prop · GL03151D2 · 1998-01-01 00:00:00 — Beträffande verksamhetens omfattning får kravet på en förbindelses generella avfattning anses uppfylld, om förbindelsen avser samtliga beskicknings- eller konsulatsmedlemmar av en viss kategori, t.ex. en beskicknings eller ett lönat konsulats tjänstepersonal eller också samtliga beskicknings- eller konsulatsmedlemmars privatanställda. Däremot bör förbindelse avseende endast en viss angiven beskickning- eller konsulatsmedlems privatanställda inte godtas. Vad som här sagts gäller om inte annat följer av om vilket lands lagstiftning om social trygghet som skall tillämpas. 13 § Ersättning som en idrottsutövare har fått från en sådan ideell före- ning som avses i 7 § 5 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt och som har till huvudsakligt syfte att främja idrottslig verksamhet, är inte pensionsgrundande som inkomst av anställning om ersättningen från föreningen har understigit hälften av det för det året gällande prisbasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Denna bestämmelse motsvarar del av 3 kap. 2 § andra stycket AFL till vilken 11 kap. 2 § andra stycket samma lag hänvisar. Paragrafen anger att ersättning från en ideell förening till en idrotts- utövare, som inte är att betrakta som näringsidkare, skall om den understiger ett halvt prisbasbelopp inte räknas som pensionsgrundande inkomst. Såsom anges i prop. 1990/91:76 (s. 10) avses med idrottsutövare också tränare, innefattande gymnastikinstruktörer, domare och därmed likställda slag av funktionärer. Med funktionärer avses i detta sammanhang också sådana ledare i föreningar som regelmässigt medverkar vid träning, matcher och dylikt och vilkas medverkan är en direkt förutsättning för den idrottsliga verksamheten i föreningen. Däremot är sådana funktionärer vilkas verksamhet i föreningen utgörs av administrativa uppgifter, t.ex. styrelseuppdrag och liknande, inte att hänföra till denna grupp. Om ersättningen uppgått till ett halvt prisbasbelopp eller mer är den pensionsgrundande till hela sitt belopp. 14 § Ersättning från en stiftelse som har till väsentligt ändamål att tillgodose ekonomiska intressen hos dem som är eller har varit anställda hos en arbetsgivare som har lämnat bidrag till stiftelsen (vinstandelsstiftelse) eller från en annan juridisk person med motsvarande ändamål, är inte pensionsgrundande om ersättningen avser en sådan anställd och inte har utgjort ersättning för arbete för den juridiska personens räkning. Detta gäller dock endast om de bidrag arbetsgivaren har lämnat till den juridiska personen varit avsedda att vara bundna under minst tre kalenderår och att på likartade villkor tillkomma en betydande del av de anställda. Om arbetsgivaren är ett fåmansföretag eller ett fåmansägt handelsbolag gäller första stycket inte ersättning som den juridiska personen har lämnat till sådan företagsledare eller delägare i företaget eller denne närstående person som avses i punkt 14 av anvisningarna till 32 § kommunalskattelagen (1928:370). Vid beräkning av pensionsgrundande inkomst skall alltid bortses från sådan ersättning från en vinstandelsstiftelse som härrör från bidrag som arbetsgivaren har lämnat 1991. Motsvarighet till innehållet i denna paragraf finns i 3 kap. 2 § andra stycket AFL till vilken 11 kap. 2 § andra stycket samma lag hänvisar. I paragrafens första stycke anges att ersättning från en vinstandels- stiftelse eller från en annan juridisk person med motsvarande ändamål inte är pensionsgrundande om ersättningen avser en person som då er- sättningen utgavs var eller hade varit anställd hos en arbetsgivare som har lämnat bidrag till stiftelsen eller den juridiska personen och den inte utgör ersättning för arbete för stiftelsens eller den juridiska personens räkning. Enligt förarbetena till motsvarande bestämmelse i AFL (prop. 1992/93:29, s.12 ff) är en förutsättning för att ersättningen inte skall vara pensionsgrundande att de lämnade bidragen är avsedda att tillkomma en betydande del av de anställda och att de är avsedda att tillkomma dem på likartade villkor. Detta innebär att minst ca en tredjedel av personalen måste omfattas av vinstandelssystemet och att ersättning måste lämnas till dessa anställda efter enhetliga principer. En ytterligare förutsättning för att ersättningen inte skall vara pensionsgrundande är att de bidrag arbetsgivaren lämnat till stiftelsen eller den juridiska personen är avsedda att vara bundna minst tre kalenderår. Medlen skall alltså normalt inte få betalas ut tidigare än det fjärde året efter det att bidraget lämnades. Om en anställd avgår med pension eller avlider, skall ersättning dock få lämnas före det fjärde året. Av andra stycket framgår att ersättningar från en vinstandelsstiftelse eller från en annan juridisk person med motsvarande ändamål som läm- nas till en delägare i ett fåmansföretag eller i ett fåmansägt handelsbolag eller till en företagsledare i ett sådant företag om denne har ett väsentligt inflytande i företaget i motsats till vad som gäller enligt första stycket och i enlighet med huvudreglerna är pensionsgrundande. Detsamma gäller för ersättningar som lämnas till en närstående till en sådan företagsledare eller delägare. Den personkrets som avses skall vara densamma som avses i punkt 14 av anvisningarna till 32 § kommunalskattelagen. I tredje stycket anges att ersättning från en vinstandelsstiftelse som härrör från bidrag som arbetsgivaren lämnat 1991 aldrig är pensionsgrundande. Anledningen härtill är att de bidrag som en arbetsgivare lämnade till en vinstandelsstiftelse enligt de för åren 1988 1991 gällande reglerna var avgiftspliktiga och att det värde av andelen i stiftelsen som genom bidraget tillgodofördes en försäkrad också blev pensionsgrundande. 15 § Ersättning som anges i 1 § första stycket 1 5 och fjärde stycket lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster och ersättning enligt gruppsjukförsäkring eller trygghetsförsäkring vid arbetsskada enligt 2 § första stycket samma lag är inte pensionsgrundande i den utsträckning ersättningen utgör underlag för särskild löneskatt. Denna paragraf motsvarar i huvudsak 11 kap. 2 § första stycket femte meningen sista ledet samt 3 § andra stycket fjärde meningen sista ledet AFL. Denna paragraf anger att sådana ersättningar enligt vissa avtalsförsäk- ringar som anges i 1 § första stycket 1 5 och fjärde stycket samt 2 § första stycket lagen om särskild löneskatt inte är pensionsgrundande om de utgör underlag för uttag av särskild löneskatt. Exempel på sådana er- sättningar är utfallande belopp från försäkring om avgångsbidrag (AGB m.fl.), ersättning från avtalsgruppsjukförsäkring (AGS mf.l.) om ersätt- ningen avser att komplettera förtidspension samt ersättning från trygg- hetsförsäkring vid arbetsskada (TFA) om ersättningen utgetts i form av engångsbelopp som inte avser kompensation för mistad inkomst. 16 § Intäkt som avses i 32 § 1 mom. första stycket h och i kommunal- skattelagen (1928:370) är inte pensionsgrundande inkomst. Pensionsgrundande inkomst är inte heller sådana lönetillägg som, vid arbete som har utförts utomlands, har betingats av ökade levnadskostna- der och andra särskilda förhållanden i sysselsättningslandet. Denna paragraf motsvarar 11 kap. 2 § första stycket femte meningen första ledet och sjätte meningen samt 3 § andra stycket fjärde meningen första ledet AFL. Första stycket i paragrafen anger att vissa ersättningar från fåmans- företag m.m. inte skall vara pensionsgrundande. Exempel på sådana ersättningar är utdelning från och vinst vid försäljning av aktier i fåmansföretag som skall beskattas som inkomst av tjänst (punkt h) och vissa ersättningar och förmåner som uppkommer genom transaktioner mellan bolaget och delägare eller närstående personer till delägare och som enligt kommunalskattelagen skall beskattas som inkomst av tjänst (punkt i). I andra stycket anges att sådana lönetillägg som, vid arbete som har utförts utomlands, är avsedda att kompensera för ökade levnadskostnader och andra särskilda förhållanden i sysselsättningslandet inte är pensionsgrundande. Vid bedömningen av vilka lönedelar som skall anses vara betingade av ökade levnadskostnader och andra särskilda förhållanden bör bestämmelserna i 32 § 3 mom. kommunalskattelagen och den numera upphävda punkten 7 av anvisningarna till den bestämmelsen vara vägledande. 17 § Om en ersättning som är pensionsgrundande eller för vilken det skall beräknas ett pensionsgrundande belopp enligt 3 kap. 4 § eller pen- sionspoäng enligt 4 kap. 9 §, har betalats ut av en allmän försäkrings- kassa eller en arbetslöshetskassa till en försäkrad och den försäkrade senare för samma månad har beviljats annan ersättning som är pensions- grundande och samordnad med den ersättning som betalats ut tidigare, är den senare beviljade ersättningen inte pensionsgrundande till den del den avser tid före utbetalningsmånaden. Beviljas förtidspension för vilken det skall beräk- nas ett pensionsgrundande belopp enligt 3 kap. 4 § denna lag och arbets- skadelivränta enligt 4 kap. lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring eller motsvarande livränta som bestäms med tillämpning av den lagen, skall det vid tillämpning av första stycket anses som om förtidspensionen har betalats ut före arbetsskadelivräntan. I första stycket i denna paragraf föreskrivs vad som gäller om en försäk- rad fått två olika ersättningar som är samordnade med varandra och som var för sig är pensionsgrundande antingen genom att direkt utgöra pensionsgrundande inkomst eller genom att ett pensions- grundande belopp eller pensionspoäng skall beräknas för ersättningen. Om en försäkrad t.ex. har erhållit förtidspension beräknad enligt 13 kap. 2 § AFL för skall pensionsgrundande belopp beräknas för pensionen enligt 3 kap. 4 § och/eller pensionspoäng enligt 4 kap. 9 § denna lag. Skulle därefter besluta att arbetsskade- livränta skall utges som förtidspensionen och livräntan och pensionen avser samma skada skall livräntan bara betalas ut med överskjutande belopp. Det är dock bruttobeloppet av livräntan som är pensionsgrundande och pensionsgrundande belopp för för- tidspensionen skall endast beräknas till den del den s.k. antagande- inkomsten överstiger livräntans bruttobelopp (jfr 3 kap. 6 §). Detta gäller emellertid endast tid fr.o.m. utbetalningsmånaden. När det gäller retroaktiv tid är livräntan däremot, enligt vad som föreskrivs i denna paragraf, inte pensionsgrundande. Som angetts i första stycket är en ersättning som betalas ut för retroaktiv tid i regel inte pensionsgrundande för tid före utbetalningsmånaden. I de fall förtidspension och arbetsskadelivränta beviljas för retroaktiv tid och det blir aktuellt att tillämpa såväl denna paragraf som 3 kap. 7 § kan den situationen dock uppkomma. I de fall förtidspension och arbetsskadelivränta beviljas för förfluten tid skall anses som om förtidspensionen betalats ut före arbetsskadelivräntan. Detta anges i paragrafens andra stycke. Denna bestämmelse har betydelse när de retroaktiva ersättningarna är samordnade och avser samma månad eller månader samt i den utsträckning annan pensionsgrundande ersättning som är samordningsbar med förtidspensionen och arbetsskadelivräntan inte har betalats ut av en försäkringskassa eller en arbetslöshetskassa. Jfr bestämmelserna i 3 kap. 7 §. Vad som här sagts om arbetsskadelivränta gäller även livränta enligt lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd och annan livränta som bestäms med tillämpning av reglerna i lagen (1976:380) om arbets- skadeförsäkring. Beräkning av pensionsgrundande inkomst 18 § Till grund för beräkning av en försäkrads pensionsgrundande in- komst ett visst intjänandeår skall, då det gäller andra inkomster än som avses i 19 §, läggas den försäkrades taxering till statlig inkomstskatt för . Motsvarighet till denna paragraf finns i 2 § första meningen LBP som ansluter till bestämmelserna i 11 kap. 4 § AFL. Enligt paragrafen skall en försäkrads pensionsgrundande inkomst be- stämmas på grundval av den försäkrades taxering till statlig inkomstskatt. Därvid skall inkomstberäkningen vid taxeringen följas. Inkomster av anställning och inkomster av annat förvärvsarbete skall beräknas för det intjänandeår som inkomsterna erhållits. Vad som avses med intjänandeår anges i 1 kap. 8 §. Där framgår att om taxeringen avser beskattningsår som inte sammanfaller med kalenderår, skall den försäkrades inkomster under beskattningsåret anses hänförliga till det kalenderår som närmast föregått taxeringsåret. 19 § Pensionsgrundande inkomst av anställning för vilken en försäkrad inte är skattskyldig i enligt kommunalskattelagen (1928:370) skall bestämmas med ledning av en särskild kontrolluppgift från arbets- givaren. Denna paragraf motsvarar i sak 3 § första stycket första meningen LBP. I paragrafen anges att inkomst av anställning för vilken en försäkrad inte är skattskyldig i enligt kommunalskattelagen skall bestäm- mas med ledning av en särskild kontrolluppgift från arbetsgivaren. Före- skriften pensionsgrundande inkomst skall bestämmas med ledning av sådan uppgift exempelvis när det gäller inkomster av anställ- ning som är pensionsgrundande och som uppburits av en försäkrad eller en person för vilken svensk lagstiftning om social trygghet skall gälla enligt rådets förordning (EEG) nr 1408/71 eller konventioner om social trygghet samt för vilka skattskyldighet inte föreligger enligt kommunal- skattelagen. 20 § Skattepliktiga förmåner skall tas upp till ett värde som bestäms i enlighet med 8 kap. 14 17 §§ skattebetalningslagen (1997:483). Om det finns skäl till detta får avvikelse ske från det förmånsvärde som skattemyndigheten bestämt enligt 9 kap. 2 § andra stycket samma lag. Denna paragraf motsvarar i huvudsak 4 § andra stycket LBP. Här föreskrivs att skattepliktiga förmåner skall tas upp till ett värde som bestäms i enlighet med 8 kap. 14 17 § skattebetalningslagen. Vidare anges i paragrafen att det i vissa fall är möjligt att beräkna pensionsgrundande inkomster efter ett justerat förmånsvärde (se prop. 1991/1992:129, s. 23, om socialavgifter på vissa förmåner när förut- sättningarna för jämkning av förmånsvärdet föreligger m.m.). 21 § Vid beräkning av en försäkrads pensionsgrundande inkomster av anställning skall avdrag göras för kostnader som denne har haft i arbetet, i den utsträckning kostnaderna, minskade med kostnadsersättning som den försäkrade har fått, överstiger . Avdrag skall också göras för debiterad allmän pensionsavgift som den försäkrade skall betala för dessa inkomster enligt lagen (1994:1744) om allmän pensionsavgift. Avdraget för den allmänna pensionsavgiften skall i första hand göras från inkomst enligt 5 §. Första meningen i denna paragraf har sin motsvarighet i 4 § tredje stycket LBP med den skillnaden att något anställningsförhållande inte är behövligt. Den andra meningen saknar motsvarighet i det nuvarande regelsystemet. I denna mening föreskrivs att avdrag från pensionsgrundande inkomster av anställning skall göras för den allmänna pensionsavgift som den försäkrade skall betala enligt lagen om allmän pensionsavgift. Avdrag skall göras för den allmänna pensionsavgift som belöper på intjänandeåret och det saknar därvid betydelse om avgiften faktiskt har betalats eller inte. Det är således den allmänna pensionsavgift som fastställts i grundläggande beslut om slutlig skatt som skall dras av vid beräkningen av den pensionsgrundande inkomsten (jfr 9, 10 och 20 §§ skattebetalningslagen [1997:483]). Bestäms den slutliga skatten efter omprövning av taxeringen eller av den pensionsgrundande inkomsten eller beslut av domstol om taxering eller pensionsgrundande inkomst, är det den på grund därav fastställda avgiften som skall dras av. Om avgiften ändras efter omprövning eller domstols beslut skall det också vara den slutligt bestämda avgiften som skall räknas av. Det är alltid den avgift som rätteligen skall betalas som skall dras av. I förhållande till förslaget i lagrådsremissen har det lagts till, i klarläggande syfte, att avdraget i första hand skall avräknas från sådana ersättningar som utges enligt 5 §. 22 § Vid beräkning av en försäkrads pensionsgrundande inkomster av annat förvärvsarbete skall avdrag göras för debiterad allmän pensions- avgift som den försäkrade skall betala för dessa inkomster enligt lagen (1994:1744) om allmän pensionsavgift. Avdraget skall i första hand göras från inkomst enligt 6 § första stycket 5. Vid beräkning av pensionsgrundande inkomster av annat förvärvsarbete får underskott i en förvärvskälla inte dras av från inkomst av en annan förvärvskälla. Paragrafens första stycke saknar motsvarighet i nuvarande regelsystem. Där anges att avdrag från pensionsgrundande inkomster av annat för- värvsarbete skall göras för den allmänna pensionsavgift som debiterats och som den försäkrade skall betala enligt lagen om allmän pensions- avgift. Uttrycket debiterad innebär att avdrag skall göras för den avgift som fastställts i beslut om den slutliga skatten. Bestäms den slutliga skatten genom omprövningsbeslut eller genom beslut av domstol är det den därvid fastställda pensionsavgiften som skall dras av vid beräk- ningen. Liksom när det gäller det avdrag som regleras i 21 § är det, när den slutliga skatten har bestämts efter omprövning av taxeringen eller av den pensionsgrundande inkomsten eller beslut av domstol om taxering eller pensionsgrundande inkomst, den på grund därav fastställda avgiften som skall dras av. Om avgiften ändras efter omprövning eller domstols beslut skall det också vara den slutligt bestämda avgiften som skall räk- nas av. Däremot skall, vid beräkning av avdrag för avgiften, hänsyn inte tas till ändrad avgiftsdebitering på grund av bristande betalning. Det är alltid den avgift som rätteligen skall betalas som skall dras av. I för- hållande till förslaget i lagrådsremissen har det lagts till, i klarläggande syfte, att avdraget i första hand skall avräknas från sådana ersättningar som utges enligt 6 § första stycket 5. Andra stycket i paragrafen motsvaras av 4 § sista stycket LBP. 3 kap. Andra pensionsgrundande belopp än pensionsgrundande inkomst 1 § Andra pensionsgrundande belopp än pensionsgrundande inkomst är belopp som beräknats på visst sätt för en försäkrad som har uppburit förtidspension, för en försäkrad som har fullgjort plikttjänstgöring samt för en försäkrad förälder till små barn. Som angetts tidigare skall pensionsrätt för inkomstpension och premie- pension tillgodoräknas på dels pensionsgrundande inkomst, dels andra pensionsgrundande belopp. De senare beloppen skall tillgodoräknas en försäkrad som har uppburit förtidspension under de närmare förut- sättningar som anges i 4 7 §§. Vidare skall pensionsrätt tillgodoräknas en försäkrad som har genomgått längre grundutbildning enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt liksom en försäkrad som är förälder till ett eller flera små barn. De närmare förutsättningarna för att någon skall tillgodoräknas sådana pensionsgrundande belopp finns i 8 och 9 §§ respektive 10 23 §§. Dessa pensionsgrundande belopp skall, under förutsättning att inte redan den försäkrades pensionsgrundande inkomst uppgår till inkomstbasbeloppet, tillgodoräknas den försäkrade utöver eventuell pensionsgrundande inkomst. Den pensionsrätt som pensionsgrundande belopp enligt bestämmelserna i 4 kap. kan ge upphov till utgör därför i de flesta fall en förstärkning av den pensionsrätt som den försäkrade i övrigt tillgodoräknas men kan också utgöra den enda pensionsrätt som denne kommer att gottskrivas för det aktuella året. Beslut om andra pensionsgrundande belopp än pensionsgrundande in- komst skall fattas av allmän försäkringskassa. Detta samt vilken försäk- ringskassa som skall meddela beslutet regleras i 13 kap. 4 §. Den en- skilde skall underrättas om detta beslut med underrättelse om beslut om pensionsgrundande inkomst samt beslut om pensionsrätt och ev. beslut om pensionspoäng och vårdår (se 15 kap. 4 §). 2 § Belopp som avses i 1 § skall fastställas för vilket en per- son som då var försäkrad enligt denna lag uppfyller förutsättningarna för att tillgodoräknas sådana belopp. Varje pensionsgrundande belopp skall avrundas till närmaste lägre hundratal kronor om inte annat följer av be- stämmelsen i andra stycket. Pensionsgrundande belopp skall fastställas enligt första stycket endast i den utsträckning dessa belopp tillsammans med den försäkrades pen- sionsgrundande inkomst inte överstiger det för intjänandeåret gällande inkomstbasbeloppet. Fastställande enligt första stycket skall inte göras för år före det år då den försäkrade fyllt eller då den försäkrade avlidit. Andra pensionsgrundande belopp än pensionsgrundande inkomst skall inte heller fastställas för den som är född eller tidigare. I denna paragraf anges förutsättningarna för att andra pensionsgrundande belopp än pensionsgrundande inkomst skall fastställas för en försäkrad. I första stycket föreskrivs att andra pensionsgrundande belopp än pen- sionsgrundande inkomst skall fastställas en person som är försäkrad enligt lagen uppfyller förutsättningarna för att tillgodoräknas sådana belopp. Dessa förutsättningar anges i de olika paragrafer som behandlar de pensionsgrundande beloppen. Liksom pensionsgrundande inkomster av anställning och pensions- grundande inkomster av annat förvärvsarbete skall varje annat pensions- grundande belopp avrundas var för sig till närmast lägre hundratal kronor. På grund av bestämmelsen om intjänandetak i andra stycket kan dock ett pensionsgrundande belopp behöva fastställas till ett belopp som inte är jämt delbart med etthundra. Enligt andra stycket skall andra pensionsgrundande belopp än pen- sionsgrundande inkomst fastställas endast i den utsträckning dessa be- lopp tillsammans med inkomsten inte överstiger ett visst högsta belopp. Detta belopp (det s.k. intjänandetaket) är detsamma som avses i 2 kap. 1 § andra stycket nämligen det för intjänandeåret gällande inkomstbasbeloppet. Ett pensionsgrundande belopp kan alltså komma att bli mindre än vad som följer av bestämmelserna i det följande om beräkning av beloppet på grund av att det tillsammans med den pensionsgrundande inkomsten annars inte skulle "rymmas under" intjänandetaket. Det kan också, som anförts ovan, av samma skäl komma att uppgå till ett belopp som inte är jämt delbart med etthundra. Om in- komsterna, efter avdrag för allmän pensionsavgift, redan uppgår till detta högsta belopp skall inga andra pensionsgrundande belopp fastställas alls. Skulle en persons pensionsgrundande inkomst höjas eller sänkas, exempelvis på grund av ändrad taxering, kan ett beslut om pensions- grundande belopp behöva ändras. Det kan också bli fråga om att fastställa ett pensionsgrundande belopp som inte skulle fastställas på grund av takregeln. Bestämmelser om sådana ändringar finns i 13 kap. skall intjänandetaket motsvara det för de åren gällande förhöjda prisbasbeloppet enligt AFL (se 9 § lagen om införande av denna lag). före det då en person fyllde skall varken pensionsgrundande inkomst eller andra pensionsgrundande belopp fastställas. När det gäller de senare beloppen anges detta i tredje stycket av denna paragraf. Där föreskrivs även att pensionsgrundande belopp inte skall fastställas för år då en försäkrad har avlidit. Motsvarande reglering för pensionsgrundande inkomst finns i 2 kap. 2 § andra stycket. Inte heller skall andra pensionsgrundande belopp än pensionsgrundande inkomst fastställas för personer som är födda eller tidigare. Skälet är att sådana belopp ingår i underlaget för beräkning av pensionsrätt för inkomstpension och premiepension men inte i underlaget för beräkning av pensionspoäng för tilläggspension och att personer födda eller tidigare endast kan ha rätt till sistnämnda pension. 3 § Vid tillämpning av 2 § andra stycket skall det bortses från pensions- grundande belopp i följande ordning: 1. pensionsgrundande belopp enligt 10 §, 2. pensionsgrundande belopp enligt 8 §, och 3. pensionsgrundande belopp enligt 4 §.