mot · GM02N253 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:N253av Per m.fl. (m)som turistlandInledningFå områden i svensk ekonomi besitter en sådan möjlighet tillökning av sysselsättningen inom ett konkurrensutsattexportområde som turismen. En fördubbling av resandet frånutlandet räknat i omsättning motsvarar cirka 25 000 nyaarbetstillfällen. En fördubbling av all turism i skullemotsvara cirka 100 000 nya arbetstillfällen. En sådan tillväxthar inte på något sätt kunnat förverkligas. Den politik somden socialdemokratiska regeringen har fört har varit etteffektivt hinder.Tillväxten har uteblivit trots att kan antas ha en stor tillväxt-potential i form av outnyttjade kapaciteter och andra resurser. Turismensråvaror, d.v.s. natur, kultur, evenemang, aktiviteter m.m., finns i rik mängd.Kapacitet för tillväxt finns i fysiska anläggningar, boende, restauranger,handel m.m. Infrastrukturen tål i flertalet avseenden en tillväxt utan att enskomma i närheten av sådana trängseleffekter som förekommer på meretablerade turistresmål.Svensk reseproduktion är småskalig och inriktad på hög andelindividuellt resande (något som man tror kommer att vara mycket efterfrågati framtiden). Miljö, säkerhet, kvalitet och information är områden där svenskreseproduktion har eller kan utveckla konkurrensfördelar. Hög kompetensfinns att tillgå inom strategiska områden som språk, IT och drift av boende-och transportföretag.De begränsningar för vilka branschen själv kan anses bära ansvaret för attråvarorna i form av natur, kultur och sevärdheter inte omsätts på ettkommersiellt lönsamt sätt. En särskild begränsning är bristen på fungerandepaketlösningar och dåligt fungerande system för att prissätta och breddaaktivitetsutbudet.En effektiv samordning sett ur kundens synvinkel saknas eller behöverutvecklas mellan dem som levererar deltjänster som boende, transporter ocholika aktiviteter. Många resmål tar inte ansvar för hur de fungerar utifrånbesökarens behov - garanterad leverans av det som omtalas i t.ex. resmåletsinformationsmaterial.Arrangörs- och återförsäljarleden har för liten kapacitet att föra utnischprodukter på svensk och internationell marknad. Det finns tydligabrister i samspel/rollfördelning mellan privata företag och de olika aktörernainom den offentliga sektorn. Om ingenting görs kommer det snart att märkastydliga brister i den kompetens som behövs för att kunna hantera produktionpå morgondagens villkor.Näringen upplever inget stöd från den förda näringspolitiken och det gällerlokalt, regionalt och centralt.Rese- och turistindustrinsvillkorDe villkor som gäller för allt annat företagande gäller ocksåför turistnäringen. Rese- och turistindustrin är ocksåberoende av att de regler som bestäms i politisk ordning ärlångsiktigt stabila och likvärdiga med dem i andra länder ochi andra näringar. Det gäller skatteregler, förutsättningar förfinansiering och insatser för marknadsföring. Det handlar omatt uppnå konkurrensneutrala skattenivåer- och skattesystem.Vi konstaterar att den socialdemokratiska politiken harmisslyckats härvidlag.Det moderata alternativet handlar bl.a. om att lagar och tillämpnings-föreskrifter skall utformas så att näringens konkurrenskraft stärks. Vi villattnäringens företag ges möjlighet att arbeta under rimliga finansieringsvillkor.Statens insatser för underhåll och nyinvesteringar i infrastruktur skall skemed hänsynstagande även till turistnäringens behov.De insatser som den offentliga sektorns olika aktörer gör för företags-utveckling skall också omfatta turistnäringen. Fungerande och anpassadefinansieringslösningar är särskilt viktiga för nya entreprenörer och utveck-lingsföretag. De förslag till regler på arbetsmarknaden som vi föreslårkommer också att svara mot de särskilda krav som finns i turistnäringen.Flexiblare arbetstider ger ökade möjligheter till varaktiga anställningar ochökad produktivitet. Insatserna inom arbetsmarknadspolitiken innebär en sats-ning på att stärka de allmänna basförutsättningarna för näringslivet. Detkommer också att stärka önskvärda strukturer och arbetssätt inom turist-näringen.Samverkan kan ge fördelarDen svenska turistprodukten formas och utvecklas isamverkan och samarbete mellan enskilt företagande,turistorganisationer, kommuner och statliga myndigheter ochideella organisationer. Det är företagen som skall ageramotor i utvecklingen av svensk turism.De offentligt finansierade turistiska organisationerna kan komplettera meninte ersätta enskilt företagande. Såväl de lokala som regionala turistorganisa-tionerna har en central roll när det gäller att stärka det lokala av kommuner uppger att de satsar på marknadsföring avturism i någon form. I knappt hälften finns en turistbyrå, många av dem ärendast öppna . Knappt hälften av kommunerna genomför någonmarknadsundersökning över huvud taget och mycket få utnyttjarinformationen som beslutsunderlag. Mycket tyder på att många kommunalaskattekronor satsas på ett slumpmässigt eller missriktat sätt på olikaaktiviteter som ryms under rubriken turistfrämjande. Principiellt mer allvar-ligt är det när kommunerna på ett ännu mer aktivt sätt ger sig in som aktörerpå marknaden.Kommunernas konkurrensmåste stoppasDet kommunala engagemanget på turismens område medförsvårigheter såväl för redan etablerade företag som för företagsom vill komma in på områden där kommunen engagerat sig.Den kommunala turistverksamhetens uppbyggnad kanfinansieras med skattemedel och den fortsatta driften skemed kontinuerliga kommunala driftbidrag, vilket ger enannan kostnadsbild än för konkurrenterna. Därigenom kankommunen hålla lägre priser på t.ex. kanotuthyrning,lägerskolor eller stuguthyrning än den privata aktören. Enannan snedvridning äger rum genom att en kommun eller ettkommunägt bolag förfogar över strategiskt viktiga resursersom man inte låter konkurrerande aktörer utnyttja på likavillkor. Ett exempel från den svenska fjällvärlden visar hurett kommunägt bolag som äger en skidlift och driver egenskidskola inte låter en konkurrerande privat skidskolautnyttja förtursrätten i liftkön. Ett näraliggande problem äratt det för småföretagaren kan vara svårt att hävda sig motkommunen i de fall tvister uppstår.Ett annat problem är att utvecklingsinsatser kan bidra till att konkurrensensnedvrids på olika områden. Offentliga insatser tenderar att fixeras vidbyggandet av anläggningar och annan fysisk infrastruktur. För mångaturistföretagare är den stora bristvaran ofta konkurrensneutral kunskap i formav marknadsinformation, utvärdering och analys. Denna typ av insatserborde kunna utgöra ett alternativ till byggandet.Kommunen skall inte engagera sig i sådana aktiviteter som de på mark-nadsekonomiska villkor baserade företagen kan sköta bättre. Inga syssel-sättningsaspekter får utgöra alibi för sådan näringsverksamhet.Under ALU:s täckmantel har många kommuner bedrivit med privataföretag konkurrerande verksamhet inom turismområdet, t.ex. guideverksam-het.Underprissättning i samband med konkurser kan förekomma inom hotell-branschen där kapitalkostnaderna spelar stor roll för rumspriset.De ideella föreningarna som är verksamma inom turistområdet har blandannat genom sin annorlunda skattesituation möjlighet att erbjuda aktiviteter,inte bara till sina medlemmar utan även till allmänheten, till ett lägre pris änföretagen. Det är viktigt att rollerna klargörs och att det slås fast vargränser-na går mellan det som är rekreation för en medlemskategori och det som ärkommersiell turistverksamhet.Det är viktigt att fortlöpande bevakar turistnäringensområde och kraftfullt reagerar på enskilda kommuners övertramp.Regelverket ochmyndigheternas arbetssättmåste förändrasI ett ordnat samhälle måste enskilt företagande kunnagranskas vad gäller t.ex. skatter, miljöfrågor, arbetsmiljö,fysisk planering eller alkoholfrågor. Så långt det är möjligtbör myndigheter på alla nivåer samordna sina kontakter medföretagen och eftersträva en så liten byråkratisk belastningsom möjligt. Relationerna bör mer präglas av service än avkrångel. Onödig byråkrati och oförutsett strängatillämpningar hindrar både nyetableringar och övergångentill heltidsföretagande.Även om det är viktigt att slå fast att inte alla regler och bestämmelser somomgärdar företagandet i turistnäringen uppfattas som hinder, finns det iregelverket inslag som verkligen inte underlättar nyetableringar ochutveckling. Dessutom är den sammanlagda effekten av de avgifter som ärförknippade med de olika tillstånden betungande.I databas kan den som är intresserad av att starta verksamhetinom hotell- och restaurangbranschen konstatera att ett stort antal lagarreglerar sådan verksamhet: alkohollagen, alkoholförordningen, lagen omhotell- och pensionatsrörelse, hälsoskyddslagen, livsmedelslagen, livs-medelsförordningen, lotterilagen, lagen om anordnande av visst automatspel,lagen om skatt på spel, lagen om lotteriskatt, miljöskyddslagen, miljö-skyddsförordningen, miljöskadelagen, förordningen om miljöfarligt avfall,m.fl. lagar och förordningar. Antalet inblandade myndigheter är stort.Ansökningsförfarandet och blankettifyllandet kan misstänkas ta avsevärd tidi anspråk.Även den som fått sitt tillstånd kan finna att nya problem kan uppstå. Olikasituationer bedöms inte på samma sätt i hela landet. uppleverturistföretagaren en onödigt byråkratisk hantering av vissa frågeställningar.Fler myndigheter borde lära sig att ett tillsynsuppdrag inte inskränker sigtillmyndighetsutövning utan även har en viktig servicefunktion. Svenskturistnäring har rätt att kräva att tillsynsmyndigheterna i ännu störreutsträckning går från krångel till service och fullt ut inser att man har enmöjlighet att medverka till att göra svensk turism bättre och på så vis bidratill ökad sysselsättning och välfärd.Inom många områden finns det dubbla kontroller. För kontroll av t.ex.hissar, ventilation och kylanläggningar krävs att ett auktoriserat företag utförbesiktningen. Därutöver sker även en kontroll av besiktningen av ansvarigmyndighet. Företaget får stå för kostnaderna för bägge besiktningarna. Ettsystem som liknar bilbesiktningen, att det är den certifierade kontrollantensom granskas av myndigheten i stället för anläggningen, skulle ge sammatrygghet till lägre kostnad. Vissa myndighetskontroller, som inte kräverspecialkompetens skulle kunna samordnas, i stället för att som olikatjänstemän måste utföra sin speciella kontroll. Inspektionstätheten bordekunde anpassas till om problem har uppstått eller inte. De företag som skötersig och undgår anmärkningar vid tillsyn och kontroll borde kunna slippaavgift eftersom de sparar extraarbete åt dem som utför kontrollen. Därmedbygger man också in incitament i systemet för att företagarna skall sköta sigbättre.Den småskaliga livsmedelsproduktionen, som är ett väsentligt inslag ituristnäringens utbud av upplevelser, möter stora problem, både vad gällerförädling och försäljning i gårdsbutiker och vidareförsäljning tillrestauranger och andra försäljningsställen. Tillämpningen av livsmedels- ochhälsovårdslagstiftningen kan bli ett hinder för utvecklingen av en lokallivsmedelsförädling. För att få fart på den lokala produktionen krävs en mergenerös tillämpning av lagstiftningen och en anpassning till de speciellaförutsättningarna. En lösning skulle kunna vara att en projektgrupp medrepresentanter för olika berörda specialområden utarbetade en liten handbokmed exempel på hur små lokaler för olika typer av livsmedelsproduktion kanse ut utan att för den skull äventyra hygienkrav eller kvalitet. Om de reglersom emanerar från EU:s förordningar skulle innebära oöverstigliga hinderför att skapa bättre villkor för den småskaliga livsmedelsproduktionen måstestaten ta på sig uppgiften att påverka dessa.Särskild uppmärksamhet bör riktas mot frågeställningar där nationella ochinternationella regler skiljer sig åt. I samarbetet med EU bör delshävda behov av minskad byråkrati, dels eftersträva att svenska regler också idetaljer anpassas till EU-regler i samma takt som i konkurrentländerna, därnationella särförhållanden inte motiverar annat.Även om det på vissa områden behövs genomgripande förändringar avregelverket handlar det väldigt mycket om attityder och värderingar när detexisterande regelverket tillämpas på ett för turistföretag och andrasmåföretag försvårande sätt.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om rese- och turistindustrins villkor,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om risken för illojal konkurrens inom turismområdet,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utformningen av regler för kontroll och tillsyn inomturismområdet.Stockholm den 28 oktober 1998Per ()()()()()()()()()()