ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GM02So316 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So316av och ()Gemensam tillsynsfunktion över hälso- och sjukvård och socialtjänstHälso- och sjukvården och har utretts urflera aspekter. En tydlig utveckling är att man vill stärka den enskildesställning, bl a rätten till integritet och rättssäkerhet. Helhetssynen påindividen framhålls.Exempel på utredningar som belyser detta är ,utredningar om äldrevården, psykiatrin samt utredningen om hälso- ochsjukvården inför 2000-talet, för att nämna några.I dessa utredningsarbeten framgår tydligt hur nära hälso- och sjukvård ochsocialtjänst måste samverka för att kunna uppnå de mål som är uppställdainom respektive verksamhetsområde. För att lättare uppnå gemensamma måloch för att verksamheterna skall kunna utvecklas i riktning mot de framtagnaintentionerna krävs enligt flera utredningar en skärpt tillsyn.Socialstyrelsen utövar tillsyn över och hälso- och sjukvårdenpå nationell nivå. Länsstyrelserna har tillsynsansvaret på regional nivå vadgäller . Tillsynen över hälso- och sjukvården utövas av Social-styrelsens sex regionala tillsynsmyndigheter. Uppdelningen mellan läns-styrelserna och de regionala tillsynsenheterna innebär en svårighet och enotydlighet vid tillsynen i gränsområdet mellan och landstings-kommunal verksamhet.Gränserna mellan kommunernas socialtjänst och hälso- och sjukvård har ivissa fall luckrats upp , vilket gör det svårare för den enskildeatt veta var hon/han ska vända sig med synpunkter och eventuella klagomål.Det är därför angeläget att skapa en tydligare organisation för tillsynen. Detfår inte råda något tvivel om vart den enskilde skall vända sig med sinasynpunkter och klagomål.I dag förekommer att utredningar sker dubbelt då missförhållanden äranmälda till båda myndigheterna. Detta i sig måste ses som onödigt resurs-utnyttjande. Risken för dubbelutredningar och att olika svar ges på sammafråga har även lett till att myndigheterna anstränger sig att renodla sinaansvarsområden på ett sätt som inte gagnar den enskilde. Risken för denenskilde att "ramla mellan stolarna" är påfallande.De flesta av våra reformer utgår från en helhetssyn på individen. För attdessa reformer skall få genomslag måste tillsynsfunktionerna ha ett närasamröre. Flera utredningar som genomförts kring dessa verksamheter haräven förordat en gemensam tillsynsfunktion.En viktig del i hur hälso- och sjukvården och skall och börfungera är hur tillsynen över dess verksamheter är organiserad.Genom att lägga tillsynen på samma statliga myndighet för såväl social-tjänsten som hälso- och sjukvården skapas en slagkraftigare organisation.Regeringen bör utreda om det inte vore lämpligt att låta ,som har det övergripande ansvaret, få ett utökat tillsynsansvar att ävengälla på lokal nivå.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en utredning vad gäller ett samlat tillsynsansvar.Stockholm den 22 oktober 1998Eva ()()
mot · GM02So318 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So318av och ()ApoteksmonopoletFri konkurrens leder till bättre effektivitet och hushållning med resurser.Detta leder i sin tur till lägre priser vilket kommer oss konsumenter tilldel. Helstatliga använder stora resurser för att närmastcementera ett de facto-monopol på läkemedelsmarknaden och på detviset omöjliggörs i praktiken en konkurrensutsättning. Genom attinvestera i ett mycket dyrt och omfattande centraliserat datorsystem görman det svårt dels för andra aktörer att komma in iläkemedelssubventionssystemet, dels att dela upp av apotek eller uppbyggnad av franchisesystem kan pådetta sätt effektivt stoppas av . Denna utveckling äroroande. Den statliga huvudmannen, , bör därförinom ramen för utövandet av det statliga ägandet tillse att saboterar möjligheterna till en fri och konkurrensutsattläkemedelsförsäljning.Det finns inga tillräckligt starka skäl för att upprätthålla monopolet påförsäljning av läkemedel, det sk apoteksmonopolet. Det bör därför avvecklasså snabbt som möjligt. Det skulle göra det möjligt att etablera privata apotekoch öppnar upp för anställda att genom avknoppning överta befintliga apotekfrån . Servicen för glesbygden kan vidare förbättras väsentligtgenom att postorderförsäljning tillåts. Underlaget för befintliga glesbygd-butiker kan stärkas genom att de får sälja läkemedel. Genom att slopa apo-teksmonopolet och konkurrensutsätta framtvingas en kund-anpassning och lägre priser. Efter en konkurrensutsättning av bolaget privatiseras.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utövandet av statens ägande i syfte att motverka fortsattapoteksmonopol,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om konkurrensutsättning av läkemedelsförsäljning,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om privatisering av den 28 oktober 1998Lars ()()
mot · GM02So319 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So319av och ()Vistelsebegreppet i LSSFrågan om vistelsebegreppet i lagen om stöd och service till vissafunktionshindrade, LSS, blev aktuell i samband med omsorgernaskommunalisering. Enligt 16 § LSS har kommunen ansvar för alla som ärbosatta, dvs folkbokförda, i kommunen.Eftersom många människor inom lagens personkrets har stora eller "udda"behov kan inte alltid den egna kommunen göra nödvändiga vårdinsatser. Detinnebär att kommuner med stark koncentration av vårdinsatser har fått detfinansiella ansvaret för de personer med funktionshinder som flyttat från sinahemkommuner. En placering i en annan kommun, på grund av att man därhar funnit en lämplig vårdgivare, innebär ändrad folkbokföring och därmedöverförs betalningsansvaret till den nya kommunen. Tyvärr resulterar detta iatt kommuner inte kan samarbeta om att bygga ut nödvändiga gruppbostäderinklusive daglig verksamhet av specialiserad karaktär.I kommundel, inom kommun, finns ett 15-tal läkepeda-gogiska och socialterapeutiska institut som specialiserat sig på barn ochvuxna med utvecklingsstörning och autism. Där finns ca 110 personerfrån andra kommuner. Ett annat exempel är Resurscenter Mo Gård i Fin-spångs kommun som arbetar med döva och dövblinda med autism. Andrakommuner med liknande situation är , , , , ,m fl.För närvarande betalar den placerande kommunen för de personer somvistas på dessa specialinstitutioner. Detta betalningsansvar bygger dock barapå en rekommendation från Kommunförbundet.Det krävs nu en översyn som bör ta fasta på att kommunerna skall kunnasamverka kring gemensamma resurser. Kommuner som ger specialiseradvård i offentlig och privat regi måste kunna veta att kostnadsansvaret skallligga kvar på den placerande kommunen även om vårdtagaren blirfolkbokförd i den nya kommunen.Kommunalekonomiskt är frågan mycket väsentlig för kommuner i sammasituation som . Framförallt är frågan viktig för att upprätthålla godomsorg och levnadsstandard för människor med funktionshinder. Lagensintentioner kan aldrig ha varit att försvåra etableringen av specialiseradevårdinsatser i privat och offentlig regi. Det är en nationell angelägenhet attvård med specialkompetens för funktionshindrade kan bedrivas även iframtiden.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om konsekvenserna av 16 § LSS.Stockholm den 22 oktober 1998Cinnika Beiming (s)()
mot · GM02So322 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So322av och ()Utbildning av signalhundar för funktionshindradeNordiska rehabiliteringsfonden som är en stiftelse utan vinstintressen haren tydlig inriktning på ett par viktiga områden. De skall erbjudahandikappade barn, ungdomar och vuxna från de nordiska ländernarehabilitering vid någon av de institutioner som finns i , utvecklanytänkande inom rehabiliteringsverksamhet och handikappidrott, bidratill finansiering av handikapphjälpmedel och stödja olikarehabiliteringsprojekt i de nordiska länderna.Ett av dessa projekt är utbildning av service- och signalhundar. Dettaprojekt har också haft stöd av bl a Arvsfonden och . Verksam-heten innebär att den hund som redan finns i familjen tränas till att underlättaför personer med olika funktionshinder.I bland annat , och har man stor erfarenhet av attanvända hundar som hjälp till människor med olika funktionshinder. Syn-skadade har stöd av en ledarhund, döva eller hörselskadade av en signalhundoch rörelsehindrade får hjälp av en servicehund. I har vi hittillls haftmest erfarenhet av ledarhund för synskadade. Nordiska rehabiliterings-fondens projekt för signal- och servicehundar har inneburit stora lättnaderoch en social utveckling för många enskilda, både barn och vuxna. Signal-hundar tränas att signalera på olika sätt vid t ex telefonsignaler, babyskrik,namnrop, dörrklockan eller brandlarm. Det är ägarens önskemål som styr.Hunden tränas på de ljud som ägaren vill att den ska reagera på.En servicehund tränas att hjälpa en rörelsehindrad att öppna och stängadörrar och lådor, ta upp saker från golvet eller marken. Trycka på hissknappeller annat som kan vara svårt för en person med rörelsehinder att utförasjälv.Hunden finns som regel redan i familjen, men tränas av en instruktör medgedigen utbildning och med stora kunskaper i hundträning och hundpsykolo-gi. utbildades cirka 20 service- och signalhundar och under 1998är det nästan lika många.Verksamheten har stor betydelse för att öka rörelsefriheten för personermed olika funkionshinder. Vi ser det som ytterst angeläget att denna verk-samhet inte stannar upp. Som det nu ser ut kan den bara fortsätta fram tilloch med 1998. Det som krävs är att medel tillförs verksamheten . I regeringens budget utgiftsområde 9 finns bland annat uppdragenatt ge stöd för att stimulera utvecklingsprojekt inom det sociala området.Det är enligt vår uppfattning inte många projekt som bättre uppfyller dettakrav än just service- och signalhundsutbildningen, vars uppgift är attunderlätta och stärka den funktionshindrades sociala situation.Förutom att bidra till en kontinuerlig rehabilitering av funktionshindradeökar den individens möjlighet att få ett bättre socialt liv. Inriktningen börvara att utbildningen får resurser för att kunna fortsätta med verk-samheten i syfte att nå en rimlig täckning över landet inom en tioårsperiod.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om signalhundar för funktionshindrade.Stockholm den 27 oktober 1998Ingela ()()
mot · GM02So324 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So324av ()KvinnomisshandelKvinnomisshandel, liksom all annan form av misshandel, är igrunden ett brott mot alla människors lika värde. Varje årutsätts tiotusentals kvinnor i för misshandel ochsexualbrott. Dessa brott har ökat kraftigt. Frågan omkvinnomisshandel har varit aktuell under en lång följd av år.Kvinnojoursrörelsen i har utfört ett pionjärarbete för att hjälpautsatta kvinnor och deras barn. De har lyft upp frågan om kvinnomisshandel iden allmänna debatten. För att ge de utsatta kvinnorna stöd, har de nätverk,kvinnocentra och kvinnojourer över hela landet. De informerar i skolor,ordnar seminarier, konferenser och kurser för att bland annat höja detallmänna medvetandet om kvinnornas och barnens i många sammanhangutsatta situation. Kvinnojourerna har fått en stor kunskapom den misshandlade kvinnan och den misshandlande mannen.Hos frivilliga organisationer finns mycket av det ovärderliga engagemang,som samhället bör ta till vara och stödja på olika sätt. Detta gäller i samman-hanget framförallt kvinnojourerna. De har i sin cirka 20-åriga verksamhet ettstort erfarenhets- och kunskapsmaterial som samhället i sitt nya intresse förkvinnomisshandel måste ta tillvara.Våren 1998 aktualiserade regeringen i propositionen om kvinnofrid ävenkvinnomisshandeln som är en fråga med många dimensioner. Flera av defrågor som behandlades i propositionen skulle kunna sammanföras underrubriken kvinnomisshandel.I propositionen (1997/98:55 Kvinnofrid) behandlas för övrigt i huvudsakåtgärder för att motverka prostitution och sexuella trakasserier i arbetslivet.Med anledning av ökningen av kvinnomisshandel och den kunskap somidag finns om förnedring av människor på grund av könstillhörighet behöverdet upprättas en handlingsplan med konkreta åtgärder för att bland annatminska kvinnomisshandeln.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en utredning med uppdrag att upprätta en handlingsplan medkonkreta åtgärder för att minska kvinnomisshandeln och då ta till varakvinnojourernas samlade erfarenheter.Stockholm den 28 oktober 1998Margareta ()
mot · GM02So325 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So325av ()Personlig assistans för barnRiksförsäkringsverket har utkommit med Allmänna råd(1998:6) om assistansersättning. Där framgår att RFVrekommenderar att barn och ungdomar endast kan erhållapersonlig assistans om behovet överstiger perdygn. I lagen gäller genomsnittsgränsen mer än 20tim/vecka. Dessa Allmänna råd bygger inte på någon nylagstiftning. Av allt att döma stöder RFV sig på proposition1995/96:146, där regeringen föreslog begränsningar när detgäller barns möjligheter att erhålla personlig assistans. Detförslaget hade sin grund i den kraftiga ökningen avkostnaderna för personlig assistans och ingick som en del isträvan att hålla igen kostnadsutvecklingen.Riksdagen ansåg däremot i sitt betänkande 1995/96:SoU15 att personligassistans till gravt funktionshindrade barn skall finnas kvar. I propositionenanförs "att så väl RFV, , som RRV ansett att det föreliggerotydligheter mellan uttalanden i prop och regelverket, vilket har vållattillämpningssvårigheter vad gäller bedömningen av assistansbehov förbarn"... RRV anför emellertid att enligt förehavande rättspraxis barn skallbeviljas assistansersättning då deras hjälpbehov exklusive föräldransvaruppgår till minst ." Det vill säga barn bedöms utifrån sammakriterier som vuxna." Med andra ord, lagen som antagit bygger på20 tim/vecka. Rättspraxis, dom från regeringsrätten bl.a. bygger på 20timmar/vecka. Men RFV:s Allmänna råd bygger på /dygn. Det ärbefogat att ställa frågan, hur tolkar RFV lagen? Effekterna av RFV:s Allmänna råd kan bli, tvärtemot vad före-slog, att barn inte kan få personlig assistans över huvudtaget om de begräns-ningar som RFV föreslår genomförs. Jag vill därför hänvisa till den bedöm-ning som socialutskott gjorde i sitt betänkande, där det tydligtframgår att anser det angeläget att det även fortsättningsvis skavara möjligt för barn att erhålla personlig assistans.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om barn och ungdomars rätt till personlig assistans.Stockholm den 26 oktober 1998Sonja ()
mot · GM02So327 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So327av och ()Läkemedel för psykiskt stördaSaneringen av de offentliga finanserna har gått bättre än vadregeringen förutspådde. Men saneringen för också med signya vägskäl där politiska värderingar skall ligga till grundför det fortsatta vägvalet. Ett sådant är när man skall fördelaöverskottet för att göra lättnader för dem som har drabbatshårdast av alla de sakfrågebeslut som saneringen innehållit.I våra ögon så tillhör gruppen psykiskt sjuka de grupper som drabbatssärskilt hårt . Just psykiskt sjuka har en speciell roll,enligt vår politiska syn. Vid en psykisk sjukdom har det ingen betydelse varoch i vilken ställning du befinner dig i samhället. Men samhällsutvecklingenspelar en viktig roll för risken att en psykisk sjukdom utvecklas. Därför ärdet enligt vår politiska värdering så att den gruppen bör ligga långt fram vadgäller ökad hjälp när ett överskott i de offentliga finanserna skall fördelas.Debördor som den berörda gruppen drabbats av under saneringen skall lättas.Psykiskt sjuka har likt andra grupper drabbats av att kostnaden förpsykofarmaka skall betalas av den sjuke. Vi vet att psykofarmaka inte löserproblemen för den sjuke, men än är psykofarmaka en av grundstenarnai psykiatrin. Framsteg görs inom psykiatrin men ännu är det mycket somsaknas innan läkemedlen kan fasas ut i större utsträckning. ser vieffekterna av att kostnaden lagts ut på patienterna, antalet psykiskt sjuka somåter hamnat under vård har ökat. Det är svårt att säga om det här har någonkoppling till att kostnaden lagts ut på den enskilda personen, men vi tror attdet skulle kunna vara ett samband.Människor som har en långvarig psykisk sjukdom, som ofta lever påexistensminimum genom tidig sjukpensionering, har ofta en bristandesjukdomsinsikt. För dessa går inte reformen i en riktning där man skullekunna se något slut på sjukdomen. Det måste ses negativt från samhälls-ekonomisk synpunkt. Dessa personer har svårt att ta medicin när den ärgratis. när de själva måste betala för medicinen är det helt omöjligt.Vår politiska värdering säger oss att lättnader, som kommer av att vi nulyckats med saneringen av ekonomin, måste komma dem som är psykisktsjuka till godo. Det finns människor som försöker att leva ute i samhällettrots sitt psykiska handikapp. Dessa patienter har lättare att klara sig och kanfungera i samhället med sin medicin. Därför skall vi ge dem sammagrundförutsättning som alla människor skall ha, nämligen hjälpen till attkunna fungera i samhället. Vi måste föra en politik som inte delar in folk iolika grupperingar t.ex. psykiskt sjuk med insikt över sin situation ellerpsykiskt sjuk med ett avståndstagande eller oförmåga att själv kunna bedömasin situation.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om läkemedel för människor med psykiskt handikapp.Stockholm den 27 oktober 1998Lars U ()()
mot · GM02So328 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So328av och ()ADB-förda patientjournalerAlla väsentliga åtgärder som vidtas i hälso- och sjukvårdenmåste enligt patientjournallagen (1985:562) dokumenteras ipatientens journaler. Detta medverkar till att en godpatientsäkerhet och vårdkvalitet kan upprätthållas ochutvecklas samt att patienten får insyn i vården. I allt störreutsträckning övergår man nu emellertid till att förajournalerna med hjälp av ADB. För ADB-förda journalergäller enligt patientjournallagen och samma krav som traditionellt förda journaler.Det innebär bland annat att om en uppgift i journalen rättaseller läggs till, får inte den ursprungliga uppgiften förstöras.ADB-förda journaler innebär många fördelar men också att någon"originaljournal" på papper inte längre finns. Vid varje utskrift skapas en nyjournalhandling och det kan vara svårt för patienten och andra att avgöra omnågon uppgift i journalen har ändrats eller lagts till utan att detta harangetts.Frågan har uppmärksammats till exempel vid Hälso- och sjukvårdensansvarsnämnds utredningar i ansvarsärenden. Det finns nu tekniskamöjligheter att genom s.k. logg registrera om någon i efterhand har ändrat ien journal. Krav bör ställas på att en sådan teknik skall användas för alla somär registeransvariga för ADB-förda patientjournaler.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ADB-förda patientjournaler.Stockholm den 24 oktober 1998Lennart Klockare (s)()
mot · GM02So329 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So329av och ()AssistansersättningFörsäkringskassans föredragande isocialförsäkringsnämnden (SFN) kan enligt lag om allmänförsäkring (AFL) 20:2 a fatta provisoriska beslut i ärendensom skall föredras i SFN när det gäller sjukbidrag,handikappersättning, vårdbidrag och livränta.Denna ordning gäller om det inte utan betydande dröjsmål kan avgöras omrätt till ersättning föreligger enligt AFL, men att det finns sannolika skältillatt en sådan rätt föreligger. Samma sak gäller om det finns sannolika skäl attminska eller dra in en ersättning.När det gäller assistansersättningen finns inte denna möjlighet när fömånenfinns i en egen lag. I arbetsskadelagen (LAF) har man löst problemet genomatt i 8 kap. 3 § ta in bestämmelserna från AFL 20:2 a om förordnande (provi-soriska beslut) till dess slutligt beslut kan fattas.En motsvarande ordning borde införas i lag om assistansersättning för attinte i onödan fördröja att beslut fattas.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om assistansersättningen.Stockholm den 24 oktober 1998Birgitta ()()
mot · GM02So330 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So330av m.fl. (s)Åtgärder för de hemlösaBostadspolitiken är en mycket viktig del avvälfärdspolitiken. Den sociala bostadspolitiken, formad islutet av och utvecklad , harbidragit till en kraftig höjning av boendestandarden ochminskade orättvisor. Slummen och trångboddheten harbyggts bort. Bostaden är en social rättighet ochbostadspolitiken ska skapa förutsättningar för alla att leva igoda bostäder till rimliga kostnader.Enligt kartläggning var det cirka 10 000 människor somvar hemlösa i och hälften av dem fanns i de tre storstädernaStockholm, och . De främsta orsakerna till hemlösheten dåangavs vara svårigheter att betala hyran eller svårighet att klara av att boutanatt störa andra boende. Kartläggningen pekade även på att de resurser somfanns inte var tillräckligt anpassade till de hemlösas behov för en drägligtillvaro. har tyvärr hemlösheten ökat markant och de hem-lösas situation har försämrats. fanns det få eller inga hemlösa i desmå eller medelstora kommunerna, men finns de även där. Det ärnaturligtvis ett flertal olika orsaker till att hemlösheten har ökat menarbetslöshet och därmed ökat drogmissbruk är en orsak. Sämre ekonomi förkommunerna och ett hårdare samhällsklimat är en annan orsak. Psykiatri-reformen som trädde i kraft är en tredje orsak. Sammantaget har dettainneburit att det varit svårt att få en bostad för socialt utsatta människor.I budgetpropositionen anför regeringen att man har för avsikt att geSocialstyrelsen i uppdrag att göra en uppföljning av kartläggningen från1993, för att få reda på omfattningen av hemlösheten samt vilka insatser somgörs för hemlösa och hushåll med svag ställning på bostadsmarknaden. Dettaär bra anser jag, men det måste ske skyndsamt!Vidare föreslår regeringen medel som under en treårig försöksperiod skaanvändas till nyskapande projekt för de bostadslösa. Det handlar om attutveckla och pröva olika stödformer, finna metoder för lokala inventeringaroch uppsökande verksamhet. Detta är också bra men utifrån att antalethemlösa har ökat markant och att de numera finns i de flesta kommuner så ärdet otillräckligt med medel som ställs till förfogande. Detta bör geregeringen till känna. Bostad är en social rättighet och jag anser att det äroacceptabelt att antalet hemlösa ökar i en välfärdsstat som . Därförmåste åtgärder vidtas snabbt!HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om åtgärder för de hemlösa.Stockholm den 28 oktober 1998Lisbeth Staaf-Igelström (s)()()