ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GM02L423 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:L423av m.fl. (s)Information till anhöriga om dödsfall eller begravningDet finns ingen rättslig reglering av myndigheternasskyldighet att underrätta anhöriga om dödsfall ellerbegravning. Däremot är bouppteckningsman skyldig attinformera bröstarvingar i samband med bouppteckning.Detta har i några fall lett till att nära anhöriga först efter en begravningfåttbesked om ett dödsfall. Begravningen är ett viktigt led i sorgearbetet. Detgäller inte minst anhöriga, som av olika skäl inte haft nära kontakt med t exen förälder . Några har mått mycket dåligt av att inte få denmöjlighet att ta farväl som är så djupt förankrad i alla kulturer.Det är därför angeläget att berörda myndigheter medverkar till att denärmast anhöriga informeras om ett dödsfall så att de kan närvara vid enanhörigs begravning.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utredningen av möjligheterna att informera om anhörigasbortgång.Stockholm den 23 oktober 1998Helena ()()()()()
mot · GM02L425 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:L425av ()NamnlagenNamnlagenNamnlagen och den praxis som utarbetats säger att man vidt. ex. giftermål inte får byta till ett efternamn som är ensammansättning av det egna namnet och parternas namn,sammansatt med bindestreck.Motiveringen lär vara att man skulle få alltför långa efternamn om flerasammansatta efternamn sattes samman.Det handlar inte om att det skulle vara fråga om tekniska problem isamband med databehandling etc. och inte heller om någon principfråga, dåalla de som redan innan lagen tillkom hade sammansatta efternamn har fåttlov att behålla dessa.Konsekvensen för parter som har efternamn som man vill att barnen skabära och på det sättet bevara dem åt eftervärlden är att det nekas dem.Dagens, för många, otillfredsställande lösning heter "mellannamn".Mellannamnet betraktas inte som ett riktigt efternamn och ärvs därför inte aveventuella barnbarn.Med anledning av ovanstående föreslår jag att ger regeringen iuppdrag att lägga fram förslag som innebär att "namnlagen" ändras så attäkta makar kan byta till efternamn som är en sammansättning av parternasnamn med bindestreck emellan.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om möjligheterna att bilda nya efternamn.Stockholm den 28 oktober 1998Tomas ()
mot · GM02L504 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:L504av och ()Ägarförhållanden för fastigheterDet enskilda ägandet är viktigt och bör garanteras i lag. I dagråder otillfredsställande säkerhet vid ägande av fastigheter.En ny typ av brottslighet som utnyttjar den bristfälliga kontrollen i sam-band med fastighetsförvärv har börjat florera. Med hjälp av förfalskadekontrakt lyckas brottslingarna tillskansa sig fastigheter som ägs av andra.Ofta är det äldre och sjuka människor som drabbas. De blir helt enkeltbestulna på sina fastigheter. Det handlar företrädesvis om villafastigheter iattraktiva villaområden.De falska förvärven tillkommer genom förfalskade köpekontrakt.Tingsrätterna godtar förfalskningarna utan ägarnas vetskap. Det är denbristande kontrollen som brottslingarna kan rida på. När husen stjäls är detsjälva domstolen som är brottsplatsen. Det är i tingsrättens inskrivnings-avdelning som brotten fullbordas. Förfalskade köpekontrakt kontrolleras inte.Inskrivningsmyndigheter uppger att de inte har någon möjlighet att mednuvarande lagstiftning kontrollera om kontrakten är äkta. De kontrollerar inteens att personnumren är riktiga. Det är högst otillfredsställande med ett såbristfälligt regelsystem. bör hos regeringen begära en översyn avlagstiftningen i syfte att stärka äganderätten i linje med vad som anförts imotionen.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär en översyn av lagstiftningen för attstärka äganderätten i enlighet med vad som anförts i motionen.Stockholm den 27 oktober 1998Agne ()()
mot · GM02L505 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:L505av ()ArrendelagstiftningenEnligt bestämmelserna i 10 kap 5 § jordabalken, sombehandlar bostadsarrenden, har arrendatorn rätt tillförlängning av arrendeavtalet utom när bl a jordägaren görsannolikt att marken ska användas för bebyggelse av annatslag än det som avses för upplåtelsen eller för jordbruk,industri eller annan verksamhet. Det handlar också om attintresset för ägaren att förfoga över marken påtagligtöverväger arrendatorns intresse av fortsatt arrende.Lagstiftningen om bostadsarrenden innehåller inte några bestämmelser omatt arrendatorns ekonomiska intressen ska skyddas i samband med attbesittningsskyddet avbryts. Ex vis kan arrendatorn ha uppfört byggnadereller på annat sätt investerat stora pengar i förbättring av befintlig bostad.Då besittningsskyddet bryts genom domstolsbeslut bär arrendatorn riskenatt helt förlora det värde som ligger i byggnaden på tomten. Någon lösens-skyldighet föreligger inte för jordägaren enligt nuvarande bestämmelser.Som regel går det inte att flytta byggnaden eller byggnaderna och jordägarenkan tvinga arrendatorn att riva byggnaderna och föra bort rivningsmaterialetvilket kan innebära en betydande kostnad.Det är nu angeläget att lagstiftningen får en sådan utformning att bostads-arrendatorn inte utsätts för stor kapitalförstörelse. Det finns redan vissabestämmelser som ålägger jordägaren att utbetala ersättning till arrendatorn,men detta är inte tillräckligt starkt.Lagstiftningen för bostadsarrenden bör kompletteras med en bestämmelseatt då arrendenämnd eller domstol beslutar om brytande av besittnings-skyddet, skall domstolen uttala vilka förpliktelser jordägaren ska tapå sig när det gäller ersättning för värdet av byggnaden eller byggnaderna påarrendestället.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till ändring iarrendelagstiftningen i enlighet med vad som anförts i motionen.Stockholm den 28 oktober 1998Dan ()
mot · GM02L506 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:L506av m.fl. (v)Friköp av historiska arrendenI regeringsförklaringen säger statsministern att "Steget in i2000-talet skall tas med en politik som ökar rättvisan iSverige". Det finns en liten befolkningsgrupp som längekrävt rättvisa. Det är de arrendatorer som fortfarandeförvägras rätten att friköpa jorden som de i generationer harbrukat. Deras förfäder har ofta fått stå med mössan i handoch snällt rättat sig efter vad godsägaren bestämt. Fleraarrendatorer har haft ett vräkningshot hängande över sig ochsin familj. Med sina arrendeavgifter har de också betaltarrendestället om. Arrendesystemet har också enhämmande inverkan på utvecklingen mot ett rationelltjordbruk och har det kommit krav påchockhöjningar av arrendet från godsägarna. Men det är intei första rummet en ekonomisk fråga. Det är mer en mänskligoch medborgarrättslig fråga. Friköp av dessa arrenden kaninte anses utgöra ett hot mot enskild äganderätt då de undermycket har varit arrendegårdar och inte förutsättningför ägarens utkomst. tog den 30 november 1989det första steget mot denna reform genom beslutet att ensådan friköpsrätt borde införas. I sitt delbetänkandeHistoriska arrenden, SOU 1991:5 framlade kommitténenhälligt en lag om att friköpa historiska arrenden. Det ärdags att avskaffa en av de sista resterna av ett feodalt systemoch ta steget in med en politik som ökar rättvisani Sverige.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om friköp av historiska arrenden.Stockholm den 24 oktober 1998Willy Söderdahl (v)()Per ()()()()()
mot · GM02L507 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:L507av och ()FastighetsregistreringRegistrering och kontroll av fast egendom är av mycket storvikt för det ekonomiska livet i en stat. Möjligheterna attinteckna och belåna fast egendom frigör kapital förutveckling och företagande. Banker och kreditinstitut måstedärför kunna lita obetingat på att fastighetsböcker är korrektaoch överensstämmer med verkliga förhållanden. För enenskild person representerar fast egendom stora ekonomiskaoch ofta också känslomässiga värden. Det är därför också avstörsta vikt att den enskilde inskrivningsmyndighetensarbete följer fastställda regler med högt ställda krav pårättssäkerhet.Den senaste tiden har rapporterats om nya möjligheter att svindla husägareoch kreditgivare genom att manipulera de rutiner som utarbetas hos inskriv-ningsmyndigheten. Genom falska kontrakt med falska underskrifter haroärliga personer kunnat föra in felaktiga uppgifter i registren och därmedorsakat svåra problem särskilt för enskilda fastighetsägare. Det svenskasystemet framstår därför som alltför lätt att manipulera.I andra stater kombineras fastighetsregistrens hantering av skriftliga doku-ment med olika former av kontroll. Det kan vara utredningar runt ägar-längder, personliga besök hos särskilda notarier, användning av lagfartensom presentationspapper eller rutiner med olika former av förfrågningar ochbekräftelser till fastighetsägaren. I finns sådana skriftliga kontroll-rutiner i samband med bilköp.För att minska riskerna för att enskild person inte drabbas och för attgarantera trovärdigheten i inskrivningssystemet bör därför inskrivnings-myndigheternas rutiner förändras.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i JB 19 kap.eller KK 1971:184 med tillämpningsföreskrifter för inskrivningsväsendeenligt jordabalken att inskrivningsmyndighetens arbete förändras så attkontroll av till myndigheten givna uppgifter förstärks.Stockholm den 27 oktober 1998Lena Ek (c)()
mot · GM02L508 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:L508av ()ArrendeArrende finns i olika former: jordbruks-, bostads-,anläggnings- och lägenhetsarrende och innebär att jordupplåts till brukande mot ersättning i pengar. finns i arrendelagstiftningen, Jordabalkens 8-11kapitel.Enligt gällande rätt har arrendatorn vid bostadsarrende besittningsskydd,dvs en rätt till förlängning av avtalet vid avtalstidens utgång. När avtalstidenskall förlängas har parterna rätt till omprövning av arrendevillkoren,exempelvis arrendeavgiften. Avgiften skall då bestämmas till skäligt belopp.Härutöver kan jordägaren alltid stämma arrendatorn med yrkande attarrendeavgiften skall jämkas med tillämpning av 36 § avtalslagen omoskäliga avtalsvillkor, såsom skedde i rättsfallet NJA 1979 s. 731.I takt med de stigande taxeringsvärdena framstår regelverken kring arrendesom otidsenliga. I praktiken innebär det att ägare till en fastighet sombelastas av långa arrendeavtal t ex eller längre och som inte innehållernågon indexklausul är hänvisade till att stämma arrendatorn enligt ovanredovisat rättsfall för att inte göra ekonomiska förluster.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att begär att regeringen återkommer med förslag som innebärökade möjligheter till ändringar av gällande arrendeavtal som är oskäliga ienlighet med vad som anförts i motionen,2. att begär att regeringen återkommer till med förslagom ökade möjligheter att häva sådana arrendeavtal som innebär betydandeintrång i fastighetens nyttjande i enlighet med vad som anförts i motionen.Stockholm den 28 oktober 1998Tomas ()
mot · GM02L601 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:L601av m.fl. (m)Regressrätt för utgiven sjuklönI en motion 1990/91:Sf52 med anledning av proposition1990/91:181 om sjuklön föreslog () attarbetsgivaren i vissa fall borde ha regressrätt för utgivensjuklön, t.ex. i sådana fall när han tvingats betala ut sjuklöntill en arbetstagare p.g.a. sjukskrivning till följd av att enannan person uppsåtligen skadat arbetstagaren.Motionen behandlades bl.a. av lagutskottet, som ansåg att det bordeankomma på regeringen att bl.a. överväga arbetsgivarens regressrätt samtframlägga förslag till de lagstiftningsåtgärder som erfordrades.Någon lagregel om regressrätt för arbetsgivare för utgiven sjuklön i sådanafall har inte införts. Mot den bakgrunden väckte m.fl. (m)ytterligare en kommittémotion under det förra (1997/98:L601) medförnyat krav på en förändring av de nuvarande reglerna. Inte heller dennabifölls av , vilket innebär att problemet kvarstår.Den förlängda sjuklöneperioden förvärrade problemet ännu mer, eftersomarbetsgivarnas kostnadsansvar fördubblats. avskaffades den för-längda sjuklöneperioden. Detta till trots anser vi att ånyo måsteöverväga frågan om införande av regressrätt för arbetsgivare för utgivensjuklön. Regressrätt bör i första hand föreligga gentemot den som genomvårdslöshet förorsakat en arbetstagare sjukskrivning samt gentemot trafik-försäkringen.En bestämmelse om regressrätt kan lämpligen skrivas in i skadestånds-lagen.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag om införande av regressrättför utgiven sjuklön i fall där sjuklön utgivits till en arbetstagare på grund avatt en annan person uppsåtligen skadat arbetstagaren i enlighet med vad somanförts i motionen.Stockholm den 16 oktober 1998Ulf ()()()()()()()()()()()()()()()()()de ()()()
mot · GM02L603 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:L603av ()Ersättningsregler vid rattfylleriDet är fast förankrat i det allmänna rättsmedvetandet att maninte skall köra bil berusad. det är likaså allmänt vedertagetatt alla oskyldiga offer i trafikolyckor skall kunna lita på attde ersätts genom den obligatoriska trafikförsäkringen, utöverden ersättning som de allmänna sociala skyddsnäten ger.Den som skadas i trafiken har rätt till ersättning för hela sininkomstförlust, lyte och men, sveda och värk samtolägenheter i övrigt. I praktiken fungerar det så atttrafikförsäkringen bygger på där sjukpenningen slutar. Detstrider dock mot det allmänna rättsmedvetandet att enrattfyllerist som på grund av eget vållande skadas i entrafikolycka skall ha rätt till samma ersättning som den som inyktert tillstånd skadas i trafiken.Trafikskadelagens regler ger utrymme för jämkning av ersättning till enförare som skadats i trafiken om det kan bevisas att föraren varit vårdslös.Vanligtvis är det dock svårt att bevisa vårdslöshet, eftersom skadaderattfyllerister så ofta saknar minne av händelseförloppet. Men även när detkan bevisas att vårdslös bilköring ligger bakom olyckan, och ersättningenfrån trafikförsäkringen därför jämkas, får en skadad rattfyllerist ändå högreersättning än den som skadas på annat sätt i trafiken. En skadad rattfylleristfår även efter jämkning på grund av vårdslöshet av sininkomstförlust ersatt, upp till en viss nivå. Den som oförskyllt skadas påannat sätt än i trafiken får lita till de allmänna försäkringarnas iersättning.Den svenska synen på ersättning till rattfulla förare är unik. I ochNorge räcker det med att rattfylleri konstateras för att ersättningen skallkunna jämkas, i andra europeiska länder har rattfyllerister som regel inte rätttill någon ersättning från trafikförsäkringen. Det rimmar illa med densvenska synen på rattfylleri att vi i detta avseende skall ge rattfylleristermergenerös ersättning än i andra länder.Det borde belysas om inte själva rattfylleriet i sig självt innebär sådanarisker att den som kör rattfull och skadas inte skall ha rätt till någonersättning från den obligatoriska trafikförsäkringen. Ett mindre långtgåendealternativ, borde vara att ersättningen i vart fall skulle kunna jämkasbetydligt kraftigare än vad som sker idag.Menar man allvar med ambitionen att öka trafiksäkerheten för alla, attkraftfullt bekämpa rattfylleri och ännu fastare förankra medvetenheten om inte skall köra bil berusad är en översyn av trafikskadelagens reglernödvändig.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en snar översyn av trafikskadelagens regler,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att olyckor och skador orsakade av rattfylleri iersättningshänseende jämkas så att "överkompensation" undviks.Stockholm den 27 oktober 1998Elver ()
mot · GM02L604 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:L604av ()Hundägares ersättningsskyldighetErsättning för skada orsakad av hund regleras i lagen(1943:459) om tillsyn över hundar och katter. Enligt 6 §nämnda lag gäller följande: Skada som orsakas av hund skallersättas av dess ägare, ändå att han ej är vållande till skadan.Vad ägaren sålunda nödgas utgiva äger han söka åter av densom vållat skadan. Vad som stadgas om ägare till hund gälleock den som mottagit hunden till underhåll eller nyttjande.Bestämmelserna i första och andra styckena gäller inte förskada som orsakas av en tjänstehund när en polismananvänder den i tjänsten, om den skadelidande har betett sigpå ett sådant sätt att det har varit påkallat att ingripa mothonom. Vid tillämpningen av tredje stycket skall polismanlikställas sådan vaktpost eller annan som vid försvarsmaktentjänstgör för bevakning eller för att upprätthålla ordning.En hundägare bär alltså ett strikt ansvar för skador som hunden orsakar.Detta innebär att om en person olovligen bryter sig in i ett hus med hund ochskadas av hunden kan personen i fråga vara berättigad till skadestånd.Hundägarens ansvar kan visserligen begränsas eller helt fallabort till följd av att den skadelidande själv får anses ha medverkat till attskadan uppstod, men det är i gällande rätt oklart vilken betydelse detta har ipraktiken. Regler om sådan så kallad jämkning av skadeståndet finns i 6 kap.1 § skadeståndslagen (1972:207). Enligt dessa regler kan vid personskadajämkning ske bara om den skadelidande själv uppsåtligen eller genom grovvårdslöshet har medverkat till skadan.Jag anser inte att en person som bryter sig olovandes in i ett hus ska kunnaerhålla skadestånd om han blir hundbiten. Utifrån att det är oklart i gällanderätt i denna fråga föreslår jag att en översyn görs av ovan nämnda lagar isyfte att undanröja eventuella oklarheter.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om hundägares ersättningsskyldighet.Stockholm den 28 oktober 1998Lisbeth Staaf-Igelström (s)
mot · GM02L701 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:L701av m.fl. (v)Innehållet i förpackningarEnligt en granskning som utförts av ochdet statliga kontrollorganet Styrelsen för ackreditering ochteknisk kontroll, Swedac, framkommer att var tredjeförpackning innehåller mindre mängder än vad tillverkarenuppgett. Därmed får i genomsnitt konsumenterna 0,8 procentmindre än vad de har betalat för. Det kan förefalla varabetydelselöst men eftersom de granskade produkternaomsätter sammanlagt så betyder det attkonsumenterna luras på 183 miljoner kronor.Av granskningen framgår också att en stor del av varorna innehöll mer änvad som gick att utläsa av innehållsdeklarationen. Detta förhållande blir jusärskilt intressant för varor som massproduceras. Om en tillverkare under-fyller sina varor och en annan fyller för mycket så snedvrids konkurrensen.De nationella kontrollorganen kan enligt ett EU-direktiv på områdetbesluta om säljförbud och återkalla produkter från marknaden för de till-verkare som underfyller sina förpackningar. Detta har inte tillämpats iSverige.Även om det i de allra flesta fall handlar om rent slarv från tillverkarenssida så är det angeläget enligt mening att kontrollorganenvidtar erforderliga åtgärder vid systematiska avvikelser. Många hushåll ärhårt trängda ekonomiskt och bör naturligtvis få rätt mängd för betald vara. Vianser att regeringen bör återkomma med förslag som syftar till att ökakonsumenternas rätt och minska tillverkarnas möjligheter till innehållsfusk.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om åtgärder mot tillverkare som underfyller förpackningar.Stockholm den 19 oktober 1998Tanja Linderborg (v)()()()()()()()()
mot · GM02L702 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:L702av ()Falska auktorisationerI har vi ca 25 reglerade yrken, de flesta inomvårdsektorn. Kompetensbevis får endast utfärdas av statligamyndigheter.Sedan några år tillbaka har falska auktorisationer och legitimationer börjatdyka upp inom en rad branscher. Vi har t ex över 900 personer som kallar sigauktoriserad fastighetsmäklare utan att utfärdatkompetensbevis för dem. beslöt att mäklare skall varahögskoleutbildade. finns dock många komvuxutbildade mäklarekvar i branschen som genom sin marknadsföring vilseleder kunderna rörandeden faktiska kompetensen.På likartat sätt finns det "auktoriserade fotterapeuter", "legitimerade fot-vårdsterapeuter" och "auktoriserade hudterapeuter" som själva tilldelat sigdenna titel. Det finns även "auktoriserade låssmeder", "auktoriserade begrav-ningsbyråer" och "auktoriserade tvätterier" där ordet auktorisation lederkonsumenten av vederbörandes tjänster att felaktigt tro att yrkesmannen harhög kompetens inom yrket, att det finns någon myndighet som garanterar attdenna kompetens är kontrollerad och att konsumenten själv inte behöverkontrollera vad tjänsten går för.Egentligen borde de falska auktorisationerna m m kunna angripas medhjälp av marknadsföringslagen (vilseledande reklam). Så sker emellertid inte.Det är tydligt att lagstiftningen måste skärpas för att konsumenterna inteskall bli lurade av yrkesbeteckningar som inte bygger på saklig grund.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av tydligare lagstiftning när det gäller bruk av termeravsedda att ange kompetensen hos en yrkesutövare.Stockholm den 23 oktober 1998Barbro ()
mot · GM02L703 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:L703av ()E-postreklamStrax erhöll dataoperatören Algonets kunder e-postreklam från organisationen . Dennareklamkupp blev mycket uppmärksammad, dåorganisationen kan sägas omfatta mycket kontroversiellapolitiska åskådningar.E-postreklam är fortfarande inte vanlig i , medan den i andra ländersåsom och utgör en omfattande marknad.E-postreklam kan bli ett mycket störande inslag i den vardagliga data-hanteringen, så som en gång faxreklamen var det i den vardagliga fax-hanteringen, innan denna form av reklam förbjöds.Det är därför väsentligt att användandet av denna reklamform reglerasinnan den vuxit i storlek och omfattning.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om reglering av användandet av e-postreklam i mening att minskadess spridning och omfattning.Stockholm den 20 oktober 1998Majléne ()