mot · GL02So51 · 1998-04-29 00:00:00 — En äldrepeng möjliggör en verklig valfrihet för den äldre. Det är närmast en skandal att äldre och i synnerhet äldre med speciella behov fråntas den valfrihet man tidigare haft och som är självklar för andra medborgare. Det är i praktiken ett omyndigförklarande. Det är självklart att en människa som är skall kunna påverka valet av boende och inte endast vara hänvisad till kommunens boendekö. har alltsedan 1985, när väckte frågan, arbetat för tanken att alla äldre som vill ha det skall få möjligheten att få ett eget rum. delar fortfarande mellan 12 000 till 13 000 personer rum med personer som de själva inte har valt att dela rum med. anser att en del av de extra statsbidragen till kommuner och landsting skall användas för att skyndsamt bygga bort bristen på egna rum. 7 En fungerande vårdkedja Många människor, både äldre och arbetsskadade, får en dålig eller ingen rehabilitering. Detta är oacceptabelt. Bristerna i rehabiliteringen består ofta i brister i den s k vårdkedjan. Glappet mellan de olika instanserna i vården är stora. Färdigbehandlade patienter i sjukvården får ofta vänta alldeles för länge innan nästa led i vårdkedjan tar över: sjukgymnastiken, hjälpmedelscentralen eller står inte alltid beredd den stund patienten skrivs ut från sjukhuset. Bryggan mellan landsting och kommun måste bära. Ett annat problem är relaterat till de patientansvariga läkarna. För att primärvården skall kunna överta ett patientansvar efter hemskrivningen från sjukhuset måste medicinska fakta och mål överföras från den patientansvarige sjukhusläkaren. De slutgiltiga patientjournalerna, de s k epikriserna, måste utformas så att de fyller denna funktion. Vikten av adekvat informationsöverföring måste också gälla när primärvårdens läkare eller distriktsköterskan remitterar in patienter för sjukhusvård. Här krävs förbättringar från bägge håll. kom en rapport från om Pensionärshushållens kostnader för äldreomsorg och sjukvård. Den visade att kommunerna missköter sig i fråga om avgiftssättningen för omsorg för de äldre. av personerna som uppger sig ha behov av hemtjänst avstår från att söka den hjälp de är berättigade till för att avgifterna för denna omsorg är för höga. Bland de äldre som har det allra sämst ställt är denna siffra ännu högre. När kommunerna sätter taxorna för omsorg skall först ett belopp räknas av, ett så kallat förbehållsbelopp, för den äldre. Detta förbehållsbelopp är den äldres skydd mot att en alldeles för stor del av inkomsten skall gå till avgifter. visar undersökningen att hälften av kommunerna har ett förbehållsbelopp som ligger under för socialbidrag. För de äldre i särskilt boende ligger förbehållsbeloppet under socialbidragsnormen i ännu fler kommuner och då vet vi att det är svårt nog för många människor att leva endast på socialbidragsnormen - men här har kommunerna valt att lägga sig under denna redan låga nivå! En avgiftspolitik som stänger ute behövande från omsorg är skamlig. anser att regeringens föreslagna förändringar i socialtjänstlagen inte är tillräckliga. Vi föreslår fyra förändringar som sammantaget innebär ett rättvisare och mer mänskligt avgiftssystem. För det första skall få i uppdrag att räkna fram en miniminivå för förbehållsbeloppet, en s k riksnorm. Denna norm skall vara bindande för kommunerna när avgifter sätts. För det andra vill vi ha ett system som värnar den anhörige maka eller make som bor kvar i det ursprungliga boendet när den andre livskamraten flyttat till kommunalt boende i någon form. Dagens system för avgifter i äldreomsorgen innebär att var och en ska ha en viss summa kvar när omsorgen, maten och bostaden är betald. Detta för att garantera att den som behöver kommunens omsorg även ska kunna köpa saker för egen del. Resultatet av inkomstdifferentierade taxor blir att den som har en hög pension får betala mer än den som har en låg pension. Oberoende av hur höga taxorna är i olika kommuner måste maka/make värnas ekonomiskt. Om en av två makar eller sammanboende tvingas flytta till ett ålderdomshem, måste den som bor kvar ges möjlighet att klara sig ekonomiskt. Detta kan lösas på olika sätt. En variant är att räkna makarnas sammanlagda inkomst och dela med två för att sedan sätta avgiften för den som flyttat till ålderdomshemmet. Med ett sådant system minskar risken för att om den som har den högre inkomsten flyttar till ålderdomshemmet och då får betala en hög avgift så får de kvarboende flytta på grund av det nya ekonomiska läget. Om den som flyttar till ålderdomshem har den lägre inkomsten av makarna bör kommunen beräkna sin avgift bara utifrån den inkomst som den boende på ålderdomshemmet har. Finns familj ska särskild ekonomisk hänsyn tas till hemmavarande barn. För det tredje anser vi att det endast skall vara avkastningen på en äldres förmögenhet som skall räknas som inkomst när avgifterns sätts. Förmögenheten i sig skall alltså undantas. För det fjärde anser vi att taket för månadsavgiften skall vara avsevärt lägre än den beräknade kommunala självkostnaden. 9 Ökad rätt för äldre: Många äldre upplever att de inte vet vart de skall vända sig för att protestera mot ett missförhållande, eller för att få svar på frågor o s v. Myndigheterna är inte alltid den idealiska samtalspartnern i alla spörsmål som de äldre ställs inför. har länge arbetat för att en äldreombudsman skall inrättas. En sådan äldreombudsman skall vara fristående från de myndigheter som administrerar äldreomsorgen i kommunen, om än anställd av kommunen. Ombudsmannen skall således vara fristående och fungera som den instans dit äldre eller deras anhöriga kan vända sig med frågor, klagomål och för att få information. Samarbetet med pensionärsorganisationerna bör också intensifieras. De har den erfarenhet och sitter inne med den information som behövs för att komplettera den kommunala äldreomsorgspolitiken. 10 Förstärkt roll för läkare och sjuksköterskor vill återinföra husläkarlagen. Den ger framförallt de äldre en kontinuitet och en trygghet i kontakten med sin läkare. Det skulle också ge de äldre och andra som väljer en privatläkare möjlighet att göra detta i större utsträckning eftersom husläkarlagen garanterar bättre villkor för privata vårdgivare. Husläkarna skall fungera som en övergripande organisation för all läkarkontakt inom primärvården för de äldre. 10.2 Fler läkare och sjuksköterskor som gör hembesök I takt med att antalet äldre blir fler och de allra äldsta mer sjuka så kommer det att behövas ett större inslag av rörlig läkarverksamhet. Detta gäller i hemsjukvården. Utvecklingen går, både internationellt och i , mot mindre sjukhusbaserad vård och mer vård i hemmet. Denna utveckling gör att vi kan vänta oss en växande hemsjukvård och en större omfattning av närståendevården. vill i detta perspektiv lyfta fram behovet av att husläkarna och distriktssköterskorna fungerar mer rörligt, exempelvis genom fler hembesök. Det blir nödvändigt att det skapas organisatoriska förutsättningar för denna rörliga läkarverksamhet, annars kan man inte erbjuda patienterna en god medicinsk vård i hemmet när så är tekniskt och praktiskt möjligt. Både lasaretts- och husläkare måste se över vilka funktioner som praktiskt går att föra ut från den egna institutionen till patientens hem. vill införa en form av kontaktläkare. Genom regelbundna kontakter skall läkaren bistå det särskilda boendets ledning med allmänna medicinska råd. De pensionärer som så önskar skall kunna få denna läkare som sin husläkare. Kontaktläkaren kommer så att kunna förstärka såväl den i hemmet utförda sjukvården som säkerställa nödvändiga kontakter med sjukhuset. Att avstå från att remittera en äldre person för nödvändig lasarettsvård är naturligtvis ett större fel än att göra det. Men det är inte rätt att på grund av organisatoriskt bristande läkarinsats i det särskilda boendet inremittera den äldre till sjukhus för vård som lika bra kunde ges hemma. Att resa och byta miljö kan tära på den äldre och leder lätt till förvirring (vilket i synnerhet gäller för dem med diagnosen demens). Resorna är också kostsamma, liksom onödig intagning på sjukhus. Genom att inför fasta telefontider, på telefonnummer och tider som inte konkurrerar med övriga patientgrupper så kan också många problem lösas för både distriktssköterskan och kontaktläkaren. Äldrevårdens direktlinje för korta och precisa samtal är bra. 10.4 Fler geriatriker i äldrevården Äldreomsorgen och geriatriken bör upprätta nära kontakter med varandra. Det skall vara möjligt att via fler hembesök av husläkare men även geriatriker kunna få en bedömning o d utförd i sitt hem istället för att behöva åka till den geriatriska kliniken. Geriatriskt utbildade sjuksköterskor kan i det särskilda boendet bidra till att höja kvaliteten på omsorgen. Kommunerna och landstingen bör därför utarbeta en strategi för att höja sjuksköterskornas kompetens på detta område. Hemsjukvården kommer att spela en allt större roll i framtidens äldrevård och omsorg. Kommuner, landsting, olika yrkesproffessioner kollidera ofta kring hemsjukvården. För utomstående ter sig ibland uppdelningen mellan just hemtjänst och hemsjukvård omotiverad. Det är viktigt att vissa inslag i hemsjukvården stärks så att gränsdragningsproblem undviks och att det inte sker att patienter faller mellan de olika huvudmännens stolar. Det är viktigt att husläkarna i den primärvårdsanslutna hemsjukvården gör hembesök. är det till exempel endast ett fåtal distriksläkare som gör besök i särskilt boende eller hembesök hos patienter som vårdas i hemmet. I undersökningar har närmare två tredjedelar av distriktsläkarna uppgett problem i kontakten med läkare i sjukhusbaserad hemsjukvård om hur patientansvaret skall definieras. Det är en stor brist. I ett husläkarsystem måste husläkarna ha en starkt roll och deras arbete måste till en del ingå i den planering som kommunerna skall ha för äldreomsorgen. I kommunernas program för äldreomsorgen skall det ingå i husläkarnas arbetsuppgifter att exempelvis göra ronder bland sina patienter. Professionella omvårdnadsinsatser behöver stärkas inom . Det gäller i synnerhet hur uppföljningen, behovsplaneringen och tillgodoseendet av grundläggande behov sker för sköra patienter och sjuka äldre. har tidigare lyft fram flera delåtgärder som skall ge den enskilde rätten till en bättre fungerande hemtjänst. Vi väljer att upprepa dessa här. Vi kallar dem välfärdskontrakt inom . När någon, på egen hand eller med stöd av anhörig, kontaktar för att få hjälp måste ansvarig personal hos kommunen höra av sig för att stämma tid för ett möte kring de problem som den enskilde har och vilket stöd kommunen då kan erbjuda. En plan ska göras upp i samråd med den enskilde och eventuellt dennes anhöriga som visar vad ska ombesörja, om det ges omsorg på annat sätt än via hemtjänst samt, om rehabilitering ska erbjudas, vad denna ska leda till och inom vilken tid. Samma skriftliga plan ska göras upp om den enskilde måste flytta till särskilt boende. En kontinuerlig kvalitetsuppföljning ska göras och det ska stå klart för den enskilde vad som kommer att ingå i de frågor som ställs i samband med uppföljningen. Om den enskilde har en anhörig som klarar av och vill ge viss omsorg, ska denne anhörige ges stöd genom avlastning i någon form. Denna avlastning ska planeras gemensamt med den anhörige så att det kan genomföras på brukarnas villkor. Skulle hemtjänstpersonalen av något skäl inte kunna komma , ska detta meddelas och hjälp ändå erbjudas av någon annan i personalen. Uteblir hemtjänstpersonalen helt, ska den enskilde kompenseras på något sätt, exempelvis genom att kommer en gång extra eller genom att avgiften sänks den månad det gäller. Det ska klart framgå för den enskilde och dennes anhöriga vem hos kommunen som är ansvarig och kontaktperson om något inträffar. Den enskilde ska ha rätt att välja vem som ska ge den service och omsorg som anses behövas. Kommunerna ska ha någon slags jourtjänst och så att ingen riskerar att skrivas ut från sjukhus utan att få kontakt med . Varje sjukhus ska ha uppgifter om vem som har jour så att den enskilde kan garanteras en kontakt med kommunen. Den som har invandrat till ska garanteras att få ha en tolk med vid samtal med . Erfarenheten visar att många gamla snarare minns sitt modersmål än svenskan och speciellt i svåra situationer är det en trygghet att få uttrycka sig på sitt eget modersmål. Det skall finnas mer av uppsökande verksamhet i . Vi tror att dessa åtgärder, om de genomförs, kommer att ge en bättre hemtjänst. Det finns goda skäl att anta att närståendevården ökat . Däremot är det mer tveksamt om kommunernas stöd till närståendevårdarna har ökat. HSU 2000 har räknat på den omvårdnadsinsats som närståendevårdarna bidrar med: kommunernas kostnader för en sammanboende äldre man () med svår ohälsa beräknas till medan motsvarande kostnad för en ensamstående man allt annat lika beräknas uppgå till ca . Makan i det förstnämnda fallet skulle således bidra med en omvårdnadsinsats som ligger i storleksordningen . Att öka det kommunala stödet till närståendevårdarna är också en jämställdhetsfråga. Enligt forskaren är det mellan 3 och 20 gånger vanligare att hustrun hjälper sin man med hushållsgöromål än tvärtom och mellan 2,5 till 13 gånger vanligare att hustrun hjälper sin man med fysiska behov än tvärtom. anser att kommunerna måste öka sitt stöd till närståendevården. Det skall ske på flera sätt: en fortsatt utbyggnad av växelvården förbättringar i kommunernas regler för hemvårdsbidrag och ökade möjligheter för närstående att anställas en utvidgning av kretsen av dem som har rätt att vara närstående med ersättning från en förlängd period för dem som vårdar En utvidgning av rätten till närståendepenning samt den därtill kopplade rätten till ledighet från dagens . I de årliga 100 miljoner i särskilt stimulansbidrag till kommunerna som anslås av regeringen till bättre stöd till närståendevården skall medel avsättas som möjliggör att de ovan uppräknade målsättningarna uppnås. 14 Bättre demensvård och det goda boendet Människor med svår eller måttlig demens antas öka från dagens 100 000 till 130 2010. Vidare antas belastningen på det särskilda boendet inom kommunerna öka ytterligare på grund av utflyttningen av patienter från sjukhusen till den kommunala äldreomsorgen. Det finns ingen bedömning av hur behovet av särskilt boende för dementa kommer att se ut som en följd av ökningen av antalet dementa. HSU 2000 har gjort uppskattningen att det kommer att behövas omkring 12 000 nya platser inom det särskilda boendet som en konsekvens av ökningen av antalet dementa. Det motsvarar av det särskilda boendet fram . Det är viktigt att utbyggnaden av gruppboende för dementa fortsätter. Dessutom måste även dagverksamheterna för dementa bli fler. får man inte personlig assistans efter man har fyllt . anser att 65-årsgränsen skall försvinna. Det är rimligt att rätten till personlig assistans finns kvar även för den som har fyllt . Vi anser även att rätten till korttidsvård och dagverksamhet skall införas i socialtjänstlagen. Individuella planer som handlar om alla de små vardagliga insatserna som den funktionshindrade behöver vore ett bra stöd för de funktionshindrade. Sådana planer skulle förmodligen avhjälpa flera av de brister som finns då den funktionshindrades behov är sådana att de ofta faller mellan kommuns och landstings ansvarsområde. Vi anser därför att rätten till individuella planer förs in i socialtjänstlagen. Tillsynen inom äldreomsorgen är av uppenbara skäl otillräcklig. har länsstyrelserna och ett delat ansvar för tillsynen av äldreomsorgen. bedömer det som att tillsynen blir effektivare om ensam har ansvar för tillsynen. För att skall kunna uppfylla detta utökade tillsynsansvar krävs en ökad regionalisering av resurser så att tillsynsverksamheten s a s kommer närmare den verksamhet man skall ha tillsyn över. 17 Uppföljning och statistik Regeringen föreslår att ges ett uppdrag att i samråd med , samt Socialvetenskapliga forskningrådet (SFR) utforma ett konkret förslag till ett system för rikstäckande individbaserad statistik inom äldreomsorgen. Skälet som anförs är behovet av uppföljning av verksamheten men också att det ger ett underlag för forskning. Vi delar regeringens uppfattning att det är viktigt att utvärdera de insatser som görs inom äldreomsorgen samt att forskning genomförs på detta område. Däremot finner vi inte det styrkt att dessa mål endast kan uppnås genom att föra en rikstäckande individbaserad och därmed mycket integritetskänslig statistik inom äldreomsorgen. Vi avvisar därför detta förslag. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om mer resurser till äldreomsorgen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om äldreomsorgens utmaningar, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en omsorgsgaranti, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en äldrepeng och mer valfrihet för äldre, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en fungerande vårdkedja, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om hemsjukvård, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om , att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bättre stöd till närståendevården, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bättre demensvård och det goda boendet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om fler hembesökande läkare och sjuksköterskor, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av kontaktläkare, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att skall få i uppdrag att ta fram en riksnorm för förbehållsbeloppet för de kommunala avgifterna, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen i övrigt har framförts om rättvisare avgifter för de äldre, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att kommunerna bör stimuleras till att införa en äldreombudsman, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att husläkarlagen skall återinföras, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om äldre funktionshindrade, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att skall vara ensam tillsynsmyndighet för äldreomsorgen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om uppföljning och statistik.