mot · GM02K3 · 1998-10-20 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:K3av och ()med anledning av prop. 1997/98:184 Ändringar i radio- och TV-lagen (1996:844), m.m.Mångfald och frihet förmassmediaFolkpartiet strävar efter ökad mångfald och större kvalitet imedierna. Kvalitet och alternativ ska garanteras genom enstark och kvalitetsinriktad public-serviceverksamhet.Mångfalden och det demokratiska meningsutbudet gynnas avgoda etableringsmöjligheter för nya medieaktörer och av ettstort och varierat utbud. Den främsta metoden för att uppnådetta mål är att erbjuda största möjliga frihet för såvälkonsumenter, distributörer som producenter.Därför är för att det frekvensutrymme i etern som statenförfogar över ställs till TV-tittarnas och TV-företagens förfogande. Medmarkbunden digital-TV skapas möjligheter till ökad mångfald. Fler TV-program kan nå hushållen via en ny distributionsform, om företag ochkonsumenter vill utnyttja denna möjlighet.Tyvärr har regeringen på ett antal punkter valt en politik som begränsarfriheten och mångfalden istället för att öka den. Ett sådant beslut ärfördelningen av tillstånd att sända markbunden digital-TV. Istället för attkonsumenternas val tilläts styra t.ex. vilken av de sökande betal-TV-kanalerna som skulle få tillståndet lät regeringen politiska önskemål fällaavgörandet. vann över TV 1000 på politiska grunder.Propositionen om ändringar i radio- och TV-lagen innebär tyvärr attmångfalden i massmedierna hämmas ytterligare. Förslaget att i praktikenutvidga det antal TV-program som kabel-TV-företagen är skyldiga attdistribuera vidare utan kostnad för hushållen (8 kap. 1 §) snedvriderkonkurrensen och motverkar nya TV-kanaler. Därför föreslår attplikten att vidarebefordra TV-program endast ska omfatta de två etableradeprogramkanaler som finansieras med TV-avgifter: och . Det fårankomma på utskottet att utforma erforderlig lagtext.För det första motverkar regeringens förslag mångfalden genom att ettvisst reklamfinansierat TV-företag ges en mer gynnad ställning än desskonkurrenter. I samband med teknikskiftet från analog till digital TV bör denstatliga favoriseringen av upphöra. Det finns ingen anledning att gynnaett företag framför andra som uppfyller samma villkor.För det andra motverkar regeringens förslag mångfalden genom attytterligare en avgiftsfinansierad programkanal ges en gynnad ställninggenom vidarebefordringsplikten. Om staten t.ex. favoriserar SVT:s nyhets-kanal försämras förutsättningarna för ett privat alternativ att startaen egen nyhetskanal.För det tredje kan regeringens förslag motverka mångfalden genom attkabel-TV-företag tvingas att fritt distribuera vissa TV-program till hushållsom redan kan ta emot samma utbud med en enkel inomhusantenn. Om såsker tas värdefull distributionskapacitet i anspråk för att sända samma utbudpå två olika sätt. Det vore slöseri, inte bara med kabelföretagens egendomutan också med hushållens möjligheter att ta emot ett brett utbud av TV-program. Det är oklart vad som avses i propositionen med att "alla boende"ska ha möjlighet att ta emot de marksända programmen för att kabelföretagetinte ska vara skyldigt att vidarebefordra dem gratis.I många hus kommer det att gå bra att ta emot de marksända digital-TV-signalerna i vissa lägenheter, men inte i andra. I vissa lägenheter kommer detatt gå bra i vissa rum, men inte i andra. Var gränsen går för när vidare-befordringsplikten gäller klargörs inte i propositionen.För det fjärde är det omöjligt för allmänhet och berörda företag att förutsekonsekvenserna av regeringens förslag. Betydande utrymme lämnas för attpå politiska eller andra grunder nyckfullt gynna vissa företag och intressen.Om propositionen bifalls innebär det i praktiken att regeringen har rätt attavgöra vilka TV-kanaler som ska ha fördelen av att vara behäftade medvidarebefordringsplikt. Det står regeringen fritt att bestämma vilka krav somskall ingå i tillstånden för att sända digital-TV. Genom att låta de i lagtextenavgörande orden "opartiskhet, osaklighet och mångsidigt programutbud därnyheter ingår" ingå eller inte ingå i tillstånden kan regeringen såledesbestämma vilken av två eller flera likvärdiga kanaler som kommer attgynnas. En kanal kan ha ett innehåll som väl motsvarar statens kvalitets-ambitioner, utan att kanalens tillstånd har formulerats på det sätt somkvalificerar till status som vidaresändningspliktigt. Om regeringen iställetväljer att ge flera kanaler tillstånd som förenas med de aktuella villkoren,uppstår också här frågan vem som ska välja bland de kvalificerade kanalerna.Om det är kabeloperatörerna innebär det att allmänheten på olika orterkommer att ha olika pliktkanaler.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att med avslag på propositionen i motsvarande del, beslutarom sådana ändringar i 8 kap. 1 § förslag till lag om ändring i radio- och TV-lagen (1996:844) att plikten för kabel-TV-företag att utan ersättningvidarebefordra vissa TV-program begränsas.Stockholm den 20 oktober 1998Helena ()()