mot · GM02Ju904 · 1998-10-28 00:00:00 — Missförhållandet med inställda brottmålsrätte-gångar kan inte accepteras i en rättsstat och måste därför omgående rättas till.I regeringens budgetproposition förs ett ingående resonemang om reform-behovet av domstolsväsendets inre och yttre organisation. Moderata sam-lingspartiet delar i allt väsentligt regeringens bedömningar avseende den inreorganisationen, behovet av kompetensutveckling och betydelsen av ettmodernt IT-stöd, m.m. Däremot vill vi redan nu tydligt deklarera att vi intedelar regeringens antaganden om det lämpliga i att slå samman tingsrätter.Propositionens skrivning (s. 75, volym 3) antyder att regeringens "försöks-verksamhet" i själva verket syftar till en minskning av antalet tingsrätter,trots att det genom den numera havererade står klart attdet inte finns något parlamentariskt underlag för en nedläggning av tings-rätter. Genom att låta en liten tingsrätt dela chef med en stor tingsrätt görman i praktiken den lilla tingsrätten till en filial till den större. Efterdettabehövs bara ett pennstreck för att även formellt avskaffa den lilla tingsrätten.I budgetpropositionen gör regeringen bedömningen att domstolsväsendetinte är i behov av något resurstillskott för att klara verksamheten under1999-2001. Av bl.a. skäl som anförts ovan gör Moderata samlingspartiet enannan bedömning. Vidare förutser vi - vilket regeringen uppenbarligen integör - att förstärkningen av polisen kommer att leda till ökad arbetsbelastningför bl.a. domstolarna. Mot denna bakgrund föreslår vi att domstolsväsendetförstärks med 1999 och för varderaåren 2000 och 2001.7.4 KriminalvårdenEn stram kriminalpolitik, som inriktas på att stävja brott och därmedupprätta brottsoffret eller förhindra att fler blir brottsoffer, står inte imotsats till att differentiera påföljdssystemet eller låta en fängelsevistelseanvändas för att rehabilitera eller behandla missbrukande eller sjukaintagna. Under den borgerliga regeringen gjordes därför stora satsningarpå kriminalvården. Det handlade bl.a. om att höja den fysiska säkerhetenvid anstalterna, minska drogmissbruket inom anstalterna, se till att skapaförutsättningar för att kunna tillhandahålla adekvat vård ochrehabilitering samt planera för nybyggnation i syfteatt säkerställa antalet anstaltsplatser till följd av avskaffandet av denobligatoriska halvtidsfrigivningen. Parallellt bedrevs ett viktigt arbetemed att finna nya, alternativa påföljdsformer. Bl.a. infördes denelektroniska övervakningen på vårt initiativ, något somSocialdemokraterna motsatte sig.De senaste åren har utvecklingen gått mot allt färre anstaltsplatser. Nioanstalter avvecklades 1997 och ytterligare tre skall avvecklas under 1998.För Moderata samlingspartiet står det fullständigt klart att den nedgång iantalet fängelsedömda som regeringen åberopar som skäl för kriminalvårds-nedskärningar är en följd av försummelser från just samma regering. Vi villmed detta understryka det viktiga samspelet i resurstilldelningen för de olikadelarna av rättskedjan. I regeringens budgetförslag avseende kriminalvårdenbortses dock helt från regeringens egna syfte med att tilldela polis ochåklagare ökade resurser. Vi utgår från att regeringen har förhoppningar omatt resursökningen skall leda till en effektivare brottsbekämpning, med fleruppklarade och beivrade brott. En sådan gynnsam utveckling leder ofrån-komligen till att fler brottslingar kommer att dömas till fängelse.Mot den bakgrunden föreslår vi att kriminalvården förstärks med 200 mil-joner kronor 1999 och med respektive år 2001.Moderata samlingspartiets ökade anslag till kriminalvården skall också sesi ljuset av att den obligatoriska halvtidsfrigivningen avskaffas fullt utfr.o.m.den 1 januari 1999, vilket innebär att alla fängelsedömda brottslingar skallavtjäna 2/3 av fängelsestraffet innan frigivning kan komma i fråga. När vi nustår inför genomförandet av en i och för sig välkommen reform så måsteuppmärksamhet riktas mot rådande situation inom kriminalvården. AvKriminalvårdsstyrelsens budgetunderlag 1999 framgårtydligt att det finns en påtaglig oro för personalens situation och förverksamheten i stort:Kriminalvårdens personal, som både är lojal och ambitiös, har hittillsaccepterat kraven på besparingar. Ambitionsnivån och kvaliteten har kunnathållas uppe men tecken på utbrändhet börjar visa sig. Detta visar sig ocksågenom att nyanställda lämnar kriminalvården så fort arbetsmarknaden lättar.Arbetet inom kriminalvården är tungt och slitsamt och personalen arbetarredan nu under pressade förhållanden, med ett ökat antal psykiskt störda ochsvårare missbrukare m.m.Bemanningen på anstalter och häkten ligger nu på en nivå som inte kanunderskridas.Kriminalvårdsstyrelsen bedömer - - - att ytterligare minskade resurserskulle leda till kraftigt försämrad kvalité i kriminalvården, ökade sjuk-skrivningar hos personal, sämre arbetsmiljö, sämre klimat bland intagnam.m. samt att personalens engagemang kan befaras minska. Verksamhetentunnas ut och tillsynen och säkerhet måste betonas på bekostnad avprogramverksamhet.Då kriminalvårdens insatser mot narkotikan på anstalterna är heltavgörande för såväl arbetet med att minska förekomsten av våld och hotpå anstalterna som för de intagnas möjligheter att under verkställighetenförbereda sig för att efter avtjänat straff leva ett hederligt liv är vårföreslagna resursförstärkning delvis avsedd att möjliggöra enintensifierad narkotikabekämpning på anstalterna.7.5 Kvinnliga fängelsedömdaKvinnor som döms till fängelse har ofta i hela sitt liv dominerats ochutnyttjats av män. Inte sällan har manliga fängelsedömda en kvinnosynsom inte är acceptabel i ett samhälle som ser män och kvinnor somjämlika. När kvinnliga brottslingar placeras på blandade anstalter, dvs.tillsammans med män, bemöts de av männen på samma nedvärderandeoch respektlösa sätt som de ofta tvingas uppleva ute i samhället.Enligt Moderata samlingspartiets uppfattning bör inte kriminella kvinnoroch män avtjäna straff tillsammans. Det nuvarande systemet gagnar oftastmännen men dessvärre inte kvinnorna, som riskerar att utsättas för såvälfysiska som psykiska övergrepp.På regeringens initiativ pågår nu en radikal minskning av antalet fängelse-platser och anstalter, som ytterligare kommer att försämra möjligheterna attskydda kvinnliga intagna mot övergrepp. Enligt Moderata samlingspartietbör åtgärder vidtas i syfte att låta kvinnliga och manliga fängelse-dömda avtjäna fängelsestraff på skilda anstalter. Regeringen bör nu ta deinitiativ som behövs för att komplettera kriminalvården med ytterligare ettkvinnofängelse på lämplig plats i Sverige.7.6 Fängelsetiden skall användas till något meningsfulltDet är av stor betydelse för den framtida brottsutvecklingen attfängelsetiden kan utnyttjas på bästa sätt och fyllas med meningsfullsysselsättning utan att syftet med fängelse som ett straff går förlorat.Bland dem som döms till fängelse finns det många som, när de tas in på enanstalt, inte kan läsa och skriva och aldrig har haft en anställning. Möjlig-heten till grundläggande skolutbildning och arbete är en förutsättning för attde intagna skall ha en rimlig chans till en ny start i samhället efter avtjänatstraff. Det är därför av stor vikt att kriminalvården har de resurser som krävsför att fängelsetiden skall kunna användas på ett effektivt och meningsfulltsätt för de intagna.7.7 Allvarligt med rymningar från slutna anstalterDet skall i princip vara omöjligt att rymma från de slutna anstalterna, därde allra farligaste förbrytarna avtjänar sina straff. Den borgerligaregeringen satsade på säkerhetshöjande åtgärderpå de tre tyngsta anstalterna, d.v.s. Kumla, och har varit framgångsrikt och rymningarna från de slutnariksanstalterna har minskat . De säkerhetshöjandeåtgärder som den föregående regeringen investerade i har således gettgod utdelning i form av ökad säkerhet för framför allt allmänheten. Detär angeläget att säkerheten bibehålls och även ligger på enhög nivå. Allmänhetens skyddsintresse måste alltid sättas i främstarummet.7.8 Strikta permissionsreglerReglerna om permission måste vara restriktiva i den bemärkelsen att detmåste vara den intagnes individuella vårdplan som styr tilldelningen avpermissioner. När det är fråga om återfallsförbrytare finns det anledningatt vara särskilt återhållsam med permissioner. Vid bedömningen av omobevakad permission skall beviljas i dessa fall måste den intagnesintresse av att få permission vägas mot medborgarnas berättigade krav påskydd och säkerhet. Vi anser att skyddsintresset måste vara det primäravid denna avvägning. Det allmänna får aldrig väja undan från sitt ansvarför att enskilda inte utsätts för brott i samband med permissioner.Medborgarna måste kunna lita på staten i detta avseende.7.9 Intensivövervakning med elektronisk kontroll vidpermissioner och frigångarHittills gjorda utvärderingar av den pågåendeförsöksverksamheten med intensivövervakning med elektronisk kontrollhar visat på ett övervägande positivt resultat, vilket bl.a. föranlettregeringen att lämna förslag till en permanentning av påföljdsformen.Enligt Moderata samlingspartiet bör intensivövervakning medelektronisk kontroll även prövas som en extra säkerhetsåtgärd förpotentiella brottsoffer vid intagnas permissioner och frigångar.Regeringen bör därför uppdra åt relevant myndighet att planera ochgenomföra en försöksverksamhet med denna inriktning.7.10 Disciplinåtgärder även för livstidsdömdaLivstidsdömda brottslingar behöver inte riskera någon direktkännbar disciplinär bestraffning om de uppför sig illa eller begår brottunder den tid de sitter i fängelse. Endast varning kan komma i fråga fördessa fall.Enligt Moderata samlingspartiet är detta en oacceptabel ordning somsnarast bör rättas till. Även den som är dömd till livstidsstaff och som begårbrott eller missköter sig på annat sätt i anstalt måste enligt vårmening mötas av en reaktion som står i proportion till vad han gjort sigskyldig till. Varning och tidstillägg behöver inte som utgöra de endaalternativen till disciplinåtgärder. Även livstidsdömda beviljas permissionoch tar emot besök och har möjlighet att utföra t.ex. förtroendearbete inomramen för Förtroenderådens (de intagnas motsvarighet till fackförening)verksamhet. Redan härigenom bjuds möjligheter att skapa adekvatadisciplinåtgärder även för livstidsdömda. Ett annat alternativ till disciplin-åtgärd skulle kunna vara att under viss bestämd tid höja nuvarande 20-pro-centiga avdrag på den intagnes ersättning och förslagsvis överföra frigjordamedel till Brottsofferfonden.Enligt Moderata samlingspartiet är det angeläget att nuvarande system meddisciplinåtgärder för livstidsdömda blir föremål för utredning.Grundläggande moraliska och etiska regler om hur människor bör bete sigmot varandra skall inte - och får inte - vara annorlunda inom kriminalvårdenän vad som gäller för samhällslivet i stort.7.11 Medicinsk behandling och terapi för sexualbrottslingarSexualbrottslingar kan som ett led i behandlingen av sitt brottsligabeteende frivilligt genomgå medicinsk behandling, s.k. kemiskkastrering. Kriminalvården har dock ingen möjlighet att ensam beslutaom sådan behandling utan den bestäms och utförs inom ramen för hälso-och sjukvården och det oavsett om den medicinska behandlingenpåbörjats i frihet eller . Enligt Moderatasamlingspartiet kan det finnas skäl att närmare överväga om intemedicinsk behandling bör användas mer frekvent såväl inomkriminalvården som efter avtjänat straff, särskilt för de fallsexualbrottslingen tidigare avböjt behandling och därefter återfallit i brottav samma slag. En grundförutsättning måste dock vara uppfylld,nämligen att den dömde samtycker till behandling under helabehandlingstiden.För att den medicinska behandlingen skall vara meningsfull förutsätts attden kombineras med erforderlig terapeutisk behandling i syfte att bearbeta destarka känslor som vid en förlust av sexualdriften kan komma att kanaliseraspå annat våldsamt sätt. Det terapeutiska inslaget måste således utgöra encentral del parallellt med den rent medicinska behandlingen av sexual-brottslingen.Enligt vår uppfattning bör regeringen i enlighet med vad som här anförtsöverväga hur den framtida användningen av medicinsk behandling avsexualbrottslingar skall kunna utvecklas.8 Alternativa påföljder8.1 SamhällstjänstSamhällstjänst utgör ett alternativ till fängelse, utformat som enspeciell föreskrift vid skyddstillsyn. För att en domstol skall kunna dömatill skyddstillsyn med föreskrifter om samhällstjänst i stället för tillfängelse måste domstolen bedöma att föreskrifterna om samhällstjänst ärav avgörande betydelse. I praktiken har detta kommit att innebära attunga brottslingar inte har nåtts i den utsträckning somförsöksverksamheten åsyftade. Skälet är att det är ovanligt attungdomsbrottslingar begår så pass grova brott att fängelse kan komma ifråga, då det krävs synnerliga skäl för att kunna döma en person under 18år till en frihetsberövande påföljd. De ungdomsbrottslingar som ådömsfängelsestraff är å andra sidan oftast så hårt belastade att de inte kan visaden stabilitet som är nödvändig för att genomföra samhällstjänst.Målsättningen med samhällstjänst, dvs. att främst vara avsedd för ungalagöverträdare, har enligt vår uppfattning inte kunnat uppnås främst beroendepå den lagtekniska konstruktion som valts. I avsikt att bättre ta till varasamhällstjänstens förtjänster - genom att den dömde åläggs att utföra visstsamhällsnyttigt arbete får påföljdsformen även ett tydligt reparativt inslag -och potential som påföljdsform anser Moderata samlingspartiet attsamhällstjänst bör införas som en självständig påföljdsform. Detta var ocksåvad den s.k. kom fram till (SOU 1995:91).Ett annat sätt att öka användningen av samhällstjänst för unga skulle varaatt mjuka upp rekvisitet "synnerliga skäl" i 30 kap. 5 § BrB till "särskildaskäl" för att i någon ökad utsträckning kunna döma person tillfängelsestraff. Då avsikten med en sådan lagändring skulle vara att ökaanvändningen av samhällstjänst för unga lagöverträdare bör bestämmelsenkompletteras med ett tillägg om att den unge i första hand skall dömas tillsamhällstjänst. Vi kan se stora fördelar med att både göra samhällstjänst självständig påföljd och genomföra ovan nämnda lagändring i 30 kap.BrB som det nuvarande systemet med samhällstjänst permanentas.Härigenom skulle användningsområdet för samhällstjänst påtagligt utökasoch en större flexibilitet i påföljdssystemet uppnås.Mot denna bakgrund anser vi att regeringen skall återkomma tillriksdagen med kompletterande förslag rörande samhällstjänstens framtidaanvändning i enlighet med de riktlinjer som anförts ovan. I samband härmedbör också förslag lämnas om att införa en ordning som innebär att beslut omvad den dömde skall iaktta under verkställigheten av straff utanför anstaltockså skall innehålla en föreskrift om drogkontroll.8.2 hade bl.a. i uppdrag att närmare överväga omnågon form av villkorligt fängelse borde införas. Enligt direktiven skulleett införande av villkorligt fängelse i första hand inriktas på att de olikaicke frihetsberövande påföljdsalternativen, med undantag för böter ochöverlämnande till särskild vård, inordnades under villkorligt fängelse, ens.k. hattmodell under vilken en rad olika påföljdsalternativ skulle kunnarymmas. Ett närmande till ett system med villkorligt fängelse har förövrigt redan skett genom att domstolen när den dömer till kontraktsvårdeller samhällstjänst skall ange hur långt fängelsestraff som skulle hadömts ut, om påföljden i stället skulle ha varit fängelse.Efter en summarisk utredning av frågan avvisade majoriteten tanken på attinföra villkorligt fängelse. Enligt majoriteten var förslaget bl.a. behäftat medtekniska svagheter och hade enbart skenbara fördelar, en uppfattning somModerata samlingspartiets ledamot reserverade sig emot. Enligt vår upp-fattning är det eftersträvansvärt med ett varierat utbud av olika påföljder såatt en så lämplig påföljd som möjligt kan väljas i varje enskilt fall. Särskiltangeläget är detta när det gäller valet av påföljder för unga brottslingar. Åandra sidan är det viktigt att påföljdssystemet är klart och överskådligt upp-byggt. Enligt vår uppfattning skulle införandet av villkorligt fängelse enligthattmodellen, med en möjlighet att kombinera med ett icke frihetsberövandepåföljdsalternativ, kunna utgöra ett viktigt bidrag till vårt påföljdssystem.Inte minst skulle det vara värt att pröva avseende unga vanekriminella, somåterfaller i relativt sett mindre allvarliga brott, som t.ex. bostads- och bil-inbrott, stölder, och kanske ringa misshandel och liknande.En liknande påföljdsmodell har lanserats av psykiatriprofessor . Påföljden villkorligt frihetsstraff, vilket är benämning,kombineras med en normalpåföljd, t.ex. skyddstillsyn. När den unge begåttett brott dömer domstolen till skyddstillsyn men med tillägg av ett villkorligtfrihetsstraff, vars längd anpassas efter den brottslighet den unge gjort sigskyldig till. Den unge bär sedan tiden med sig som en "ryggsäck" under enlöptid på t.ex. . Döms den unge på nytt till skyddstillsyn förlängs löptiden . När den unge kommit upp it.ex. "ryggsäckstid", dvs. den samlade tilläggsstrafftiden för de olikabrotten, realiseras frihetsstraffet som då också kommer att vara tillräckligtlångt för att kunna göra något meningsfullt av vad gäller den unges rehabili-tering.En variant av denna modell skulle kunna vara att domstol, när en ungbrottsling döms till exempelvis åtta månaders frihetsberövande straff,fastställer att en månad skall avtjänas - för att ge den unge en föraning omhur obehagligt det är att vara frihetsberövad - och resterande sju månaderstoppas i ryggsäcken. eller större delen av den tordemånga gånger redan vara avtjänad i form av anhållning och häktningstid.Poängen med ett villkorligt frihetsstraff för denna grupp av återfalls-förbrytare ligger framför allt i tydligheten. Det finns ett reellt hot som denunge genom att sköta sig kan undvika att se realiserat. vet han attom han fortsätter att begå brott så kommer han att frihetsberövas förr ellersenare och då för avsevärd tid.Enligt vår mening bör regeringen nu gå vidare med förslaget att införavillkorligt fängelse, antingen inom ramen för det pågående arbetet avseendepåföljdssystemet för unga brottslingar eller i det fortsatta beredningsarbetetmed anledning av förslag.9 Psykiskt störda brottslingarBrottslingar som lider av allvarlig psykisk störning får inte dömas tillfängelse. De överlämnas i stället till rättspsykiatrisk vård. Om det finnsrisk för att brottslingen återfaller i brottslighet kan rätten besluta omsärskild utskrivningsprövning. Moderata samlingspartiet är starkt kritiskttill denna ordning. Många av de allra farligaste brottslingarna finns blanddem som överlämnas till psykiatrisk vård. Till saken hör att det ärmycket svårt att bedöma om en psykiskt störd brottsling kommer attåterfalla i brottslighet. Beslut om särskild utskrivningsprövning grundas irealiteten på mer eller mindre kvalificerade gissningar.Mot denna bakgrund och med beaktande av medborgarnas skyddsintressenanser vi att det nuvarande förbudet mot att döma psykiskt störda brottslingartill fängelse bör avskaffas. Det är bara i ett fåtal fall som gärningsmannen ärså allvarligt störd att han över huvud taget inte är medveten om vad han görsig skyldig till. Endast i dessa fall anser vi att det är berättigat attstraffri-förklara och inte utdöma fängelsestraff. Vård måste ges under sådana former att allmänhetens skyddsintresse tillgodo-ses.Övriga psykiskt störda brottslingar, dvs. det stora flertalet, bör i ställetdömas till straff. Denna effekt har till viss del uppnåtts genom den lagstift-ning som trädde i kraft med lagen om rättspsykiatriskvård (LRV). Andelen personer som överlämnas till psykiatrisk vård har defacto minskat och fler psykiskt störda brottslingar sitter i fängelse i dagjämfört . Om de som döms till straff är i behov av psykiskvård skall de kunna avtjäna en del eller hela straffet på psykiatrisk vård-inrättning under kriminalvårdens ansvar. När vårdbehov inte längre före-ligger skall den dömde avtjäna eventuell resterande del av straffet i vanligtfängelse. På motsvarande sätt skall den som är psykiskt sjuk vidtiden för frigivning med tvång kunna överföras till psykiatrisk vårdinrättningför att där vårdas och bli frisk innan det kan bli aktuellt med ett liv ifrihet.En sådan ordning skulle gagna såväl den psykiskt sjuke som den allmännatryggheten i samhället. Mot denna bakgrund bör regeringen lämnaförslag till erforderliga lagändringar.10 Åtgärder mot internationell brottslighetDen internationella brottsligheten - narkotikabrottslighet, ekonomiskbrottslighet, illegal handel med utrotningshotade djur och växter m.m. -omsätter oerhörda kapitalsummor. Den är dessutom välorganiserad. Föratt möta detta hot måste bl.a. åklagarnas och polisens arbetsmetodereffektiviseras. Det räcker inte med vad som görs i utan svenskabrottsbekämpande myndigheter måste utveckla samarbetet med sinamotsvarigheter i EU-länderna och - inte minst - med motsvarandemyndigheter i de östeuropeiska länderna. I detta sammanhang måsteäven uppmärksamhet riktas mot den ökade utländska prostitutionen iSverige. För att skall kunna hjälpa dessa kvinnor är det angelägetatt svenska myndigheter får till stånd ett ökat och mer effektivt samarbetemed de rättsvårdande och sociala myndigheterna över nationsgränserna.Så gott som all narkotika i smugglas in. Den traditionella tull-bevakningen motsvarar emellertid inte kraven på effektiv bekämpning i ettframtida samhälle, där smugglingsmetoderna blir alltmer raffinerade. Motdenna bakgrund är det enligt Moderata samlingspartiet angeläget att reforme-ring av de nuvarande myndighetsstrukturerna kommer till stånd. Vårt förslaginnebär att tullkriminalen och tullens bevakningspersonal integreras medpolisorganisationen på de platser och inom de områden där en inre gräns-kontroll kommer i fråga, dvs. i , , samt de övrigahamnar och flygplatser där trafik till och från EU-land förekommer. Formelltskulle tullens verksamhet vid den inre gränsen upphöra med en sådanordning, men endast för att ersättas av en utbyggd brottsbekämpning, underpolis- och åklagaransvar med inriktning på de varor som är undantagna frånkravet på fri rörlighet enligt (artikel 36 i ), bl.a.narkotika, vapen, krigsmaterial, djur, alkohol och kulturföremål.Den gränsöverskridande narkotikabrottsligheten har ofta starka kopplingartill den internationella ekonomiska brottsligheten. Insatser mot narkotikaträffar således också den ekonomiska brottsligheten. Vårt främsta vapen motden internationella brottsligheten är en effektiv myndighetssamverkan påsåväl nationell som internationell nivå. Mot den bakgrunden är det särskiltangeläget att den framtida organisationsformen för ekobrottsbekämpning inteförsvårar myndighetssamverkan mellan polis- och åklagarväsendet ochövriga inblandade myndigheter.Svensk tull och polis måste ha både ekonomiska och kunskapsmässiga för-utsättningar föratt aktivt kunna delta och driva på det internationella brotts-bekämpningssamarbete som är under uppbyggnad inom ramen förSchengen och EU:s tredje pelare.11 Hemställan11 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utgångspunkter för kriminalpolitiken,2. att hos regeringen begär en kartläggning av hurlagstiftningen kan förbättras i syfte att förtydligavårdnadshavares ansvar i rollen som normöverförare ochbrottsförebyggare i enlighet med vad som anförts i motionen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om föräldrars rätt till polisstöd,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om skolans roll som brottsförebyggare,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om närpolisverksamhetens betydelse,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om den offentliga miljöns inverkan påbrottsligheten,7.