mot · GM02A805 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:A805av ()Jämställdhet på arbetsmarknadenInledningNästan lika många kvinnor som män förvärvsarbetar iSverige . Kvinnornas intåg på arbetsmarknaden är en avde mest genomgripande förändringar som ägt rum inomsvenskt arbetsliv under . Kvinnor hargenerellt större rörelsefrihet, är mer ekonomiskt oberoendeoch delaktiga i samhället . Den officiellainriktningen är att kvinnor och män skall ha sammarättigheter. Detta kommer till uttryck i lagar, förordningaroch avtal.Den svenska arbetsmarknaden kan således tyckas vara jämlik mellankönen, men statistiska data och verkligheten visar att det inte är så.Lägre lönSvenska kvinnor arbetar på en segregerad arbetsmarknad tilllägre löner än männen, trots jämförbar eller högreutbildningsnivå. Svenska kvinnor arbetar mer än svenskamän och en stor del av deras arbete i vårt välfärdssamhälle äroavlönat. Kvinnor har lägre avkastning än män på såvälutbildning som arbetslivserfarenhet. Och även om en kvinnalever "som en man" - avstår från familj och satsar allt påjobbet - får hon lägre lön och sämre möjligheter att görakarriär.Kvinnors genomsnittliga timlön är av männens. Då är intehänsyn tagen till skillnader i befattning. Men även när kvinnor och män harsamma befattning, har kvinnorna lägre lön. Enligt Löneskillnadsutredningenfinns en löneskillnad mellan som inte går att förklara.Ju fler kvinnor som arbetar i ett yrke, desto lägre är lönen. Imansdominerade yrken innebär fler anställda kvinnor lönesänkning för alla.Lönerna sänks även när redan kvinnodominerade yrken får in ännu flerkvinnor. Men fler kvinnor i mansdominerade yrken sänker lönerna dubbelt såmycket. Exempelvis manliga journalister förlorar mer på att det blir flerkvinnliga journalister, än kvinnliga sjuksköterskor som får färre manligaarbetskamrater.Lönerna är generellt lägre i kvinnoyrken än i likvärdiga mansyrken. Enkvinna i ett kvinnodominerat yrke har en lön som är lägre itimmen än en man i ett mansdominerat yrke.Mellan kvinnliga och manliga tjänstemän var löneskillnaden år . Men jämförs kvinnliga och manliga tjänstemän på sammabefattning och samma arbetsplats är skillnaden i genomsnitt ,således om månadslönen är 15 000. Det blir omåret.Enligt . och studie (Glastak ochglasväggar) är kvinnor i kvinnodominerade yrken mer produktiva än män.Men det påverkar bara deras lön när de har ackord. När kvinnor har tidlön fårde lägre lön, även om deras produktivitet är högre.År 1996 arbetade av alla förvärvsarbetande kvinnor inom denoffentliga sektorn. Motsvarande siffra för män var . Den offentligasektorn kan i vissa avseenden ses som mer "kvinnovänlig" än den privata; attvara hemma med sjukt barn anses exempelvis inte suspekt. Men i andraavseenden exploaterar den kvinnor. De många deltidsjobben och tillfälligaanställningarna för med sig dåliga löner och utvecklingsvillkor och sämrepensioner.Löneskillnaderna mellan kvinnor och män påverkar effektivt hur mycketframförallt kvinnor och män med små barn förvärvsarbetar och hurarbetstiden fördelas i arbetsliv och hem. Beslut inom familjen hur detgemensamma arbetet i hemmet skall fördelas baseras ofta på hur det kommeratt påverka den gemensamma ekonomin. När ett barn blir sjukt ligger detnära till hands att den av föräldrarna som gör den minsta ekonomiskaförlusten stannar hemma med det sjuka barnet. Beslutet att den som tjänarminst också är den som väljer deltidsarbete när barnen är små baseras i höggrad på familjeekonomiska överväganden. Detta påverkar kvinnorsmöjligheter till cheftjänster, att avancera och göra karriär och är en viktigbidragande orsak till att kvinnor och män trots samma yrke och utbildningfinns på olika lönenivåer och har olika kvalificerade arbetsuppgifter.SegregeringEn bidragande orsak till de stora skillnaderna mellankvinnors och mäns löner är ändå könssegregeringen påarbetsmarknaden.Även om andelen kvinnor i yrken som läkare, veterinär, biolog, kemist,jurist, journalist och ekonom har ökat är arbetsmarknaden fortfarandekönssegregerad. Enligt skulle det ta minst hundraår, kanske hundrafemtio, innan vi har en arbetsmarknad utan könssegre-gering om utvecklingen fortsätter i nuvarande takt.Arbetsdelningen mellan könen på arbetsmarknaden benämns blandkvinnoforskare som horisontell och vertikal segregering. Åtskillnad pålängden och på tvären.Horisontell segregering innebär att fördelningen av kvinnor och mänmellan sektorer och yrken på arbetsmarknaden inte är densamma. Yrken ärsåledes antingen kvinnodominerade eller mansdominerade, och ett förhåll-andevis litet antal arbetar i så kallade blandade yrken.Vertikal segregering innebär att fördelningen mellan män och kvinnor påolika positioner inom sektorer och yrken inte är densamma. Kvinnorna finnssystematiskt på lägre befattningsnivåer och med lägre löner, och männen är istörre utsträckning chefer.När det gäller horisontell segregering visar en internationell studie (Lux-embourg Employment Study) att och de övriga nordiska länderna ärmer könssegregerade än . Även när det gäller vertikal könssegregeringtillhör de mest segregerade länderna, när enbart förvärvsarbetandestuderas. Fenomenet brukar kallas "glastaket". Ett osynligt, men verkligt,stopp för klättringen uppåt.För att komma tillrätta med den orättvisa lönesättningen och de ökadelöneskillnaderna mellan kvinnor och män krävs kraftfulla åtgärder.Jämställdhetsombudsmannen måste ges sådana befogenheter att denosakliga löneskillnaden kan försvinna från arbetsmarknaden. Kraftfullainsatser måste också göras så att kvinnor i större utsträckning får ledandepositioner inom näringsliv, offentlig sektor och samhället i övrigt.SammanfattningSammanfattningsvis kan konstateras att kvinnorollen harförändrats och är inne i en förändringsprocess.Däremot har mansrollen inte förändrats i sammautsträckning. Samhället och mannen själv har inte varit likaintresserade av att ändra den rollen. Detta har inneburit attkvinnorna fått ta på sig dubbla roller och att den tredjerollinnehavaren, barnet, kommit i kläm. För att underlätta förmännen att ta på sig mer av arbetet med vård och omsorgoch på så sätt bli mer delaktiga av gemenskapen med barnenkrävs en attitydförändring i hela samhället. Glädjande nog ären ändring på gång. Män tillbringar exempelvis mer tid medsina barn , jämfört med hur det var tidigare. En tredjedelav alla män utnyttjar sin föräldraledighet. Men fortfarandetar de bara ut en tiondel av den tid de har rätt till.De flesta fäder som varit lediga i minst en månad arbetar inom denoffentliga sektorn, på kvinnodominerade arbetsplatser, och har högreutbildning än de fäder som inte varit lediga alls.Männen tar oftare ut föräldraledighet när kvinnan tjänar mer än mannen,har högre utbildning eller har en högre position på arbetet.Sannolikheten för att en man ska ta ut föräldraledighet minskar för varjebarn de får. Det tycks också som om män förlorar mer i löneutveckling änkvinnor när de tar ut föräldraledighet. En månads föräldraledighet påverkarlönen negativt för både kvinnor och män, men mest för män. Detta visar påen negativ inställning till föräldralediga fäder från arbetsgivare ocharbetsledare.Genom kraftfulla informationsinsatser till arbetstagare och fackförbundsamt arbetsgivare och deras organisationer måste den negativa inställningenkunna påverkas i positiv riktning.Det är också angeläget att arbetet i hemmet uppvärderas, synliggörs ochfår en ökad status. Arbetet i det egna hemmet med fullt ansvar för en ellerflera andra personer bör vara meriterande även för ansvar och ledarskap iarbetslivet.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om löneskillnaderna mellan kvinnor och män,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vikten av ökad informationsspridning för att åstadkomma enattitydförändring så att vård av egna barn i hemmet får en högre status ochinte blir ett hinder i karriären,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att ges ökade möjligheter att verkaför att den osakliga löneskillnaden mellan kvinnor och män försvinner,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att ges ökade möjligheter attkraftfullt verka för att ledande positioner inom näringsliv, offentlig sektoroch samhället i övrigt görs tillgängliga för kvinnor på samma villkor som förmän.Stockholm den 28 oktober 1998Margareta ()