ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GM02K311 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:K311av ()Sekretessen i brottmålEnligt 9 kap 17 § sekretesslagen, som reglerar sekretess medhänsyn till skyddet för enskilds förhållanden av personligoch ekonomisk natur vid bl.a. utredning enligtbestämmelserna om förundersökning i brottmål, gällersekretess om det kan antas att den enskilde eller någonhonom närstående lider skada eller men om uppgiften röjs -ett rakt skaderekvisit.I proposition 1997/98:97 Polisens register föreslog regeringen att 17 §skulle ändras så att sekretess skall gälla för uppgift om enskilds personligaoch ekonomiska förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjasutan att den enskilde eller någon honom närstående lider men - ett omväntskaderekvisit. har beslutat i enlighet med regeringens förslag(1997/98:JuU20). Lagändringen har ännu inte trätt i kraft.I den praktiska rättstillämpningen har det nu uppmärksammats attändringen i 9 kap 17 § får mycket långtgående konsekvenser. Det omvändaskaderekvisitet innebär att det råder presumtion för sekretess. Det medför attden brottsutredande och brottsbeivrande verksamheten kommer att bedrivas ien närmast total slutenhet, med mycket begränsade möjligheter till insyn förallmänheten och medierna. En målsägande kommer inte att fåstörre insyn i en utredning än envar, vilket är oacceptabelt ur rättssäkerhets-synpunkt. Ändringen medför också att samarbete mellan myndigheter ibrottsutredningar försvåras - ett samarbete som annars framhålls som heltnödvändigt för att få hejd på brottsutvecklingen, inte minst när det gällerekonomisk brottslighet.Samtidigt som man nu inför en slutenhet i den brottsutredande verksam-heten, som är helt främmande för svensk rättstradition, avskaffas genom detskade- och menrekvisit som införts i 9 kap 17 § sekretesslagen alltsekretesskydd för juridiska personer, eftersom dessa ju inte anses kunna lidamen utan bara skada.Den nya lagstiftningen kommer således att få vittgående konsekvenser.Hur stora dessa blir är svårt att uppskatta eftersom ingen som helst utredningligger till grund för regeringens eller beslut i ärendet.Konsekvensanalyser saknas helt. Lagstiftningsärendet har skett på ett sättsom strider mot beredningstvånget i regeringsformen. Regeringen harforcerat fram ett oöverlagt beslut, troligen som följd av att man sin vanatrogen övertolkat ett EG-direktiv om skydd för den enskildes integritet.Mot denna bakgrund bör regeringen avstå från att besluta om ikraft-trädande av de nya reglerna i sekretesslagen. En utredning bör snarasttillsättas för att bereda frågan och analysera vilka konsekvenser en ny lag-stiftning på området får för fysiska och juridiska personers sekretesskydd, förmöjligheterna till öppenhet och insyn i den brottsutredande verksamhetenoch för de legala förutsättningarna för samarbete mellan olika myndigheter iden brottsutredande och brottsbeivrande verksamheten.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utformningen av sekretessen i myndigheternas verksamhet för attförebygga, uppdaga, utreda och beivra brott.Stockholm den 27 oktober 1998Christel ()
mot · GM02K312 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:K312av och ()Skilda valdagarIntresset för politik i allmänhet i är mycket stort,medan intresset för de politiska partierna minskar. Dessutomser det ut som om benägenheten att rösta också avtar. Dettainnebär ett demokratiskt problem som måste beaktas.Idag sker allmänna val till kommun, landsting och riksdag vart fjärde åroch vid samma datum. I takt med att medborgarna blir alltmer välutbildade,ökar också intresset för att påverka samhällsutvecklingen och att göra egnaval. Kort sagt, politikens verktyg måste förfinas och göras tydligare. Denenskilda medborgaren har svårt att urskilja de politiska ansvarsnivåernanär valrörelsen i alltför stor utsträckning enbart kommer att handla om riks-politik. Även om rikspolitiken har stor inverkan på kommunal- och lands-tingspolitik så tenderar dessa, för kommunmedborgarna väsentliga frågor, attkomma i andra hand.Med separata valdagar mellan å ena sidan kommun- och landstingsval ochå andra sidan riksdagsvalet, kommer fokus i väsentligt högre grad att läggaspå rätt nivå.Viktiga kommunala frågeställningar kommer på detta sätt att få sammamöjligheter som rikspolitiken att tydliggöras och komma under debatt. Denärliggande frågorna kommer på detta sätt att enklare och tydligare kunnaställas under folkets val, och riskerar inte att drunkna i stora rikspolitiskafrågor.Intresset för närliggande demokratiska frågor borde på detta sätt öka, ochfler människor kommer att känna ansvar och tillit till vårt demokratiskasystem.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om skilda valdagar.Stockholm den 25 oktober 1998Jan-Evert Rådhström (m)()
mot · GM02K313 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:K313av och ()Kommunalt skattestoppKommunallagen föreskriver kommunernas rätt att uttaxeraden skatt som fordras för de åtaganden som kommunensfolkvalda anser.Staten har begränsat kommunernas självstyrelse vad avserskatteuttaget.Detta tar sig uttryck i att staten konfiskerar av den skattehöjning somkommunfullmäktige i respektive kommun beslutar. Kommunalskatten är enskatt som framför allt missgynnar låginkomsttagare, varför det borde ligga ialla kommunpolitikers intresse att hålla så låg kommunalskatt som möjligt.Den kommunala skattenivån är ytterst en fråga som de folkvalda exklusivthar att besluta om. Huruvida skattesatsen uppfattas som relevant är slutligenen fråga som väljarna avgör vid allmänna val.Det parti som föreslår väljarna en ändrad skattesats och får gehör för denskall utan statens sanktioner kunna ändra densamma.Detta oavsett om beslutet innebär en högre eller lägre skattesats.Nuvarande system med mellankommunal utjämningsskatt, s.k. RobinHood-skatt är ytterligare ett exempel på statens övergrepp mot detkommunala självstyret.Om en kommun med för låg egen skattekraft behöver ytterligare resurserdå skall detta regleras mellan staten och den enskilda kommunen. Ingenkommun skall tvingas höja skatten för att finansiera andra kommunersåtaganden.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om det kommunala självstyret,2. att beslutar att uppdra åt lagutskottet att inkomma med förslagtill en ändring i kommunallagen som stärker det kommunala självstyret, vadavser rätten att utdebitera skattesats för invånarna i den egna kommunen ienlighet med vad som anförts i motionen.Stockholm den 25 oktober 1998Jan-Evert Rådhström (m)()
mot · GM02K314 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:K314av ()Kommunala folkomröstningarAvståndet mellan allmänhet och politiska beslutsfattare äralltför stort. Många saknar förtroende för den demokratiskabeslutsprocessen. Medborgarna har visserligen möjlighet attutnyttja sin rösträtt , men mellan valen finns fåtillfällen där man verkligen kan påverka politiska beslut,såvida man inte är politiskt aktiv. Men betydligt färresvenskar är med i ett politiskt parti . Särskiltmarkant är detta för den yngre generationen. Det betyder inteatt människor saknar intresse för samhällsfrågor och därmedför politik. I olika frågor är intresset kanske störreän någonsin och många engagerar sig isamhällsutvecklingen, dock utan att gå med i ett politisktparti.I årets val stannade ovanligt många hemma och tog därmed inte chansenatt påverka sammansättningen av den politiskt beslutande församlingen. Vadorsaken till det för svenska förhållanden låga valdeltagandet var finns ingetentydigt svar på, men ett skäl var säkert att människor inte känner sigdelaktiga i den demokratiska beslutsprocessen. I det första valet till var valdeltagandet skrämmande lågt och risken är stor att vi fåruppleva något liknande då ett nytt EU-parlament skall väljas.Vi tillämpar representativ demokrati i nästan alla sammanhang. Dock finnsnumera större möjligheter att införa direkt demokrati genom kommunalafolkomröstningar. Allmänheten kan föreslå sådana genom namninsamling.Om av de röstberättigade i en kommun eller ett landsting kräverdetta måste frågan tas upp av den berörda fullmäktigeförsamlingen. Detta harockså skett i många kommuner. Problemet är att fullmäktigeförsamlingen sågott som alltid säger nej till en föreslagen folkomröstning. Undantag finns,men de är mycket få.Det är viktigt att bygga upp ett förtroende mellan allmänhet och politiskabeslutsfattare. Detta kan ske genom att allmänheten ges större möjlighet att ivissa frågor genom folkomröstningar få säga sin mening. Det gäller då för enkommun att inte som är fallet säga nej till kravet på en folkomröstning.Ett tillägg till den nu gällande lagen som tillgodoser ett sådant intresse voreatt det som krävs av de röstberättigade för att begärafolkomröstning men om står bakom en begäran måste fullmäktigegenomföra den. bör dock gälla att folkomröstningar skall vararådgivande.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kommunala folkomröstningar.Stockholm den 26 oktober 1998Lars ()
mot · GM02K316 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:K316av ()DubbelvalsavvecklingenI riksdagsval uppstod en del märkliga effekter förKristdemokraterna i tre riksdagsvalkretsar (norra ochöstra, kommun och i ). Ivalkretsarna användes två listtyper, dels en lista somregistrerats för hela riket och dels en lokal lista. Den s krikslistan toppades av . I alla tre kretsar blevAlf personkryssad över åttaprocentsspärren. Men ialla tre valkretsarna var den lokala listan den röstmässigtstörsta.Enligt gällande vallag tillgår dubbelvalsavvecklingen så att kandidat somblivit vald i flera valkretsar ändå betraktas som vald i alla valkretsarna.Vederbörandes ersättare utses utifrån listordning i alla kretsarna. Närdubbelvalsavvecklingen sker - och kandidaten är avförd från en valkrets - ärdet ändå hans/hennes ersättare som erhåller mandatet.Slutsatsen är att en sådan kandidats personröster i praktiken överförs påersättare enligt listordningen, trots att de inte erhållit personkryss överspärren. Det normala i svensk valsystemstradition är att när en person redanär tillsatt på mandat i annan valkrets betraktas vederbörande som obefintlig iberörd valkrets. Det rimliga hade varit i t ex de här tre berörda valkretsarnaatt när dubbelvalsavvecklingen skett borde man betraktat den avveckladesom obefintlig, dvs vanlig fördelning enligt listordning skulle ha fått ske närvalkretsarnas mandat skulle fördelats på person.Regeringen bör få i uppdrag att göra en översyn på denna punkt för attgranska om vallagens effekter för dubbelvalsavvecklingen står i överens-stämmelse med den grundläggande synen på personvalssystemet.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en översyn av reglerna för dubbelvalsavveckling.Stockholm den 27 oktober 1998Ingvar ()
mot · GM02K318 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:K318av m.fl. (kd)OmbudsmannaämbetenaEtt sammanhållet ochfristående ombudsmanna-ämbeteSverige är det land som uppfunnit ombudsmannaämbetet.Det började med () somtillskapades 1809. JO är ombudsmän. Riksdagenutser fyra JO med uppgift att övervaka att myndigheter ochoffentliganställda rättar sig efter lagar och författningar ochfullgör sina uppgifter. En JO väljs och en av defyra är chefsjustitieombudsman.I har alltfler ombudsmannaämbeten inrättats: (), (JämO), Ombuds-mannen mot etnisk diskriminering (DO), () ochslutligen (). Från och till diskuteras behovetav ytterligare ombudsmän, som t.ex. en äldreombudsman.De ombudsmän som tillkommit efter JO har inte fått samma friståendeställning under . De sorterar i stället under regering och departe-ment. Dessa ombudsmän förordnas av regeringen. Alla är självständigamyndigheter utom KO som är inordnad i Konsumentverket.Den socialdemokratiska regeringen gjorde ett försök attinordna DO i det integrationsverk som inrättades . Dettaavvisades lyckligtvis av majoritet.Runt om i världen har det svenska ombudsmannaämbetet fått efterföljare,men då i samma fristående ställning som vårt JO. Ombudsmännen i olikaländer utses antingen av parlamentet eller presidenten, men inte avregeringen. Även i bör ombudsmännen utses av . Ämbetenunder regering och departement kan misstänkas för beroendeställning, ävenom det skulle vara omotiverat.Med alltfler ombudsmän riskerar vi att få en uppsplittring av resurser.Medborgarnas möjligheter att hitta rätt i av ombudsmän blir alltsvårare. Förutom en mer fristående ställning för ombudsmännen borde därföräven själva organisationen förändras.Det skulle vara flera fördelar med att skapa ett sammanhållet ombuds-mannaämbete med ett antal rättighetsombudsmän som var och en harspecialkompetens och ansvar inom ett antal områden. Ämbetet bör lämpligenkallas (). För medborgarna skulle det under-lätta att bara behöva hålla reda på JO och RO.Ämbetet skulle ha ansvar för hela spektrat av medborgerliga fri- ochrättigheter. Som grund för detta vill vi framhålla att Europakonventionensedan 1995 gäller som svensk lag. De mänskliga rättigheterna enligt bygger på FN:s universella förklaring om de mänskligarättigheterna. För skydd av dessa rättigheter finns en kommission och endomstol dit även svenska medborgare kan vända sig. Det är rimligt attsvenska medborgare får möjlighet att i första hand kunna vända sig till enmänskliga rättigheterskommission i det egna landet.Förslagen ovan bör bli föremål för en parlamentarisk utredning.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en utredning om ombudsmannaämbetena.Stockholm den 27 oktober 1998Ingvar ()()()()()()von der Esch (kd)()()
mot · GM02K319 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:K319av (m)EG-rätt i den svenska rättsordningenInförlivandet av EG-rätt iden svenska rättsordningen.I regeringsförklaringen anförs bl a:"Avståndet mellan folk och folkvalda måste minska i EU.Öppenheten bör öka, den demokratiska förankringen stärkasoch samarbetsformerna utvecklas. Arbetssättet måstereformeras." Och vidare:"EU:s arbete skall koncentreras till de frågor som berör människor. Endastgenom konkreta resultat av direkt betydelse för människornas trygghet ochvälstånd kan EU få den nödvändiga förankringen hos medborgarna iUnionens medlemsländer. "Med det anförda markerar regeringen en god inriktning av EU-samarbetetsinnebörd, men har varit tämligen vag och oinspirerad i att driva påarbetet med att reformera otidsenlig och icke önskvärd EG-rättslig lagstift-ning.Ett aktuellt exempel erbjuder den s k personuppgiftslagen (PUL) sombygger på ett EG-direktiv. Den i och för sig vällovliga ambitionen att skyddaden enskildes rätt till sin integritet har här - vid införlivandet av direktivet isvensk lag - förutom orimliga administrativa konsekvenser även fått enolyckligt hämmande effekt på den grundlagsfästa yttrandefriheten, även omen treårig övergångsperiod tillämpas. Här hade direktivet kanske kunnatpåverkas i en delvis annorlunda riktning.Överhuvudtaget kräver vårt samarbete inom EU:s ram att vi håller nog-samt vakt mot försök till sådan "överstatlig" reglering som inte ound-gängligen behövs för att tillgodose de fyra grundläggande "friheterna" ochatt vi i övrigt med skärpa hävdar närhetsprincipens företräden.Sverige får gott betyg inom EU-kretsen för att vara ganska snabba medinförlivanden av EG-direktiv. går det möjligen litet för snabbt ochmer ofta borde vårt arbete tidigt sättas in med större kraft på att ändra ellerhindra onödig, otidsenlig eller oönskad EG-rättslig lagstiftning.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att bör spela en mera pådrivande roll i arbetet med attreformera onödig, otidsenlig och oönskad EG-rättslig lagstiftning.Stockholm den 27 oktober 1998Henrik S Järrel (m)
mot · GM02K320 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:K320av (m)Informationskampanj om kommunismens offerInformationskampanj omkommunismens offerI regeringsförklaringen framhålls bl a:"Vi har en skyldighet att minnas dödsfabrikerna i Chelmno,Belzec, Sobibor, , och . Minnsvi inte historiens övergrepp på människovärdet, då kanvåldet och hatet segra på nytt. Historien är dessvärre full avexempel på att ondskan ofta segrar när godheten tiger still. "Och vidare:"Demokratin måste erövras, och erövras igen. Nazism, fascism och rasismkan inte tolereras. Det ansvaret - att aldrig tiga still - delar vi alla sommedborgare. "Regeringen tog under den närmast föregående mandatperioden initiativettill ett riksomfattande informationsprojekt, Levande historia, vari bl a ingicken särskild satsning på upplysning kring nazismen som ideologi ochdestruktiv politisk kraft. En skrift om nazismens förtryck och förföljelser,dess förintande mördarfabriker och miljontals offer, distribuerades undertiteln till landets samtliga skolor samt till allahushåll som så önskade. Kampanjen fick ett positivt mottagande.Anständigheten kräver dock att man inte kan göra halt här. Alla totalitäraideologiers förakt för mänskliga fri- och rättigheter förtjänar att granskasnära och kritiskt. Bland dem framstår kommunismen genom sin svartahistoria och utbredning som särskilt angelägen att påminna inte minst upp-växande generationer om. Miljoner och åter miljoner människor har förföljts,förtryckts och fått sätta livet till i dess namn. Och kommunismen är fort-farande förhärskande på sina håll runt om i världen.På motsvarande sätt som gäller nazismens illdåd genom Förintelsen börsåledes kommunismens historia och folkmord bli föremål för en riks-omfattande informationskampanj. Detta bör som sin mening geregeringen till känna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att en riksomfattande informationskampanj om kommunismenshistoria och folkmord skall genomföras under mandatperioden.Stockholm den 27 oktober 1998Henrik S Järrel (m)
mot · GM02K321 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:K321av ()Mål för riksbankI förslaget till lagstiftning för föreslås i 1 kap.2 § att målen för ska vara att upprätthålla ett fastpenningvärde. ska också främja ett säkert ocheffektivt betalningsväsende.Om något mål utöver att främja ett säkert och effektivt betalningsväsendeska anges så är ett fast penningvärde ett alltför begränsat mål.Genom en ensidig fokusering på att bara slå vakt om prisstabilitet riskerarRiksbanken att bli ett hinder för sysselsättning och välfärd. Målen för Riks-banken bör kompletteras med mål om full sysselsättning och ekonomiskutveckling.Prisstabilitetsmålet som det ensidigt uttrycks kan vara ett hinder för denfulla sysselsättning och rätt till arbete som grundlag föreskriver. mån målen om ekonomisk utveckling och full sysselsättning står ikonflikt med ett fast penningvärde bör en rimlig kompromiss mellan dessamål göras av Riksbanken.En ordning där en fristående riksbank driver en linje i direkt motsättningtill de folkvalda politiska församlingarnas politik är orimlig. Att låtapenningpolitiken formas i ständig konfrontation mot den allmänna ekono-miska politiken i övrigt kan skada landets ekonomi. Om bedriveren "överstark" penningpolitik i syfte att korrigera vad banken uppfattar somen alltför svag finanspolitik finns det risk för att denna försvagas ytterligareför att "korrigera" vad som uppfattas som en alltför stelbent penningpolitik.För ett lands ekonomi är det bra om en riksbank med integritet inte spelarmot utan med den ekonomiska politiken i övrigt. Det är den samladepolitiken som är avgörande för utvecklingen. Om penningpolitik ochfinanspolitik står i samklang får man bättre resultat än om båda instrumentenkommer i disharmoni med varandra.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar ändra 1 kap. 2 § i den föreslagna riksbankslagen ienlighet med vad som anförts i motionen.Stockholm den 21 oktober 1998Sven ()
mot · GM02K322 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:K322av (v)Ledamöters motionsrättRegeringen har i huvudsak initiativrätt i riksdag.Riksdagen reagerar på regeringens propositioner. Undantagetär motionsrätt på en särskild händelse och ledamots rätt attunder allmänna motionstiden ta initiativ i varje fråga somriksdagen har rätt att besluta om.Under de som allmänna motionstiden pågår skall leda-möterna förhålla sig till den budgetproposition som regeringen har lagt, ochläsa och reagera på den genom att motionera. Dessutom kan ledamöternaformulera motioner i andra frågor som inte budgeten tar upp. Förutom dettadigra arbete så tvingas partierna även motionera på andra propositioner somregeringen har valt att lägga i samband med budgeten. Detta gör att arbets-situationen och arbetsbördan under dessa koncentrerade veckor blir orimligthög.För att ge ledamöterna en möjlighet att mer koncentrerat kunna ägna sig åtbudgeten dessa veckor borde därför allmän motionsrätt införas . Påså vis kan arbetsbelastningen fördelas jämnare . Detta börriksdagen besluta om.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar om sådan ändring av ledamots motionsrätt enligtvad i motionen anförts.Stockholm den 25 oktober 1998Charlotta L Bjälkebring (v)