ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GM02Ju505 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Ju505av ()Intensivövervakningen med elektronisk kontrollSanktionen intensivövervakning med elektronisk kontroll,lagen (1994:451) om intensivövervakning med elektroniskkontroll, ska enligt beslut av permanentas. Denförsöksverksamhet som pågått hartillämpats när domstol dömt en person till ett fängelsestraffpå högst tre månader.Sedan försöksverksamheten utökades till att gälla hela landet harmedeltalet av dem som avtjänar sitt straff med denna påföljd ökat väsentligtoch utgjorde 362 personer 1997 och 392 personer per dag första halvåret1998.Samtidigt som intensivövervakning med elektronisk kontroll är enbetydligt mindre kostsam påföljdsform än fängelse så fyller den ocksåviktiga funktioner av humanitär karaktär. Bland annat ges de som är dömdatill denna påföljd en helt annan möjlighet att upprätthålla familje-, social-och arbetsmässig kontinuitet, vilket är oerhört betydelsefullt för derasfortsatta liv och för deras familjer.Försöksverksamhet med intensivövervakning med elektronisk kontrollomfattar alltså enbart personer som dömts till fängelsestraff på upp till tremånader. permanentas denna typ av sanktion.I betänkande "Ett reformerat straffsystem", SOU1995:91, diskuterades möjligheten att även dömda till längre fängelsestraff,som en övergång inför villkorlig frigivning, skulle kunna få avfängelsestraffet omvandlat till intensivövervakning med elektronik. Fördelenmed ett sådant förfarande är flera. Ett skäl är att den dömde på så sätt får enstegvis övergång till full frihet, vilket skulle ge bättre möjlighet till social ochannan anpassning till livet utanför fängelset. Ett annat skäl är att samhälletskostnader även vid sådan tillämpning skulle minska.I utredningen diskuterades vidare möjligheten att vid fängelsestraff på sexmånader verkställighet utanför anstalt skulle kunna ske ,fram till villkorlig frigivning . Vid längre fängelsestraffskulle verkställighet utanför anstalt öka fram till dess att skillnaden mellanhalvtid och tvåtredjedelstid är , dvs vid fängelsestraff på tre år.För ännu längre fängelsestraff skulle gälla att verkställighet utanför anstaltalltid skulle vara sex månader.Denna typ av intensivövervakning med elektronisk kontroll i slutet av ettfängelsestraff brukar benämnas back door-modellen. Straffsystemkommitténansåg det angeläget att införa ett back door-system i , men avstodfrån att i betänkandet lägga något konkret förslag.Det bör vara av samhällsintresse, men också ur humanitär synpunktangeläget att försöksverksamhet på detta område inleds.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts beträffande försöksverksamhet med intensivövervakning medelektronisk kontroll enligt back door-modellen.Stockholm den 24 oktober 1998Kjell Eldensjö (kd)
mot · GM02Ju506 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Ju506av Elisebeht m.fl. (s)Drogfria avdelningar på våra fängelserBruket av narkotika är en styggelse för både kvinnor ochmän. Det leder oftast till misär, skulder, misshandel och brottoch till dom och fängelsestraff. Det är inteovanligt att en missbrukare vill försöka att under strafftidenbli fri från sitt beroende och att hon/han begär vidintagningen till fångvårdsanstalten att få komma till endrogfri avdelning. Att avtjäna sitt straff på en drogfri avdelning kan anses vara självklarteftersom alla fångvårdsanstalter bör vara drogfria. Så är dock inte fallet i dagmen det skulle vara humant och långsiktigt ekonomiskt försvarbart medsärskilda insatser och kontroller för den som verkligen vill bli av med sittberoende. kan inte kriminalvården garantera en drogfri miljö på våraanstalter. De avdelningar som finns är det kö till och många måste avvisas.Målet måste vara en drogfri kriminalvård. Om inte det kan ordnas måsteett absolut minimikrav vara att den som vill bli av med sitt drogberoende kanavtjäna sitt straff i en drogfri miljö och få adekvat hjälp för att nå sittmål.I syfte att ge möjlighet att bli fri från drogberoende under avtjänande avfängelsestraff anser vi att det åtminstone skall finnas en drogfri fångvårds-anstalt i varje kriminalvårdsregion där man kan få kvalificerat stöd för att bliav med sitt beroende.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om drogfria avdelningar på våra fångvårdsanstalter.Stockholm den 27 oktober 1998Elisebeht ()()()()()()()()
mot · GM02Ju701 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Ju701av och ()intrång i butikFrån mitten av fanns det en praxis i svenskadomstolar att personer som nekats tillträde till butik och trotsdetta beredde sig tillträde till butiken åtalades för olagaintrång. Nekandet kunde ske antingen muntligen ellerskriftligen i form av ett avtal som personen själv fick skrivaunder.1995 kom en HD-dom 1995:84 som ändrade på praxis och i princip togbort det skydd som lagstiftaren gett butiksägarna. Det var Domus i Karlskogasom nekade en av stadens mest aktiva snattare som gripits upprepade gånger.Han blev dock frikänd i och sedan i ochslutligen i HD. Det går fortfarande att neka personer tillträde till butikerna,men det är verkningslöst eftersom de som är problemen väl känner till dennya tolkningen av lagstiftningen.De tillfällen när handlarna behöver använda denna möjlighet är när detgäller att skydda butiken från kända brottslingar. Det talas mycket om skall arbeta förebyggande inom handeln, och ett bra sätt att förebyggabrott borde vara att kunna neka tidigare kända gärningsmän tillträde tillbutikslokalen.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att återinföra olaga intrångsbegreppet för butiksägare.Stockholm den 22 oktober 1998Maud ()()
mot · GM02Ju702 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Ju702av ()Frigivning av grova våldsbrottslingarAktuell forskning visar att det är möjligt att med mycket högträffsäkerhet () förutsäga omvåldsbrottslingar kommer att återfalla i sin brottslighet efterfrigivandet. är det också möjligt att med hög gradav säkerhet ange vilka som är tillräckligt rehabiliterade föratt de inte skall begå nya våldsbrott. Senast presenteradesdessa forskningsrön i radioinslag . StenLevander, professor i rättspsykiatri, hävdade då med rätta attresultaten måste påverka hur rättssamhället skall behandladömda våldsbrottslingar.Slutsatsen av detta bör enligt min mening bli att det mycket noggrantmåste prövas när, hur och om en villkorlig frigivning av en våldsbrottslingskall kunna ske. Utifrån medborgarnas rättmätiga krav på rättssamhället börinte en förtida frigivning av en våldsbrottsling kunna ske om inte prognosenför återanpassning ter sig god utifrån behandlingsresultat inomkriminalvården. Det innebär att obligatorisk genomgång av anpassadbehandling bör vara ett krav för att över huvud taget kunna bli villkorligtfrisläppt. Man kan också hävda att skyddsintresset för samhället ochmedborgarna är så stort att lagstiftning bör kunna ske med innebörd attfrigivning av grova våldsbrottslingar alltid bör föregås av domstolsprövning,där kriteriet bör vara låg återfallsrisk.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om strängare kriterier för frigivning av våldsbrottslingar.Stockholm den 26 oktober 1998Lennart ()
mot · GM02Ju703 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Ju703av och ()Straffen vid många brottEn mycket hög andel av alla brott begås av ett mindre antalav brottslingarna. Vi har fått en kategori brottslingar somnärmast kan klassas som yrkesförbrytare. Ett av skälen tilldetta anges av polismän vara mängdrabatten vid mångabrott. Har en brottsling begått ett antal brott som renderar ettvisst straff, ex fängelse, vet han att straffet bliroförändrat eller bara obetydligt längre även om han skullebegå ytterligare brott av samma typ. Om ett grovt inbrottnormalt leder till fängelse leder fem liknande brottbara till en marginell straffskärpning. Det förekommer attbrottslingar begår brott under sin permission och att dettainte föranleder straffskärpning. Det förekommer också attbrottslingar begår ytterligare brott i väntan på rättegång ochatt detta bara resulterar i en mycket liten ytterligare påföljd,om ens någon.Att ta bort eller kraftigt minska mängdrabatten ger flera goda effekter. Detskulle dels sända en tydlig signal från samhället att ytterligare brottslighetinte accepteras. Det skulle dessutom leda till färre brott och färrebrottsoffer.Därmed skulle fler känna ökad trygghet i tillvaron, när antalet brott minskar.Riksdagen bör därför begära förslag från regeringen om att avskaffa ellerkraftigt minska mängdrabatten vid utdömande av straff för många brott.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om avskaffande av mängdrabatt vid upprepad brottslighet.Stockholm den 26 oktober 1998Ola ()()
mot · GM02Ju704 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Ju704av ()KlotterKlotter har blivit ett stort och kostsamt problem. Detskadas, klottras och vandaliseras för en kostnad av cirka enhalv miljard kronor om året.Den som klottrar gör sig skyldig till brott. Man får inte förstöra annansegendom.Klotter är ett uttryck för otrygghet, säger som arbetar sominformatör och vandaliseringshandläggare på . Han menaratt klottret är ett rop: Se mig! Klottraren agerar ofta i grupper med sammakännetecken som gangstergäng. För många blir också klottret ett slags miss-bruk och inte sällan leder klottret vidare till annan, grövre, brottslighet. Föratt kunna klottra måste man ofta stjäla färg eftersom den är så dyr att köpa.Man stjäl nycklar för att komma till vissa platser och hotar sedan den somhar sett att man klottrat. Detta kriminella beteende kan leda till att manfortsätter i samma bransch, säger finns två sorters klottrare. De förhärdade klottrarna som borde lagförasoch tas om hand. De som inte hållit på så länge borde få hjälp att komma ursitt klottermissbruk.Vi anser att det borde vara rimligt att polisen ska kunna visitera klottrareom man misstänker att de har ryggsäcken full med sprayburkar. Klotter, somblivit en stor kostnad för samhället, borde leda till straff med påföljd som gerklottraren tid att arbeta och betala av de kostnader denne åsamkat samhälletgenom sitt klottrande.I skolor borde det förebyggande arbetet mot klotter intensifieras. Barn ochungdomar borde få kunskap och insikt i konsekvenserna av vad de gör då deklottrar.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenangetts om särskild påföljd för klottrare,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts då det gäller förebyggande informationsinsatser i skolorna,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenangetts att det skall vara tillåtet att visitera misstänkta klottrare.Stockholm den 25 oktober 1998Ragnwi Marcelind (kd)
mot · GM02Ju705 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Ju705av m.fl. (kd)Handel med sexuella tjänster1993 års prostitutionsutredning föreslog i betänkandet SOU1995:15 att all könshandel skulle kriminaliseras, det vill sägastraffansvaret skulle omfatta både köpare och säljare.Regeringen gick i sin proposition 1997/98:55, Kvinnofrid, emotprostitutionsutredningens förslag. kommerdärför endast köp av sexuella tjänster att kriminaliseras. Vi anser inte attdetta är en bra lösning.Kristdemokraterna menar att det finns många starka skäl för att i lagförbjuda all könshandel. Sexualiteten är ett av kärlekens starkaste uttrycks-medel. Det är därför en kränkning av sexualiteten och människovärdet attgöra den till en handelsvara. Principen i ett humant och civiliserat samhällebör sålunda vara ett avståndstagande från prostitution. Lagen bör uttryckadenna etiska värdering. Staten har som lagstiftare ett huvudansvar för norm-bildning i ett samhälle, där alla människor har rätt att mötas med respekt.Ytterligare ett skäl för att i lag förbjuda prostitution är att mycket tyder påatt de prostituerade själva skulle välja att söka sig bort från denna verksam-het om den inte var tillåten. På så sätt kan många unga människor räddas frånatt hamna i en svår situation som ofta slutar i missbruk och misär.En lag skulle också skapa realistiska förutsättningar att arbeta mot prostitu-tionen. Polisen kan ingripa och adekvata åtgärder vidtas. Lagen blir ett red-skap, inte bara en markering. Genom att lagstifta om prostitution sättsgränser för vad som får ske ute på gator och torg och en tryggare miljöskapas för alla.Prostitutionen är inte bara ett möte mellan köpare och säljare. Den är endel av den organiserade brottsligheten. Könshandeln är motorn i en omfattan-de sexindustri. Den är en mycket expansiv del av ekonomin - den svartaekonomin - över hela världen. Prostitutionen är ett internationellt fenomenoch problem. Vi behöver reagera kraftfullare på den allt öppnare sexhandeln.Kvinnor från andra länder "importeras" till , ibland under falskaförespeglingar om ett bättre liv. Dessa kvinnor behandlas med förakt ochsaknar alla möjligheter att påverka sina liv. Om vi anser oss vara en rättsstatär det omöjligt att stillatigande se på hur denna hänsynslösa handel får fortgå.Det är angeläget att en kriminalisering av säljare av sexuella tjänstergenomförs först när det finns ett utbyggt system för att sätta in adekvatarehabiliterings- och vårdinsatser för dem som kan vara i behov därav.Om även försäljning av sexuella tjänster kriminaliseras gör samhället enriktig markering att könshandel inte är acceptabelt. Denna åtgärd skullesannolikt leda till att prostitutionen minskar. Härmed kan mycket lidandeundvikas. Detta är huvudsyftet med en lag som kriminaliserar både köpareoch säljare av sex.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att kriminalisera könshandel så att straffansvaret omfattar ävensäljare.Stockholm den 22 oktober 1998Ingvar ()()()()()()von der Esch (kd)()()
mot · GM02Ju706 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Ju706av m.fl. (s)SmugglingSveriges anslutning till EU har medfört att smuggling avalkohol och cigaretter blivit mycket omfattande. Även omtullen gör stora beslag, så bedöms mörkertalet vara mycketstort bl.a. på grund av tullens minskade resurser. Äventullens möjligheter till kontroller har begränsats på grund avEU-harmoniseringen av lagstiftningen på området.Den omfattande smugglingen innebär avsevärt minskade skatteintäkter förstaten på grund av minskad legal försäljning och obetalda införselavgifter.För att så långt som möjligt stävja smugglingen bör lagstiftningen skärpasbeträffande påföljderna. Enligt uppgift kan en enda långtradare ha en spritlastsom är värd på marknaden.När en omfattande smuggling av alkohol och/eller tobaksvaror i ett fordonuppdagas bör, förutom föraren, även ägaren till fordonet straffas samtfordonet förklaras förverkat. Beträffande smugglingen i bussar, där ingenägare kan pekas ut till påträffade partier av smuggelgods, bör såväl förarensom ägaren till fordonet åtalas. Om den risken föreligger, borde det leda tillatt föraren kontrollerar vem som äger godset när lastning sker.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om skärpt straff för smuggling.Stockholm den 27 oktober 1998Kerstin ()()()()
mot · GM02Ju707 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Ju707av ()Utförsel av stöldgodsI dag finns ingen tillfredsställande lagstiftning för att hindrautförsel av stöldgods.Huvudregeln är att tullen ansvarar för varukontrollen och polisen förpersonkontrollen (och naturligtvis viss varukontroll, t ex vad beträffar narko-tika). Tullen ingriper främst med stöd av tullagen och varusmugglingslagen.Uppgiften är att tillse att tullklarering sker och att det inte förekommervarusmuggling.Utförsel av stöldgods är emellertid inget varusmugglingsbrott, utan ärnärmast att bedöma som häleri. Tullens enda stöd för att ingripa vid miss-tanke om detta brott är den allmänna regeln i RB 24:7 om envars rätt att på"bar gärning eller flyende fot" gripa en misstänkt brottsling. Från tullens sidaanser man sig emellertid inte kunna basera sin verksamhet på dennabestämmelse. Den ger för övrigt heller inte tullen möjlighet att genomföravisitation, förordna om beslag o s v. Bestämmelser om sådana befogenheterför tullen finns i tullagen och varusmugglingslagen.I dag går det i praktiken till så att tullen vid misstanke om utförsel avstöldgods, t ex en bil, kontaktar polisen och i avvaktan på dess ankomst"konstruerar" ett skäl för att kvarhålla godset. Detta sker dock bara i begrän-sad omfattning och vid mycket stark misstanke. Det finns inga ordnadeformer för detta samarbete mellan tull och polis. Organiserat samarbeteförekommer däremot beträffande narkotika genom ett avtal som benämns"trekanten".En möjlighet för att komma åt detta problem vore att införa ett generelltexportförbud för stulen egendom. Genom ett sådan förbud skulle tullen fåstöd för att göra ingripanden och möjlighet att gå in i polisens register.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om bristande regelverk för utförsel av stöldgods.Stockholm den 21 oktober 1998Marie ()
mot · GM02Ju708 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Ju708av ()Porrklubbars motorburna reklamDet är förvånande att det i vårt förhållandevis jämställdasamhälle fortfarande får finnas porrklubbar vars syfte är attlyfta fram kvinnan som sexobjekt.Reklamen för porrklubbar och massageinstitut bidrar därutöver att ge ensnedvriden syn på relationer mellan män och kvinnor. Den påverkar ävenlångsiktigt kvinnosynen i samhället och synen på sexualitet. I ett jämställtsamhälle är det oacceptabelt att kvinnor exponeras som sexobjekt i reklamför porrklubbar. Förutom att porrklubbarna ger en snedvriden syn påsexualitet och relationer så finns det ofta kriminalitet och annan brottsligverksamhet i anknytning till porrklubbar. Det är heller inte ovanligt medprostitution i anslutning till porrklubbar.Under senare tid har toleransnivån för kvinnoförnedrande budskap tyvärrhöjts.På kan man allt för ofta se mindre lastbilar med ljus-reklam för porrklubbsverksamhet. Utöver det uttryck för en ojämlik kvinno-syn som denna verksamhet i sig ger uttryck för så utgör bilarnas ständigatrafik runt om i en onödig miljöbelastning.Det är därför hög tid att den offentliga miljön befrias från denna socialaoch miljömässiga nedsmutsning.För att komma tillrätta med den motorburna porreklamen torde det intevara omöjligt att införa regler eller tolka gällande lagrum på ett sådant sättattverksamheten kan stoppas. Detta kan förhoppningsvis ske genom att motor-fordon som endast har till uppgift att vara reklambärare blirtillståndspliktiga.Beträffande porrklubbarnas verksamhet anser motionären att även dessamåste förbjudas. Jag är väl medvetna om att detta skulle kunna innebära enrisk för s k "svarta porrklubbar" - men - samhället måste vara tydligt medvad som accepteras och inte. Porrklubbarnas verksamhet är inte förenligtmed en jämställd syn på människor.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att förbjuda porrklubbar,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att stoppa motorburen reklam för porrklubbar.Stockholm den 19 oktober 1998Sylvia ()
mot · GM02Ju709 · 1998-10-28 00:00:00 — att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ändring av lagstiftningen beträffande vigselförrättare ochpartnerskapsförrättare, 27. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ingående av partnerskap på svenska ambassader, 28. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ingående av partnerskap i länder med sammapartnerskapslagstiftning, 29. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en gemensam lagstiftning för homosexuella och heterosexuellasambor, 210. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att endast barnets bästa skall vara utgångspunkten vid adoptionoch insemination - inte också föräldrarnas eller förälderns sexualitet, 211. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ökade kunskaper om homosexualitet, 312. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om homokompetens hos nyckelgrupper i offentlig sektor, 113. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om olika gruppers yrkesutövning när det gäller respekten förhomosexuella, 414. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om forskning om homosexuellas situation, 315. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om hälso- och sjukvårdens behov av kunskap om lesbiska kvinnorsbehov, 416. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om hivprevention, 417. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om internationella arbete för att homo- och bisexuellasrättigheter inte skall kränkas, 518. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om bistånd till utvecklingsländer där homo- och bisexuellasrättigheter kränks, 519. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om flyktingstatus enligt för personer somfruktar förföljelse på grund av kön eller homosexualitet. 6Stockholm den 26 oktober 1998Barbro ()()()1 Yrkandena 2 och 12 hänvisade till KU.2 Yrkandena 6-10 hänvisade till LU.3 Yrkandena 11 och 14 hänvisade till UbU.4 Yrkandena 13, 15 och 16 hänvisade till SoU.5 Yrkandena 17 och 18 hänvisade till UU.6 Yrkande 19 hänvisat till SfU.
mot · GM02Ju710 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Ju710av tredje vice talman och ()RattfylleriRattfylleri bör bedömas somgrov vårdslöshet i trafikVarje år dödas uppemot 600 personer i trafiken. Minst 40000 personer skadas i trafiken, varav 4 000 svårt. del av skadorna i trafiken orsakas av att fordonsförarnahar varit alkoholpåverkade.Tidigare var det vanligt att den som i samband med rattfylleribrott gjordesig skyldig till vårdslöshet i trafik blev åtalad för båda brotten. Åklagarnaharunder senare år emellertid övergått alltmer till att åtala enbart förrattfylleri-brottet.Den s k nollvisionen är ett nytt sätt att tänka när det gäller trafiksäkerhetför att ingen skall dödas eller skadas allvarligt i trafiken. Ett sådanttänkesättbör involvera och engagera alla människor. Statsmakterna har tidigaremarkerat sin inställning till rattfylleri genom att sänka gränsen för straffbar-het från 0,5 till . Med hänsyn till alla människor som dödas ochskadas i trafiken på grund av alkohol finns det för statsmakterna anledningatt vara konsekvent och ändra lagen om straff för vissa trafikbrott så attrattfylleri alltid skall anses som grov vårdslöshet i trafik även om någontrafikolycka inte har inträffat.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till skärpning av lagen omstraff för vissa trafikbrott i enlighet med vad som anförts i motionen.Stockholm den 28 oktober 1998Rose-Marie Frebran (kd)Skånberg (kd)