mot · GM02Ub216 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Ub216av ()Valfrihet i skolan och barn med funktionshinderValfrihet i skolan för barnmed funktionshinderTillståndet för medmänskligheten i ett samhälle kan avläsas ihur de allra mest utsatta människorna behandlas ochbetraktas.I våras presenterade den så kallade sina förslag.Reaktionerna från de skolor, barn och föräldrar den berör blev starka. Dekonsekvenser som FUNKIS förslag skulle få om de genomfördes är oaccep-tabla för de familjer som anser att barnen skulle få sin vardag kraftigtförändrad till det sämre. Därmed borde konsekvenserna vara oacceptabla församhället i stort.Många föräldrar anser, enligt brev jag tagit del av, att FUNKIS bygger påen verklighetsfrämmande syn på funktionshindrade barns behov ochsituation.Vissa multihandikappade barn kommer om FUNKIS förslag går igenomatt mista en fast skolform och en kvalitativt sett mycket högtståendeundervisning, som varit unik i . För barnen innebär det att möjlighetentill utveckling, till samhörighet och kamratskap med andra i liknandesituation försvinner.Att vara förälder till ett funktionshindrat barn kan vara tungt. Inte därför attkärleken till barnet är mindre, utan därför att tillvaron är en ständig kamp föratt klara vardagen och för att barnet skall få den hjälp det behöver. Och - inte- minst därför att hela familjens liv styrs av barnets handikapp. Att varaförälder till ett funktionshindrat barn är ett heltidsjobb i sig, vilket mångaföräldrar vittnar om. Syskon får inte alltid den tid och uppmärksamhet debehöver av föräldrarna.En god skolform - och väl fungerande strukturer för hjälpen till barn medfunktionshinder - är en avlastning för berörda familjer. Både därför att dendagliga arbetsbelastningen normaliseras, men framför allt därför att oron föratt barnet inte skall få bästa tänkbara hjälp minskar.Specialskolor för barn medfunktionshinderStaten är som det är nu huvudman för landets specialskoloroch är delfinansiär av riksgymnasier för elever medfunktionshinder.Det finns fem specialskolor för hörselskadade och döva barn.Det finns en specialskola för hörselskadade och döva barn som därutöverär utvecklingsstörda.Det finns en specialskola för elever som har grava språkstörningar,alternativt är hörselskadade eller döva och därtill har beteendestörningar.Den tredje specialskolan är som tar emot barn som är blindaeller synskadade och som dessutom ofta är multihandikappade.Staten ger kommunerna stöd i specialpedagogiska frågor och tar framläromedel för barn med funktionshinder. Det statliga stödet till elever medfunktionshinder uppgår till årligen.FUNKIS vill omfördela dessa pengar så att staten mer inriktar sig påkompetensstöd till kommunerna. Eftersom detta sker inom ramen förnuvarande storlek på den statliga insatsen, så måste pengar sparas på annat.FUNKIS förslag är att dra in på och i vissa fall avveckla fasta specialskolor.Analysen att den kommunala kompetensen på området inte är tillräckligtgod är sannolikt riktig. Slutsatsen - att kommunerna skall ta över mer avundervisningen av barn med svåra funktionshinder är fel.Enligt FUNKIS skall specialskolan upphöra som skolform för att markeraatt "målen för och kraven på utbildningen är desamma som för det offentligaskolväsendet för barn och ungdom (i) övrigt. "Hur kan målen vara desamma? Och även om man anser att målen skallvara desamma, så är detta inte ett argument för att insatserna skall vara det.En skola för alla?Målsättningen i FUNKIS sägs vara "en skola för alla", dvs. en integreradskola för alla barn. Skolan skall anordnas så att den är lika ändamålsenlig föralla elever, oavsett möjligheter, förutsättningar och behov. Utmärkande ärflexibilitet, med den enskilde elevens förutsättningar, behov och intressen icentrum. Det är skolans uppgift att erbjuda varje individ en relevantundervisning och optimala utvecklingsmöjligheter. Detta kan bäst ske i enmiljö där självkänslan och den positiva självuppfattningen är stark, dvs i enmiljö där man upplever verklig delaktighet och gemenskap.FUNKIS säger också att insatserna skall vara icke segregerande. Allaelever skall ges förutsättningar att nå skolans mål och ingen elev skallbehöva stå utanför gemenskap och delaktighet.Men för vem sätts målet om "en skola för alla" upp? Är detför att göra berörda föräldrar och barn till viljes? Eller är detför att tillfredsställa oss politiker?När man tar del av t.ex. föräldraföreningens på skrivelser är dettydligt att varken föräldrar eller barn önskar förändringen. Tvärtom, de rädsden.FUNKIS-utredningens ordförande - den nuvarande skolministern - harfått brev från . Trots detta har enligt de uppgifterjag har varken FUNKIS eller dess ordförande tagit kontakt medföräldraföreningen. Stämmer detta visar det med övertydlighet attutredningens slutsatser i vart fall inte är utfall av berörda barns ochföräldrarsönskan.Många av barn har tidigare gått i kommunala skolor -"integrerade" - med följd att de varit helt utanför gemenskapen. Ett barn ärinte integrerat bara för att det vistas i samma skollokal som övriga barn. Ettbarn med multifunktionshinder kan inte delta i de andra barnensundervisning, lekar, idrott eller sociala aktiviteter. Det är lätt att inse hurutanför många av dessa barn med funktionshinder måste känna sig. De ärnärvarande, men inte inkluderade. Tvärtom blir det "integrationen" somsätter fokus på och understryker utanförskapet.På specialskolorna är förhållandet omvänt. Barn med funktionshinder fåren personligt anpassad undervisning, de får kamrater i samma situation, dekan delta i skolans aktiviteter och samvaro. De blir delaktiga. De får vänner.Just genom att dessa barn med funktionshinder tillåts lära känna och läsaihop med andra barn med samma förutsättningar stärks självkänslan.FUNKIS missar att segregation faktiskt kan vara något positivt - när denär självvald. Ingen menar att t.ex. Sverigefinska skolan är segregerande förbarnen som går där.FUNKIS vill ändra formuleringen "elever med särskilda behov" iskollagen till "elever i behov av särskilt stöd", eftersom den nuvarandeformuleringen "antyder ett stadigvarande tillstånd hos eleven". Formu-leringen ger också "ett intryck av att åtgärder bör sättas in hos eleven, närdetsnarare kan vara i omgivningen som åtgärderna skall vidtas. "Problemet är bara att verkligheten ser annorlunda ut. Många av de berördabarnen har verkligen permanenta "tillstånd", som snarare löper risken attförvärras. Specialskolorna åstadkommer dock en - enligt många föräldrar -förvånansvärt god utveckling. För många barn kommer denna utvecklingigång först när de kommer till specialskolan.Bevara EkeskolanEkeskolan är en specialskola för blinda och synskadade barnmed flera handikapp, t.ex. hörselskador. En del av barnen ärockså autistiska, utvecklingsstörda eller rörelsehindrade.Några barn har en rad olika funktionshinder. Ekeskolansbarn är alla blinda eller synskadade. Därtill kommer att endel sitter i rullstol, är blöjberoende, eller saknar förutomstående tydbart språk. Barnen bor på skolans internat.Många av barnen har före specialskolan gått i kommunala skolor. I mångafall har det inneburit en kamp mellan föräldrar och hemkommunen omresurskrävande insatser. Man har prövat en rad skolformer innan man hittaträtt på . Många föräldrar ser framför sig att denna ständiga processbörjar om i fall att fasta skola läggs ner, vilket föreslår.På finns den kompetens som behövs för att hjälpa dessa barnmed mycket speciella behov samlad. För många föräldrar innebär det att ettständigt resande runt till olika experter försvinner. Det innebär också att enhel del oro försvinner. Skolan har medicinskt kunnande i den meningen atterfarenheten hjälper medarbetarna att avgöra när en elev behöver hjälp.På finns också ett resurscenter. För att utveckla ny praktisktkunskap är detta hjälpt av att det bedrivs löpande undervisning på förslag att utveckla resurscentret är positivt. Det negativa är dockatt utredningen vill finansiera förslaget genom att avveckla den fasta skolan.Regeringen bör finna alternativa finansieringsformer.FUNKIS vill att "den fasta skolverksamheten vid ochHällsboskolan avvecklas." Resurserna detta frigör skall som sagt överförastill skolornas resurscenter, som skall stödja kommunernas specialpedagoger.Samtidigt vill FUNKIS att möjligheten till tränings- och utredningsbesök viddessa utvidgas. Förändringen skall ske på tre år.FUNKIS menar att synskadade elever med multihandikapp oftast går iskolan i sina hemkommuner. FUNKIS uppmärksammar också att färre yngrebarn kommer till . Detta beror rimligen - som FUNKIS inser påannan plats - att många kommer till skolan först i tonåren, eftersom kommu-nerna inte klarar att ge dem en adekvat utbildningsform.Det beror också på att föräldrarna inte känt till skolans existens och attnästan alla först gått igenom en process där man prövat en rad olikaalternativ på hemorten.Vad skall då hända med nuvarande elever? Jo, enligt FUNKISskall de äldre eleverna få gå färdigt sin utbildning, medan de yngre och nyareeleverna får sluta under pågående utbildning för att överföras till sinahemkommuner.För många av de multihandikappade barnen är kontinuitet en trygghet. Dehar inte sällan svårt att finna sig tillrätta i nya miljöer med nya människor.Det tar tid att bygga upp förtroendefulla relationer.Att avveckla fasta specialskola skulle ha ett mycket högtsocialt pris för många barn.Det förefaller inkonsekvent att andra specialskolor t.ex. för autistiska ochhörselskadade barn skall bibehållas, medan skall avvecklas.Föräldraföreningen på har anmält tillDiskrimineringsombudsmannen eftersom denna selektiva nedläggning av enspecialskola av dem anses vara diskriminerande mot barn med synskador ochmultifunktionshinder.Orsaken lär vara att hörselskadade barn är beroende av ett eget språk, dvs.teckenspråket. Blinda barn är beroende av punktskrift.Den kommunalakompetensenDe barn det är fråga om kommer att erbjudas undervisningav och i hemkommunerna. Dessa kommuner måste såledesbygga upp erforderlig kompetens och anpassa lokaler ochutrustning för elever med mycket speciella behov. Detta tartid, är dyrt och måste ske helt utan de samordningsfördelarsom det innebär att ha en verksamhet för barn med vissasärskilda behov samlad. Det är dessutom i många fall frågaom kortsiktiga investeringar eftersom barn med motsvarandebehov inte alltid finns i en kommun.Framför allt mindre kommuner kommer att få problem både att bygga uppen erforderlig kompetensnivå och att bära kostnadsansvaret för barn medmultifunktionshinder, vars behov ibland kan kosta tiotals miljoner kronor.Frågan är om kommunerna klarar ett ökat kostnadsansvar. betalarkommunerna inte för boendet på eller hemresor från . När elevernakommer till hemkommunens skola tillkommer förutom undervisningenskolskjuts, ledsagare och avlastning av familjerna.Men allvarligast är ändå oron för att den kommunala kompetensen intekommer att vara tillräcklig. Adolfsbergsskolan i , som är en regionalskola med RH-klasser, menar att en lärare i en vanlig grundskola kanskemöter en elev med så särskilda behov som det här är frågan om en enda gångunder hela sin lärarbara.Även om en satsning på att stärka specialpedagogiken i lärarutbildningenoch genom att fortbildning av lärare genomförs, så kommer detta inte att varatillräckligt för att nå den specialkompetens för svåra fall som finns påspecialskolorna. Det råder brist på speciallärare med spetskompetens. Detfinns anledning att tro att dessa synpunkter är giltiga också för andra grupperav barn med funktionshinder.Det måste finnas ett nära samarbete mellan skola, habilitering och boende.Detta kan ej åstadkommas i varje kommun.Till detta kommer att föräldrarna fruktar en kamp med sina hemkommunerom tillräckliga resurser till barnen. Erfarenheterna av detta är knappast goda.Enligt () bryter många kommuner mot lagenoch undanhåller människor med funktionshinder rättigheter som särskiltboende eller personliga assistenter. Antalet fall ökar från en redan hög nivå.Kommunerna informerar heller inte handikappade om deras rättigheter, somde borde, enligt HO.Människor med funktionshinder bollas istället mellan olika myndigheter. "Kommunerna förhalar beslut och slingrar sig från sitt ansvar. De försökertill exempel att ge insatser enligt socialtjänstlagen i stället för lagen omsärskilt stöd, som är en mycket starkare lag och där insatserna dessutom ärgratis", stod att läsa i Nerikes Allehanda.Förra medicinalrådet skrev i attkommunerna dessutom underlåter att rätta sig efter domstolsbeslut, i fall dären prövning av omsorgshjälp har skett. Resursbrist är nämligen inte giltiganledning att avslå hjälp, då det är såpass få personer det rör sig om. Örebrolän nämns som ett av de län där detta ändå sker.Det är förmodligen inte möjligt att garantera en likabehandling över helalandet av dessa barn med mycket särskilda behov.Varför flyttar barn tillspecialskolor?Att som förälder tvingas fatta beslutet att ett barn skall flyttahemifrån till en internatskola måste vara utomordentligtsvårt.Så här skriver en förälder till ett barn på Ekeskolan:Att ta beslutet om att det handikappade barnet i familjen ska flytta hemifrånär svårt. Det är nästan inte tillåtet. Alla barn ska ju bo hos sina föräldrar.Mennär svårigheter inte går att lösa, resurserna fattas och kompetensen saknasdär hemma då tar man ändå beslutet att låta barnet flytta.Nu äntligen har XX kamrater. Hon umgås med kompisar på lika villkor.Hon är accepterad som hon är. Hon får stöd och hjälp efter behov. Hon tränarsig på att klara sig själv. Hon får en pedagogisk undervisning som motsvararhennes behov. Hon är omgiven av människor som har lång erfarenhet avsynskadade barn med och utan andra handikapp. Hon har tillgång tillhjälpmedel och metoder som är anpassade efter hennes behov. Hon lär förlivet och har roligt.Var skulle hon få allt detta om inte fanns?Birgitta- ochAdolfsbergsskolornaKommunerna skall enligt FUNKIS övertahuvudmannaskapet för de teckenspråkiga grundskolorna. Deskall finansieras "dels med statligt verksamhetsstöd, dels avde kommuner som har elever vid skolorna. "Det finns anledning att förmoda att detta kommer att innebära problem förberörda skolor och de elever som vill söka sig dit. Erfarenheterna från närandra skolor kommunaliserats är knappast goda.Sedan finansieringsansvaret för Adolfsbergsskolans RH-klasser flyttats tillkommunerna har elevantalet stadigt minskats.Hemkommunerna måste stå för elevkostnaden om perläsår. Därtill kommer kostnader för resor och boende. Det blir en samman-lagd kostnad om ca och barn.Förra läsåret fick tre elever tacka nej till Adolfsbergsskolan därför atthemkommunerna sagt nej till deras begäran att studera där. Detta trots attskolans experter, föräldrarna och eleven varit överens om att barnet skullemå väl av att gå där.Elevernas skolval ifrågasätts i flera fall , vilket orsakar oro ochbristande långsiktighet för eleven. I ett fall har kommunens agerande lett tillrättegång, då kommunen vägrade eleven rätten att gå på skolan.I skollagen står att kommunen skall "beakta vårdnadshavarensönskemål om att deras barn skall tas emot vid en viss skola så långt det ärmöjligt utan ... att betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheteruppstår för kommunen. "Att det förhåller sig på det ovan beskrivna viset är orimligt. Vad ärpoängen att kanske är världsledande i att utveckla kunskap och drivaskolor för barn med svåra funktionshinder om dessa barn sedan vägras att fådel av kunnandet? !Berörda skolors finansiella villkor är kortsiktiga, vilket försvårarutveckling av verksamheten.RiksrekryterandegymnasierDen s.k. rättighetslagen för gymnasieutbildning tas enligtFUNKIS förslag bort.Elevernas boende vid gymnasieskolor med RH-anpassad utbildning ochsom betalas av staten, skall enligt FUNKIS istället finansieras genominterkommunal ersättning och ett statligt verksamhetsbidrag.Konsekvensen av detta riskerar bli att eleverna inte får gå på skolorna.Rättighetslagen bör därför behållas.Adolfsbergsskolan menar att det inte ens i en stad av storlek ärrealistiskt att tro att det går att ordna gymnasieutbildning som kan anpassasefter barn med mycket särskilda behov.Enligt bl.a. Adolfsbergsskolan visar erfarenheten att gymnasierna påelevernas hemorter är än sämre lämpade att undervisa elever med denna typav särskilda behov än grundskolorna är.Det bör utredas om inte bör kompletteras med en gymnasiedel,så att barnen kan gå vidare och utvecklas i sin egen takt, oavsett ålder. Detbör vidare utredas om en möjlig väg att finansiera detta kan vara att överförapengar från lönebidragssystemet.Valmöjlighet för allaAtt kunna välja skola är viktigt för alla barn. Valet kanbaseras på skolornas pedagogiska inriktning, ellerprofilämnen. Det kan också avgöras av skolans geografiskaläge eller kanske av rena trivselfaktorer. Skälen för vilkenskola olika elever väljer kan vara varierande. Det viktiga äratt alla kan söka sig till en miljö där man utvecklas och trivs.Finns det några barn för vilka det egna valet av skola är alldeles särskiltviktigt, så är det barn och ungdomar med funktionshinder. De är utom-ordentligt beroende av att skolan de går i har tillräckligt kunnande och attmiljön är trygg och undervisningen långsiktig. hindras många av dessabarn att välja skola av bristande information och rena kommunalaavslagsbeslut.Så här skriver en annan förälder till ett barn på Ekeskolan:De flesta elever går på hemmaplan i sin hemskola och då hoppas jag att defår den hjälp till utveckling som de har rätt till. De har kanske haft turen attfå en redan utbildad erfaren pedagog, som intresserar sig för uppgiften. Menvi föräldrar som inte har lika tur måste ha VALMÖJLIGHET. Våra barn bliräldre för som går och fungerar inte skolgången är den destruktivför barnet, familjen och hela omgivningen. Om vi bor i en kommun som ejkan ge oss den hjälp vi behöver skall vi inte drabbas av detta också. Vi harredan en för tung börda. VALMÖJLIGHETEN är ett måste.Vi kanske aldrig kan hämta igen vad vi förlorat. Ingen förälder skallbehöva se hur ens barn mår sämre och sämre för att det måste fullfölja sinskolplikt på hemmaplan då det finns kunniga och engagerade människor somger våra barn möjlighet till ett värdigt liv utifrån sina förutsättningar på enspecialskola.Vi moderater vill införa en nationell skolpeng, som ger allabarn rätt att välja skola. Den nationella skolpengen ärgenerell till sin natur i det att den omfattar alla, men olikastor i kronor, allt efter ort och behov. har i enrapport visat att det går att fastställa skolpengen efter en radobjektiva kriterier.Vi förespråkar att staten finansierar skolan. I ett sådant perspektiv vore detfel väg att gå att överföra finansieringsansvaret för barn med särskilda behovtill kommunerna. Tvärtom, det rimliga är att den nationella skolpengen skallbyggas ut för att omfatta också dessa barn, som har behov av utbildningpå en specialskola. I samband med detta bör också finansieringen av boendetvid specialskolorna ut på ett sådant sätt att reell valfrihet för elevermed funktionshinder erhålls.Genom detta säkerställs alla barns - också barn med multihandikapp ochandra särskilda behov - rätt och möjlighet att välja skola. Därmed blirEkeskolans fortlevnad upp till berörda barns och föräldrars fria val. Minövertygelse är då att kommer att bestå.Det statliga huvudmannaskapet och finansieringen bör kvarstå tills dennanya nationella finansieringsform har införts. Samma princip bör gällaregionskolan. nedläggning måste avvisas och den fastaskolverksamheten bevaras för de barn och familjer som så önskar.När en nationell skolpeng införts för alla barn kan en annan huvudmanvara ett alternativ. Föräldrar och skolans medarbetare får genom skolpengenekonomiska möjligheter att driva skolan, under statlig kvalitetstillsyn.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att den fasta skolan vid i bibehållas,2.3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om alternativa finansieringsformer för enutveckling av resurscentret vid Ekeskolan,4.5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om rätten för barn och ungdomar medfunktionshinder att välja skola,6.7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om den s k rättighetslagen omgymnasieskolgången för ungdomar med rörelsehinder,8.9. att hos regeringen begär en utredning avförutsättningarna för ett riksgymnasium för blinda ochsynskadade barn med multihandikapp vid Ekeskolan,10.11. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om syn på "en skola föralla",12.13. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kommunernas information tillfunktionshindrade barns föräldrar om hjälp, stöd och möjlighetatt söka specialskolor..11FStockholm den 26 oktober 1998Sten Tolgfors (m)