mot · GM02T615 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:T615av m.fl. (kd)SjöfartspolitikenSjöfarten är osänkbarOmfattning och bakgrundSvensk sjöfartsnäring har varit och är en stor och viktigexportnäring som arbetar i hård internationell konkurrens.Man brukar säga att "är en ö" itransportsammanhang vilket bekräftas av att avSveriges utrikeshandel transporteras på fartyg. I Sverigefinns ett 50-tal hamnar och året runt anlöper 70lastfartyg dessa hamnar. Av de långväga inrikestransporternagår med fartyg. Runt 15.000 sjömän finns ombord påde svenska fartygen men man räknar med att det arbetartotalt ca 30.000 inom sjöfarten i . Ytterligare 30.000personer kan uppskattas vara sysselsatta med att levereratjänster och varor till sjöfarten i landet.Sverige hade 1996 av världsbefolkningen och av världensBNP men svarade ändå för av världens export/import och kontrolle-rade ägarmässigt av sjötransportkapaciteten i världen. Under mellan-krigstiden växte till en av världens mest framstående sjöfartsnationeroch ledde den skeppstekniska utvecklingen. Svenska rederier var banbrytareoch initiativtagare på sjöfartsmarknaden. Efter oljekrisen 1973-1974försvann både den svenska storvarvsindustrin samt huvuddelen av deetablerade svenska storrederierna. har Sverige somsjöfartsnation hämtat sig något genom framväxten av skärgårdsrederiernasom kombinerat sitt stora driftkunnande med den betydande affärskunskapsom friställts från de stora rederierna.I mitten på 90-talet ökade inflaggningen av svenska fartyg något efterSjöfartsutredningens betänkande (SOU 1995:112), vilken var en signal omatt en långsiktig sjöfartspolitik med brett parlamentariskt stöd var på gång.Men snart skulle den åter drastiskt minska då och kraftigtändrade (läs "ökade") sitt rederistöd. Trots påstötningar i EU-kommissionenom orimliga agerande godkände ändå kommissionen stödet.Detta är en del av bakgrunden till att det är betydande ekonomiskafördelar för svenska redare att flagga ut sina fartyg. En redare kan tjäna ca1,per fartyg om man flaggar ut till något av dessa länder.MiljöpåverkanSjöfarten har positiva miljöegenskaper såsom främst högenergieffektivitet i förhållande till utfört transportarbete samtblygsamma krav på ny infrastruktur. Sjöfarten står dock fören betydande andel av trafikens utsläpp av svaveldioxid ochen stor andel av kväveoxiderna. Det finns tekniskamöjligheter att minska dessa utsläpp. Svavelhalten i denbunkerolja som används i ligger på 2,5 %.Färjorna har redan till stor del övergått till lågsvavligtbränsle med en svavelhalt på max . har ocksåvarit ett föregångarland när det gäller installationsrabatter påkatalysatorer för fartyg. Andra länder följer efter Sverigesexempel. Åtgärderna är också kostnadseffektiva jämfört medde åtgärder som genomförs i vägtrafiken. Det är därför avstor vikt att åtgärderna genomförs i största möjligaomfattning, trots den tröghet som finns i de internationellasammanhang som reglerar sjöfartens utsläpp. förslag har regeringen införtmiljödifferentierade farledsavgifter . Detinnebär att kostnaderna för installation av katalysator iprincip täcks av rabatterna på farledsavgifterna.Sjöfartsnäringen har själv tagit beslut om att minska luftföroreningarna. Iett avtal mellan , hamn- och stuveriförbundsamt har man satt ett mål att sänka utsläppen av kväveoxiderfrån svenska fartyg . För att målet ska uppnås krävs även atthamnarna i inför miljödifferentierade hamnavgifter. Sjöfarten stärkerpå dessa sätt avsevärt sin position som ett miljövänligt transportalternativ.Det finns dock tecken som tyder på att de aktuella farledsavgifterna somträtt i kraft i vissa avseenden kan snedvrida konkurrenseninom sjöfarten. Detta gäller speciellt oceangående fartyg för vilkafarledsavgiften innebär en avsevärd kostnadsökning. Vi föreslår därför att detnya sjöfartsavgiftssystemet ses över och revideras till förmån för ett systemsom inte ger motsvarande negativa effekter för den transoceana sjöfarten.Oljeutsläppen i är ett stort problem. Den största delen avoljeutsläppen sker inte vid tankbåtsolyckor utan i samband med rengöringenombord på olika typer av fartyg. I är det förbjudet attpumpa oljehaltigt länsvatten överbord. Likväl observeras 400-500olagliga oljeutsläpp i den svenska delen av . Mörkertalet tordedessutom vara lika stort. Problemet reduceras genom en internationellöverenskommelse att hamnarna kostnadsfritt ska ta emot oljor och annatavfall. Tyvärr finns det många hamnar som ännu inte lever upp till detta. Desvenska hamnarna är föredömliga även om det fortfarande kan förekommaatt avgifter tas ut efter normal arbetstid. Detta tillsammans kan göra attmindre nogräknade skeppare tömmer till havs. Ytterst är det en attitydfråga,och arbetet får aldrig stanna upp med att bilda opinion för att rädda havetfrån oljeutsläpp samt att förstärka de sanktioner som kan göras moteventuella förbrytare i detta sammanhanget.Även ballastvatten kan utgöra ett problem om man transporterar vattnet tillnya miljöer. Nya organismer kan i värsta fall slå ut befintliga arter.Även ballastvatten bör kunna tas om hand i hamnarna. Trots beslut somtagits av Östersjöstaterna finns det anledning att tro att problemen kommeratt växa. transporteras olja på och enkraftig ökning förväntas dessutom. Regeringen har inte tillräckligt kraftfulltagerat i frågan. Resurser ur Östersjömiljarden bör anslås till uppbyggnad avmottagningsanläggningar för oljespill och annat avfall i Baltikum.Kustbevakningen och åklagarmyndigheten bör också få utökade resurser föratt kunna beivra brotten i större utsträckning. Denna fråga berörs även i enseparat kommittémotion från Kristdemokraterna.Sverige bör vidare i internationella organ som FN:s maritima organisationIMO och i EU vara pådrivande för strängare säkerhets- och miljökrav försjöfarten.Kristdemokraterna begär att regeringen i kraftigt driverkravet att samtliga hamnar runt ska fullfölja åtagandet attkostnadsfritt ta emot oljerester från anlöpande fartyg. Regeringen bör ocksåkräva att andra länder, särskilt runt , inför samma slags system medmiljödifferentierade avgifter som har.Intern och extern konkurrensDen interna konkurrensen för sjöfarten består av de andratrafikslagen luftfart, vägtrafik samt järnvägstrafik. En viktigprincip att följa är att varje trafikslag ska bära sina egnakostnader. EU arbetar nu med ett sådant program som ävenhar till syfte att skapa konkurrensneutralitet mellan länderna,alltså den externa konkurrensen.Sjöfarten har tack vare låga krav på ingrepp i infrastrukturen stora fördelargentemot övriga trafikslag. Även energiåtgången vid transport är överlägsenbåde lastbilens och tågets. På miljösidan ligger järnvägen bäst till vad gällerluftpåverkande utsläpp. Olika former av transportstöd gör att konkurrensenmellan trafikslagen inte alltid är neutral. anser attskattesystem och miljöavgifter skall utformas så att de samhällsekonomisktoch miljömässigt mest effektiva kommunikationssystemen stimuleras.Ett avskaffande av taxfree-systemet är beslutat av EU. Dettakommer självklart att drabba sjöfarten negativt. Regeringen utreder förnärvarande punktskattefrågorna i anslutning till taxfreeavvecklingen. I EUpågår en utredning om behov av gemensamma regler på området.Kristdemokraterna avvaktar dessa utredningars förslag till åtgärder för attmotverka de negativa effekterna som uppstår.SäkerhetSäkerhetsfrågorna inom sjöfarten har fått speciell aktualitetpå senare tid i och med ett antal allvarliga sjöfartsolyckor ivårt närområde. har varitpådrivande i dessa frågor i internationella sammanhang.Trots detta har vi alltså drabbats av mycket allvarligaolyckor. Färjetrafiken mellan och länder på denöstliga sidan av samt mellan ochDanmark/är mycket omfattande.Kristdemokraterna anser att arbetet i olika internationella organ, främst EUoch IMO, måste intensifieras för att nå de sjösäkerhetsmål som är rimliga attsätta upp med tanke på omfattningen av persontrafiken över ,och . Det är därför vår uppfattning att den sjösäkerhets-kommitté som regeringen fattat beslut om måste leda fram till sjö-säkerhetsåtgärder för denna trafik som är mer långtgående än vad som ärmöjligt att uppnå i de olika internationella sammanhangen. Detta förutsätterbilaterala avtal med berörda länder. Förutsättningarna torde nu finnas att fåtillstånd sådana avtal.I regeringens budgetproposition 1999 anges att sjöfartsstödet villkoras medökade rationaliseringar inom sjöfarten. har bemanningenminskat på de svenskflaggade fartygen. Omfattande rationaliseringar hargjorts. Säkerligen kan mer göras för att effektivisera och förbilligatransporterna, särskilt med hjälp av IT där vi ser att sjöfarten redan idaganvänder sig av innovativa metoder. Dock vill vi varna för att tvinga fram ensituation där bemanningen ombord minskas på bekostnad av sjösäkerheten.Svensk sjöfart ligger redan lågt i bemanningshänseende gentemot vissa andranationer.En långsiktig sjöfartspolitikOmvärldenSom tidigare beskrivits i motionen har sedangenerationer tillbaka haft en framträdande position på deninternationella sjöfartsmarknaden. Det finns starka skäl tillatt ska ha en egen handelsflotta även i framtiden.Den största delen av utrikeshandeln transporteras på köl. Urberedskapssynpunkt är det viktigt att har tillgång egen handelsflotta. Den svenska sjöfarten bidrar också ihögsta grad till ekonomisk tillväxt och genererar mångaarbetstillfällen. Den svenska handelsflottan ger också enplattform för att bedriva ett internationellt säkerhets- ochmiljöarbete.EU:s sjöfartspolitik håller på att omvandlas. 1996 presenterades en vitbokom sjöfartspolitiken, "Towards a New Strategy". Med denna somutgångspunkt togs sedan en näst intill enhällig resolution i ministerrådet.Denna resolution främjar en gemenskapsflotta och inriktar sig särskilt påområden som internationell konkurrenskraft för gemenskapens flotta, öppnamarknader, sund konkurrens och säkerhet. 1997 fastställdes också ikommissionen nya riktlinjer för statligt stöd till sjöfartsnäringen. Jämförtmed har de nya reglerna utformats med större möjligheter till stöd,och stödformerna har blivit fler och flexiblare. Som huvudregel gäller attstatsstöd enbart får ges till fartyg som är registrerade i medlemslandetsskeppsregister. Som tak för stödet anges reduktion till noll av skatter ochsociala avgifter för sjöfolk och av bolagsskatt. Kommissionen ska granskavarje lands utformning av sjöfartsstödet.Samtliga femton EU-länder vidtar åtgärder för att reducera bemannings-kostnaderna på fartyg. Tio länder medger olika fonderingsmöjligheter förföretagen. Investeringsstöd lämnas i sju länder, etc. Tolv länder har någonform av annat register eller internationellt register.Som exempel kan nämnas att kraftigt ändrat sitt sjö-fartsstöd vilket gjort att landet fått en betydande ökning av fartyg i sinflotta.Trots kritik från bl.a. har godkänt den holländskakonstruktionen av stödet.Norge har ett internationellt fartygsregister, , vilket innebär att det kanvara mycket lönsamt för en svensk redare att segla under norsk flagg.Danmarks internationella register, , ger också vinster för utländska redaremen ställer större krav på inhemsk bemanning än t.ex. det norska registret.Sedan länge finns det register som av Internationella transportarbetare-federationen (ITF) betecknas som "låglöneregister". Dessa utgör enligt ITFca av alla fartygsregister.Detta visar att situationen inte är enkel. anser attregeringen bör fortsätta driva frågan om en gemensam, konkurrensneutralsjöfartspolitik inom EU och EES-området. kan inte som ensamt landnu börja avveckla stödet till sjöfarten. Det skulle innebära enbart negativaeffekter för del. Behovet av en långsiktig, parlamentarisk stabil,sjöfartspolitik är större än någonsin.Vidare stöder vi EU:s inriktning att ta fram gemensamma avgiftsprinciperför de olika trafikslagen, även detta i syfte att skapa en så konkurrensneutralsituation som möjligt mellan olika trafikslag och länder. Varje trafikslag skabära sina egna kostnader och det ska inte vara någon skillnad på avgifts-principerna i olika EU-länder.RederistödetVi har ovan beskrivit orsaken till att den svenska sjöfartenäven är beroende av ett statligt stöd.Handelsflottan är i sig inte beroende av detta stöd, men omden ska kunna överleva under svensk flagg blir slutsatsen attstödet måste fortleva. Regeringen har förvisso i sin budget1999 föreslagit ett ökat rederistöd i kronor räknat, men iövrigt verkar åtgärdsförslagen i totalt fel riktning. Densenaste tidens utflaggningar av fartyg har inneburit attSverige riskerar att förlora hela näringen. Den svenskatransportförsörjningen kommer då till allra största del attöverlämnas till fartyg under andra flaggor än den svenska.Som sagts, finns det inom EU - men också utanför EU - enkraftfull konkurrens där varje enskilt land erbjuder rederierna attraktivavillkor. Detta kan man kritisera men det är inget skäl till att ska geupp sin position inom näringen. Sedan EU misslyckats med att införa engemensam EU-flagg antogs riktlinjer för stöd till sjöfarten. Dessariktlinjer innebär att ett land kan besluta att stödja sin sjöfart genom attavståfrån de skatter och sociala avgifter som annars skulle ha utgått för deombordanställda samt befria rederierna helt från bolagsskatt. harställt sig bakom dessa riktlinjer.Medan andra länder har valt att följa EU:s riktlinjer har hittillsföljt alternativet att först kräva in skatter och sociala avgifter för att sedan iform av stöd återbetala skatten samt del av de sociala avgifterna.Återbetalningen av de sociala avgifterna var tidigare perombordanställd men höjdes till . Regeringen föreslåri budget att beloppet höjs med till perombordanställd, dock endast under förutsättning att parterna på sjöarbets-marknaden kommer överens om åtgärder som väsentligt sänker bemannings-kostnaderna. I annat fall återgår stödet till . De faktiska socialakostnaderna varierar per befattning men uppgår enligt igenomsnitt till per ombordanställd och år.De avtal mellan sjöarbetsmarknadens parter som regeringen hänvisar till ibudgetpropositionen gäller möjligheten att på svenska fartyg anställa ickeEU-medborgare på villkor som skulle innebära en väsentlig kostnads-besparing för rederierna och därmed en konkurrensutjämning gentemot andraEU-flaggade fartyg. Parterna undertecknade ett sjöfarts-politiskt principuttalande av vilket det framgår att man är beredd att isamarbete finna alternativ för att rädda den svenska sjöfartsnäringen.Uttalandet hälsades mycket positivt av alla. Avtalen förutsatte ändringar iden svenska lagstiftningen, främst inom skatte- och sociallagstiftningen.Denna förändring skulle innebära att icke-EU-medborgare inte betalade skatteller sociala avgifter till Sverige.Regeringen förklarade å sin sida i ett brev tillSveriges redareförening att man under förutsättning att parterna kunde enasvar beredd att göra erforderliga lagändringar. Samma inställning frånregeringens sida återfanns i budget . Med dessa utgångspunkterslutfördes de säkerligen komplicerade förhandlingarna mellan parterna. Deutlovade lagändringarna uteblev dock och istället tillsattes eninterdepartemental utredning.Regeringen ändrade sedan inställning och föreslog istället att även icke-EU-medborgare skulle betala skatt och sociala avgifter till varefterett förhöjt stöd skulle utgå till rederierna. För att detta skulle kunna uppnåsförutsattes en omförhandling av de avtal parterna träffat. Skillnaden mellanregeringens och parternas inställning synes således inte ligga i självaprincipen utan i formen.Det har emellertid framgått att den ändring av avtalen som regeringenförutsatt inte synes kunna genomföras på en kostnadsneutral basis. Stödetkan därmed enligt budgeten komma att sänkas till perombordanställd.Kristdemokraternas bestämda uppfattning är att inte har råd attförlora en så viktig näring på grund av en formfråga och att man istället medutgångspunkt från enigheten som parterna visat samt regeringensursprungliga inställning i frågan skyndsamt skall genomföra de utlovadelagändringarna.Det är också enligt vår mening stötande att en svensk näring måste flyttatill ett annat EU-land för att kunna driva verksamhet i . Med EU:sregler kan exempelvis ett holländskt fartyg driva trafik mellan två svenskahamnar på långt bättre villkor än vad som gäller om fartyget för svenskflagg. Alternativet för den svenske redaren är då att flytta till elleralternativa länder såsom , eller Danmark.För svensk industri, den svenska arbetsmarknaden, möjligheteratt påverka internationella sjöfartsfrågor om exempelvis säkerhet och miljösamt den svenska beredskapen, vore det förödande om förlorar sinsjöfartsnäring.Regeringen bör skyndsamt ta fram erforderliga förslag till lagändringar ienlighet med parternas överenskommelse () samt geden svenska sjöfartsnäringen besked om hur man avser att gå vidare.Kristdemokraterna anser sammanfattningsvis vad gäller sjöfartspolitiken? att arbetet i EU måste fortsätta i riktning mot konkurrensneutralitetmellan sjöfartsnationerna samt gemensamma avgiftsprinciper för de olikatrafikslagen?? att måste slå vakt om sin position som sjöfartsnation och behålladen svenska handelsflottan så långt möjligt inom svensk flagg?? att regeringen bör sträva efter långsiktiga parlamentariska överenskom-melser om sjöfartspolitiken samt en bred enighet på sjöarbetsmarknadenom dess framtida inriktning?? att regeringen skyndsamt bör initiera en lagändring på området enligtförslag ovan så att den s.k. nettomodellen införs som princip förrederistödet. ?InfrastrukturHamnarJärnvägsanläggningar, större vägar och flygplatser ägs ochförvaltas till allra största del av staten. Detta är förståeligt dådessa anläggningar i infrastrukturen är av nationellt intresse.Hamnar däremot är ofta kommunala, trots att de har ett stortintresse för hela nationen. Hälften av de långvägainrikestransporterna går via sjöfarten, liksom avutrikeshandeln. Det faktum att hamnarna skall bekostas avkommunerna gör att många kommuner tvekar införsatsningar på utbyggnad. Skulle en färjelinje ellertransportlinje läggas ned så är det ett stort bakslag för denkommunala ekonomin. Man får ta stora risker i dettasammanhanget.Hamnavgifterna styrs av hamnarna själva. Om kommunen är huvudägaretill hamnbolaget skall självkostnadsprincipen gälla. Hamnarna kan i viss månkonkurrera med avgifterna som medel. Det s.k. stuverimonopolet är enomtalad företeelse. Många kritiserar denna regel därför att den påstås hämmakonkurrensen och förhindra en effektivare hantering i hamnarna. Regeringenbör återkomma med långsiktiga förslag till hur staten ska kunna samverkabättre med kommunerna ifråga om hamnarna och infrastrukturen kringhamnarna samt förslag till hur stuverimonopolet ska hanteras i framtidenmed tanke på konkurrenssituationen.Samverkan i planeringenEn bättre samverkan mellan de olika trafikslagen ärnödvändig. Om till exempel en ny färjelinje etableras, bör destatliga verken ta hänsyn till detta i sina planer. Det kan varanödvändigt att höja vägstandarden till hamnen, att ökabärigheten på järnvägen eller rentav planera för entågfärjeförbindelse. Kanske det handlar om att anlägga enknutpunkt där olika transportmedel kan mötas. Det finnsidag exempel på att sådana projekt inte kommer till ståndeller försenas, därför att de olika trafikverken inte hargemensam uppfattning om långsiktigheten i nyatransportleder eller nya marknader. Som exempel kannämnas situationen i Öst- och . liggernära dessa länder och kan via utökahandelsutbytet, skapa nya transportleder och därigenombidra till ett ökat välstånd.Regeringen bör ge tydliga direktiv om ökad samplanering mellan trafik-verken.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att det nya sjöfartsavgiftssystemet ses över och revideras,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om uppbyggnad och finansiering av mottagningsanläggningar föroljespill och annat avfall samt om ochåklagarmyndighetens möjligheter att beivra brott,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att bör vara pådrivande i internationella organ som IMOoch EU för strängare säkerhets- och miljökrav för sjöfarten,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att regeringen i kraftigt driver kravet attsamtliga hamnar runt skall fullfölja åtagandet att kostnadsfritt taemot oljerester från anlöpande fartyg samt att andra länder, särskilt runtÖstersjön, inför samma slags system med miljödifferentierade avgifter somSverige har infört,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om avgiftsprinciper för de olika trafikslagen,6. att begär att regeringen skyndsamt tar fram erforderligaförslag till lagändringar i enlighet med sjöarbetsmarknadens partersöverenskommelse () ,7. att begär att regeringen att återkommer med långsiktigaförslag till hur staten skall kunna samverka bättre med kommunerna i frågaom hamnarna och infrastrukturen kring hamnarna samt med förslag till hurstuverimonopolet skall hanteras med tanke påkonkurrenssituationen,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ökad samplanering mellan trafikverken.Stockholm den 27 oktober 1998Johnny (kd)()()()()()()()()()Skånberg (kd)1 Yrkande 2 hänvisat till JuU.