ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GM02MJ226 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:MJ226av ()De regionala stöden till jordbruket i norra och östra länMed små steniga jordar och långa avstånd brottaslantbrukarna i norra och östra delarna av län. Mennär det gäller stöd och bidrag anses de höra till de bördigaslättlandskapets bygder. Detta skapar onödiga ekonomiskaproblem för dessa områden.Hela området ingår i slättbygder. Skördeområdena ärklassade i ersättningsnivå 4 vad avser arealstöd till både spannmål ocholjeväxter.Under 1996 var man beredd att ändra områdesindelningen men beslöt attinte genomföra någon ändring i avvaktan på ochdepartementets beslut i dessa frågor.Det måste göras en översyn och en förändring av så attdessa stämmer med verkligheten i bygderna.Hela det aktuella området är av stort intresse för natur och kultur.Förutsättningarna för natur-, kultur- och upplevelseturism är mycket goda.Men för att värdet skall bestå och för att landskapet skall hållas öppet måstedet finnas bofasta människor som har sin försörjning här.Förutsättningarna för att driva jordbruk är i jämförelse med de bördigabygderna i länets södra och mellersta delar dåliga. Detta även med beaktandeav att även lantbruksföretagens ekonomi är hårt pressad även i de andradelarna av länet. Förutsättningar måste även skapas för dessa så att de gesmöjlighet att konkurrera på lika villkor som sina medkonkurrenter på deneuropeiska marknaden. Detta är ju allmänt känt och har påtalats i den s.k.Björkska utredningen.För de bygder som jag vill lyfta fram i denna motion måste även enområdesändring göras för de regionala stöden så att rättvisa stöd utgår somstimulerar till att behålla ett levande lantbruk i en kärv bygd till gagn förossalla.Det krävs en snabb behandling.Läget är allvarligt i dessa bygder. Gamla gårdar är på väg att läggas ned,åkrar växer snabbt igen och betesdjuren försvinner när ingen har råd attarbeta med denna näring. Den unga generationen som har eller står i begreppatt överta gårdarna väljer andra utkomster, de ser ingen möjlighet att försörjasig på modernäringen.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en områdesändring, för de regionala stöden.Stockholm den 22 oktober 1998Rigmor ()
mot · GM02MJ227 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:MJ227av och ()KartavgifterFrån och med kräver EU att jordbruksmark identifieras idigitala kartor innan arealersättningarna betalas ut. Tidigarekartor duger inte. Det är mycket märkligt då man nu kankonstatera att de nya kartorna i många fall stämmer sämreöverens med verkligheten.Enligt en förordning från regeringen, baserad på ett riksdagsbeslut, får denenskilde lantbrukaren stå för kartavgiften. Motsvarande avgifter finns inte iandra EU-länder. Kartavgiften ligger perbrukare.Vi moderater reserverade oss mot kartavgiften och anser dessutom att denär att betrakta som en ansökningsavgift. Någon sådan får inte medlems-länderna ta ut, enligt EG-rätten. menar nu att det inte ärfrågan om vare sig pengar eller principer utan juridik, och att man har enförordning att rätta sig efter. Uppenbart råder en tolkningsstrid kring EG-rätten. Det är angeläget att lantbrukare inom olika EU-länder konkurrerar pålika villkor, varför vi anser att kartavgiften bör tas bort.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kartavgifter som påförts lantbrukare i Sverige.Stockholm den 27 oktober 1998Ingvar ()()
mot · GM02MJ228 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:MJ228av och ()SalmonellakontrollenSverige har i fått sina hårdare regler då det gällerkampen mot salmonella godkända, och därmed ocksåkontrollen av livsmedel, producerade såväl i som iandra EU-länder.Producenter och företag i övriga EU-länder måste enligt avtalet garanteraatt produkter som exporteras till skall vara fria från salmonella.Uppenbart har, trots detta, köttvaror med salmonellasmitta kommit in iSverige. Kontrollen har inte alltid fungerat. Starka misstankar finns om inte tagit de svenska kraven på allvar.Misstankar finns också om att salmonellasmitta kommit in med kött ochköttprodukter från även andra EU-länder än , som var aktuellt iförra höstens ärenden. Alarmerande uppgifter finns också om import avfodervaror som varit infekterade av salmonella.Självklart kan det inträffade äventyra den inhemska kampen i motsalmonellan. Vi ser det som mycket viktigt att som land lyckas i sinaföresatser att vara ett föredöme i kampen mot salmonellan. Stora kostnaderhar lagts in i kampen mot salmonellan i . De godaresultat som uppnåtts får inte äventyras genom en icke fungerande kontroll ide länder som exporterar till Sverige.Lika orimlig framstår den hårda kontrollen och förlusterna för den enskildedjurägaren vid salmonellafall i , om infekterade produkter, trots intygom motsatsen, kan passera in över gränserna och ut till svenska konsumenter.Därför bör en bred utvärdering göras av hur den förda kampen iSverige mot salmonellan fungerat samt hur kontrollåtgärder efter EU-inträdetfungerat i praktiken.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att av regeringen begär utvärdering av kampen motsalmonellan och hur kontrollen av importerade produkter fungerar.Stockholm den 26 oktober 1998Ingvar ()()
mot · GM02MJ229 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:MJ229av och ()Lokalisering av ett jordbruks- och livsmedelsekonomiskt institutRegeringen föreslår i proposition 1998/99:1 att ett jordbruks-och livsmedelsekonomiskt institut inrättas från 1999-07-01.Detta välkomnar vi eftersom det finns ett stort behov inomområdet för att utveckla den samhällsekonomiska analysenpå området.Efter EU-inträdet finns också ett behov av att snabbt kunna ta framunderlag som ska ligga till grund för förhandlingar och överenskommelserinom unionen. Även övriga internationella överenskommelser och derasframförhandlande kräver att det finns bra analysmaterial och godkunskapsgrund inför förhandlingarna. De som förhandlar för Sverigesräkning ska ha kunskap om hur olika förslag påverkar det svenska samhälletmed miljöfrågor och ur konsumentperspektiv lika väl som hur den totalasamhällsekonomin eller livsmedelsproducenternas situation påverkas.Lokaliseringen av det jordbruks- och livsmedelsekonomiska institutetdiskuteras i utredningen och vi stödjer förslaget att det lämpligen börplaceras i . Skälen till detta är flera. Bland annat finns förlagt dit. Inom SJV finns ansvaret för stor del avstatistiken inom jordbruks- och livsmedelssektorn. Man har också ett stortkunnande på det institutionella området och upparbetade kontakter till EU:solika nivåer på området. Det övriga internationella på politikområdet harman också ansvar för och har antingen ansvaret för kontakternaeller samordningsansvaret för dessa.En annan fördel med förläggning av institutet till är närhetenoch samarbetsmöjligheterna med iJönköping, IHH. Denna högskola som har haft rätt att examinera doktorer iendast har genomgått en snabb utveckling där man visat att man kanutveckla sin verksamhet snabbt och att man kunnat skapa en egen profil påområden som kommer att ligga nära institutets verksamhetsområden. Deninriktning som föreligger mot småskalig verksamhet, miljöfrågor, globalhandel och försörjning, konkurrensformer och marknadsföring kan lättanpassas till en bredare verksamhet med större tyngd på det jordbruks- ochlivsmedelspolitiska området. Man har också en så ny och flexibelorganisation att det inte innebär svårigheter att utveckla nya arbetsområdenför blivande doktorander och att tillsammans med SJV ta fram relevantforskningsunderlag för denna verksamhet. Internationella Handelshögskolanhar också ett system där man utvecklar goda kontakter med andrainternationella och nationella institutioner för att få ut mesta möjliga nyttaavsin verksamhet.Sammantaget har de båda verksamheter som är lokaliserade tillJönköping goda möjligheter att i samverkan ge det nya institutet det stöd ochden kunskapsbas som behövs för att institutet ska utvecklas till denkunskapsinsamlare som svenska beslutsfattare i ett globalt och europeisktperspektiv behöver.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om lokalisering av Jordbruks- och livsmedelsekonomiskt institut tillJönköping.Stockholm den 27 oktober 1998Margareta ()()
mot · GM02MJ230 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:MJ230av och ()Rennäringens vinterbetesmarkerSamerna är sista urbefolkning. Rennäringenutgör den viktigaste grunden och är den viktigastekulturbäraren för det samiska folkets överlevnad.Grunden för rennäringen är tillgång till renbetesmarkerna. Alla områden ärviktiga för rennäringen eftersom de i sig inte är utbytbara mot varandra, mensärskilt viktigt är dock vinterbetet eftersom det utgör en flaskhals förrennäringen.Värt att notera i detta sammanhang är att frågan om rennäringensvinterbetesrätt debatterades i riksdag. Regeringen ladefram en proposition "Angående åtgärder för betryggande av skogensframtida bestånd och bevarande av lapparnas renbetesrätt". Den samiskarätten till renbete och även vinterbete i skogslandet skulle garanteras.Riksdagen biföll propositionen med överväldigande majoritet. ärsituationen för samerna i vinterbeteshänseende allt annat än tillfredsställande.I dagarna har den sjunde processen inletts mot rennäringen, iNordmaling i . Även nu är det sedvanerätten till renbetesom ifrågasätts. Mycket talar också för att fler processer kommer. Samtligaprocesser har initierats av markägarna, som i första hand åberopar skador pånyanlagda , föryngringsytor och ungskog. Orsak till skadorna, samtskadornas storlek tvistas det om.Rennäringen har inte de ekonomiska resurserna som krävs, varken föratt föra kostsamma domstolsprocesser, eller att betala höga skade-ståndsersättningar. Att föra en sedvanerättsprocess i tingsrätten kostar idagsläget ca 10 miljoner kronor.Att lösa frågan om renskötselns överlevnad genom domstolsprocesser äringen hållbar lösning. Oavsett hur det går i de dagsaktuella processernakommer det inte att finnas någon vinnare. Istället kommer dessa processerbara att generera nya konflikter mellan renägare och markägare.Om rennäringen ska kunna fortleva i måste vinterbetesområdenasäkerställas. Det måste ankomma på regeringen att ta initiativ till att denfrågan löses på ett för alla parter acceptabelt sätt. Det kan t ex ske genomförhandlingar med berörda parter och ett gemensamt arbete för att uppnå enlångsiktig lösning. Därför måste förutsättningar skapas, så att konflikter avdetta slag kan lösas innan man hamnar i en domstolsprocess. somland måste ta detta ansvar, inte bara mot sin urbefolkning, utan även motmarkägarna. Det gäller framför allt att hitta en lösning som kan accepteras avbåda parterna och som slutligen även skapar möjligheter för alla att leva ochverka inom renskötselområdet.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om regeringens ansvar att lösa frågan om rennäringensvinterbetesområden.Stockholm den 28 oktober 1998Maggi ()()
mot · GM02MJ233 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:MJ233av (c)Svenskt jordbrukDet svenska jordbruket befinner sig mot bakgrund av ny jordbrukspolitikoch EU-anslutningen i en fortlöpande anpassningsprocess. Dennaförändring sker dessutom i en lönsamhetsnivå som tydligt underskridervad som föreligger i våra grannländer.Näringen har på egen hand tagit flera strategiska initiativ för att ta till varade möjligheter till tillväxt och utveckling som tillgången till EU-marknadenger. Nödvändiga initiativ har också tagits för att möta en ökad import-konkurrens.Till de mer konkreta initiativen hör LRF:s miljösatsning och företagar-satsningen, Bondeföretagaren.Den senaste Lantbruksbarometern gav signaler om en positivareframtidssyn och investeringsvilja på flera områden. Det är viktigt att se ljuseti tunneln, inte minst i det psykosociala arbetsmiljöperspektivet. Men det ärsamtidigt oroande att lantbruksnäringen till följd av svåra skördeförhållandeni kombination med världsomspännande lönsamhetspress inom bl.a.köttproduktionen är på väg mot ett av sina sämsta bokslut på mycket länge.Delar av skörden kommer att förbli obärgad. Av spannmålsskörden rör detsig om . Det dåliga vädret gör även att det blir särskiltkostsamt att ta hand om skörden på grund av höga vattenhalter. Tillsammansmed den dåliga kvaliteten kommer det att försämra lönsamheten för detredan hårt pressade svenska jordbruket.Att skörden varierar är en självklarhet för varje jordbrukare.Årets skörd riskerar dock att för vissa enskilda jordbrukare bli så dålig attstaten måste ta ett ekonomiskt ansvar för de värst utsatta. Det är avgörandeatt ett sådant beslut skyndsamt tas av regeringen. Detta bör ges regeringen tillkänna.Läget är således allvarligt och det finns betydande risk för nedläggning avproduktionskapacitet, inte minst inom svinproduktionen. Detta innebär ocksålångtgående konsekvenser för sysselsättningen även i efterföljande led. Detallvarliga läget understryks av att bl.a. vidtar extraordinära åtgärder föratt stötta sitt jordbruk.Det behövs åtgärder som ger positiva signaler till jordbruket. Både såvälkonkret som moraliskt stöd i den svåra situation som föreligger är därförmycket angeläget. Närmast till hands ligger ersättningar för att lindrakonsekvenserna av de omfattande skördeskadorna samt lindring av de skatteroch avgifter som är unika för det svenska jordbruket.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till åtgärder med anledning avskördeläget.Stockholm den 26 oktober 1998Gunnel (c)
mot · GM02MJ234 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:MJ234av och ()Stödområde för jordbruket i länJordbruket i är indelat i tre stödområden. Område 1, somutgörs av det fjällnära jordbruket, område 2a, som utgör övriga länetförutom vissa församlingar i Storsjöbygden samt tre församlingar iRagundadalen som klassats som stödområde 2b.En studie och analys har genomförts av effekterna av stödområdes-indelningen för jordbruket i . Rapporten redovisarskördeavkastning för korn och vall inom olika församlingar i stödområde 2aoch 2b. Av studien dras slutsatserna att inga signifikanta skillnader iskördenivåerna för korn och vall kan konstateras som motiverar denbefintliga stödområdesindelningen. Skördenivån i är av denstorleken att inget motiv finns för att placera något jordbruksområde istödområde 2b. Det innebär att jordbruken i församlingarna Norderön,, Rödön, Ås, Marieby och i Storsjöbygden samt jordbruken iförsamlingarna , och i Ragundadalen skall tillhörastödområde 2a.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att jordbruken i stödområde 2b i bör överföras tillstödområde 2a.Stockholm den 28 oktober 1998Rune ()()
mot · GM02MJ236 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:MJ236av ()Restproduktspridning på åkermarkDet svenska lantbruket lever under stark ekonomisk press beroende bl apå den ryggsäck som de svenska bönderna tvingas bära i förhållande tillsina konkurrenter inom de övriga EU-länderna.Under senare tid har det speciellt i rönt stort intresse frånlantbrukarnas sida att ta emot industriella restprodukter för spridning pååkrarna. Intresset från lantbrukarnas sida är förståeligt med tanke pålantbrukets kostnader för handelsgödsel och bekämpningsmedel och dendåliga lönsamheten för lantbruksföretagen.Enligt uppgift kommer det att införas avgifter för deponering avrestprodukter från industrin och inom LRF är man allvarligt oroadöver det ökade intresset från olika företag att få sprida sina restprodukter pååkermark. Intresset från företagens sida att på detta sätt bli av med sinarestprodukter antas öka när deponerigsavgifterna införs.En produkt som diskuterats intensivt bland lantbrukarna ärså kallad Dalumkalk, en restprodukt från ett danskt pappersbruk, som nuerbjuds de skånska bönderna kostnadsfritt. Analyser tyder på attDalumkalken tillför mer metaller per hektar än naturkalken. Problemen medolika typer av restprodukter från industrin som förväntas erbjudaslantbrukarna i ökad omfattning är att det ofta saknas noggranna analyser påinnehållet. Tyvärr vet man också mycket lite om de ackumulerade värden avolika slag som kan uppstå i jorden. Med tanke på den förväntade ökningen averbjudande till lantbruket om spridning av restprodukter på åkermarkenmåste det fastställas riktlinjer för vilka restprodukter som får spridas och detmåste fastställas gränsvärden för metallhalter och andra ämnen som kanförorsaka problem för framtida odling.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om spridande av industriella restprodukter på åkermark.Stockholm den 28 oktober 1998Caroline ()
mot · GM02MJ237 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:MJ237av ()Samernas vinterbetesmarkerSamerna är sista urbefolkning. Rennäringen utgör denviktigaste grunden och är den viktigaste kulturbäraren för det samiskafolkets överlevnad.Grunden för rennäringen är tillgång till renbetesmarkerna. Alla områden ärviktiga för rennäringen, eftersom de i sig inte är utbytbara mot varandra.Särskilt viktigt är dock vinterbetet, eftersom det utgör en flaskhals förrennäringen.Värt att notera i detta sammanhang är att frågan om rennäringensvinterbetesrätt debatterades i riksdag. Regeringen ladefram en proposition "angående åtgärder för betryggande av skogens framtidabestånd och bevarande av lapparnas renbetesrätt." Den samiska rätten tillrenbete och även vinterbete i skogslandet skulle garanteras.Riksdagen biföll propositionen med överväldigande majoritet.I dag är situationen för samerna i vinterbeteshänseende allt annat äntillfredsställande. har den sjunde processen inletts mot rennäringen,i i . Även nu är det sedvanerättentill renbete som ifrågasätts.Mycket talar också för att fler processer kommer. Samtliga processer harinitierats av markägarna, som i första hand åberopar skador på nyanlagdavallar, föryngringsytor och ungskog. Orsak till skadorna samt skadornasomfattning tvistas det om.Rennäringen har varken de ekonomiska resurser som krävs för attföra kostsamma domstolsprocesser eller för att betala höga skadestånds-ersättningar. Att föra en sedvanerättsprocess i tingsrätten kostar i dagslägetca 10 miljoner kronor.Vinterbetesområdena måste säkerställas för att rennäringen ska kunnafortleva i . Därför är det av största vikt att staten griper in och genomförhandlingar med berörda parter arbetar för att uppnå långsiktigt uppställdamål. Hur det än går i de dagsaktuella processerna kommer det inte att finnasnågon vinnare. Dessa processer kommer bara att generera nya konfliktermellan renägare och markägare. Därför måste förutsättningar skapas så attkonflikter av detta slag kan lösas innan man hamnar i en domstolsprocess.Sverige som land måste ta detta ansvar, inte bara mot sin urbefolkning utanäven mot markägarna. Det gäller framför allt att hitta en lösning som kanaccepteras av båda parter och som slutligen även skapar möjligheter för allaatt leva och verka inom renskötselområdet.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om samernas vinterbetesmarker samt att staten upptar förhandlingarmed berörda parter för att uppnå långsiktigt uppställda mål.Stockholm den 28 oktober 1998Yvonne ()
mot · GM02MJ243 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:MJ243av m.fl. (s)Framtidens äggproduktionDen fattade riksdag beslut ominriktningen på framtidens svenska äggproduktion.Traditionella burar skulle ersättas med s k inredda burar med sandbad, redeoch sittpinne, alternativt med någon form av system där hönsen får gå frittinomhus. Såväl inredda burar som s k högbeläggningssystem skall genomgåsedvanlig teknikprovning.1997 fanns av landet ca 6 miljoner värphöns i traditionell bur-hållning, numera finns i någon form av alternativ produktion.I beslutet som fattade fanns möjlighet att ge dispensför produktion i traditionella burar. Av statistik från framgåratt ca en halv miljon hönsplatser kommer att försvinna från traditionellburproduktion eller utan säkerhet för att alternativproduktion ersätter denna.Lönsamheten inom svensk äggproduktion har alltsedan EU-inträdet 1995varit dålig. Prispressen från billiga finska burägg, producerade med statligtstöd, har gjort att producentpriset har legat under produktions-kostnaden. Detta är en väsentlig orsak till att inte flera äggproducenter medtraditionell burproduktion har investerat i alternativa system för ägg-produktion.EU-kommissionens förslag av till nytt direktiv omminimistandarder för skydd av värphöns i olika uppfödningssystem(KOM/1998:135) tar upp möjligheten att ge stöd till modernisering avjordbruksföretagen enligt rådets förordning (EG) nr 950/97. Ett sådant stödtorde ge ett ekonomiskt incitament för befintliga burproducenter i attlägga om sin produktion till en mer miljövänlig produktion och därmed säkraatt svensk äggproduktion inte försvinner till fördel för import av utländskaägg från produktionsanläggningar med en mycket sämre djurmiljö än iSverige.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ekonomiskt stöd till äggproducenter till omläggning för mermiljö- och djurvänlig produktion.Stockholm den 23 oktober 1998Helena ()()()()()