mot · GL02Fi24 · 1998-04-29 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:150 ekonomiska vårproposition I vårpropositionen anmäler regeringen en nationell handlingsplan för sysselsättning, vilken i sin helhet återges i propositionens bilaga 4. Handlingsplanen har överlämnats till för vidare behandling. Enligt presentationen i vårpropositionen (s. 25) har varit drivande för att sysselsättningsfrågan skall placeras högt upp på EU:s dagordning. Det antyds att detta fått till resultat att toppmötet i lade grunden till en samordnad sysselsättningspolitik inom EU. Naturligtvis är det en överdrift att sysselsättningspolitiken börjat tillmätas vikt inom EU först i samband med inträde som medlem. hade kommissionen lagt fram en vitbok om konkurrenskraft, tillväxt och sysselsättning. Vid toppmötet antogs en handlingsplan baserad på vitboken. Handlingsplanen innehöll rekommendationer till medlemsländerna och på gemenskapsnivå. Vid Europeiska rådets möte i , dvs. , enades stats- och regeringscheferna om ett fempunktsprogram med inriktning på att minska de strukturella obalanserna på arbetsmarknaden. var ännu inte medlem, men statsminister deltog i mötet som observatör. Vid det närmast efterföljande toppmötet i bekräftades fempunktsprogrammet utan någon invändning från svensk sida. Medlemsländerna uppmanades att utifrån detta utarbeta fleråriga nationella program. Regeringen redovisade ett sådant . Det innehöll mycket självberöm i allmänna termer men få besked om konkreta åtgärder. Mest anmärkningsvärt var att regeringen vägrade att genomföra den rekommenderade politiken på två av fem punkter. Det gällde rekommendationen att sänka indirekta arbetskraftskostnader, dvs. löneskatter, och att öka flexibiliteten på arbetsmarknaden, bl.a. med avseende på arbetsrätten. upprepas detta mönster. Vid toppmötet i beslöts att medlemsländerna skulle utarbeta nationella handlingsplaner för sysselsättning med utgångspunkt i riktlinjer som stats- och regeringscheferna fastställde vid mötet. Den svenska handlingsplanen har utarbetats i kontakt med arbetsmarknadens parter. Kontakten med har inskränkt sig till att ett utkast lades på bord vid sittande sammanträde . Enligt vårpropositionen ligger den svenska sysselsättningspolitiken väl i linje med riktlinjernas rekommendationer. Ett studium av handlingsplanen visar dock att detta är långtifrån korrekt. Återigen gäller det särskilt de punkter som avser skatter samt arbetsrätt och avreglering av arbetsmarknaden. Beträffande skattepolitiken innebär EU:s rekommendation, som statsminister alltså ställde sig bakom , att varje land skall fastställa ett mål för en gradvis minskning av den totala skattebördan och likaså ett mål för en gradvis minskning av skattetrycket på arbete och av lönebikostnaderna särskilt för okvalificerat och lågavlönat arbete. I direkt polemik med detta säger nu regeringen i handlingsplanen att regeringen inte finner det meningsfullt att formulera kvantitativa mål för utvecklingen av det totala skatteuttaget eller för skattetrycket på arbete. Några konkreta förslag till åtgärder redovisas därför inte. Samma förhållande gäller beträffande rekommendationen att åstadkomma större flexibilitet på arbetsmarknaden. Regeringen har sedan inträde i EU ordat mycket om sin strävan att förvandla organisationen till en sysselsättningsunion. Särskild stolthet har visats över initiativet att låta sysselsättningspolitiken utgöra ett särskilt kapitel i Amsterdamfördraget. De nationella handlingsplaner för sysselsättning som medlemsländerna nu utarbetar är det första konkreta utflödet av den samordning av sysselsättningspolitiken som det nya fördragskapitlet syftar till. Men vad skall det tjäna till att tala vitt och brett om samordnad sysselsättningspolitik och sedan inte delta i det praktiska genomförandet? Varför är regeringen med om att utfärda rekommendationer, när den sedan inte följer dem? Varför skriver man ut en medicin som man sedan vägrar att svälja? Enligt vår mening är på det sysselsättningspolitiska området inklusive de fem Essen-punkterna och de riktlinjer som antogs i väl ägnade att bekämpa arbetslösheten genom att få till stånd fler riktiga jobb. Vi har därför utarbetat ett alternativt program, som jämfört med regeringens har två fördelar. Till att börja med följer vår handlingsplan de utfärdade riktlinjerna. Än viktigare är att den har betydligt större förutsättningar än regeringens program att verkningsfullt medverka till ökad sysselsättning. Förslagen i vår alternativplan överensstämmer också med rekommendationer som utfärdats av , IMF och fristående ekonomer. Enligt vår mening borde således handlingsplanen ha sett ut som följer i återstoden av denna motion. Uppläggningen överensstämmer med den som regeringen redan använt, och texten är skriven i regeringens namn. Vi anser att regeringen bör återkalla sin redan översända handlingsplan och ersätta den med följande text: Nationell handlingsplan för sysselsättning 1 Europeiska unionens riktlinjer Genom beslut av EU:s stats- och regeringschefer i fastställdes ett nytt grundläggande fördrag för unionens utveckling, det s.k. Amsterdamfördraget. Detta skall nu ratificeras av EU:s medlemsstater. Amsterdamfördraget innehåller ett särskilt avsnitt om åtgärder för att motverka arbetslöshet och främja tillkomsten av fler jobb. I avsnittet framhålls att det är de nationella regeringarnas uppgift att konkret ansvara för denna uppgift men att unionen kan spela en roll för att göra arbetet lättare och mer ändamålsenligt. Genom fördraget överenskom medlemsländerna att utarbeta handlingsplaner för analys i kommissionen och för diskussion medlemsländerna emellan. Den överlämnar härmed sin första handlingsplan i enlighet med fördraget. 1.2 Regeringens syn på EU:s riktlinjer Den välkomnar den form EU-samarbetet om jobben kommit att få. Kombinationen av nationellt ansvar och det gemensamma stödet i form av erfarenhetsutbyte är enligt regeringens mening väl ägnad att bidra till en ny start för . Regeringen finner också de rekommendationer som EU:s stats- och regeringschefer överenskom i och ändamålsenliga. De utgör en konstruktiv utveckling av de riktlinjer som det angav redan i . Regeringen vill emellertid understryka att det medlemsländerna överenskom i , i och i inte kan ses som en à la carte lista fri att välja från. Uppfattas rekommendationerna på detta sätt, kommer de snabbt att förlora mycket av sitt värde. Följs inte överenskomna rekommendationer skadas den sak rekommendationerna är till för att främja. Därmed kan också allmänhetens tilltro till hela den europeiska unionen komma att försvagas. Överenskommelser som nonchaleras underblåser den kritik EU alltsomoftast drabbats av i fråga om effektivitet och relevans för folk. Regeringen vill också understryka betydelsen av att medlemsländerna i sina handlingsplaner korrekt och öppet redovisar både framgångar och motgångar med den politik man valt att föra. Utan en sådan uppriktighet blir handlingsplanernas värde litet. EU:s viktiga arbete för fler riktiga jobb i hela gagnas inte av handlingsplaner som i första hand utformats för att imponera på en nationell publik. 2 Svensk sysselsättningspolitik: inriktning och prioriteringar 2.1 Svensk ekonomi och arbetsmarknad ekonomiska problem är strukturella. Det har kunnat döljas. Exempelvis under 1980talet ledde en lössläppt finans- och penningpolitik till överhettning i ekonomin. blev dock de underliggande problemen synliga. ökade arbetslösheten i en takt av 1300 personer . Ett arbete för att komma till rätta med de strukturella problemen inleddes men försvårades av en svår konjunkturnedgång, oro på de finansiella marknaderna och en akut statsfinansiell kris. Genomförda strukturella förändringar gav dock resultat. Med början och skedde en tydlig sysselsättningsökning. Denna uppgång bröts genom en omläggning av politiken. Strukturella åtgärder sköts åter i bakgrunden och skattebördorna på arbete och företagande ökades. Regeringen inser situationens allvar. var den öppna arbetslösheten enligt standardiserade mått , den högsta uppmätta arbetslösheten i i modern tid. Sysselsättningen 1997 var den lägsta sedan tidigt 1970tal. Det tidigare höga arbetskraftsdeltagandet har gått ner bland annat som en följd av kvantitativt omfattande extraordinära utbildningssatsningar. Sysselsättningsgraden har minskat med . Det visar sig nu att arbetslösheten i inte gått ner genom de åtgärder regeringen satt sin tro till. Summeras den öppna arbetslösheten, arbetslösa i allehanda åtgärder och arbetslösa i det s.k. är arbetslösheten praktiskt taget densamma som när regeringen tillträdde. Sysselsättningen är lägre än den var 1995. Som ett led i det ömsesidiga erfarenhetsutbytet mellan EU:s medlemsstater vill regeringen också understryka att aktiva arbetsmarknadsåtgärder inte med automatik leder till fler jobb. Den svenska strategin att maximera antalet åtgärder kommer därför att läggas om till förmån för insatser av sådant slag att de tillgodoser redovisade arbetsmarknadsbehov. Regeringen kommer också att byta mål för arbetsmarknadspolitiken, från största möjliga volym åtgärder till största möjliga framgång i fråga om erbjudanden om ett riktigt jobb. Europeiska unionens medlemsländer står inför en betydande utmaning. 18 miljoner människor står utan arbete i . I är problemen inte mindre än i andra länder. I många avseenden är situationen värre och problemen mer accentuerade i vårt land. 2.2 Andras bedömningar av Inom ramen för jobbstudie lade 1997 fram detaljerade rekommendationer för hur skulle kunna öka flexibiliteten på arbetsmarknaden och få ner den strukturella arbetslösheten. Rekommendationerna avsåg sju områden: Öka löne- och arbetskostnadsflexibiliteten. Reformera arbetslöshetsförsäkringen och andra besläktade bidragssystem. Öka arbetstidsflexibiliteten och reformera arbetsrätten. Öka effektiviteten inom arbetsmarknadspolitiken. Förbättra arbetskraftens kompetens. Förbättra konkurrensen på produktmarknaderna. I en första uppföljning av rekommendationerna 1998 kunde konstateras att få framsteg då hade gjorts inom dessa områden: However, it is evident that the disincentive effects of the tax and benefit systems, as well as of employment regulations, described in the 1997 Economic Survey of , still impose a severe burden on the Swedish labour market. (Economic Survey of , 1998) SNS konjunkturråd (och Samhälle) analyserade vad som krävs för att förbättra företagsklimatet i . Bl.a. betonade man vikten av en förbättrad utbildningsnivå, både genom bättre incitament för den enskilde att utbilda sig och en högre kvalitet på utbildningen. Vidare förespråkade konjunkturrådet bättre förutsättningar för entreprenörskap genom goda villkor för privat förmögenhetsbildning, vilket kan uppnås med ett antal specifika skattesänkningar. För att öka förutsättningarna för expansion av den privata tjänstesektorn föreslog man minskade skattekilar och åtgärder för att hindra kommunalt företagande. En reformering av välfärdsstaten kunde enligt konjunkturrådet uppnås genom att statens utjämningsambitioner i huvudsak begränsades till omfördelning mellan livsinkomster. Slutligen underströk man betydelsen av en reformerad arbetsmarknad. 2.3 Regeringens politik för arbete och företagande Det övergripande målet för regeringens agenda för arbete och företagande är att avveckla arbetslösheten som samhällsproblem. Agendan kan sammanfattas i sju huvudrubriker: En avveckling av företagskrånglet Svenskt deltagande i det europeiska valutasamarbetet Kunskap och kompetens i världsklass Det är för helt avgörande att få ner både den totala nivån på skatterna och förbättra strukturen på skatteuttaget. Regeringen prioriterar en sänkning av de skatter som är mest hämmande för arbete och företagande. En friare arbetsmarknad är viktig för att få en ökning av sysselsättningen. Det visas inte minst av erfarenheterna från de länder som genomfört avregleringar. Regeringen avser att slå in på en väg mot ökad frihet på arbetsmarknaden. Enskildas rätt att sluta avtal skall bilda utgångspunkten för relationerna på arbetsmarknaderna. Förändringarna bygger på den historiska erfarenheten att välstånd skapas genom arbete, och arbete allena. Arbetsmarknadspolitiken skall stödja den enskildes ansträngningar att göra sig själv rättvisa på arbetsmarknaden. Kvalitet kommer att prioriteras före kvantitet. Arbetsmarknadspolitiken genomförs i nära samverkan med företagen. De allt snabbare omvärldsförändringarna ställer stora krav på de anställda. En förbättrad kompetens är nödvändig för både ungdomar och dem som redan befinner sig i arbetskraften. Ökad kunskap på spetsnivå krävs också för att nya innovationer och affärsidéer skall kunna uppstå och utvecklas. Regeringen kommer att föreslå förbättrade villkor för forskningen. Ett svenskt deltagande i det europeiska valutasamarbetet medför lägre kostnader för företagen och effektivitetsvinster för samhället. Regeringen avser att inleda förhandlingar som syftar till att införa euron i . En god energiförsörjning är en förutsättning för industriell verksamhet. Regeringen avser att ej verkställa beslutet att inleda kärnkraftens avveckling. En expansion av de mindre företagen måste kunna ske utan byråkratiska hinder. Regeringen kommer, i syfte att underlätta för småföretagen, att genomföra de förslag som den s.k. småföretagardelegationen framfört. 2.4 sysselsättningsriktlinjer och prioriteringar Regeringens politik ligger väl i linje med de riktlinjer EU:s medlemsstater överenskommit om. Förbättra möjligheten till inträde på arbetsmarknaden Regeringen arbetar för att förbättra kvaliteten på utbildningen bl.a. genom konkurrens, examina och kvalitetskontroll. Lärlingsverksamheten för ungdomar byggs ut. Incitamenten för den enskilde att utbilda sig förbättras genom en sänkning av marginalskatten. Inträdet på arbetsmarknaden för grupper med hög arbetslöshet underlättas genom lägre skattekilar på hemtjänster. Regeringen ifrågasätter det meningsfulla i att formulera kvantitativa volymmål för de arbetsmarknadspolitiska åtgärdsprogrammen. Den svenska erfarenheten har visat på betydande problem med ineffektivitet och undanträngning av ordinarie arbetstillfällen i den privata sektorn om åtgärdsvolymen blir för stor. Utan företagare inga företag. Ett gott klimat för företagande är utgångspunkten för regeringens politik för nya jobb. Regeringen vill stärka företagandet genom borttagande av förmögenhetsskatten, avskaffande av dubbelbeskattningen och lindringar i beskattningen för fåmansbolag. Regeringen delar uppfattningen att det totala skattetrycket och särskilt beskattningen på arbete bör sänkas. Regeringen avser att formulera ett kvantitativt mål för en sänkning av skattetrycket i syfte att förbättra ekonomins funktionssätt och öka sysselsättningen. Uppmuntra företagens och de anställdas anpassningsförmåga En ökad flexibilitet på arbetsmarknaden är avgörande för om sysselsättningen ska kunna öka. Regeringen avser att genomföra en omfattande modernisering av arbetsrätten, öka kapitalets rörlighet samt förbättra incitamenten för arbetskraftens rörlighet genom en reformering av arbetslöshetsförsäkringen. Avregleringar kommer att genomföras som stimulerar småföretagandet. Regeringen kommer att lägga fram förslag som gör det enklare att registrera företag och att deklarera för företag, som minskar uppgiftslämnandet och som förenklar tullprocedurerna. Kvinnornas arbetslöshet har under 1990talskrisen varit lägre än männens. Skillnaden har dock minskat genom att kvinnors arbetsmarknad senare försämrats. Den kvinnliga sysselsättningsgraden var 1997 den lägsta . Det största hotet mot jämställdheten är en fortsatt hög arbetslöshet. Regeringen eftersträvar en mer varierad arbetsmarknad för kvinnor genom att den offentliga sektorns dominans som arbetsgivare inom den sociala sektorn minskas. 3 Riktlinjer för sysselsättningen för 3.1 Att förbättra möjligheten till inträde på arbetsmarknaden 3.1.1 Att angripa ungdomsarbetslösheten och förebygga långtidsarbetslöshet Medlemsländerna skall se till att alla ungdomar, innan de varit arbetslösa , erbjuds en ny start i form av utbildning, omskolning, arbetslivserfarenhet, anställning eller andra åtgärder som främjar deras möjligheter till inträde på arbetsmarknaden. Regeringen kommer att lägga fram förslag om att alla arbetslösa ungdomar mellan bör erbjudas lärlingsutbildning i företag. Förslaget baseras på en överenskommelse som regeringen söker uppnå med företagens organisationer och som rekommenderar företagen att medverka. Kostnaden delas mellan staten och företagen. kommer regeringen också att lägga fram förslag som medger längre provanställningstider. Det ger företagen större möjligheter att förvissa sig om nyanställdas lämplighet och ökar därmed intresset för och möjligheten att expandera. Regeringen kommer att verka för att arbetsmarknadens parter kommer överens om att framför allt unga kan anställas med lägre ingångslöner än . Det ökar ungas möjlighet att få fotfäste på arbetsmarknaden. Lägre inkomstskatter och ökade möjligheter att sluta individuella avtal är regeringens främsta möjlighet att bidra till en sådan utveckling. Se 3.2.3 och 3.3.1. Medlemsländerna skall se till att arbetslösa vuxna, innan de varit arbetslösa , också får erbjudande om en ny start genom någon av de ovan nämnda (se ungdomsarbetslöshet) åtgärderna eller, mer allmänt, genom individuell yrkesvägledning. Regeringen kommer redan i vår att föreslå att den kvalificerade arbetsmarknadsutbildningen förstärks. Den inriktas mot områden där brist råder på arbetsmarknaden. Arbetsmarknadsutbildningen kompletteras med vidareutbildningsmöjligheter genom individuella utbildningskonton. För att främja återinträdet av arbetslösa övervägs introduktionen av en viss skatterabatt för företagen. Genom en sådan rabatt sänks företagens lönebikostnader. Arbetslöshetsförsäkringen kommer att reformeras. Regeringen kommer att lägga fram förslag till förändringar som gör försäkringen till en verklig omställningsförsäkring och som främjar ett aktivt arbetssökande. För arbetslösa kommer regeringen att föreslå en kompletterande ersättningsperiod. 3.1.2 Från passiva till aktiva åtgärder Varje medlemsstat kommer att anstränga sig för att avsevärt öka antalet personer som är föremål för aktiva åtgärder som kan underlätta deras möjligheter till inträde på arbetsmarknaden. För att öka andelen arbetslösa som erbjuds utbildning eller varje annan jämförbar åtgärd kommer varje medlemsstat att utifrån sina förutsättningar lägga fast en målsättning om att gradvis närma sig genomsnittet för de tre medlemsstater som har nått de bästa resultaten och . Regeringen prioriterar kvalificerade arbetsmarknadsåtgärder med stora förutsättningar att leda till riktiga arbeten. Fokuserad arbetsmarknadsutbildning och lärlingsutbildning för unga arbetslösa är tillsammans med en effektiv arbetsförmedling i konkurrens regeringens förstahandsalternativ för att underlätta arbetslösas återinträde på arbetsmarknaden. Målsättningen om av de arbetslösa i arbetsmarknadsåtgärder uppnås med de program regeringen koncentrerar arbetet på, utan avkall på åtgärdernas kvalitet. 3.1.3 Att uppmuntra utvecklingen av en metod för partnerskap Arbetsmarknadens parter uppmanas enträget att på sina olika ansvars- och verksamhetsnivåer, skyndsamt sluta avtal som ökar möjligheterna till utbildning, yrkeserfarenhet, praktik eller andra åtgärder som kan underlätta möjligheterna till inträde på arbetsmarknaden. Regeringen kommer att föreslå en kraftig utbyggnad av kvalificerad eftergymnasial utbildning. Fram planeras åtminstone 20.000 utbildningsplatser. Utbyggnaden kan ske med hög kvalitet och syftar till att sörja för att en nödvändig expansion av företagandet inte hämmas av brist på yrkeskunnig arbetskraft. Samverkan med parterna på arbetsmarknaden är angelägen eftersom en stor del av utbildningen förutsätts ske i företagen. Studiemedelssystemet kommer att vidareutvecklas. Utgångspunkten är att reglerna skall främja en bred rekrytering till högre utbildning men innehålla incitament att välja studieinriktningar med rimlig avkastning genom möjlighet till arbete. Medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter kommer att anstränga sig att utveckla möjligheterna till livslångt lärande. Regeringen kommer att lägga fram förslag om personliga utbildningskonton åt alla. Systemet bygger på att såväl den enskilde som dennes arbetsgivare ges rätt till avdrag för avsättningar till utbildningskontot. Kontot disponeras av den enskilde för personligt vald vidareutbildning. Regeringen kommer att föreslå sänkta inkomstskatter. Det ökar enskilda medarbetares intresse för utbildning. 3.1.4 Underlätta övergången från skola till arbete Medlemsstaterna kommer därför att förbättra skolsystemets kvalitet för att avsevärt minska antalet ungdomar som lämnar skolan . Regeringen har presenterat ett reformprogram för skolan, en millenniereform för att göra den svenska skolan till bästa. Den kommer att genomföras . Ett huvudinslag i regeringens skolprogram är en skolpeng för alla. Den säkerställer elevernas rätt att välja som den stärker lärarnas och skolledningarnas ställning. Valfrihet förenas med högre kvalitet genom ökad professionalism. En skolpeng för alla ökar också möjligheterna till studier i andra länder inom EU. Betyg skall ges tidigt och en examen avsluta respektive gymnasieskolan. Ett kvalitetsinstitut skall granska alla skolors resultat. Skolor som inte klarar kraven stängs. I gymnasieskolan förstärks valmöjligheterna. Studier i s.k. kärnämnen begränsas till förmån för utbildning som är mera speciell med hänsyn till den valda inriktningen. Lärlingsutbildning och annan utbildning i företagen ges ökat utrymme. Kompletterande utbildning erbjuds för elever som önskar byta studieinriktning. Medlemsstaterna kommer därför att se till att alla ungdomar får bättre förutsättningar att anpassa sig till de tekniska och ekonomiska förändringar samt de kvalifikationer som motsvarar arbetsmarknadens behov, då där är lämpligt genom att inrätta eller utveckla lärlingssystem. Regeringen kommer genom förslag som läggs fram i vår att säkerställa att alla skolor kopplas upp till Internet genom bredband. Därigenom underlättas undervisningen i alla ämnen som eleverna blir förtrogna med informationstekniken. Tveksamheten gentemot teknik i allmänhet motverkas. Ett nära samarbete mellan företagen och skolorna främjas. Regeringen kommer att stimulera enskilda skolor och enskilda företag att söka konkreta samarbetsavtal med varandra. Såväl elever som lärare kan härigenom få en naturlig inblick i bl.a. tekniska frågor. Regeringen kommer att lägga fram förslag om en utbyggd lärlingsverksamhet för gymnasister. Det kommer att bygga på ett gemensamt ansvar mellan skolan och företagen. Kostnaderna delas mellan skolan och företagen. 3.2 Att utveckla företagarandan 3.2.1 Att göra det lättare att starta och driva företag Medlemsstaterna kommer att lägga särskild vikt vid att väsentligt minska de allmänna omkostnaderna och den administrativa bördan för företagen, särskilt de små och medelstora företagen, bl.a. vid anställning av ytterligare arbetskraft. Regeringen kommer i vår och under den kommande hösten att föreslå en rad sänkningar av beskattningen av företag för att underlätta företagstillväxt. Dessa förslag omfattar bl.a. en avveckling av förmögenhetsbeskattningen för att främja riskkapitalbildningen, ett avskaffande av dubbelbeskattningen, en sänkning av kapitalinkomstskatten, en avveckling av den särskilda skatten på vinstandelsmedel samt en successiv avveckling av fastighetsskatten. En särskild delegation, småföretagardelegationen, har på regeringens uppdrag föreslagit förenklingar av den administrativa börda som drabbar framför allt de mindre företagen. Regeringen avser att genomföra samtliga delegationens förslag. Medlemsstaterna kommer att uppmuntra initiativ till egenföretagande genom att undersöka i syfte att minska de hinder som, inom skattesystemen och de sociala trygghetssystemen, kan försvåra egenföretagande eller att bilda småföretag.