mot · GM02L405 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:L405av och ()och barnkonventionenBarns rättigheterFöräldrabalken (FB) har förbättrats i flera avseenden men ärpå flera punkter fortfarande otillräcklig för att entydigtframhäva att lagstiftningens utgångspunkt är barnets bästa.Folkpartiet står oreserverat bakom principen att barnets bästa skall sättas ifrämsta rummet. Vi noterade därför med tillfredsställelse att den nyaportalparagrafen om barnets bästa skulle vara styrande vid avgörande i allafrågor som rör vårdnad, boende och umgänge.Emellertid uppkommer härvid - som även Lagrådet påpekade - samord-ningsproblem eftersom portalparagrafen införs som redanexisterande föreskrifter om hänsyn till barnets bästa behålls i enskildastadganden i kapitlet. Kompletterande begrepp som "uppenbart oförenligtmed barnets bästa", "så långt möjligt tillgodoses", "bestående men","lämpligare", "olämpligt", "lider allvarlig skada" m.fl. innebär en menlignivåreglering av grundbegreppet.Vad än värre är att det härigenom uppkommer disharmoni i förhållande tillbarnkonventionen, som fastslår att "barnets bästa" ska styra lagstiftare ochmyndigheter.Viktig barnkonventionBarnkonventionen är ett dokument av högsta dignitet, somtillkom efter ett synnerligen aktivt svenskt arbete.Konventionen fick också ett brett universellt stöd när denratificerades. Men en ratificering måste följas av entillämpning i praktiken. Det är milt sagt ett rimligt krav attställa, särskilt på Sverige.Den nya står inte i överensstämmelse med barnkonven-tionen. Det har barnens främste företrädare, , upprepadegånger sagt till lagutskottet och har instämt. Särskilt börnämnas att Lagrådet på ett otvetydigt sätt har pekat på problemet i sambandmed sitt yttrande över propositionen.Tydlig problembildPortalparagrafen i , 6 kap. 2 a §, säger attbarnets bästa skall sättas i främsta rummet vid alla åtgärdersom rör barn. Detta är i överensstämmelse med såvälbarnkonventionen som regeringsförslaget. Problemet är attflera av de föreslagna lagreglerna - och delvis även deexisterande - strider mot portalparagrafen. Här kommer 10exempel:För det första: Avtal om gemensam vårdnad skall godkännas oavsett omdet är enligt barnets bästa eller inte, bara det inte är "uppenbart oförenligt"med barnets bästa (6 kap. 6 § andra stycket).För det andra: Vårdnaden skall ändras om förälder brister i omsorg ombarnet, men det räcker då inte med att det är enligt barnets bästa, utan detkrävs att den aktuella situationen "medför bestående fara för barnets hälsaeller utveckling" ( 6 kap. 7 § första stycket).För det tredje: Vårdnaden skall vid bristande omsorg kunna överflyttas tillsärskilt förordnad vårdnadshavare - inte om det är enligt barnets bästa, utanom det är "lämpligare" ( 6 kap. 7 § tredje stycket).För det fjärde: Vårdnaden skall i vissa fosterhemsfall kunna överflyttas"om det är uppenbart bäst för barnet" och det räcker alltså inte att det är"enligt barnets bästa" ( 6 kap. 8 § första stycket).För det femte: Vårdnaden skall vid ensamvårdnadshavarens död kunnaöverflyttas till särskilt förordnad vårdnadshavare - inte om det är enligtbarnets bästa, utan om det är "lämpligare" ( 6 kap. 9 §) .För det sjätte: Viss person skall förordnas till vårdnadshavare - inte om detär enligt barnets bästa, utan det räcker med att "det inte är olämpligt" ( 6kap.10 a §).För det sjunde: Barnets behov av umgänge skall tillgodoses - inte enligtbarnets bästa, utan "så långt möjligt" ( 6 kap. 15 § andra stycket).För det åttonde: Föräldrars upplysningsskyldighet i fråga om barnet skallfullgöras om inte särskilda skäl talar däremot och inte enligt barnets bästa ( 6kap. 15 § fjärde stycket).För det nionde: Hämtning får i vårdnadsfall ske om det är nödvändigt föratt "undvika att barnet lider allvarlig skada" - inte endast om det är enligtbarnets bästa ( 21 kap. 3 § andra stycket).För det tionde: Hämtning får i umgängesfall ske om barnet har "ett särskiltstarkt behov av umgänge" - inte endast för att det är enligt barnets bästa ( 21kap. 3 § tredje stycket).Denna uppräkning visar att grundbegreppet "barnets bästa" urholkas på ettantal punkter. Spännvidden mellan FB 6 kap. 2 § och FB 6 kap. 7 § förstastycket är uppenbarligen mycket stor, alltså mellan å ena sidan kravet påbarnets bästa och å andra sidan att man ibland är beredd att accepterabestående fara för barnet. Därigenom blir rättstillämpningen självfalletväldigt osäker.Slutresultatet är alltså att regeringsförslaget står i strid med barn-konventionen till både innehåll och syfte. Det framgår tydligt inte bara förjurister utan även för ickejurister.Nödvändig harmoniseringLösningen på problemet ligger i att man åstadkommer enharmonisering mellan svensk lag och . Ensådan harmonisering är nödvändig och borde ha gjortstidigare, helst från början. Åtminstone borde regeringen hatagit åt sig av lagrådskritiken, särskilt då det alldeles tydligtframgår av propositionen att regeringen själv erkännerbristerna. I sista hand borde i varje fall utskottet ha ingripit,inte minst efter larm från barnombudsmannen vid två olikatillfällen, särskilt vid utskottets mycket uppmärksammadeoch nyttiga hearing. Då hade utskottet haft en möjlighet atträtta till i varje fall de grövsta felen.Otillräcklig regeringsåtgärdRegeringen förutskickade i propositionen att en språkligöversikt av 6 kap. skulle göras avJustitiedepartementet. Det är en helt otillräcklig åtgärd attregeringen säger sig vilja göra en språklig översyn för att ien oviss framtid återkomma till . Det är angelägetatt en översyn genomförs skyndsamt, åtminstone på depunkter som ovan beskrivits. Detta bör geregeringen tillkänna.Sammanfattande slutsatsDet är sammanfattningsvis beklagligt om det rätta beslutetom barns bästa i en svår livssituation med familjesplittringskall riskera att äventyras på grund av att vår lag, just vårsvenska lag, är i disharmoni med den barnkonvention som vienvist har kämpat för att hela världen skall anta.Problemet med disharmonin mellan svensk rätt och fårinte tigas ihjäl utan åtgärdas omedelbart.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om översyn av 6 kap. för att bringa lagstiftningen iöverensstämmelse med barnkonventionen.Stockholm den 23 oktober 1998Kerstin ()()