mot · GM02N215 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:N215av m.fl. (m)Försäljning av offentligt ägda bolagInnehåll1 SammanfattningFörutsättningarna för en fortsatt spridning av ägandet i offentligtkontrollerade företag är goda. Det behövs privat kapital för att stärka destatliga företagen, särskilt . Med förbättrade skattevillkor försparande i svenska företag kan det statliga ägandet i företag minskas med40-80 miljarder kronor under denna mandatperiod.Moderata samlingspartiet föreslår att:- En börsintroduktion av skall prioriteras.- Privatiseringarna skall genomföras så att de stärker företagen.- Allmänheten skall erbjudas köpa aktier i de företag som säljs.- De anställdas delägande i de egna företagen skall underlättas.- Kommunala bolag skall privatiseras.Privatiseringarna av statliga företag under 1991-1994 var en stor framgång:- tillfördes statskassan i försäljningsintäkter.- De sålda bolagen stärktes - vinsterna i dessa ökade efter privatiseringen.- Skatteintäkterna från de sålda bolagen ökade kraftigt efter privatise-ringarna.Den socialdemokratiska regeringens två försäljningar av börsföretagunder den förra mandatperioden var inte lyckade vare sig försmåspararna eller för staten. Regeringen reserverade fler aktier förutländska köpare än för svenska småsparare. Dessutom sålde regeringentill ett för lågt pris.Vid den borgerliga regeringens privatiseringar gick avaktierna till svenska småsparare. Ägandespridningen blev stor över landet,inte minst bland kvinnor. Kursutvecklingen för de bolag som såldes av denborgerliga regeringen visar att dessa bolag inte såldes till ett för lågt pris.2 Framgångsrika privatiseringarPrivatiseringsarbetet 1991-1994 hade en stor omfattning trotssvårigheterna i spåren av 1980-talets kasinoekonomi och deninternationella valutakrisen . överfördes 20 statliga företag helt eller delvis i privat ägo.Utvecklingen i de privatiserade bolagen har varit god efter försäljningarna.Över en kvarts miljon människor blev aktieägare . Kvinnoroch boende på landsbygden var överrepresenterade i denna grupp. Antaletaktieägare i steg från 3,2 till 3,8 miljoner personer under perioden.Under våren 1992 ställde staten ut köprätter för alla sin aktier i köprätter byttes mot aktier . såldes ävenstatens hälftenägande i samt nästan hela ägandet i avfallskon-verteringsföretaget . såldes av aktierna i för-svarsindustrikoncernen ut till allmänheten, de anställda samt tillinstitutionella ägare.Våren 1994 sålde staten av aktierna i skogsföretaget genom en bred spridning till allmänheten. Vidare såldes statens ägar-andel i och i Cementa. gjordes ytterligare enbred ägarspridning av större delen av statens aktier i läkemedelsföretagetPharmacia.590 000 personer köpte aktier i vilket motsvarade 6,9 procentav hela svenska folket. Pharmaciaaktier köptes av 520 000 personer. Dettagjorde aktierna i dessa bolag till de i relation till befolkningen mest spriddaköpta aktierna i i de väsentligt mindre företagen spreds till56 000 respektive 68 000 nya ägare, vilket gjorde dem till några av de mestspridda aktierna på Fondbörs.Sammanlagt inbringade försäljningarna till stats-kassan. Kostnaderna för försäljningarna var vid en internationell jämförelsemycket låga. Totalkostnaden blev ca eller avköpeskillingen. Privatiseringarna med-verkade också till att bredda och förbättra riskkapitalmarknaden i Sverige.Helt nya grupper blev aktieägare. En stor andel var lågavlönade kvinnorboende i landsorten, därav många i . Två tredjedelar var under 29 år.Till skillnad från många andra nya aktieägare som kommit till under senareår har de som deltog i privatiseringarna inte gått via ägande av andelar ifonder utan blivit direktägare av aktier.3 Privatiseringar får företag att må bättre3.1 Företagen kan utvecklas friarePrivatiseringarna skall inte enbart ge intäkter till staten. Det är ocksåviktigt att de privatiserade företagen stärks genom försäljningarna. Såskedde också vid försäljningarna . De privatiseradeföretagen gavs konkurrenskraftiga ägarstrukturer med ett renodlatkommersiellt tänkande utan statliga skygglappar och politiskaägarambitioner. Privatiseringarna har gjort att allmänhet, medier,investerare, kunder och leverantörer blivit uppmärksammade påföretagen.SSAB:s problem med de amerikanska tullmyndigheternas synpunkter påpåstådda dolda statssubventioner till bolaget har i princip försvunnit.Celsius Industrier har genom börsnoteringen fått helt andra möjligheter attskapa allianser, samarbetsavtal och konsortier. Förvärvet av hadealdrig kunnat genomföras utan börsintroduktionen och tillgången tillbörskapital.AssiDomän hade aldrig kunnat bildas av helstatliga och samtbörsnoterade utan en börsnotering av den nya företagsgruppen. harbolaget finansiell styrka att kunna agera aktivt och offensivt inom den förSverige så viktiga skogsnäringen.3.2 AssiDomänFör att sprida ägandet och ge bolaget tillgång till externtriskkapital beslutade regeringen att sälja av aktierna iAssiDomän, motsvarande 53,5 miljoner aktier. Av dessa aktierreserverades för privatpersoner och anställda i AssiDomänoch Ncb.Resterande (16 miljoner aktier) såldes till svenska ochutländska institutioner i ett anbudsförfarande för att få ett marknadsmässigtpris. Anbud fick avges på poster om högst 1,5 miljoner aktier. Genomanbudsförfarandet sattes priset för institutioner till . Allmänhetenerhöll rabatt på detta pris och betalade per aktie.Företagets aktier noterades på tillkursen 156 kronor.Tabell 3.1Resultat och skatt för AssiDomän och dess föregångare 1988-1997(mkr)(Källa: Regeringens skrivelser 1989/90:20-1997/98:20 samtAssiDomän AB:s årsredovisning 1997. )Tabell 1: (År Resultat efter finansnetto Skatter )Efter privatiseringen har AssiDomän utvecklats bra. Vinsten har ökat,liksom skatteintäkterna till staten. Börskursen har utvecklats något sämreän generalindex.Nu finns en önskan hos bolaget och dess intressenter att staten minskar sittägande ytterligare, vilket skulle öka bolagets möjligheter att fritt väljamellanolika utvecklingsalternativ.3.3 CelsiusUnder såldes av statens aktier iförsvarsmaterielkoncernen till 56 000 nya ägare bland densvenska allmänheten samt till institutionella ägare.Priset till institutioner fastställdes genom anbudsförfarandet till 106kronor. Anbudsförfarandet föregicks av en omfattande information undernågra veckor till de potentiella anbudsgivarna. Anbudsförfarandet medfördeatt fyra större svenska institutioner tecknade sig för 6 miljoner aktier av bolagets aktier före nyemissioner för företagsförvärvet. Dessakom alltså att utgöra kärninvesterarna.Övriga 12 miljoner aktier som fanns till försäljning såldes genom ettförsäljningsprospekt. Av dessa aktier reserverades 5,5 miljoner aktier tillallmänhet och anställda, med en rabatt på , dvs. per aktie.Tabell 3.2Celsius, resultat och skatt 1988-1997 (mkr)(Källa: Uppgifter från , samt bolagetsårsredovisning 1997)Tabell 2: (År Resultat efter finansnetto Skatter )Trots den allmänna nedgången för försvarsindustrin till följd avminskade försvarsanslag i och i omvärlden, har lyckatsvisa vinst nästan alla räkenskapsår. Börskursen har dock utvecklats någotsämre än generalindex.3.4 PharmaciaUnder 1994 gjordes en stor ägarspridning av nästan samtliga statensaktier i läkemedelsföretaget till 520 000 svenska aktiesparare.Tabell 3.3Pharmacia/& , resultat och skatt 1993-1997(mkr)(Källa: Pharmaciakoncernens och & Upjohn-koncernensresultaträkningar)Tabell 3: (År Resultat efter finansnetto Skatter )aktier var börsnoterade. Därför valdes för förstagången metoden att sälja utan att ett fast pris meddelades. Staten sattedock ett maximipris för att privatpersoner skulle vara medvetna om vaddet maximala utlägget kunde bli. Allmänhetens pris bestämdes till 10kronor under priset till institutioner (per aktie), som understegdet vid prissättningstillfället gällande börspriset med en krona eller0,8 procent.Bolaget fortsatte att utvecklas positivt efter privatiseringen med ökad vinst,ökad skatteinbetalning och en börsutveckling något över generalindex. Eftersammanslagningen med det amerikanska läkemedelsbolaget i slutetav blev dock utvecklingen svagare, men bolaget visar nu tecken på enbättre utveckling.3.5 SSABSSAB bildades genom en fusion mellan landets tre störstakrisdrabbade handelsstålverk, varav ett redan ägdes av staten.Privatiseringen inleddes när staten överlät 1/3 av samtliga aktiertill ett antal institutionella ägare till ett pris av ca per aktie.Nästa steg togs när staten tillsammans med de nya delägarnaplacerade av aktierna på marknaden till ett pris av 140kronor per aktie, varefter aktien blev noterad på Stockholmsbörsen.Under 1991 pendlade aktien . Det var bakgrun-den till att staten valde att inte direkt sälja sina resterande aktier utan iställeterbjuda köprätter, dvs. en rätt att senare köpa aktierna till ett i förvägfastställt pris.I maj 1992 erbjöd staten s.k. SSAB-paket, bestående av dels en stats-obligation på nominellt , dels 100 köprätter berättigande tillköp av lika många till ett pris av170 kronor per aktie. Paketet såldes till ett pris av . Drygt126 000 paket erbjöds, motsvarande statens hela resterande aktieinnehav iSSAB på ca 48 procent.Kursen på , som pendlat mellan ca 120 och155 kronor, började åter falla . Fallet pågick t.o.m.november månad, då aktien som lägst noterades till ca . I slutet avår 1992 inleddes en uppgång som pågick . Den 28 juni 1994noterades aktien till ca 290 kronor.Privatiseringen av statens av aktierna inbringade ca och aktierna spreds till 68 000 svenska aktiesparare.Tabell 3.4SSAB, resultat och skatt 1988-1997 (mkr) (Källa: Uppgifter erhållnaav , )Tabell 4: (År Resultat efter finansnetto Skatter )har efter den slutliga privatiseringen haft en god utveckling ochanses tillhöra ett av de mest välskötta och vinstgenererandestålföretagen i världen. Vinsten har ökat, liksom bolagetsskatteinbetalningar. Aktiekursen har utvecklats i takt med generalindex.3.6 NordbankenNordbanken introducerades på ,med staten som ensam ägare. Privatiseringen föregicksav ett omfattande rekonstruktionsarbete av den borgerliga regeringen,vilket var nödvändigt för att rädda banken efter bank- och finanskrisen ispåren av 1980-talets kasinoekonomi.Priset till institutioner fastställdes genom anbudsförfarande till 92 kronoroch för allmänheten.Tabell 3.5Nordbanken, resultat och skatt 1988-1997 (mkr)(Källa: Nordbankens resultaträkningar)Tabell 5: (År Resultat efter finansnetto Skatter )gjorde Nordbanken en inlösen av drygt 32 miljoner aktier,motsvarande av totalt utestående aktier, med peraktie. Praktiskt taget hela inlösen (99,) om 5 miljarder kronoravsåg aktier ägda av staten. Statens ägarandel i Nordbanken reduceradesdärmed från 65,5 till 59,4 procent.I november 1997 sålde staten 24,5 miljoner aktier till ett värde av ca6 miljarder kronor (till svenska och internationella institutionella investeraresamt allmänheten i ) och ytterligare 28,5 miljoner aktier(till institutionella investerare), motsvarande ca till ettvärde av 37,50 per aktie. fick man 7 aktier för varje gammal aktie.Till följd av försäljningen minskade statens ägande i Nordbanken till 42,5 procent.3.7 Lågt pris vid s-privatiseringarNär socialdemokraterna befann sig i opposition mellan 1991 och 1994kritiserade de ivrigt privatiseringarna av statliga företag. Efter valet 1994har den socialdemokratiska regeringen emellertid själv genomfört tvåförsäljningar av börsnoterade aktier avseende kritik som Socialdemokraterna riktade mot de borgerliga privatise-ringarna, dvs att försäljningarna var en dålig affär för staten, saknade dågrund. Staten fick bra betalt för de aktier som såldes - efter försäljningarnahar aktiekurserna inte stigit mer än index.Däremot stämmer kritiken om den riktas mot den socialdemokratiskaregeringens egna privatiseringar. Skattebetalarna fick dåligt betalt förNordbankenaktierna. Efter statens försäljning har aktien ökat väsentligt merän index.Diagram 3.1Nordbankens börskurs jämfört med index för bank- ochfinansaktier.3.8 Socialdemokraterna gynnar utländskt ägandeDet är också beklagligt att den socialdemokratiska regeringen vidförsäljningen av aktier i endast erbjöd den svenskaallmänheten av aktierna, medan utländska placerare . Socialdemokraterna föredrog uppenbarligen utländskainstitutioner framför svenska folket som ägare. Vid privatiseringarna somgenomfördes av den borgerliga regeringen erbjöds avaktierna till den breda allmänheten.Genomförandet av Nordbankens delprivatisering skall ses mot bakgrundav den återinförda dubbelbeskattningen på aktieutdelningar, skärpningen avreavinstbeskattningen och diskrimineringen av svenska försäkringsbolagsplaceringar i svenska företag. Med dåliga villkor för svenskt ägande minskarnaturligtvis möjligheterna att locka svenskt ägarkapital.4 Fortsatt stort statligt ägande4.1 Staten äger 74 bolagSvenska staten är alltjämt den enskilt största ägaren av rent kommersiellaföretag som producerar varor och tjänster. Det sammanlagdamarknadsvärdet av de statliga företagen har uppskattats till mellan 200och , men kan vara ännu högre. Aktieutdelningen tillstaten är dock jämförelsevis blygsam, ca per år.Antalet bolag i den statliga företagssektorn uppgår till hela 59 stycken,enligt regeringens skrivelse 1998/99:20. Antalet anställda är så många som182 000 personer.4.2 Inga motiv för statligt ägandeTrots att staten är den största ägaren av företag i har det aldrigfunnits några bestående och hållbara förklaringar till varför staten skalläga företag. Motiven har i stället varierat över tiden. I industrialismensbarndom ansågs det viktigt att staten kunde utöva inflytande övernationella basresurser för att säkra och kontrollera utnyttjandet av skog,vattenkraft och gruvor. har staten ofta drivit företag avregionalpolitiska eller beredskapsskäl. I vissa fall har man sett sigtvingad att ta över nedläggningshotade företag som man sedan behållit.Staten har också bedrivit en styrande näringspolitik genom att gå in somföretagsägare.Staten redovisar heller inga skäl till ägandet i enskilda företag, trots attsamma skäl knappast kan motivera ägandet av alla statliga företag. Inomkommunikationssektorn äger exempelvis staten både företag som arbetarunder monopolliknande former och företag som är utsatta för allt hårdarekonkurrens på en internationell marknad.Med början har en ny syn på statligt företagsägande vuxitfram. Enligt denna syn är privatiseringar en praktisk och inte en ideologiskfråga. Skälen till detta är flera. En orsak är de allt starkare kraven påtydligaoch aktiva ägare i företagen. När staten själv äger företag som denhar ansvaret för att fastslå reglerna för näringslivet uppstår en otydlighet iägarrollen som är olämplig.En annan orsak till den nya synen på privatiseringar är de allt meransträngda statsfinanserna i flera länder. Detta tvingar staten att koncentrerasina resurser på det allra viktigaste och överlåta risktagande och ägande tillandra. Genom att sälja ut statliga företag kan staten förbättra sina finanseroch genomföra skattesänkningar eller angelägna satsningar på andraområden.En tredje orsak är att privatiseringar leder till en högre effektivitet. Över-lastade statsapparater blir av med uppgifter och skötseln av företagen blireffektivare med nya, tydligare ägare. Privatiseringarna innebär vinster, bådeför staten och för de nya ägarna.4.3 Socialdemokratiskt nytänkande i EuropaDen nya, pragmatiska synen på privatiseringar har i flera olika länder letttill att partier som själva anser sig stå till vänster i politiken argumenterarför och genomdriver privatiseringar av statliga företag.Det brittiska är ett bra exempel på ett parti som kastat sinaskygglappar i privatiseringsfrågan för att i stället se till fördelarna med ettminskat statligt företagsägande. accepterar privatägande även inom områden som vård och utbildning.I har den socialdemokratiska regeringen medverkat till attprivatisera det danska televerket.Det är djupt beklagligt att Socialdemokraterna i inte visar sammapragmatism som deras partikamrater runt om i . I har Social-demokraterna i stället medverkat till att sprida vanföreställningar omprivatiseringar, t.ex. att dessa kostar skattebetalarna pengar samt att priva-tiseringar försämrar tillgången på riskkapital.Regeringens rabatterade utförsäljningar har kostat skattebetalarna fleramiljarder. Dessutom har de ofta inneburit att staten trängt sig före i kön efterkapital på börsen. Den planerade utförsäljningen av döms t.ex. utav alla bedömare. Vi motsätter oss sådana ideologiska privatiseringar. (Socialdemokratisk partimotion 1994)4.4 Privatiseringar ökar riskkapitaltillförselnAtt staten genom privatiseringar skulle "tränga sig före" i sökandet efterriskkapital på börsen är helt fel. Det sammanlagda tillflödet av riskkapitaltill Stockholmsbörsen steg mycket kraftigt i samband medprivatiseringarna . Privatiseringarnaökar intresset för sparande i svenska aktier och bidrar till att breddariskkapitalmarknaden.Diagram 4.1Riskkapitaltillförsel till aktiemarknaden, . (Källa: )Som en följd av de kraftigt höjda skatterna för riskkapital och ägande,samt det avbrutna privatiseringsprogrammet, har riskkapitaltillförseln tillden svenska aktiemarknaden mer än halverats sedan 1994.Om rätt förutsättningar ges finns det god tillgång till riskvilligt svensktägarkapital på Stockholmsbörsen. Sparande i aktiefonder tenderar att öka påbekostnad av banksparande. Dessutom ökar pensionsparandet. Genomskattereformer som underlättar svenska medborgares långsiktiga sparande isvenska aktier kan riskkapitaltillströmningen öka ytterligare.Genom kapitalmarknadens globalisering finns det också en närmast oänd-lig tillgång till internationellt riskkapital.I är det också tydligt att staten har kvävt marknaden för privatatjänsteföretag genom socialisering av tjänstesektorn. Den stora offentligasektorn har inte givit plats för valfrihet inom områden som barnomsorg,skola och vård. Detta har resulterat i en underutvecklad privat tjänstesektor.5 Svaga skäl för att inte privatiseraStatens främsta uppgift inom näringspolitiken är att skapa ramar ochregler för företagens verksamhet och bidra till att skapa gynnsammaförutsättningar för långsiktig tillväxt, fler företag, fler arbetstillfällen ochgod konkurrens.En riktigt genomförd privatisering av de statliga företagen skall:- Renodla statens roll som lagstiftare och normgivare- Stärka de privatiserade företagen- Sprida intresset för sparande i aktier till nya grupper och breddariskkapitalmarknaden- Ge staten inkomster som kan användas till andra mer angelägnaändamålStatligt ägande kan aldrig fullt ut förenas med en sund och rättviskonkurrens, även om riktlinjerna är att företagen skall drivas under striktkommersiella villkor. Politiker kan påverkas av motstridiga intressen isin dubbla roll som ägare och lagstiftare. Detta försvagar trovärdighetenför staten både i rollen som regelsättare och i rollen som ägare samthämmar riskvilligheten och entreprenörsandan hos andra aktörer påmarknaden.En ofrånkomlig följd av statligt företagsägande är att företag med statligtägarkapital indirekt subventioneras i förhållande till företag som får söka sittriskkapital på marknadens villkor. Avkastningskraven och konkursrisken iprivata företag medför att dessa inte kan göra samma affärsuppgörelser somstatliga företag.Likabehandling och rättvisa mellan konkurrerande företag på en marknadkan bara uppnås om staten står neutral, vilket innebär att staten bör avstå frånatt själv äga och driva företag. Ett spritt ägande och en ekonomi med sundkonkurrens på lika villkor innebär att marknadsekonomin vitaliseras.Genom utförsäljning av statliga företag avlastas också staten uppgifter somden inte nödvändigtvis behöver ta på sig. Därmed kan staten ägna sig åtandra, viktiga uppgifter som ingen annan än staten tar ansvar för .Offentligt ägda företag kan påverkas negativt av sin ägarstruktur. De kanbli redskap för politiska ambitioner som hämmar deras utveckling genom attföretagen tvingas göra andra prioriteringar än de rent affärsmässiga.Statligt ägande kan även vara ett hinder för tillväxten på exportmarkna-derna, eftersom andra länder kan uppfatta det statliga ägandet som en doldsubvention. Även annan internationell expansion, t.ex. företagsuppköp, sam-manslagningar och joint , kan hindras på grund av statligt ägandeeftersom utländska motparter kan uppfatta det som hotfullt.Genom privatiseringar kan företagen ges en konkurrenskraftig struktur ochkompetenta ägare. De statligt ägda företagen får genom privatiseringartillgång till riskkapitalmarknaden via börsen, vilket kan öppna möjligheternaför ytterligare kapitaltillskott.Företag som inte utvecklas enligt normala företagsekonomiska principerhamnar i ett sämre läge vilket innebär att de anställdas trygghet minskar ochatt skattebetalarna förlorar pengar.6 Det fortsatta privatiseringsarbetetDet finns inget självändamål med statligt ägande av företag. Motiven fördet statliga ägandet är svaga och otillräckliga, i den mån sådana motivöverhuvudtaget existerar. Däremot finns starka argument för att sälja destatliga företagen till privata ägare, gärna genom breda försäljningar tillallmänheten.Staten bör därför inte äga företag. All verksamhet som kan bedrivas bättreeller lika bra i privat som i offentlig regi bör vara privatägd.Konkurrensutsatt verksamhet bör drivas i privat regi. All verksamhet somlika effektivt eller bättre kan drivas i full konkurrens skall utföras underkonkurrens.Även monopolverksamhet kan ofta bedrivas bättre i privat än i offentligregi, t.ex. genom att driften av en monopolbetonad verksamhet läggs ut påentreprenad genom ett öppet upphandlingsförfarande.Privatiseringarna bör genomföras på ett sätt som bidrar till att långsiktigtbredda riskkapitalmarknaden. Detta bör främst åstadkommas genom trehuvudtyper av åtgärder:För det första bör skattesystemet reformeras så att svenskars ägande avsvenska aktier underlättas. En målsättning bör vara att den svenska ägar- ochriskkapitalbeskattningen blir likvärdig med den i våra viktiga konkurrent-länder.För det andra bör man sträva efter att öka intresset för svenska aktier ochmöjligheten att köpa sådana genom breda spridningar av aktier till allmän-heten och anställda, på samma sätt som skedde vid privatiseringarna avSSAB, , AssiDomän och Pharmacia.En målsättning bör vara att privatiseringarna under den nu påbörjade man-datperioden bör omfatta . Riskkapital-tillförseln till den svenska aktiemarknaden låg enbart på över40 miljarder kronor, vilket visar att detta privatiseringsmål är fullt rimligt.Det är viktigt att privatiseringarna möjliggör ett svenskt ägande av närings-livet. Trenden mot placeringar av svenskt sparkapital i utländska fonder,försäkringar eller investmentbolag med utländsk beskattning motverkar detsvenska ägandet i . Detta är djupt olyckligt. Enriskkapitalmarknad som i alltför hög grad domineras av institutionellaaktörer riskerar att bli nervöst ryckig och bitvis svårförutsebar.För det tredje bör ett ökat enskilt ägande av näringslivet också åstadkom-mas genom att anställda ges möjlighet att äga aktier i de företag där dearbetar. Detta kan åstadkommas genom att de skatteregler som miss-gynnar vinstdelningssystem elimineras.Inom kommuner och landsting bör all konkurrensutsatt verksamhet privati-seras. Det innebär i princip att kommunala bolag genomgående bör privati-seras.7 Försäljningarnas genomförande7.1 Försäljningen skall stärka företagetFörsäljningen av de statliga företagen måste ske på ett ansvarsfullt sätt.Varje enskilt företag skall bli starkare och mer konkurrenskraftigt efterslutförd privatisering. Det innebär att starka hänsyn måste tas tillföretagens intressen, bl.a. vid valet av tidpunkt för försäljning,ägarstrukturen och metoderna för genomförande.En viktig princip är naturligtvis att skattebetalarnas intressen skall tastillvara vid prissättningen av aktierna. Det innebär att marknaden måstekunna bedöma företaget efter förtjänst.