mot · GM02Fi609 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Fi609av och ()SocialbidragenDen snabba kostnadsutvecklingen till följd av den högaarbetslösheten fräter i en allt snabbare takt sönder detgemensamma trygghetssystemet ute i landets kommuner.Riksdagsbeslutet om en allmän riksnorm för socialbidragenvar nödvändigt för att kunna bibehålla förtroendet ochgrundprincipen om likabehandling, även i ett ekonomisktkärvt läge, men reformen måste ändå kompletteras för att påsikt undvika ytterligare svåra påfrestningar påkommunsektorns ekonomi. Socialbidragstagarnas situationfinns väl dokumenterad i ett flertal rapporter ochutredningar. omfattande genomgång avsocialbidragstagarnas situation påpekar exempelvisSocialstyrelsen i sin slutrapport: SoS 1995:24Socialbidragsnormen - en översyn att: "En riksnorm får inteutformas så att den verkar kränkande eller skapar en särskildfattigdomsidentitet hos den som hänvisats till samhälletssärskilda ekonomiska stöd. "Den utveckling som skett på arbetsmarknaden har medförtatt alltfler människor inte längre uppfyller de formella kraven för rätt tilloffentlig ersättning. Till exempel medför den ökade arbetslösheten att antaletpersoner som inte har möjlighet att få sjukpenning ökar. Det beror på attpersoner som inte fått tillträde till arbetsmarknaden inte får någon sjuk-penninggrundande inkomst (SGI) och därmed inte heller sjukpenning i defall de blir sjuka. Dessa personer kan av samma skäl även sakna möjlighet attfå ersättning från föräldraförsäkringen, arbetslöshetsförsäkringen eller kon-tant arbetsmarknadsstöd (KAS). Ett grundläggande problem är att det ipraktiken är omöjligt att driva konjunkturutjämnande politik i kommuner ochlandsting och att bekämpningen av den ekonomiska krisen och arbets-lösheten i första hand är en fråga för den nationella nivån; därför bör ävenansvaret och kostnaderna för de sociala konsekvenserna vara statliga och ejkommunala.I samband med det nya förslaget till skatteutjämning yttrade sigSvenska 27/1 1995 i en remiss över statsbidragsbered-ningens betänkande Utjämning av kostnader och intäkter i kommuner ochlandsting (SOU 1994:144). En enig kommunförbundsstyrelse ställde sig dåbakom huvudprinciperna i det då framlagda beredningsförslaget. ansåg att:"Rollfördelningen mellan stat och kommun har blivit otydlig. Styrningengenom speciallagstiftning har ökat. Finansieringsprincipen har inte alltidrespekterats. "hotas det kommunala självstyret av resursbrist. Då statens bidrag tillkommunerna ej går ut till specifikt öronmärkta åtgärder upplevs det som omstaten sviker kommunerna när kostnaderna för socialbidrag skjuter i höjdentill följd av den höga arbetslösheten. konstaterar:"Genom den kraftiga kostnadsökningen för socialbidragen ,främst till följd av utvecklingen på arbetsmarknaden, kan man befara att denföreslagna lösningen utan justeringar inte kan hantera de kostnads-förändringar som uppstår." Längre fram i remiss skriverman: "En tänkbar lösning vore att staten tar hela kostnadsansvaret för social-bidrag och försörjningsstöd för flyktingar." Svenska Kommunförbundetsförslag till lösning har mycket som talar för sig. Kommunernas möjligheteratt planera sin ekonomi och sin budget omintetgörs av de socialakostnadernas tendens att skena iväg i kristid. Genom att kommunernasskyldigheter är lagfästade finns det i realiteten inget kommunalt självstyrenär det gäller de sociala frågorna. Principerna kring varför kommunerna äransvariga för de uppgifter de blivit ålagda måste vara klara, enkla ochmöjliga att efterleva. Vi måste därför lämna den gamla föreställningen om attmedborgarnas inflytande automatiskt växer i takt med den kommunalabudgeten.Enskilda kommuner har ansökt om att få genomföra pilotprojekt därförsäkringskassan tar över ansvaret för utbetalandet av socialbidragen.Genom att föra över den allra största delen av socialbidragen till försäkrings-kassan skulle staten kunna ta ett samlat ansvar för medborgarnas ekonomiskatrygghet. Då staten övertar ansvaret faller de nuvarandeorättvisorna mellan kommunerna bort. Dessa orättvisor består i att vissakommuner har låg skattekraft och höga socialbidragskostnader.Genom lagstiftning och förordningar på den nationella nivån garanterasmedborgarna en lika behandling och jämförbara förutsättningar till ett riktoch meningsfullt liv. Men eftersom det ofta är den kommunala nivånsom är skyldig att betala ut vad den nationella nivån beslutar uppstår ettlegitimitetsproblem. Ett sätt att lösa detta är att staten tar det övergripandeansvaret och fullföljer det reformarbete vilket inleddes med 1997 årsriksdagsbeslut om riksnorm. Ett förstatligande av socialbidragen, omfattandesåväl administration som finansiering, bör prövas som ett sätt att åstad-komma ett effektivare, rättvisare och tryggare system.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts beträffande framtidens socialbidragssystem.Stockholm den 27 oktober 1998Lena ()()