prop · GL03140 · 1998-01-01 00:00:00 — I det första fallet förvärvas bränslet i förbrukarlandet av någon som i egenskap av registrerad upplagshavare, varumottagare eller skatterepresentant är skyldig att betala skatt för oljan först när den lämnar suspensionsordningen, t.ex. vid leverans till den slutlige förbrukaren. Gemenskapsrätten medger att olja som köpts i beskattat skick i en annan medlemsstat beskattas på nytt i förbrukarlandet om oljan transporteras med ovanliga transportsätt av enskilda individer eller för deras räkning. Med ovanliga transportsätt avses, så vitt avser flytande uppvärmningsbränsle, transport av sådant bränsle på annat sätt än med tankrar som används vid yrkesmässig handel. De nu nämnda reglerna finns i artikel 9.3 i rådets direktiv /12/EEG av om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor (EGT nr L 76, 23.3.1992, s. 1, Celex 392L0012). Gemenskapsrätten innehåller regler om miniminivåer för beskattning av mineraloljeprodukter som används som drivmedel respektive för uppvärmning. I princip samtliga medlemsstater tillämpar system med märkning av lågbeskattade oljeprodukter för att skattemässigt kunna skilja på olja med olika användningsområden. Det förekommer tillsats av olika typer av märk- och färgämnen i de olika medlemsstaterna. I tas punktskatt ut med sammanlagt per m3 (energiskatt och koldioxidskatt) för märkt olja. Sådan olja får inte användas för drift av motordrivna fordon. Inte heller båtar med vissa undantag får drivas med märkt olja. Energiskattesatsen för omärkt olja uppgår i beroende på miljöklass till per m3. Koldioxidskattesatsen är densamma för omärkt och märkt olja. I tas punktskatt på lätt brännolja ut med 290 mark (ca ) per m3, medan punktskatten på dieselolja varierar mellan 1 635 och 1 785 mark (ca 2 371 och ) per m3. I används en kombination av märk- och färgämnen i sådan mängd att oljan får en grön färg. Tillsats av dessa märk- och färgämnen är en förutsättning för att den lägre energiskattesatsen enligt 2 kap. 1 § första stycket 3 a lagen (1994:1776) om skatt på energi, LSE, skall tas ut. Denna regel får till följd att olja, som har frigjorts för konsumtion i en annan medlemsstat och där lågbeskattats och märkts enligt det landets regler, i beskattas efter den högre energiskattesatsen enligt 2 kap. 1 § första stycket 3 b LSE. Detta gäller oavsett om oljan används som drivmedel eller för uppvärmning Situationen kan inte aktualiseras i de fall då transporten över gränsen sker under skattesuspension och oljan frigörs för konsumtion först i . I detta fall torde oljan under transporten regelmässigt vara omärkt och de nationella, svenska reglerna om tillsats av märk- och färgämnen tillämpas. Denna märkning sker senast i samband med att skyldigheten att betala skatt inträder. Vad gäller de fall då olja förs in till utanför suspensionsordningen kan det emellertid röra sig om olja som har märkts enligt en annan medlemsstats nationella regler om märkning. För svensk del torde frågan huvudsakligen kunna aktualiseras vid oljeleveranser över den svensk-finska gränsen. Det kan röra sig om en svensk näringsidkare som själv ombesörjer en oljeleverans från och därigenom blir skattskyldig enligt 4 kap. 1 § första stycket 4 LSE samt den som för privat ändamål för in uppvärmningsolja till (se 4 kap. 1 § första stycket 8 LSE). Slutligen kan även en finsk säljare ansvara för transporten till genom reglerna om distansförsäljning (se 4 kap. 1 § första stycket 5 LSE). I de nu nämnda fallen har oljan frigjorts för konsumtion i och kan vara rödmärkt enligt finska nationella regler. Som framgått av redogörelsen ovan skall svensk skatt betalas för förvärven. För att undvika att den högre svenska energiskattesatsen tas ut måste i sådant fall oljan tilläggsmärkas enligt svenska nationella bestämmelser. Denna lösning är av flera skäl mindre lämplig och regeringen anser därför att en annan ordning bör skapas i syfte att säkerställa att energiskatt efter den lägre nivån tas ut i fall då i rödmärkt olja används i för uppvärmning eller vilket endast undantagsvis torde förekomma för drift av stationära motorer. Av kontrollskäl bör ett återbetalningssystem väljas. Den som har förbrukat oljan för uppvärmning eller drift av stationära motorer bör alltså ges en möjlighet att hos beskattningsmyndigheten ansöka om att få tillbaka ett belopp som motsvarar skillnaden mellan de båda svenska energiskattesatserna. Det rör sig med andra ord om skillnaden mellan det högre energiskattebelopp som tagits ut för oljan och det lägre energi- skattebelopp som gällt vid förbrukningen av oljan. Energiskatt efter den högre nivån bör alltså även i fortsättningen oavsett användningsområde för oljan tas ut när skyldigheten att betala svensk skatt inträder. Först i och med att oljan har förbrukats för uppvärmning eller drift av stationära motorer bör förbrukaren, genom att visa på sådan användning, kunna få återbetalning med sådant belopp att energiskatt motsvarande den lägre nivån slutligen belastar oljan. Så vitt regeringen kan bedöma torde dock den föreslagna ändringen endast komma att aktualiseras i enstaka fall, eftersom gränshandeln med rödmärkt olja för uppvärmning torde vara begränsad. Inte heller kan förändringarna antas få några statsfinansiella effekter. Förslaget föranleder att en ny paragraf införs i lagen (1994:1776) om skatt på energi, 9 kap. 8 a §. Regeringen har vid utformningen av paragrafen beaktat vad Lagrådet anfört i denna del. 6 Skärpta avgaskrav och ändrad beskattning för vissa fordon 6.1 Ändrad beskattning för vissa fordon Regeringens förslag: I samband med att avgaskraven skärps ändras försäljningsskatten. Försäljningsskatten sänks för lätta lastbilar och bussar i miljöklass 3 till samma nivå som för fordon i miljöklass 1 och 2. Försäljningsskatten för tunga fordon slopas helt. Skälen för regeringens förslag: Regeringens uppfattning är att miljöklassystemet för fordon även i fortsättningen skall utvecklas inom de ramar som ges av medlemskapet i EU. förväntas att EU når en gemensam position om nya kravnivåer för lätta fordon som det är regeringens avsikt att föra in i systemet. Regeringen avser att återkomma i denna fråga i den miljöpolitiska propositionen som lämnas till . Enligt bilavgasdirektiven får medlemsländerna gynna försäljning för att stimulera ett förtida införande av teknik som uppfyller en inom EU beslutad men ännu inte obligatorisk kravnivå. Den dag kravnivån blir obligatorisk skall incitamenten upphöra. Skärpningen av de obligatoriska avgaskraven medför därför vissa förändringar i bilavgaslagstiftningen som i sin tur medför ändringar i lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon. Lätta lastbilar och bussar I bilavgasförordningen (1991:1481) anges vilka utsläppskrav som gäller för lätta lastbilar och bussar över . Miljöklass 3 motsvarar de krav som ställs i rådets direktiv /59/EEG av om ändring av direktiv /220/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot luftförorening genom avgaser från motorfordon (EGT nr L186, 28.07.93, s.21, Celex 393L0059). Miljöklass 2 motsvarar de krav som ställs i direktiv /69/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot luftföroreningar genom avgaser från motorfordon (EGT nr L282, 01.11.1996, s. 64, Celex 396L0069). Miljöklass 1 motsvarar USAs TLEV-standard. kommer kraven att skärpas så att de krav som gäller för miljöklass 2 i fortsättningen skall gälla för miljöklass 3. För lätta lastbilar med skåpkarosseri och bussar är försäljningsskatten per kilogram tjänstevikt i miljöklasserna 1 och 2. För miljöklass 3 ökas skatten med . För lätta lastbilar utan skåpkarosseri är försäljningsskatten . För miljöklass 3 är försäljningsskatten . Regeringens avsikt är att ändra bilavgasförordningen (1991:1481) så att miljöklass 2 lämnas utan gränsvärden . Dagens avgaskrav för miljöklass 2 kommer således att gälla för miljöklass 3. Försäljningsskatten för lätta lastbilar och bussar i miljöklass 3 bör på grund härav sänkas till samma nivå som miljöklass 1 och 2. Efter de nu föreslagna ändringarna blir det inte någon skillnad mellan olika miljöklasser i fråga om försäljningsskatten. Tabelluppställningen med de olika miljöklasserna kan därför slopas. Tunga fordon Tunga fordon indelas i miljöklasser om de är försedda med dieselmotor. Miljöklass 3 motsvarar de krav som ställs i och rådets direktiv /1/EG av om ändring av direktiv /77/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från dieselmotorer som används i fordon (EGT nr L040, 17.02.1996, s.1, Celex 396L0001). Miljöklass 2 motsvarar kravnivån B i rådets direktiv /542/EEG av om ändring av direktiv /77/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gasformiga föroreningar från dieselmotorer som används i fordon (EGT nr L295, 25.10.1991, s.1, Celex 391L0542). Miljöklass 1 saknar kravnivå. Miljöklass 3 är avsedd för bilar med motorer som tillåts ha ett högre partikelgränsvärde. upphör den övergångsperiod under vilken det högre gränsvärdet gällt. Detta innebär att samtliga nya tunga fordon kommer att uppfylla dagens krav för miljöklass 2. En förändring av bilavgasförordningen med detta innehåll bör därför ske. För tunga fordon i miljöklass 2 tas ingen försäljningsskatt ut. De avgaskrav som gäller för tunga fordon i miljöklass 2 kommer att gälla för tunga fordon i miljöklass 3. Försäljningsskatten för tunga fordon i miljöklass 3 bör därför slopas helt. Indexering De försäljningsskattebelopp som gäller för fastställdes genom den indexeringsförordning som utfärdades (SFS 1997:1142). I de nu föreslagna ändringarna av försäljningsskattelagen tas även de indexerade beloppen med. Detta innebär att indexeringsförordningen bör upphävas när ändringarna i försäljningsskattelagen träder i kraft . 6.2 Elfordon Regeringens förslag: Försäljningsskatten slopas för lastbilar och bussar som är inrättade för drift med elektricitet från batteriet i fordonet. Skälen för regeringens förslag: Den förmånliga beskattningen som gällt för elfordon var tänkt under ett introduktionsskede . Den förmånliga beskattningen upphörde således . Härefter har dock framkommit att introduktionstiden varit för begränsad för denna typ av fordon. Regeringen anser därför att det finns skäl att ytterligare förlänga tiden något för att underlätta för elbilarna att introduceras på marknaden. Skattefriheten föreslås till följd härav gälla . Tiden bör dock räknas från eftersom det är lämpligt att den nya perioden kommer i direkt anslutning till den tidigare. Förslaget föranleder ändring i 8 § lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon. 7 Skatt på spel 7.1 Bakgrund Regler om lotterier finns i lotterilagen (1994:1000), senast ändrad (1996:1168). Med lotterier avses enligt denna lag en verksamhet där en eller flera deltagare, med eller utan insats, kan få en vinst till ett högre värde än vad var och en av de övriga deltagarna kan få. Till lotteri hänförs lottning, gissning, vadhållning och liknande förfaranden, marknads- och tivolinöjen samt bingospel, automatspel, roulettspel, tärningsspel, kortspel, kedjebrevsspel och liknande spel. Begreppet lotteri har alltså här en vidare omfattning än vad det har i allmänhet och omfattar även t.ex. vadhållning. Lotteriinspektionen är central förvaltningsmyndighet med ansvar för tillsyn av den svenska lotteri- och spelmarknaden och lotterilagens efterlevnad. Skattepliktiga lotterier beskattas enligt olika lagar beroende på vilken typ av spel eller lotteri det är fråga om och vem som arrangerar spelet. Enligt lagen (1991:1482 ) om lotteriskatt, senast ändrad (1997:322), skall lotteriskatt betalas till staten för svenskt lotteri . Skatten tas ut på spelarinsatserna efter avdrag för vad som utbetalats till vinnarna. Organisationer som får tillstånd enligt 15 § lotterilagen, dvs. ideella föreningar som har till huvudsakligt syfte att bedriva allmännyttig verksamhet, är undantagna från lotteriskatt. Även de lotterier som anordnas av det av staten ägda spelbolaget är undantagna från lotteriskatt. Bankernas vinstsparande, de s.k. miljon- och vinnarkontona, beskattas enligt lagen (1991:1483) om skatt på vinstsparande av lotterivinstens värde. För roulett-, kort- och tärningsspel regleras beskattningen i lagen (1972:820) om skatt på spel. Punktskatt tas ut med ett fast belopp per bord och månad. Skatten är och bord, för de första två spelborden. Därefter ökar skatten per bord för varje ytterligare spelbord. Spel på mekaniska spelautomater har förekommit . har de mekaniska spelautomaterna kommit att kompletteras med, och ersättas av elektroniska spelautomater. Automatspelen, både de mekaniska och de elektroniska, är en form av lotteri som regleras av 6 § lotterilagen. I lagen definieras fyra olika typer av automatspel; varuspels-automat, penningautomat, värdeautomat och skicklighetsautomat. Med varuspelsautomat menas en spelautomat som betalar ut vinst i form av varor och där vinstmöjligheterna helt eller delvis beror på slumpen. Lotterier får, enligt 9 § lotterilagen, bara anordnas efter tillstånd om inte annat följer av lagen. Lotteriinspektionen prövar frågor om tillstånd att anordna spel på varuspelsautomater enligt 25 § lotterilagen. Tillstånd får lämnas om spelet anordnas i samband med offentlig nöjestillställning, hotell- och restaurangverksamhet eller bingospel. Enligt Lotteriinspektionen har varuspelsautomaterna ökat betydligt i antal. fanns det endast ca 70 tillstånd till spel på varu- spelsautomater i hela landet. hade Lotteri- inspektionen meddelat 2 167 tillstånd för 4 459 varuspelsautomater. Tillströmningen av nya ansökningar till Lotteriinspektionen är fortfarande stor. 7.2 Skatt på varuspelsautomater Regeringens förslag: Lagen om skatt på spel utvidgas till att omfatta även sådana varuspelsautomater som kräver tillstånd enligt lotterilagen. Skatten tas ut för varje kalendermånad då skattskyldighet föreligger med per automat. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Dock har arbetsgruppen föreslagit att skatten skall vara per automat och månad som tillståndet gäller. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna är tveksamma till att genomföra beskattningsförslaget innan översynen av lotterilagen är genomförd. anser att det ur ett skatterättsligt perspektiv inte finns något att invända och Lotteriinspektionen har inga synpunkter på förslaget. Alla privata företag som ställer ut dessa automater anser att det föreslagna beloppet per automat och månad är för högt. Organisationer och företag med bingoanknytning anser att denna typ av skatt inte skall tas ut på denna verksamhet eftersom den syftar till att generera intäkter till ideell verksamhet. Ett antal yttranden behandlar att traditionella varuspelsautomater som främst finns på tivolin och marknader inte bör omfattas av förslaget. Skälen för regeringens förslag: Varuspelsautomaterna har, som nämns ovan, ökat betydligt i antal. Den största delen varuspelsautomater är elektroniska automater som till stor del påminner om de s.k. enarmade banditerna. Skillnaden är att automaten inte betalar ut några vinster i pengar utan i varor. Tillstånden till dessa varuspelsautomater innehas i huvudsak av privatägda spelföretag, restauranger, kasinoföretag, och bingoserviceföretag. Ett antal ideella organisationer bedriver också spel på varuspelsautomater i samband med bingospel. Totalt fanns enligt Lotteriinspektionen per 156 st innehavare av tillstånd för varuspelsautomater. En utgångspunkt för nuvarande lotterilag är att spel- och lotteriverksamheten i allt väsentligt bör vara förbehållen staten, hästsporten och folkrörelserna. Endast i undantagsfall och inom vissa väl avgränsade områden har kommersiella intressen accepterats när det gäller lotteri- och spelverksamhet. Ett sådant område är restaurangkasinospel. Dessa spel får bedrivas av kommersiella företag. I gengäld tar staten ut en punktskatt på dessa spel. När nu varuspelsautomaterna ökat i omfattning och i huvudsak bedrivs av kommersiella företag anser regeringen att en punktskatt bör tas ut även för dessa. Det är viktigt att skapa en enkel och rak beskattning av varuspelsautomaterna, liksom den som gäller restaurangkasinospelen. Spelskatten bör därför, på samma sätt som exempelvis roulettspel, gälla oavsett vem som bedriver spelet. Samtliga typer av varuspelsautomater bör bli föremål för beskattning. Skatten kommer att gälla även ideella organisationer om de bedriver spel på varuspelsautomater. Liksom för restaurangkasinospel bör det vara den som bedriver spelverksamhet med varuspelsautomater som innehar speltillståndet. Enligt regeringens mening kommer tillsyn och kontroll att underlättas om spelskatten, på samma sätt som gäller för roulettspel, knyts till den tid då tillståndet löper. Regeringen utgår ifrån att Lotteriinspektionen i rimlig utsträckning anpassar tillståndstiden till den tid automaterna är i drift. Regeringen anser att spelskatten bör bestämmas så att den ger staten en lämplig andel av den vinst varuspelsautomaterna genererar. Många av de tillfrågade remissinstanserna anser att det av arbetsgruppen föreslagna skattebeloppet på per automat och månad är för högt. Arbetsgruppens förslag har baserats på storleken på den skatt som tas ut av andra aktörer på spelmarknaden (skatt på spel och vinstsparande samt lotteriskatt), och de belopp som Lotteriinspektionen uppskattar att varuspels-automaterna omsätter. Flera remissinstanser föreslår i stället en skatt på per automat och månad. Ingen av de tillfrågade remissinstanserna har dock redogjort för hur de kommit fram till de lägre beloppen. Regeringens bedömning är att en skatt på per automat och månad som tillståndet gäller är lämplig. Även om spel inte bedrivs skall skatt betalas tillståndet gäller. Lagändringen föreslås träda i kraft . De som då har tillstånd att bedriva spel på varuspelsautomater blir skattskyldiga från denna tidpunkt. Förslaget föranleder ändring i 1, 4, 10 och 19 §§ lagen (1972:820) om skatt på spel. En översyn av lotterilagstiftningen pågår (se avsnitt 3). I utredarens uppdrag ingår bl.a. att se över lotterilagens automatbegrepp. En tydlig definition av vad som är att anse som varuspelsautomat skall tas fram av utredaren. När lotterilagen förtydligas på detta sätt kan antalet varuspelsautomater förväntas minska ytterligare. Regeringen bedömer att skattemyndighetens resursåtgång för att administrera denna nya skatt på kort sikt blir jämförbar med resursåtgången för att administrera den nuvarande skatten på restaurangkasinospel. På kan resursåtgången komma att minska, då antalet automater förväntas minska. Kostnaden för skattemyndighetens administration finansieras med en mindre del av de skatteintäkter som följer av förslaget. 7.3 Ändrade regler för skattefrihet från lotteriskatt Regeringens förslag: Skattefriheten i lagen (1991:1482) om lotteri- skatt ändras från att avse det av staten ägda bolag som äger aktierna i och AB Tipstjänst till att avse AB , och skattefriheten från lotteriskatt utvidgas till att omfatta även helägda dotterbolag till . Skälen för regeringens förslag: När beslutade att det nybildade, statligt ägda, moderbolaget till och AB Tipstjänst skulle undantas från lotteriskatt, visste man ännu inte detta bolags namn (prop. 1995/96:169, bet. 1995/96:FiU14, rskr. 1995/96:248). fusionerades moderbolaget med dotterbolagen och AB Tipstjänst till ett bolag. Detta bolag fick namnet AB . Skattefriheten i lagen (1991:1482) om lotteriskatt ändras därför, från att avse det av staten ägda bolag som äger aktierna i och AB Tips-tjänst, till att avse AB . För att AB skall ha möjlighet att välja att bedriva lotteri i ett helägt dotterbolag utvidgas skattefriheten i lagen om lotteriskatt till att avse även helägt dotterbolag till . Förslaget föranleder ändring i 1 § lagen (1991:1482) om lotteriskatt. 7.4 Ekonomiska konsekvenser Antalet varuspelsautomater som finns utställda är färre än antalet som det lämnats tillstånd för. Lotteriinspektionen uppskattar att endast av de tillåtna automaterna finns i spel ute i bingohallar och restauranger. Flera av remissinstanerna har också uppgivit denna andel aktiva automater. Det totala antalet varuspelsautomater förväntas minska till följd av beskattningen. Enligt uppgifter från Lotteriinspektionen fanns per tillstånd för 4 459 varuspelsautomater. Av dessa är uppskattningsvis 2 675 till 3 000 i bruk. Efter införandet av beskattningen kan av dessa förväntas försvinna eller endast ställas ut under en viss del av året p.g.a. försämrad lönsamhet. Kvar blir ca 1 600 1 800 varuspels-automater. Staten kommer då att få och automat i spelskatt, från ca 1 600 till 1 800 automater, dvs. uppskattningsvis 29 till . Förslaget förväntas inte nämnvärt påverka Lotteriinspektionens eller de allmänna förvaltningsdomstolarnas arbetsbelastning. Lagförslag i promemorian Elpanneskatt Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi Härigenom föreskrivs att 11 kap. 3 § lagen (1994:1776) om skatt på energi skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 11 kap. 3 § Energiskatten utgör 1. för elektrisk kraft som förbrukas i industriell verksamhet i tillverkningsprocessen eller vid yrkesmässig växthusodling, 2. för annan elektrisk kraft än som avses under 1 och som förbrukas i kommuner som anges i 4 §, 2. för annan elektrisk kraft än som avses under 1 och som förbrukas i kommuner som anges i 4 §, med undantag för sådan elektrisk kraft som förbrukas i elektriska pannor som ingår i en elpanneanläggning vars installerade effekt överstiger två megawatt, 3. för elektrisk kraft som förbrukas för el-, gas-, värme- eller vattenförsörjning i andra kommuner än de som anges i 4 §, och 3. för elektrisk kraft som förbrukas för el-, gas-, värme- eller vattenförsörjning i andra kommuner än de som anges i 4 §, med undantag för sådan elektrisk kraft som förbrukas i elektriska pannor som ingår i en elpanneanläggning vars installerade effekt överstiger två megawatt, och för elektrisk kraft som förbrukas i övriga fall. För och efterföljande kalenderår skall de i första stycket angivna skattebeloppen räknas om på det sätt som i fråga om skatt på bränslen anges i 2 kap. 10 §. Belopp som anges i tiondels ören skall dock avrundas till hela tiondels ören. Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Förteckning över remissinstanser promemorian Elpanneskatt , , för Statens energi- myndighet, , , , , , , , , , , , , , , , , , , . Förteckning över remissinstanser promemorian Skatt på varuspelsautomater , , , , , , , , , , , , AB , allmännyttiga lotterier AB (), (), Bingoarrangörers (Svebico), (SHR), , . Lagrådets yttrande Protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi, 2. lag om ändring i lagen (1978:69) om försäljningsskat på motorfordon, 3. lag om ändring i lagen (1972:820) om skatt på spel, 4. lag om ändring i lagen (1991:1482) om lotteriskatt. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet och hovrättsassessorn . Förslaget till lag om ändring i lagen om skatt på energi 9 kap. 8 a § I den nu föreslagna, nya paragrafen finns föreskrifter om återbetalning av skatt till den som använt på visst sätt märkt olja, dvs. i praktiken den finska rödfärgade oljan, för uppvärmning eller för drift av stationära motorer. För att definiera den olja som det är fråga om hänvisas till 2 kap. 9 §. Denna paragraf handlar emellertid om olja i bränsletankar till motordrivna fordon. För att förebygga risken för missförstånd bör hellre en självständig definition användas i förevarande paragraf, en definition som kan skrivas efter mönster av bestämmelserna i 2 kap. 9 a §.