prop · GL0374 · 1998-01-01 00:00:00 — Regeringens skrivelse 1997/98:74 Europa-Medelhavsinterimsavtal mellan Europeiska gemenskapen och Palestinska befrielseorganisationen (PLO) för den palestinska myndigheten på och i Regeringen överlämnar denna skrivelse till . Skrivelsens huvudsakliga innehåll I skrivelsen lämnar regeringen en redogörelse för ett Europa- Medelhavsinterimsavtal om associering om handel och samarbete mellan Europeiska gemenskapen (EG) och Palestinska befrielseorganisationen (PLO) för den palestinska myndigheten på och i . Avtalet är grundat på EG:s gemenskapskompetens varför medlems- staternas godkännande inte erfordras. Avtalet innehåller bl.a. bestämmelser om liberalisering av handeln och ekonomiskt och socialt samarbete. Ett syfte med avtalet är att inom ramen för EU:s nya Medelhavspolitik bidra till stabilitet och en positiv ekonomisk och social utveckling i regionen. Genom avtalet inrättas en gemensam kommitté, som skall övervaka avtalets tillämpning. Innehållsförteckning 1 Ärendet 3 2 Bakgrund 3 2.1 Förhandlingarnas bakgrund 3 2.2 Den ekonomiska utvecklingen på och i 5 2.3 Handeln mellan EU och de palestinska områdena 5 2.4 Den svensk-palestinska handeln 6 2.5 Israelisk-palestinska ekonomiska relationer 6 3 Innehållet i avtalet 7 Bilaga Europa-Medelhavsinterimsavtal mellan Europeiska gemenskapen och Palestinska befrielseorganisationen (PLO) för den palestinska myndigheten på och i 15 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 238 I enlighet med beslut av Europeiska unionens råd inledde Europeiska kommissionen förhandlingar om ett interimsavtal mellan å ena sidan Europeiska gemenskapen (EG) och å andra sidan Palestinska befrielseorganisationen (PLO) för den palestinska myndigheten på och i . Förhandlingarna fördes av kommissionen i samråd med medlemsstaterna. deltog aktivt i arbetet. Synpunkter inhämtades löpande från de närmast berörda myndigheterna, nämligen och . Avtalet undertecknades av utrikesminister , kommissionens vice ordförande och ordförande . Avtalet trädde i kraft . Rådets beslut om att ingå avtalet 97/430/EG - till vilket avtalet har bifogats - har publicerats på samtliga officiella språk i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (EGT) nr L187, , s. 1. Avtalet är slutet mellan EG och PLO för den palestinska myndigheten på och i . PLO är part i avtalet mot bakgrund av att de israelisk-palestinska bilaterala överenskommelserna inom ramen för fredsprocessen i är ingångna mellan och PLO. Medlemsstaterna i EU är inte parter i avtalet. Avtalet i svensk text fogas som bilaga till skrivelsen. 2 Bakgrund 2.1 Förhandlingarnas bakgrund EG:s handelspolitik mot länderna kring har länge baserats på en kombination av associerings- och frihandelsavtal samt samarbetsavtal med ensidiga handelspreferenser. Riktlinjerna för Medelhavspolitiken har återkommande presenterats i särskilda program. Avtalen har innehållit tre viktiga moment, nämligen upprättandet av bilaterala råd för samarbetet, handelsförmåner och särskilda protokoll för tekniskt och ekonomiskt samarbete vilka återkommande har förnyats. Inom ramen för dessa protokoll har ramkrediter och biståndsmedel angivits. Krediterna härrör från Europeiska investeringsbanken och biståndsmedlen från EG:s budget. De palestinska områdena var före interimsavtalets ikraftträdande inte inkluderade i EU:s Medelhavspolitik utan behandlades separat i enlighet med en förordning . presenterade kommissionen riktlinjer för en ny fördjupad Medelhavsstrategi, vilka godkändes vid i . Strategin antogs av Europeiska unionens råd . Medelhavsstrategin har fått sin slutliga utformning i Barcelonadeklarationen, vilken antogs i av de femton EU-staterna, elva Medelhavsstater utanför unionen samt av den palestinska myndigheten. Deklarationen, som omfattar tre kapitel, syftar till samarbete som skall säkra fred och säkerhet samt politisk och social stabilitet i kombination med en positiv ekonomisk utveckling i och i . Det första kapitlet omfattar nya former för en fördjupad politisk dialog grundad på demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna. Det andra kapitlet behandlar frihandel, ekonomiskt samarbete och bistånd. Det tredje kapitlet avser samarbete på sociala och kulturella områden. Målsättningen är att ett frihandelsområde skall vara utbyggt och baseras på bilaterala avtal slutna mellan EG och följande Medelhavsländer/områden: , , , , , , , , , , och de , samt mellan dessa inbördes. Förutom frihandel rymmer de nya associeringsavtalen frågor om EG-bistånd för modernisering av ekonomier, bekämpande av terrorism, organiserad brottslighet, narkotikasmuggling m.m. har Europa-Medelhavsavtal slutits med (se prop. 1995/96:34, bet. 1995/96:UU10, rskr. 1995/96:48), (se prop. 1995/96:185, bet. 1995/96:UU22, rskr. 1995/96:293) samt (se prop. 1995/96:195, bet. 1996/97:UU3, rskr. 1996/97:25) samt med , vilket undertecknades . (Regeringen avser att avlämna en proposition till om godkännande av avtalet med .) Det är endast interimsavtalet mellan EG och PLO som har trätt ikraft, vilket skedde . har godkänts av samtliga avtalsslutande parter och förväntas komma att träda i kraft . Förhandlingar med och har pågått men har ännu inte avslutats. Kommissionen har i samråd med medlems- staterna inlett förhandlingar med . Ett förhand- lingsmandat föreligger som grund för förhandlingar med . Beträffande övriga stater som deltar i Barcelonaprocessen har EG och ingått en tullunion, medan EG:s associeringsavtal med och , som ingicks , ännu inte har reviderats. De tre staterna har ansökt om medlemskap i . eftersträvar att Medelhavsavtalen utformas så att en positiv ekonomisk utveckling möjliggörs i hela . Detta förutsätter mer långtgående liberaliseringar på jordbruksområdet. Det förutsätter vidare harmoniserade ursprungsregler för att möjliggöra regionalt industriellt samarbete. Genom att de lokala marknaderna därigenom avsevärt skulle utvidgas skulle utländska investeringar öka, nödvändiga strukturrationaliseringar underlättas samt konkurrenskraften ökas. Ekonomisk utveckling och regional integration i och främjar social utveckling och bidrar till ökad stabilitet. 2.2 Den ekonomiska utvecklingen på och i I enlighet med och PLO:s inbördes avtal infördes med början 1994 ett begränsat självstyre för vissa områden på och under den palestinska myndighetens ledning. Utvecklingen av en fungerande palestinsk ekonomi har försvårats genom omfattande och kontinuerliga israeliska åtgärder. Utvecklingen i de palestinska områdena har lett till ökat biståndsberoende i stället för minskat behov av daglig hjälp. Biståndets inriktning har i viss utsträckning justerats från långsiktiga investeringar till täckande av driftsbudget och punktinsatser av olika slag. Den ekonomiska utvecklingen visar en negativ tillväxt per capita på och tjugo procent . Denna utveckling fortsatte . Utgångsläget för den palestinska ekonomin är problematiskt med hög befolkningstillväxt i kombination med ökad vattenbrist. Vattentill- gångarna är ytterst begränsade i . Av befintliga vattenresurser på tillåts den palestinska befolkningen endast utnyttja cirka en femtedel, medan återstoden används av och israeliska bosättningar på ockuperat område. För att kunna öka vatten- och energiutbud krävs stora investeringar. Den höga befolkningstillväxten ställer också växande krav på utbildnings- och hälsoinsatser, liksom på investeringar i bostäder och skapande av fler arbetstillfällen. Dessa behov skall ställas mot den nuvarande trenden med växande arbetslöshet, en trend som förstärkts av att antalet arbetstillfällen i för palestinier från och påtagligt har begränsats jämfört med tidigare. Situationen för det privata palestinska näringslivet är kritisk. De palestinska företagen möter otaliga praktiska hinder uppsatta av . Det handlar bl.a. om effekterna av de återkommande avstängningarna av och av de palestinska orterna på . En hämmande faktor är även det begränsade tillträdet till för palestinier på och i . I motsats till förhållandena i andra samhällen har de palestinska företagen inte självklart tillträde till sin hemmamarknad, dvs. Israeliska produkter liksom produkter importerade av israeliska företag har däremot fritt marknadstillträde och fri rörlighet i de palestinska områdena. 2.3 Handeln mellan EU och de palestinska områdena EG införde inte någon ingående kontroll av israeliska produkters egentliga ursprungsinnehåll efter det att ockuperat , , och . I EG:s och första frihandelsavtal, som slöts , anges tydligt att endast produkter med israeliskt ursprung får omfattas av förmåner. Vad som avses med israeliskt är det som produceras inom gränser (dvs. exklusive områden som ockuperades ). Värdet av insatsvaror från ockuperade områden får inte inkluderas vid beräkningen av israeliskt ursprung för produkter, som erhåller preferensbehandling på EU-marknaden. I strid med avtalet har dock merparten av de palestinska produkter/insatsvaror som införts till EG/EU klassificerats som produkter av israeliskt ursprung. De registrerade direkta handelsflödena mellan EU och Väst- banken/är små även om tullfrihet medgivits i stor utsträckning. I enlighet med rådets förordning (EEG) nr 1134/91 har gemenskapen medgivit fritt marknadstillträde för palestinska industrivaror från nämnda territorier om de uppfyller ursprungsvillkoren. Vidare har 22 palestinska jordbruksprodukter getts fritt tillträde till gemenskapens marknad inom angivna referenskvantiteter eller, i vissa fall, tullkvoter. För bearbetade jordbruksvaror har endast tull på jordbruksdelen uttagits i enlighet med rådets förordningar (EEG) nr 1134/91, 1981/94 och 539/96. I interimsavtalet har den palestinska parten erhållit mindre förmåns- volymer för vissa jordbruksprodukter än vad som tidigare exporterades från och till EU med israelisk ursprungsbeteckning. har uppmärksammat detta och ställt sig bakom en förklaring fogad till interimsavtalet. I förklaringen poängteras betydelsen av en mer generös behandling från EU:s sida av viktiga palestinska jordbruks- exportprodukter. 2.4 Den svensk-palestinska handeln Svensk handelsstatistik ger inte någon heltäckande bild av faktisk import av palestinska produkter, eftersom dessa i regel försetts med israeliska ursprungsbeteckningar. Genom biståndsinsatser på det handels- främjande området inom ramen för svensk-palestinskt utvecklingssam- arbete genomförs åtgärder för att utveckla den bilaterala direkthandeln. 2.5 Israelisk-palestinska ekonomiska relationer Inom ramen för fredsprocessen har flera avtal ingåtts mellan och PLO. Ekonomiska och handelspolitiska frågor regleras i det avtal som undertecknades i , det s.k. Parisprotokollet. Parisprotokollet reviderades sedermera och ingår som bilaga fem i interimsöverenskommelsen mellan , undertecknad i . Den palestinska ekonomin är i hög grad beroende av den israeliska. av den palestinska industriproduktionen utgörs av underleveranser till den israeliska industrin. I stort sett all export av palestinska jordbruksprodukter går genom israeliska företag och registreras som israelisk export. I Parisprotokollet överenskom och PLO implicit en de facto tullunion mellan och de palestinska områdena. EG har dock i interimsavtalet med inte tagit hänsyn till denna tullunion vid utformningen av ursprungsreglerna. (Detsamma gäller för Europa- med .) har påtalat detta och ställt sig bakom en förklaring som fogats till avtalet med . I förklaringen uppmärksammas problemet med den bristande överensstämmelsen mellan och PLO:s inbördes avtal (Parisprotokollet) och EG:s avtal med PLO. Vidare föreslås åtgärder för att lösa problemet genom en revidering av ursprungsreglerna i interimsavtalet. Ursprungsreglerna i med respektive med PLO försvårar israeliskt-palestinskt industriellt samarbete inom de exportorienterade sektorerna inriktade på EU-marknaden. För att förverkliga den frihandelszon i som EU och partnerskapsländerna, däribland och den palestinska myndigheten, ställt sig bakom genom undertecknandet av Barcelonadeklarationen, bör reglerna avseende ursprungsreglerna harmoniseras och kumulation tillåtas. Genom en sådan harmonisering skulle regionalt ekonomiskt samarbete underlättas. Sådant samarbete är en förutsättning för att den palestinska ekonomin skall kunna utvecklas. Regional ekonomisk integration har också fredsfrämjande effekter. 3 Innehållet i avtalet Genom om handel och samarbete upprättas en associering mellan gemenskapen och Palestinska befrielseorganisationen för den palestinska myndigheten på och i . Avtalet omfattar 75 artiklar indelade i sex avdelningar med följande rubriker: Fri rörlighet för varor, Grundläggande principer (I), Betalningar, kapital, konkurrens, immateriell äganderätt och offentlig upphandling (II), Ekonomiskt samarbete och social utveckling (III), Samarbete om audiovisuella och kulturella frågor, information och kommunikation (IV), Ekonomiskt samarbete (V) samt Institutionella och allmänna bestämmelser samt slutbestämmelser (VI). Avtalet omfattar även tre bilagor och tre protokoll. Bilagorna, protokollen samt slutakten utgör en integrerad del av avtalet. I slutakten återfinns parternas gemensamma förklaringar. I avtalets inledning hänvisas bl.a. till de befintliga banden mellan parterna och önskan att stärka desamma och upprätta bestående förbindelser grundade på partnerskap och ömsesidighet. Den vikt som parterna lägger vid stadga och respekt för de mänskliga rättigheterna, demokratiska principer samt politisk och ekonomisk frihet framhålls. Vidare önskar parterna stärka sina bilaterala förbindelser samt den regionala ekonomiska integrationen i . Skillnaderna mellan parterna beaktas avseende ekonomisk och social utveckling liksom behovet av intensifierade ansträngningar för att förbättra villkoren på och i . En önskan uttalas om att inleda samarbete, med stöd av en regelbunden dialog, om ekonomiska, kulturella, vetenskapliga och utbildningsrelaterade frågor i syfte att öka ömsesidig kunskap och förståelse. Vidare beaktas frihandelsåtagandena samt parternas övertygelse om nödvändigheten att skapa ett mer investeringsvänligt klimat. För normaliseringen av förbindelserna understryks betydelsen av den palestinska myndighetens fulla deltagande i det Europa-Medelhavspartnerskap som inleddes vid . Parterna är medvetna om betydelsen av det palestinska valet för den process som skall leda fram till en permanent lösning grundad på säkerhetsråds resolutioner 242 (1967) och 338 (1973). Slutligen erkänner parterna att interimsavtalet skall ersättas av ett Europa-Medelhavsavtal om associering så snart förhållandena så tillåter. Artiklarna 1 och 2 Genom avtalet upprättas en interimistisk associering mellan gemenskapen och den palestinska myndigheten. Dess syfte är att tillhandahålla en lämplig ram för en allomfattande dialog, som gör det möjligt att utveckla nära förbindelser mellan parterna, att fastställa villkoren för en gradvis liberalisering av handeln, att genom dialog och samarbete förbättra utvecklingen av väl avvägda ekonomiska och sociala förbindelser och därigenom bidraga till och Gazas sociala och ekonomiska utveckling, att uppmuntra regionalt samarbete i syfte att befästa fredlig samexistens och ekonomisk och politisk stabilitet samt att främja samarbetet på andra områden av ömsesidigt intresse. Förbindelserna mellan parterna och samtliga bestämmelser i avtalet grundas på respekten för de demokratiska principer och grundläggande mänskliga rättigheter som har fastställts i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna. Fri rörlighet för varor Ett frihandelsavtal skall gradvis upprättas som högst får sträcka sig fram till , vari bestämmelserna i det allmänna tull- och handelsavtalet skall följas. För industriprodukter får inga nya importtullar eller avgifter med motsvarande verkan införas. Gemenskapen förbinder sig att inte införa några kvantitativa restriktioner. Avtalet utesluter inte att parterna behåller ett visst skydd för jordbruksråvaror i vissa livsmedel vid import av produkter som finns upptagna i bilaga II till Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. I interimsavtalet finns de produkter som gemenskapen inkluderar upptagna i bilaga 1 till avtalet. I bilaga 2 till avtalet finns motsvarande palestinska produkter upptagna. Förteckning över övriga undantagna produkter finns upptagna i bilagorna 2 och 3 till avtalet. Den palestinska myndigheten får under avtalets giltighetstid behålla importtullar och avgifter med motsvarande verkan som inte är högre än dem som gällde för de produkter med ursprung i gemenskapen som anges i bilaga 2 till avtalet. Beslut om ytterligare koncessioner som parterna ömsesidigt beviljar varandra skall fattas i den enligt avtalet inrättade gemensamma kommittén. Den palestinska myndigheten får från avtalets ikraftträdande ta ut fiskala avgifter på högst av värdet på produkter med ursprung i gemenskapen som anges i bilaga 3 till avtalet. I enlighet med den i avtalet angivna planen för tullavveckling skall samtliga resterande tullar vara avvecklade efter avtalets ikraftträdande. Den gemensamma kommittén kan om allvarlig svårighet uppstår före en viss produkt se över angiven tidsplan för tullavveckling under förutsättning att den maximala övergångsperioden inte överskrids. Avtalet ger den palestinska myndigheten möjligheter att vidta undantagsåtgärder i form av höjda tullar. Detta gäller endast nyetablerade industrier eller vissa sektorer som står inför betydande svårigheter, särskilt om dessa är av allvarlig social karaktär. De tullar som införs får inte vara högre än . De skall bevara en preferensmarginal för gemenskapen och de får inte täcka av den totala importen av industriprodukter. Dessa tullar får tillämpas för en produkt i högst , utom i de fall den gemensamma kommittén tillåter . När dylika åtgärder antas skall en tidsplan för avveckling föreligga enligt vilken lika stora årliga tullavvecklingsdelar föreskrivs med början senast efter det att tullarna har införts. Den gemensamma kommittén får besluta om en annan tidsplan. Handelsutbytet med jordbruks- och fiskeriprodukter skall gradvis liberaliseras. Bestämmelserna för dessa produkter återfinns i protokollen 1-2. Parterna skall fr.o.m. undersöka situationen för att fastställa ytterligare liberaliseringar som skall gälla fr.o.m. . Den gemensamma kommittén skall dessutom undersöka möjligheten att bevilja ytterligare koncessioner. Enligt de gemensamma bestämmelserna i avtalet får inga nya kvantitativa restriktioner införas och redan existerande skall avskaffas vid avtalets ikraftträdande. Vid export mellan parterna får inte tillämpas tullar, avgifter med motsvarande verkan, kvantitativa restriktioner eller åtgärder med motsvarande verkan. Om ändringar sker i någon av parternas jordbrukspolitik finns möjlighet att ändra reglerna i avtalet. Produkter med ursprung i och får inte ges en mer gynnsam behandling än vad som tillämpas mellan gemenskapens medlemsstater. Inga åtgärder av intern fiskal karaktär får vidtas om det innebär att varor med ursprung på den ena partens område diskrimineras i förhållande till likadana varor från den andra parten. Avtalet hindrar inte att tullunioner, frihandelsområden eller system för gränshandel bibehålls eller upprättas, under förutsättning att de inte innebär en förändring av den handelsordning som har fastställts i interimsavtalet. Vid upprättande av dylika handelsarrangemang skall samråd mellan parterna äga rum i den gemensamma kommittén. Vid dumpning kan lämpliga åtgärder vidtas i enlighet med artikel VI i . Om en ökning av importen av en produkt orsakar eller hotar att orsaka allvarlig skada för tillverkare av liknande varor hos den importerande motparten kan denne vidta lämpliga åtgärder. Detsamma gäller om en ökning av importen av en viss vara orsakar allvarliga störningar i en ekonomisk sektor eller en allvarlig försämring av det ekonomiska läget i regionen. Parterna får också vidta skyddsåtgärder om en vara som exporteras riskerar att vidareexporteras till ett land gentemot vilket den part som ursprungligen exporterade varan har export- begränsningar eller om det exporterande landet riskerar en allvarlig brist på varan. Avtalet hindrar inte heller parterna från att tillämpa förbud eller restriktioner som motiveras av bl.a. hänsyn till allmän moral, ordning och säkerhet, skydd för människors och djurs hälsa och liv, bevarande av växter, skydd för vissa nationella kulturella tillgångar samt skydd för immateriella rättigheter. De ursprungsregler som gäller finns i protokoll 3. För klassificering av varor i handeln mellan parterna används den kombinerade nomenkla- turen. Betalningar, kapital, konkurrens, immateriell äganderätt och offentlig upphandling Parterna åtar sig i avtalet att inte införa några begränsningar på löpande betalningar för löpande transaktioner. Detsamma skall gälla för trans- aktioner på betalningsbalansens kapitalräkning för rörligheten för kapital i samband med direktinvesteringar på och i i bolag som har bildats i överensstämmelse med gällande lag samt för avveckling eller repatriering av avkastningen från dessa investeringar eller eventuell vinst därav. Skyddsåtgärder för löpande transaktioner får dock vidtas för en begränsad tidsperiod om någon av parterna har svårigheter eller allvarligt hotas av svårigheter med avseende på sin betalningsbalans. De åtgärder som vidtas skall vara i överenssstämmelse med de villkor som fastställs inom och i artiklarna VIII och XIV i stadgan för . Enligt avtalet är konkurrensbegränsande avtal, missbruk av en dominerande ställning och konkurrenssnedvridande offentliga stöd- åtgärder inte förenliga med avtalet, om handeln mellan gemenskapen och den palestinska myndigheten påverkas. Den gemensamma kommittén skall före anta nödvändiga regler för ovan nämnda konkurrensaspekter. Fram till denna tidpunkt tillåts den palestinska myndigheten att använda offentligt stöd till företag som ett hjälpmedel för att hantera sina särskilda utvecklingsproblem. Ömsesidig insyn på området för offentligt stöd skall säkerställas genom rapportering. Om oförenliga förfaranden förekommer får endast GATT-förenliga åtgärder vidtas och först efter samråd inom den gemensamma kommittén. skall alla förekommande fall av statliga handelsmonopol ha anpassats till avtalets krav på icke-diskriminering. Motsvarande anpassning till avtalet gäller för offentliga företag och företag som har beviljats särskilda rättigheter eller ensamrätter så att handeln mellan parterna inte störs efter nämnda datum. På immaterialrättsliga områden skall parterna ge och säkerställa ett adekvat och effektivt skydd i överensstämmelse med högsta internationella standard, inklusive effektiva medel för att säkerställa efterlevnaden. Vid svårigheter skall brådskande samråd äga rum i den gemensamma kommittén. Beträffande offentliga upphandlingskontrakt eftersträvar parterna en ömsesidig och gradvis liberalisering. Ekonomiskt samarbete och social utveckling Det ekonomiska samarbetet skall stödja och Gazas ekonomiska och sociala utveckling och bl.a. gynna områden som påverkas av liberaliseringen av de palestinska områdenas ekonomi och handel med gemenskapen. Samarbetet skall särskilt gälla sektorer som kan underlätta ett närmande mellan parternas ekonomier och som kan skapa tillväxt och sysselsättning. Det skall också uppmuntra det ekonomiska inomregionala samarbetet. Som ett väsentligt inslag i samarbetet skall dessutom skydd av miljön och den ekologiska jämvikten ingå. Samarbetet skall bl.a. bestå av regelbunden ekonomisk dialog, utbyte av information, genomförande av gemensamma åtgärder samt tekniskt, administrativt och juridiskt bistånd, och uppmuntrande av samriskföretag.