrivs följande. Rätt till ledighet 1 § En arbetstagare har rätt till ledighet från sin anställning av trängande familjeskäl som har samband med sjukdom eller olycksfall och som gör arbetstagarens omedelbara närvaro absolut nödvändig. 2 § Ett avtal som innebär att arbetstagarens rättigheter enligt denna lag inskränks är ogiltigt i den delen. Genom ett kollektivavtal som på arbetstagarsidan har slutits eller godkänts av en sådan central arbetstagarorganisation som avses i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet får dock rätten till ledighet begränsas till ett visst antal dagar , till ett visst antal dagar för varje tillfälle eller till bådadera. En arbetsgivare som är bunden av ett kollektivavtal enligt andra stycket får tillämpa avtalet även på en arbetstagare som inte är medlem av den avtalsslutande organisationen men sysselsätts i arbete som avses med avtalet och inte omfattas av något annat tillämpligt kollektivavtal. Anställningsskydd 3 § En arbetstagare får inte sägas upp eller avskedas enbart på grund av att arbetstagaren begär eller tar i anspråk sin rätt till ledighet enligt denna lag. Om arbetstagaren ändå sägs upp eller avskedas skall uppsägningen eller avskedandet ogiltigförklaras, om arbetstagaren begär det. 4 § En arbetstagare som begär eller tar i anspråk sin rätt till ledighet enligt denna lag är inte skyldig att enbart av detta skäl godta 1. några andra minskade anställningsförmåner eller försämrade arbetsvillkor än sådana som är en nödvändig följd av ledigheten, eller 2. någon annan omplacering än en som kan genomföras inom ramen för anställningsavtalet och som är en nödvändig följd av ledigheten. Skadestånd 5 § En arbetsgivare som bryter mot denna lag skall betala ersättning för den skada som uppkommer. Skadeståndet kan avse både ersättning för den förlust som uppkommer och ersättning för den kränkning som lagbrottet innebär. Om det är skäligt kan skadeståndet minskas eller helt falla bort. Rättegång 6 § Mål om tillämpning av denna lag handläggs enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister. Förs talan med anledning av uppsägning eller avskedande tillämpas 34, 35 och 37 §§, 38 § andra stycket andra meningen, 39 42 §§ samt 43 § första stycket andra meningen och andra stycket lagen (1982:80) om anställningsskydd. I fråga om annan talan tillämpas 64 66 och 68 §§ lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning antogs rådets direktiv /34/EG om ramavtalet om föräldraledighet, undertecknat av UNICE, CEEP och EFS föräldraledighetsdirektivet. UNICE (Union des Industries de la Communauté Européenne) är en samarbetsorganisation för EU-ländernas arbetsgivareföreningar och industriförbund, CEEP (Centre Européen pour les Entreprises Publiques) är Europacentret för offentliga affärsverk och företag och EFS är den svenska förkortningen för Europeiska fackliga samorganisationen (ETUC European Trade Union Confederation). Direktivet skall vara genomfört i medlemsstaterna . Om det är nödvändigt med hänsyn till särskilda svårigheter eller att direktivet genomförs genom kollektivavtal får medlemsstaterna förfoga . Direktivet finns i bilaga 1. Av avtalets inledning framgår att ramavtalet innebär ett åtagande av UNICE, CEEP och EFS att införa minimiföreskrifter om rätt till föräldraledighet och rätt till ledighet på grund av force majeure. I avtalet konstateras att arbetsmarknadens parter har de bästa förutsättningarna för att finna lösningar som svarar mot arbetsgivarnas och arbetstagarnas behov och att de följaktligen bör tilldelas en särskild roll i genomförandet och tillämpningen av avtalet. Som ett led i beredningen av ärendet inbjöd därför representanter från i (LO), (), Akademikers (), (), , och till ett möte för att diskutera frågan om föräldraledighetsdirektivets genomförande i svensk rätt. Samrådsmötet hölls där parterna lämnade synpunkter i ämnet. I en departementspromemoria som upprättats inom , Föräldraledighetsdirektivets genomförande i (Ds 1997:69), behandlas frågan om svensk rätt uppfyller direktivets regler. I promemorian presenteras ett förslag till en lag om rätt till ledighet på grund av trängande familjeskäl. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 2. Promemorians lagförslag finns i bilaga 3. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4. En remissammanställning finns tillgänglig i (dnr A97/3661/RS). Lagrådet Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag likalydande med det som finns i propositionen. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådet har lämnat förslaget utan erinran. 4 Föräldraledighetsdirektivets tillkomst Kommissionen lade fram ett förslag till direktiv om föräldraledighet och ledighet av familjeskäl . Syftet med förslaget var att garantera arbetstagare rätt till viss ledighet vid barns födelse eller adoption samt vid vissa andra familjeangelägenheter. Ekonomiska och sociala kommittén och yttrade sig över förslaget 1984. I anledning av dessa yttranden lade kommissionen fram ett ändrat förslag till direktiv . Detta förslag diskuterades i rådet . För antagande av direktivet krävdes enhällighet enligt artikel 100 i . Denna enighet kunde dock inte uppnås. I och med och det därtill fogade sociala protokollet och avtalet om socialpolitik tillfördes en ny möjlighet att fatta beslut på EG-nivå. Enligt artikel 3 i avtalet skall kommissionen samråda med arbetsmarknadens parter om huruvida en gemenskapsåtgärd skall vidtas och hur denna åtgärd skall utformas. Enligt artikel 4 kan arbetsmarknadens parter ingå avtal i frågan på gemenskapsnivå. Ett sådant avtal skall genomföras antingen enligt de förfaranden och den praxis som arbetsmarknadens parter tillämpar eller enligt beslut av rådet på förslag av kommissionen. Kommissionen beslutade, med tillämpning av de nya bestämmelserna, att inleda ett samrådsförfarande enligt artikel 3 i avtalet om socialpolitik. Parterna UNICE, CEEP och EFS - meddelade inom ramen för detta förfarande att de önskade inleda förhandlingar för att nå ett avtal. Förhandlingar ledde till att parterna träffade ett avtal i frågan . Parterna överlämnade till kommissionen en begäran om att avtalet skulle genomföras genom beslut i rådet. I anledning av det träffade avtalet, det första enligt sociala protokollet och avtalet om socialpolitik, lade kommissionen fram ett förslag till direktiv om föräldraledighet för att genomföra det ramavtal som parterna slutit. Vid ministerrådsmötet enades ministrarna om en gemensam ståndpunkt och antogs direktivet 96/34/EG om ramavtalet om föräldraledighet, undertecknat av UNICE, CEEP och EFS . 5 Direktivets huvudsakliga innehåll 5.1 Ingressen och artikel 1-3 I ingressen anges att rådet beaktat bl.a. sociala protokollet och avtalet om socialpolitik, gemenskapens stadga om arbetstagares grundläggande sociala rättigheter, rådets resolution av om vissa perspektiv för socialpolitiken i Europeiska unionen, subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna, artikel F.2 i Fördraget om Europeiska unionen med hänvisning till om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt beaktat möjligheten för en medlemsstat att överlåta till arbetsmarknadens parter att genomföra direktivet. I Artikel 1 konstateras att syftet med direktivet är att genomföra ramavtalet. Artikel 2 och 3 innehåller slutbestämmelser med bl.a. föreskrift om att direktivet skall vara genomfört i medlemsstaterna . Vidare anges att om det är nödvändigt med hänsyn till särskilda svårigheter eller att direktivet genomförs genom kollektivavtal får medlemsstaterna förfoga . De materiella bestämmelserna återfinns i ramavtalet som är bilagt direktivet. 5.2 Avtalet 5.2.1 Avtalets inledning och allmänna överväganden Av avtalets inledning framgår att ramavtalet innebär ett åtagande av UNICE, CEEP och EFS att införa minimiföreskrifter om rätt till föräldraledighet och rätt till ledighet på grund av force majeure, såsom ett viktigt medel för att göra det möjligt att förena arbetsliv och familjeliv och att främja rätten till lika möjligheter för kvinnor och män samt principen om likabehandling av kvinnor och män. Av de allmänna övervägandena framgår också följande. Parterna hänvisar till avtalet om socialpolitik och det sociala protokollet, till punkt 16 i gemenskapens stadga om arbetstagares sociala rättigheter vari fastställs att åtgärder måste utarbetas för att kvinnor och män skall kunna förena sina åtaganden i arbetsliv och familjeliv, till rådsresolutionen av och till kommissionens meddelade avsikt att föreslå en gemenskapsåtgärd. Parterna framhåller att åtgärderna att förena arbetsliv och familjeliv bör uppmuntra till införande av nya, flexibla sätt att organisera arbete och tid som är bättre anpassade till samhällets växlande behov och som bör tillgodose både företagens och arbetstagarnas behov. Familjepolitiken bör ses i förhållande till de demografiska förändringarna, effekterna av att befolkningen åldras, att generationerna närmar sig varandra och främjandet av kvinnors deltagande i arbetslivet. Männen bör uppmuntras att dela ansvaret för familjen lika och uppmuntras till att utnyttja föräldraledigheten. Parterna konstaterar att avtalet är ett ramavtal som ger minimiföreskrifter och att det ankommer på medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter att införa kvalifikationskrav och tillämpningsföreskrifter med hänsyn till situationen i varje medlemsstat. Det understryks att det är fråga om föräldraledighet och inte mammaledighet. Medlemsstaterna uppmanas att behålla de naturaförmåner som medges inom ramen för sjukförsäkringen av föräldraledigheten samt att, när det visar sig lämpligt med hänsyn till de nationella förhållandena och budgetsituationen, inrikta sig på att bevara rätten till socialförsäkringsförmåner för föräldraledigheten. Enligt parterna beaktar avtalet nödvändigheten av att höja de socialpolitiska kraven, att främja konkurrenskraften hos gemenskapens ekonomi och att undvika att införa administrativa, finansiella eller juridiska hinder som är utformade på ett sätt som hindrar att små och medelstora företag bildas och utvecklas. Slutligen konstateras att arbetsmarknadens parter har de bästa förutsättningarna för att finna lösningar som svarar mot arbetsgivarnas och arbetstagarnas behov och att de följaktligen bör tilldelas en särskild roll i genomförandet och tillämpningen av avtalet. 5.2.2 Syfte och tillämpningsområde, 1 § Av paragraf 1 framgår att avtalet anger minimiföreskrifter som avser att underlätta för föräldrar som arbetar att förena åtagandena i arbetsliv och familjeliv. Avtalet skall tillämpas på alla arbetstagare, kvinnor och män, som har ett anställningsavtal eller ett anställningsförhållande enligt nationell rätt i form av lagstiftning, kollektivavtal och praxis. 5.2.3 Föräldraledighet, 2 § Enligt paragraf 2 punkt 1 har arbetstagare en individuell rätt till föräldraledighet med anledning av ett barns födelse eller vid adoption för att vårda barnet. Rätten till ledighet skall gälla tills barnet uppnått en bestämd ålder som får vara upp till . Föräldraledigheten skall fastställas av medlemsstaterna och/eller arbetsmarknadens parter. I punkt 2 anges vidare att de undertecknande parterna anser att rätten till den föräldraledighet som föreskrivs i avtalet i princip bör beviljas på så sätt att den inte kan överlåtas. Detta för att främja rätten till lika möjligheter för kvinnor och män och principen om likabehandling av kvinnor och män. Enligt punkt 3 skall kvalifikationskrav och tillämpningsföreskrifter för föräldraledigheten fastställas enligt lag och/eller i kollektivavtal i medlemsstaterna. Därvid är det möjligt att bl.a. a) besluta om föräldraledigheten skall beviljas på heltid, deltid, uppdelad eller i form av sparade dagar, b) göra rätten till föräldraledighet beroende av en kvalifikationsperiod som inte får överskrida , c) anpassa kvalifikationskraven och tillämpningsföreskrifterna till de särskilda omständigheter som råder vid adoption, d) fastställa anmälningsperioder inom vilka arbetstagaren för arbetsgivaren skall uppge tidpunkterna för föräldraledighetens början och slut, e) fastställa de omständigheter under vilka arbetsgivaren skall kunna uppskjuta beviljandet av föräldraledigheten, f) godkänna särskilda arrangemang för att tillgodose de små företagens behov avseende drift och struktur. Enligt punkt 4 skall det vidtas särskilda åtgärder för att skydda arbetstagare mot uppsägning på grund av att de begär eller tar i anspråk sin rätt till föräldraledighet. I punkt 5 anges att vid föräldraledighetens utgång skall arbetstagaren ha rätt att återgå till sitt arbete eller, om detta inte är möjligt, rätt till ett likvärdigt eller likartat arbete. Punkt 6 stadgar att de rättigheter som arbetstagaren förvärvat eller står i begrepp att förvärva när föräldraledigheten börjar skall bevaras oförändrade fram till föräldraledighetens slut. Medlemsstaterna och/eller parterna skall enligt punkt 7 fastställa vad som skall gälla för anställningen under föräldraledigheten. Enligt punkt 8 skall alla socialförsäkringsfrågor som hänger samman med avtalet behandlas och avgöras av medlemsstaterna i enlighet med nationell lagstiftning och med beaktande av kontinuitetens betydelse när det gäller rätten till socialförsäkringsförmåner, särskilt sjuk- och hälsovård. 5.2.4 Frånvaro från arbetet på grund av force majeure, 3 § I paragraf 3 anges att det skall vidtas nödvändiga åtgärder för att ge arbetstagarna rätt till ledighet på grund av force majeure som har samband med trängande familjeskäl vid sjukdom eller olycksfall som gör arbetstagarens omedelbara närvaro nödvändig. Även för denna rätt till ledighet får det fastställas kvalifikationskrav och tillämpningsföreskrifter och rätten till ledighet får begränsas till ett särskilt antal dagar och/eller för varje tillfälle. 5.2.5 Slutbestämmelser, 4 § Enligt paragraf 4 punkt 1 får medlemsstaterna tillämpa eller införa bestämmelser som är förmånligare än som föreskrivs i avtalet. I punkt 2 anges att genomförandet av avtalet inte får utgöra skäl att sänka den allmänna skyddsnivån för arbetstagarna inom det område som omfattas av avtalet. I punkt 3 konstateras att ramavtalet inte påverkar rätten för arbetsmarknadens parter att sluta avtal som anpassar och/eller kompletterar bestämmelserna i avtalet. Av punkt 4 framgår att avtalet skall vara genomfört i medlemsstaterna senast efter beslutets antagande med möjlighet till förlängning med ytterligare högst . Förebyggande och behandling av tvister skall ske enligt nationell rätt (punkt 5). Alla frågor som har samband med tolkningen av avtalet bör, utan att det påverkar kommissionens, de nationella domstolarnas eller EG- domstolens roll, av kommissionen överlämnas till de undertecknade parterna för yttrande (punkt 6). De undertecknande parterna skall se över tillämpningen av avtalet efter dagen för rådets beslut, om någon av avtalsparterna begär det (punkt 7). 6 Genomförandet av direktivet i 6.1 Rätt till föräldraledighet Regeringens bedömning: Direktivets regel om rätt till föräldraledighet är uppfylld genom föräldraledighetslagens bestämmelser om rätt till hel ledighet för vård av barn till dess barnet är . Föräldraledighetslagen uppfyller också direktivets minimiföreskrifter om kvalifikationskrav och tillämpningsföreskrifter samt direktivets övriga regler om föräldraledigheten. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: En mycket klar majoritet av remissinstanserna anser uttryckligen att direktivets regel om rätt till föräldraledighet är uppfylld genom föräldraledighetslagens regler. (JämO) anför att de svenska ersättningsreglernas utformning i praktiken innebär att direktivets föreskrifter om en oöverlåtlig rätt till minst tre månaders föräldraledighet inte uppfylls men eftersom ersättningsreglerna inte berörs i direktivet är en ändring av de svenska reglerna inte nödvändig. instämmer i att svensk lagstiftning i huvudsak är väsentligt mer generös mot arbetstagare och tredje mans behov än direktivets minimiregler men gör dock gällande att det är tveksamt om hänvisningen till föräldraledighetslagens regler om rätt till ledighet är tillräcklig för att motsvara direktivets krav på mer aktiva åtgärder för att förstärka jämställdheten. Juridiska fakultetsstyrelsen vid anser att, även om reglerna om rätt till föräldrapenning inte berörs av direktivet, det ändå hade varit lämpligt att i sammanhanget ta upp jämställdhetsaspekter på föräldraförsäkringens utformning till förnyad diskussion. Bakgrunden till regeringens bedömning: Föräldraledighetsdirektivet ger arbetstagare en individuell rätt till föräldraledighet för vård av barn av . Rätten till föräldraledighet skall gälla till dess barnet uppnått en bestämd ålder som får vara upp till . Direktivet och avtalet anger minimiföreskrifter och medlemsstaterna får införa eller tillämpa bestämmelser som är förmånligare än de som föreskrivs i avtalet. Direktivet reglerar inte någon rätt till ersättning under ledigheten. Arbetstagare har som förälder rätt att vara ledig från sin anställning för vård av barn enligt föräldraledighetslagen (1995:584). Rätt till ersättning under föräldraledigheten, föräldrapenning, regleras i 4 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring. Enligt föräldraledighetslagen har en förälder rätt till hel ledighet för vård av barn till dess barnet är . Denna rätt till ledighet gäller oavsett om föräldern får föräldrapenning eller inte. Föräldern har dock alltid rätt att få ledigt då föräldrapenning utgår. För rätt till ledighet efter det att barnet är krävs alltså att föräldrapenning utgår. Rätten till ledighet till dess barnet är är alltså fristående från föräldraförsäkringens förmåner. Föräldrapenning med anledning av ett barns födelse lämnas normalt under sammanlagt för föräldrarna, dvs. motsvarande ungefär 15 månader i följd. Om föräldrarna har gemensam vårdnad om barnet har varje förälder rätt att uppbära föräldrapenning under halva den sammanlagda tiden. En förälder kan dock, med undantag , avstå från rätten att uppbära föräldrapenning till förmån för den andre föräldern. Föräldrapenning lämnas längst till dess barnet fyllt eller till den senare tidpunkt då barnet har avslutat det första skolåret. Skälen för regeringens bedömning Föräldraledighetens längd Föräldraledighetsdirektivet ger, som nämnts, rätt till föräldraledighet . Enligt föräldraledighetslagen har en förälder rätt till ledighet för vård av barn till dess barnet är , oavsett om föräldrapenning utges eller ej. Om föräldraledighetslagens ledighetsreglerna dessutom tillämpas fullt ut genom att föräldrarna inte tar ut någon föräldrapenning innan barnet är , har föräldrarna således rätt till hel ledighet i sammanlagt och (33 månader), först 18 månader utan föräldrapenning och därefter i sammanlagt 15 månader med föräldrapenning. Den gör mot bakgrund av detta, och i likhet med vad remissinstanserna kommit fram till, den bedömningen att de svenska reglerna om föräldraledighetens längd är mycket förmånligare än direktivets regel och att dessa väl uppfyller direktivets bestämmelse. Individuell rätt till ledighet Direktivet anger emellertid också att rätten till föräldraledighet är en individuell rätt till ledighet för var förälder. Därtill är fogat ett uttalande om att parterna anser att denna rätt i princip bör beviljas på så sätt att den inte kan överlåtas. Föräldraledighetslagen ger i princip båda föräldrarna rätt till ledighet för vård av barn så länge barnet är yngre än . Denna från föräldraförsäkringen fristående rätt till ledighet infördes i och med antagandet av lagen (1978:410) om rätt till ledighet för vård av barn m.m. Av förarbetena till lagen (prop. 1977/78:104 s. 41-43) framgår följande. En första förutsättning för en arbetstagares rätt till ledighet är att arbetstagaren är förälder. Med biologisk förälder jämställs adoptivförälder, fosterförälder och en förälders make, maka eller sambo med vilken hon eller han har eller har haft gemensamma barn, dvs. Departementschefen konstaterar att detta innebär att fler än två arbetstagare i lagens mening kan vara föräldrar till ett barn och göra anspråk på ledighet. Ytterligare en förutsättning för rätt till ledighet är att arbetstagaren verkligen har faktisk vård om barnet. Departementschefen anför därför att utgångspunkten för lagen således är att bara den ena föräldern i allmänhet behöver ta ledigt från sitt arbete. I lagtexten föreskrivs dock inte att endast en förälder har rätt till ledighet. Som skäl anges att detta inte ansetts möjligt eller lämpligt bl.a. har föräldrarna sällan samma arbetsgivare. Departementschefen fortsätter och anför att i det fall att fler föräldrar än två begär ledighet får det utredas vilka av dessa som verkligen tar faktisk vård om barnet. Slutsatsen blir att endast två föräldrar bör ha rätt till ledighet.