prop · GL03124 · 1998-01-01 00:00:00 — 2 kap. 8 § Paragrafen, som innehåller bestämmelser om rätt att tillfälligt köra en moped klass I, som införts från utlandet, utan körkort har närmast sam- band med 6 kap. som handlar om utländska körkort. Lagrådet förordar att bestämmelsen placeras närmast efter 6 kap. 3 §. 2 kap. 9 § I paragrafen bör anges att det är bestämmelserna om körkort i lagen som gäller även det särskilda förarbeviset. 2 kap. 10 § Enligt paragrafen gäller beslut om utfärdande av körkort som körkort . Avsikten torde vara att närmare bestämmelser om tidsbegränsningen skall ges i körkortsförordningen. Lagrådet delar upp- fattningen att principen bör anges i lagen. Bestämmelsen bör emellertid ges en mer konkret och därmed upplysande utformning, varvid bör beaktas att ordet beslut är dubbeltydigt. Lagrådet föreslår följande lydelse: Ett bevis att körkort utfärdats gäller som körkort till dess kör- kortet lämnats ut eller rätten att få ut körkortet förfallit. 3 kap. Som tidigare anförts bör kapitlet ges rubriken giltighet av körkort och traktorkort samt 1 5 §§ föras över till 2 kap. Kapitlet bör inledas med bestämmelser om utfärdande av körkort. Avsnitten Kör- kortets giltighet och Förnyelse av körkort bör följa först efter avsnittet Villkor för innehav av körkortstillstånd eller körkort . 3 kap. 1 § I paragrafen anges att förarbehörighet med beteckningarna B, C respek- tive D gäller för respektive fordon och ett lätt släpfordon som är kopplat till fordonet. Avsikten med användandet av ordet ett är just att det skall vara frågan om ett enda släpfordon. Övriga fordonsbeteckningar används därvid enligt tidigare skrivsätt utan artikel. Stilbrytningen kan ändå föranleda missförstånd. Lagrådet förordar därför att ordet enbart sätts in framför orden ett lätt släpfordon . 3 kap. 6 § Paragrafen innehåller bestämmelser om skyldighet att medföra körkort eller beslut om utfärdande av körkort och att överlämna handlingen för kontroll. Innehållet har inte något direkt samband med bestämmelserna om förarbehörighet. Paragrafen bör ges en egen rubrik, förslagsvis Skyldighet att medföra körkort , och placeras närmast före bestämmel- serna om traktorkort. Liksom i 2 kap. 10 § bör talas om bevis att körkort utfärdats . 3 kap. 8 § I det till Lagrådet remitterade förslaget har inte angetts de åldersgränser som skall gälla enligt bestämmelsen. Det hade visserligen varit önskvärt att en så viktig fråga varit avklarad innan förslaget lämnades till Lag- rådet. Lagrådet kan dock inte finna att utelämnandet skulle kunna på- verka granskningen av förslaget. 3 kap. 10 § I paragrafen anges dels att ett körkort skall förnyas , dels att körkortet också skall förnyas om det har förstörts eller kommit bort eller om någon uppgift i det har ändrats. Det framgår inte om ny tioårstid skall räknas från det att körkortet förnyats i sistnämnda fall eller om tio- årsperioderna skall löpa oavsett vad som händer . Av- sikten är emellertid den förstnämnda. För att detta tydligare skall framgå föreslås att första meningen ges följande lydelse: Ett körkort skall för- nyas efter det att det har utfärdats eller senast förnyats. 3 kap. 11 § Bestämmelserna i detta avsnitt riktar sig till den myndighet som utfärdar körkort. I paragrafens tredje stycke bör därför uttrycket behöver förarprov inte avläggas innan begäran om förlängning bifalls eller nytt körkort utfärdas bytas ut mot får begäran om förlängning bifallas eller nytt körkort utfärdas utan att förarprov avlagts . 3 kap. 12 § I andra och tredje styckena anges att prövningen av de personliga respektive de medicinska förhållandena skall avse vissa omständigheter. Innebörden av bestämmelserna torde bli tydligare, om det i stället anges att lämplighet med hänsyn till de personliga respektive medicinska för- hållandena förutsätter att samma omständigheter föreligger. 3 kap. 14 § Det synes vara en fördel om paragrafen disponeras så, att till ett första stycke förs de två första meningarna i nuvarande första stycket och första meningen i andra stycket, att andra meningen i första stycket får bilda ett nytt andra stycke och att andra meningen i andra stycket får bilda ett nytt tredje stycke. I nuvarande andra stycket bör ordet bevis om förarutbildning bytas mot ordet intyg eftersom det därmed torde bli lättare att förstå att hand- lingen kan utfärdas också av en enskild handledare. 3 kap. 16 § Om Lagrådet förstått syftet med denna paragraf rätt måste den som vill inneha behörigheten C eller D ha behörigheten B. Har hans körkort återkallats, kan han visserligen få behörigheten C eller D, om han haft sådan behörighet, men han måste förvärva behörigheten B genom att avlägga förarprov för personbil. Be- stämmelsens innebörd torde tydligare framgå om paragrafen ges följande lydelse: Körkort med behörigheten C eller D får utfärdas endast för den som har körkort med behörigheten B. Om sökanden har haft körkort med behörigheten BC, BD eller BCD får dock körkort med motsvarande behörighet utfärdas . 3 kap. 17 § Enligt paragrafen får körkort med behörigheten BE, CE och DE utfärdas endast för den som har behörighet för dragfordonet eller har haft körkort med sådan behörighet. Bestämmelsen skulle kunna läsas så att under sistnämnda förutsättning behöver föraren inte ha behörighet för dragfordonet, vilket självfallet inte kan vara avsikten. Bestämmelsens innebörd torde framgå tydligare om den ges följande ly- delse: Körkort med behörigheten BE, CE eller DE får utfärdas endast för den som har behörighet för dragfordonet. Om sökanden har haft körkort med behörighet för dragfordon och släpfordon av det slag som ansökan avser får dock körkort med mot- svarande behörighet utfärdas . 3 kap. 18 § samt rubriken före 18 § Möjligheten att enligt nuvarande ordning få förhandsbesked synes sam- manhänga med att körkortstillstånd inte behövs för övningskörning i trafikskola. Det kan då vara motiverat att den som vill övningsköra kan få besked om han från personliga och medicinska synpunkter är lämplig som bilförare, innan han kostar på sig en lång och dyrbar körkortsutbild- ning. Enligt förslaget krävs körkortstillstånd för alla former av övnings- körning. Därmed bortfaller också behovet av förhandsbesked. Spärrtid skall bestämmas också vid förhandsbesked som är negativt på grund av sökandens personliga förhållanden och så långt det ankommer på kör- kortslagen finns det inte någon fördel för den som av personliga eller medicinska skäl inte kan erhålla körkort att få besked därom med anled- ning av ansökan om förhandsbesked i stället för ansökan om körkortstill- stånd. Härutinnan skiljer sig förslaget från förslaget till yrkestrafiklag, enligt vilket ansökan om förhandsbesked om taxiförarlegitimation kan oavsett anledningen leda till ett negativt besked utan att det fastställs någon spärrtid. Det är en förvaltningsrättslig anomali att man skall kunna vid en och samma tidpunkt välja mellan förhandsbesked och slutligt beslut. Det har upplysts att syftet med förhandsbesked beträffande körkortstillstånd skulle vara att avgiften för förhandsbesked är avsedd att bli lägre än för körkortstillstånd och att den som är osäker om sina möjligheter att få körkortstillstånd därmed kan få frågan prövad till en lägre avgift. Detta är visserligen en viktig synpunkt men den kan bättre tillgodoses genom ett avgiftssystem där avgiften för ansökan om körkortstillstånd till överskjutande del betalas tillbaka för det fall att ansökningen avslås på grund av personliga eller medicinska förhållan- den. Eftersom avslag på ansökan om körkortstillstånd förekommer bara i en bråkdel av fallen måste administrationskostnaderna för återbetal- ningen bli mycket begränsade och kanske rent av lägre än kostnaderna för det dubbla förfarandet. Lagrådet förordar att 3 kap. 18 § och rubriken närmast före 18 § får utgå. 3 kap. 19 § Iakttas vad Lagrådet förordat under föregående paragraf bör orden eller förhandsbesked utgår ur paragrafen. Före paragrafen bör under alla för- hållanden insättas en ny rubrik, , eftersom sådan skall bestäm- mas också vid avslag på ansökan om körkortstillstånd utan samband med förhandsbesked. På grund av det förut anförda förordar Lagrådet att 2 och 3 kap. ges lydelse som framgår av Bilaga. Lagrådet har inte i sin fortsatta granskning beaktat de ändringar i fråga om paragrafhänvisningar som blir nödvändiga, om Lagrådets förslag godtas. 4 kap. 1 § På motsvarande sätt som sagts beträffande 1 kap. 1 § tredje stycket för- ordar Lagrådet att andra stycket i förevarande paragraf får utgå. 4 kap. 6 § Enligt denna paragraf skall bestämmelserna i 4 kap. gälla även den som har ett körkort utfärdat i en stat inom EES. Bestämmelsen synes ha när- mare samband med bestämmelserna om utländska körkort och bör place- ras som en ny andra mening i 6 kap. 1 § första stycket. 5 kap. 1 § Enligt andra stycket skall ett körkortsingripande med anledning av brottslig gärning grunda sig på en lagakraftvunnen dom eller ett beslut om åtalsunderlåtelse. Som Lagrådet anfört i sitt yttrande över förslaget till yrkestrafiklag beträffande motsvarande bestämmelse bör för tydlig- hets skull de avgöranden som avses anges med orden: en lagakraft- vunnen dom, ett godkänt strafföreläggande, ett godkänt föreläggande om ordningsbot eller ett beslut om åtalsunderlåtelse --- . 5 kap. 2 § Enligt paragrafen tillämpas bestämmelserna i detta kapitel även på kör- kortstillstånd och traktorkort. Det bör anges att det är bestämmelserna om körkort som tillämpas. Lämpligen kan samma formulering användas som i 7 kap. 1 §: Vad som sägs i detta kapitel om körkort gäller också körkortstillstånd och traktorkort. 5 kap. 3 § Paragrafen innehåller bestämmelser om återkallelse av körkort bl.a. på grund av brott. I punkten 3 används uttrycket upprepade förseelser . I svensk rätt förekommer ingen klassificering av straffbelagda gärningar efter straffvärdet, så att man skiljer mellan brott och förseelser (Jareborg, Brotten I, 2 uppl. 1984 s. 27). Brott är enligt 1 kap. 1 § en gärning som beskrivs i balken eller annan lag eller författning och för vilken straff som anges i balken är föreskrivet, dvs. Det kan därför framstå som tveksamt om punkten 3 omfattar endast straffbelagda förseelser, vilket emellertid torde vara avsett. När det i 1 § andra stycket i förevarande kapitel föreskrivs att ett körkortsingripande med anledning av brottslig gärning skall grunda sig på ett lagakraftvunnet avgörande avses sålunda också de förseelser som omtalas i punkten 3. I stället för ordet förseelser bör därför användas ordet brott eller möjligen orden straffbelagda förseelser för att antyda att även mindre allvarliga brott kan föranleda återkallelse om de upprepas. I punkten 6 kan sedan använ- das orden annat brott . 5 kap. 7 § Alla de gärningar som avses i tredje stycket torde omfattas av första stycket 2 (hänvisningen till 3 § 1). Tredje stycket kan därför utgå. 5 kap. 13 och 14 §§ Avsnittet skulle bli lättare att läsa för den intresserade körkortsinnehava- ren om paragraferna bytte plats så att först kommer bestämmelsen om att ansökan får prövas , sedan bestämmelserna om de materiella förutsättningarna för att nytt körkort skall utfärdas. För att det i 13 § andra stycket första och andra meningarna skall bli tydligt för läsarna att körkort får utfärdas utan ytterligare prövning respektive under den enda förutsättningen att det finns körkortstillstånd bör i första meningen användas uttrycket: får nytt körkort utan ytter- ligare prövning utfärdas efter ansökan . Det har upplysts att det enligt tredje meningen är tillräckligt att sökanden innehaft körkort , även om detta skett . Detta kan uttryckas med orden: om sökanden, för den händelse som medförde att körkortet återkallades med stöd av 3 § 1 6, haft körkort än sam- manlagt efter senaste godkända förarprov . I sista stycket bör anges att den giltighetstid som omtalas hänför sig till återkallelse tills vidare, på samma sätt som sker i 14 §. Detta kan göras med orden: men innan giltighetstiden för återkallelse tills vidare eller spärrtiden löpt ut . I 14 § anges att ansökan om utfärdande av körkort efter återkallelse får prövas bl.a. (enligt sista ledet i paragrafen) efter det att det förhållande som lett till återkallelse med stöd av 3 § 7 eller 8 upphört. Det är väl just frågan om så skett som skall prövas. Prövningen måste därför ske men ansökningen skall avslås, om hindret kvarstår. Sista ledet i 14 § bör där- för utgå och paragrafen ges följande lydelse: Ansökan om utfärdande av körkort efter återkallelse får inte prövas innan giltighetstid för åter- kallelse tills vidare eller spärrtid löpt ut. 6 kap. 1 § Det är upplyst att bestämmelsen i 6 kap. 4 § andra stycket andra meningen skall ha generell tillämplighet, dvs. att det skall vara möjligt att om körkortsinnehavaren är permanent bosatt i föreskriva villkor enligt 3 kap. 20 §. Detta bör framgå redan av förevarande paragraf, lämpligen som en andra mening i första stycket av följande lydelse: Om innehavare av ett sådant körkort är permanent bosatt i , gäller även bestämmelserna i 3 kap. 20 §. I paragrafen kan även införas den föreslagna bestämmelsen i 4 kap. 6 §, lämpligen som en tredje mening i första stycket med följande lydelse: Ett sådant körkort jämställs med svenskt körkort vid tillämp- ningen av 4 kap. 4 eller 5 §. En viss tvekan kan dock råda om inte en sådan bestämmelse kan medföra risk för inte avsedda motsatsslut i andra situationer, t.ex. vid tillämpningen av 3 kap. 16 §. 6 kap. 3 § Som Lagrådet förordat i sitt yttrande över förslaget till yrkestrafiklag bör i körkortslagen föras in bestämmelsen i nuvarande 15 c § 2 körkorts- lagen. Detta kan göras i en ny andra mening i förevarande paragraf med förslagsvis följande lydelse: Ett utländskt körkort medför inte rätt för någon annan än en medborgare i en stat inom EES att köra svensk- registrerad lastbil eller buss i förvärvsverksamhet för transport av personer eller gods. Såvitt Lagrådet förstår straffas överträdelse av den nuvarande bestämmelsen i körkortslagen enligt lagen om straff för vissa trafikbrott beträffande såväl föraren som den som låtit honom köra fordonet. Är detta riktigt behövs inte någon ändring av ansvarsbestäm- melserna med anledning av det föreslagna tillägget. Ny 6 kap. 4 § Hit kan som Lagrådet föreslagit lämpligen flyttas bestämmelsen i 2 kap. 8 §. Bestämmelsen bör då inledas med orden: Utan hinder av 2 kap. 4 § . 6 kap. 4 § Godtas vad som anförts under 6 kap. 1 § om villkor enligt 3 kap. 20 § bör andra stycket andra meningen utgå. 6 kap. 6 § Eftersom det i lagen finns ett särskilt kapitel med rubriken den m.m. bör bestämmelser om bemyndiganden samlas där. Före- varande paragraf bör därför utgå ur kapitlet. 7 kap. 2 § Eftersom 3 kap. 21 § handlar om utfärdande av traktorkort något som skall göra enligt 7 kap. 3 § är det svårförståeligt vad som i första stycket avses med att prövar ärenden enligt 3 kap. 21 § 1 och 2. Därtill kommer att det av andra stycket i paragrafen fram- går att prövar ärenden om körkortstillstånd. Första stycket kan lämpligen avslutas på följande sätt: och andra stycket samt 13 §. prövar även frågor som avses i 3 kap. 21 § 1. I andra stycket bör i enlighet med vad Lagrådet tidigare förordat ordet förhandsbesked utgå. Vidare bör, enligt vad Lagrådet tidigare anfört om bemyndiganden, orden i andra stycket sista ledet samt de andra ärenden om körkort som regeringen föreskriver utgå. Ny 7 kap. 5 § Det är viktigt att ett omhändertagande av körkort prövas av körkortsmyndigheten. En bestämmelse härom bör finnas i körkortslagen, på samma sätt som i nuvarande 41 § körkortslagen och på motsvarande sätt som föreslås i 5 kap. 10 § yrkestrafiklagen. Detta kan ske genom att i förevarande kapitel införs en ny 5 § med följande lydelse: Om ett körkort har blivit omhändertaget enligt 5 kap. 7 § första stycket 1 3 skall utan dröjsmål pröva om körkortet skall återkallas tills vidare eller lämnas tillbaka. 7 kap. 7 § Som framgår av första stycket tredje meningen kan i vissa fall behöva fastställas när giltighetstiden för återkallelse tills vidare har löpt ut, och därmed också när den har börjat löpa. Detta bör framgå av första meningen som kan inledas med orden: Giltighetstid för återkallelse tills vidare och spärrtid med anledning av återkallelse . 7 kap. 8 § Vad som sägs i andra stycket framgår redan av 5 kap. 7 § första stycket 4. Andra stycket bör därför utgå. 8 kap. 2 § Enligt andra stycket skall, liksom , beslut om godkännande som handledare inte få överklagas. Med hänsyn till att godkännandet synes föregås endast av en prövning av sökandens ålder och tid för körkortsinnehav kan en sådan ordning försvaras. Skulle emellertid kraven för godkännande skärpas (jfr lagrådsremissen s. 34) och komma att avse t.ex. olika lämplighetskriterier, vill Lagrådet erinra om att en domstolsprövning av frågan om godkännande kan bli erforder- lig med tanke på bestämmelserna i . 8 kap. 3 § I andra stycket har tagits in bestämmelser om att beslut om omhänder- tagande av körkort eller traktorkort enligt 5 kap. 7 § inte får överklagas. Enligt Lagrådets mening är det inte helt klart om detta skall gälla också särskilt förarbevis och körkortstillstånd. Genom den föreslagna bestäm- melsen i 2 kap. 9 § andra stycket om att körkortslagen skall gälla även det särskilda förarbeviset skulle ett omhändertagande av förarbeviset visserligen kunna omfattas av överklagandeförbudet. I 5 kap. 2 § före- skrivs dock att bestämmelserna om körkortsingripande skall tillämpas även på körkortstillstånd och traktorkort. Preciseringen i 8 kap. 3 § till körkort och traktorkort kan med hänsyn härtill ses som vilseledande, om avsikten har varit att bestämmelsen skall omfatta också körkortstillstånd. Är detta fallet, bör bestämmelsen kompletteras med i allt fall omhänder- tagande av körkortstillstånd. 9 kap. 2 § Punkten 2 i andra stycket täcker såvitt Lagrådet kan se inga behov som inte rimligen tillgodoses av övriga punkter i stycket. Punkten 2 bör utgå. 10 kap. 1 § Paragrafen synes ha getts en utformning som rimligen täcker alla behov av bemyndiganden enligt lagen. Anses förtydliganden önskvärda kan dock bestämmelserna i 6 kap. 6 § och 7 kap. 2 § andra stycket sista ledet föras in här. Första stycket kan då efter mönster av förslaget till yrkestrafiklag ges följande lydelse: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter i de avseenden som anges i denna lag samt meddela föreskrifter om 1. lagens tillämpning på andra i utlandet utfärdade behörighetshand- lingar som ger rätt att köra motordrivna fordon, 2. prövning av andra körkortsärenden än som anges i 7 kap., 3. registrering som behövs för tillämpningen av lagen. 10 kap. 3 § Paragrafen innehåller rent administrativa föreskrifter och har inga lik- heter med 2 §, som bryter läkarens tystnadsplikt. Den bör utgå och föras in i körkortsförordningen. 10 kap. 5 § Behovet av överflyttning av mål mellan olika förvaltningsdomstolar kan inte vara nämnvärt mera angeläget enligt körkortslagen än enligt åt- skilliga andra lagar. Det framstår som olämpligt att i enskilda lagar ha bestämmelser om sådan överflyttning. Finns ett generellt behov bör frågan regleras i förvaltningsprocesslagen. Andra stycket andra meningen bör därför utgå. Förslaget till lag om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse Lagar om försöksverksamhet inom avgränsade geografiska försöks- områden är i och för sig ägnade att väcka betänkligheter med hänsyn till principen om allas likhet inför lagen. Försöksverksamhet i liknande former har dock tidigare godtagits av Lagrådet, såsom i fråga om lag- stiftningen om samhällstjänst (se prop. 1989/90:7 s. 39). En annan erinran som från liknande synpunkter kan riktas mot den föreslagna lagen är det förhållandet att kostnaderna skall betalas av kör- kortshavaren. För Lagrådet har som en uppskattning nämnts kostnader i storleksordningen . Det är uppenbart att i nuvarande arbetsmarknadssituation detta kommer att medföra ett betydande bortfall bland dem som kunde tänka sig att delta i försöksverksamheten. Värdet av denna kan härigenom komma att begränsas avsevärt. Någon av- görande principiell invändning mot förslaget utgör dock inte detta. En tredje svaghet med förslaget är att försöksverksamheten inte är färdig att sättas i sjön . Regeringen vill avvakta ytterligare studier om tillförlitligheten av den tekniska utrustningen. Det kan aldrig uteslutas att sådana studier kommer att utvisa negativa resultat. Eftersom studierna inte föreligger har inte heller några remissmyndigheter haft tillfälle att granska dem. Förslaget borde inte läggas fram för innan frågan är färdigberedd. I vart fall måste frågorna om ikraftträdande och eventuellt upphörande av försöksverksamheten behandlas mer ingående i en proposition. Lagrådet återkommer till detta i anslutning till ikraftträdandebestämmelsen. 1 § När lagen skall tillämpas torde med några få undantag förhållandet vara sådant att körkortet enligt körkortslagen omhändertagits och åter- kallats tills vidare. För körkortshavaren innebär därför ett beslut enligt lagen inte att körkortet återkallas utan att han får tillbaka det med åt- skilliga förbehåll och villkor. Lagen skulle möjligen ha blivit lättare att förklara om den konstruerats från dessa utgångspunkter (och benämnts Lag om försöksverksamhet med alkolås ). En sådan konstruktion skulle dock medföra så avsevärda ändringar att Lagrådet i nuvarande skede inte vill förorda den. Den valda konstruktionen bör dock tillämpas fullt ut. En förutsättning för att lagen skall kunna tillämpas torde vara att körkortet faktiskt skall återkallas. måste ta ställning till den frågan innan den går vidare till att pröva om det skall ske villkorligt eller inte. Därför bör orden kan återkallas i andra stycket bytas ut mot skall återkallas . Tredje stycket innehåller att lagen skall tillämpas i anslutning till 5 kap. 12 § körkortslagen. Ett överdrivet hänvisande olika lagar emellan är av ondo. Nämnda lagrum i körkortslagen hänvisar till förevarande lag vilket kan godtas. En hänvisning tillbaka till körkortslagen som här före- slås är meningslös. Tredje stycket bör därför utgå. 2 § Enligt paragrafen får förarbehörigheten avse endast en angiven personbil. En sådan kan också vara en taxibil. Det framgår inte att körkorts- innehavaren inte får framföra en personbil i yrkesmässig trafik vilket emellertid uppenbarligen är avsett. Visserligen torde det trafiknykter- hetsbrott som ligger till grund för återkallelsen föranleda att taxiförar- legitimationen återkallas enligt förslaget till yrkestrafiklag. Det bör ändå framgå av förevarande lag att den personbil som behörigheten avser inte får användas för yrkesmässig trafik. Detta kan uttryckas så: köra en angiven personbil, som inte får användas i yrkesmässig trafik, och att därvid vara underkastad särskilda villkor för förare och fordon. 3 § Ordet omprövning används inte i körkortslagen. Bättre synes vara: prövas efter ansökan av körkortsinnehavaren i ett ärende om körkorts- ingripande. 4 § Det framstår som oklart vad för slags avtal som åsyftas i punkten 2. Av- sikten är att det skall vara fråga om ett avtal mellan körkortsinnehavaren - eller möjligen någon annan som äger den bil som skall utrustas med alkolås, t.ex. en familjemedlem och ett företag som levererar godkända alkolås om att utrusta den personbil som behörigheten skall avse med alkolås. Detta bör i klarhetens intresse framgå, t.ex. genom formu- leringen ett avtal med någon som kan leverera alkolås om att en viss personbil skall utrustas med ett sådant . 5 § Ansökan får enligt paragrafen inte bifallas om körkortshavaren från olika utgångspunkter bedöms olämplig. Det framgår dock inte för vad han skall bedömas vara olämplig. Avsikten torde vara att sålla bort sådana som är olämpliga att delta i försöksverksamhet. Detta bör anges med orden olämplig att deltaga i försöksverksamheten.