mot · GM02N329 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:N329av ()Social segregation m.m.Bristen på kontroll över den egna vardagen bidrar tillotrygghet och social segregation. Det är möjligheterna förden enskilde som öppnar samhället för var och en. Det ärbristen på utrymme att kontrollera den egna vardagen ochförverkliga egna livsmål som skapar hopplöshet ochbristande social rörlighet.I ett samhälle där människor upplever att det finns litet de själva kan göraför att förändra det egna livet och skapa sig en bättre framtid sprider sigkänslan av vanmakt som segregationens gränser blir allt störrehinder för mänsklig växt och utveckling.Den traditionella socialdemokratiska politiken skapar en stark offentligsektor som ger ett begränsat utrymme för den enskilde medborgaren attpåverka sin vardag och framtid. Höjda skatter och höjda bidrag skapar ettstörre beroende till det offentliga för den egna vardagen.Det egna livet blir en funktion av den vardag och det mönster som denpolitiska makten påbjuder. När livet blir en funktion av de omständighetersom den politiska makten bestämt, och inte av de strävanden som denenskilde bär på, blir man inplacerad i en vardag som präglas av andras beslut.När förutsättningarna för den sociala rörligheten på detta vis urholkas, växerden sociala segregationen. I många bostadsområden i vårt land skaparomfattningen av bidragsberoende och arbetslöshet en vanmakt som ocksåblir till ett socialt mönster av hopplöshet och uppgivenhet.Utan möjlighet att själv välja skola eller barnomsorg urholkas personligtansvar och det civila samhällets gemenskaper. Utan utrymme och stimulansför företagande och företagsamhet växer passivitet och frustration. Kvar blirmänniskorna själva utan framtidstro men i beroende av den offentligamaktens kontor för välfärdsstatens olika verksamheter. Det är en av densociala politikens viktigaste uppgifter att bryta en politiskt betingad socialsegregation för att på det viset uppnå ett samhälle med social rörlighet därframtiden är öppen för var och en.En politik mot socialsegregationDet svenska samhället behöver en politik som öppnar uppför den enskildes kraft. Det bör vara en överordnadmålsättning för den sociala politiken att göra det möjligt förfler att ta vara på de möjligheter som egen förmåga ochdrömmar ger. skall vara ett land där var och en kanskapa sig en framtid utan att hindras av sociala gränser ochhinder i form av fattigdomsfällor, områdessegregation ochbristande försörjningsmöjligheter.Föreställningen om att social trygghet bygger på så många och stora bidragsom möjligt har skapat en växande otrygghet. Social trygghet är att behövaså få och så små bidrag som möjligt. Den viktiga sociala uppgiften måstedärför vara att allt färre skall vara bidragsberoende, inte alltfler.Vi måste skapa ett samhälle där fler får chansen att göra något bättre medsina liv. Ett samhälle med små skatter och stora möjligheter. Ett samhälle därvanliga människor har större frihet och där politiker har mindre att säga tillom. Det är så en ökad social rörlighet kan etableras.Att kunna leva på sin lönDen enskilt viktigaste sociala frågan är att sänka skatterna såmycket att de flesta människor kan leva på sin lön, även närskatten är betald. Att kunna leva på sin lön är att kunnakänna trygghet för sin egen och sina närmastes tillvaro.Socialstyrelsen har kunnat konstatera att "hushåll med socialbidrag igenomsnitt betalar nästan lika mycket i skatt som de får i socialbidrag"(Socialbidragstagare och socialbidragens utveckling, följerupp och utvärderar 1995:4). Hushåll med socialbidrag får i genomsnittca i socialbidrag och betalar i genomsnitt ca perår i bl.a. skatt. Hälften av socialbidragstagarna har förvärvsarbete (80 procentav befolkningen i övrigt). En femtedel av bidragstagarna har heltidsarbeteunder . Svenska låginkomsttagare är hårdast beskattade i världen.I ett samhälle där skatterna är så låga att de flesta människor kan leva påsin lön finns en omfattande reservoar av trygghet. De allra flesta människorkan i ett sådant samhälle sörja både för sin egen vardag, för framtida behovoch för oförutsedda utgifter.Vi moderater har lagt fram förslag om skattesänkningar som för normalahushåll innebär sänkt skatt på i månaden.Sverige behöver en skattepolitik som gör att alltfler får så mycket kvarefter det att skatten är betald att de kan stå på egna ben och känna en tryggheti den personliga välfärden. En sådan skattepolitik är en förutsättning för ettsamhälle med social rörlighet.Företagsamhetens samhälleAtt kunna företa sig saker handlar om mycket mer än attbedriva näringsverksamhet. Det handlar om att i livetsmångfald av utmaningar vilja och kunna företa sig det sombygger på eget ansvar och egna drömmar.Företagande handlar om att få bidra till lösningar på problem i samhället,genom nya alternativ och genom projekt som tillfredsställer människors olikabehov av omsorg och materiell trygghet.Företagande har alltid en social dimension. Denna sociala dimension ärsärskilt tydlig när den berör människor i en utsatt situation, exempelvisarbetslösa invandrare.Invandrare har ett dåligt utgångsläge på arbetsmarknaden. Arbetsgivarenhar svårt att bedöma deras kompetens och deras kapacitet, eftersom dekommer från en annan kultur.S.k. etniskt företagande har traditionellt varit invandrarnas chans attetablera sig både på arbetsmarknaden och i samhället. Det etniska före-tagandet ingår i ett socialt nätverk.De historiska erfarenheterna, liksom erfarenheterna från andra länder, visartydligt att egenföretagande spelar en avgörande roll för invandraresmöjligheter att komma in på arbetsmarknaden.Det etniska företagandet innebär bland annat att invandrare anställerinvandrare. Precis som en svensk arbetsgivare har lättare att bedöma svenskaarbetssökande har invandrare lättare att bedöma sina landsmän.Det etniska företagandet ingår i ett vidare socialt nätverk. stöttar man varandra på olika sätt. Många invandrare har t.ex. svårtatt få banklån för att starta en egen rörelse. I de etniska nätverken lånar manistället av släkt, vänner och andra landsmän.Möjligheterna att starta företag är med andra ord nyckeln både tillsysselsättning och till en social struktur för många invandrare.Sverige har inget företagarvänligt klimat. Till att börja med handlar det om att ta bort foten från bromsen,attlåta människor och företag växa, genom att lätta på skattebördan och minskapå de hämmande regleringarna.Förutsättningen för företagande och företagare måste förbättras. Dethandlar bland annat om att underlätta för små- och fåmansföretag, ökadekonkurrens- och etableringsmöjligheter och en tjänstesektor med rimligaskattevillkor. Arbetsrätten måste utformas utifrån individuella avtal som geren flexibilitet på arbetsmarknaden och som både underlättar att anställa ochanställas. En avreglering som underlättar för företagande måste särskilt hafokus på de nya företagens svårigheter och hinder.Boende med valfrihet och möjligheterDet finns bostadsområden där människor känner sigfångade för livet. Det rör sig företrädesvis om kommunägdahyreshus, tillkomna under miljonprogramsåren, i områdendär få människor har jobb men många har socialbidrag.Tydligast är detta i storstädernas närhet. Utanför finnskommundelar där barnen föds och växer upp utan att känna att de har enframtid utanför den invanda sociala miljön. De lever i en orörlig och fastlåsttillvaro som innebär försummade livsmöjligheter och försummademänniskor.Kommunen är den dominerande fastighetsägaren i dessa områden.Människor är hänvisade till att hyra av en enda fastighetsägare, som ofta harså dålig ekonomi att underhållet är eftersatt.Kommunerna måste avveckla sitt bostadsinnehav av flera skäl. Det kaninte anses vara en kärnverksamhet att äga och förvalta bostäder.Erfarenheten tyder dessutom på att kommunerna inte är särskilt väl skickadeatt lösa denna uppgift, i synnerhet inte i problemområden. De boende måstefå möjlighet att påverka sin situation genom att kunna välja om man vill hyraeller köpa sin bostad.En avveckling av det kommunala bostadsinnehavet kan genomföras på ihuvudsak två sätt. Man kan sälja ut hela fastigheter, eller också kan man låtade boende få erbjudande om att köpa sin bostad. Båda fyller viktiga funk-tioner. Utförsäljning av fastigheter breddar ägandet på bostadsmarknadenoch ger de boende större möjlighet att välja mellan olika alternativ. Er-bjudande att få friköpa den egna bostaden ger en direkt valfrihet i det boendeman har.Fastighetsskatten gör det dyrare att bo och att driva företag i ett läge därallt fler människor är beroende av bostadsbidrag och behovet av nya företagför jobbens skull är större än någonsin.Fastighetsskatten bör sänkas och avvecklas, för attsänka boendekostnaderna och slå vakt om äganderätten.En mångfald av skolor och frihet attväljaFörenta nationernas allmänna deklaration om de mänskligarättigheterna slår fast att "rätten att välja den undervisningsom skall ges åt barnen tillkommer i första hand derasföräldrar".Rätten att påverka barnens utbildning ger ökad möjlighet att styra över denegna vardagen. Skolpeng ger en sådan möjlighet. Att människor efterfrågarden möjligheten framgick tydligt under de borgerliga regeringsåren, närantalet friskolor fyrdubblades.Det fria skolvalet motverkar den maktlöshet som många föräldrar drabbasav, när deras barn inte trivs i den skola de anvisats eller när barnen fårproblem av olika slag. Med en garanterad rätt att välja skola slipper man ståmed mössan i hand och vädja om att få välja en annan lösning. Med rätten attvälja skola återfår familjen sin möjlighet att ta större del i ansvaret förbarnens utbildning och fostran.Framväxten av friskolor bidrar till att utveckla det civila samhälletsgemenskaper. Genom rätten att utveckla nya och egna skolor skapas intebara en möjlighet att välja den skola och den utbildning som passar barnetsbehov allra bäst utan också ett utrymme för eget ansvar och social identitet.Mot den bakgrunden bör en nationell skolpeng införas för att säkerställarätten till fria val och mångfald inom skolväsendet. Den nationellaskolpengen kan vara den enskilda åtgärd som betyder mest för att brytasocial segregation.I den socialdemokratiska skolmodellen placeras barnen enligt den s.k.närhetsprincipen. Det betyder bland annat att i områden med omfattandesociala problem avspeglas de problemen också mycket starkt i skolan,eftersom alla barnen kommer från samma område. Den nationellaskolpengen ger möjlighet att bryta upp det mönstret rent geografiskt, menockså genom att utrymme öppnas för olika pedagogiska modeller, som kanvara anpassade efter lokala förutsättningar.Det önskvärda i att en anpassning till elevernas behov kan göras kan intenog betonas. I exempelvis ett bostadsområde där en överväldigande majoritetav eleverna inte talar svenska, varken hemma eller med sina skolkamrater, ärdet helt nödvändigt att skolan tar till vara alla möjligheter att utvecklaeleverna utifrån deras egna förutsättningar. Bästa garanten för detta är attmånga skolor tillåts verka och erbjuda familjerna sina tjänster.Det fria skolvalet driver på utvecklingen mot att varje skola anstränger sigför att vara så bra som möjligt för eleverna - oavsett om det är en kommunalskola eller en friskola.Ett system med nationell skolpeng, där familjerna garanteras rätten attvälja skola oavsett i vilken kommun de råkar bo, bör införas.Trygghet och normerEtt rättssamhälle vilar inte på lagar utan på normer ochvärden. Lagarna är ibland - men inte alltid - medlet, medannormer och värden är grunden.Ett samhälle kan inte fungera utan att den mänskliga samvaron försiggår inågorlunda säkra och förutsägbara former. Det finns mycket vi tar för givet ivåra dagliga relationer med andra men som vilar på en grund av värden somkan gå förlorad om vi inte ser upp.Normöverträdare och brottslingar finns i alla samhällen, men de utgör enliten minoritet, och vi utgår normalt från att andra människor kommer attuppträda ärligt, hålla löften och stå för ingångna avtal, passa tidernågorlunda, avstå från att bruka våld eller tvång, för att bara nämna någrasaker.Utan detta fungerar samhället inte. Att slå vakt om tryggheten ochnormerna är avgörande om vi vill slå vakt om de människor som levermed små möjligheter i områden med stora problem. Detta ställer krav på atttrygghet och lag och ordning skall gälla lika för alla och oavsett var man bor.Staten har ett ansvar för att stötta familjerna i normgivningen, nämligengenom att stå för en fast och tydlig hållning i kampen mot kriminalitet. Lagoch ordning måste prägla vardagen även i bostadsområden som lider av svårasociala problem. Ordning på gator och torg är en viktig social fråga i dessaområden, en grund för mycket av det övriga samhällslivet.Varje förälder skall veta att hans eller hennes barn kan växa upp i en miljödär det offentliga gör sitt yttersta för att skydda mot våld och kriminalitet.Det är också en av de viktiga vägarna för att i ett tidigt skede förhindra attunga människor slussas in i kriminalitet och destruktivt gängbeteende.Frizoner för utvecklingDet finns två skäl att överväga införandet av frizoner som ettled i arbetet mot social segregation.Högre skatter, alltför litet utrymme för företagande och för den enskildesvalfrihet, och ett undanträngt civilt samhälle är problem som präglar hela detsvenska samhället. De motiv som i denna del kan anföras för frizonen gäller igrunden krav på reformer för hela Sverige.I olika bostadsområden och kommundelar syns emellertid de socialaproblemen så tydligt att det är motiverat att söka vinna en majoritet för denödvändiga reformerna, åtminstone så att de kan genomföras i geografisktavgränsade områden. Självfallet kan detta skapa avgränsningsproblem, närman genomför det som är bra för alla och för hela landet enbart inomgeografiskt avgränsade områden. Å andra sidan kan de exempel som uppnåsbli talande argument för reformer i hela vårt samhälle.Det andra skälet är att inom vissa bostadsområden och kommundelar haren destruktiv social utveckling slagit så hårt mot medborgarnas livsvillkor attdet är befogat att pröva särskilda åtgärder.I har föreslagit att norra delen av kommunen skallfå bli en frizon. Det är ett förslag som vunnit betydande stöd i ochsom skulle kunna bidra till att öppna nya möjligheter för människor somi dag sitter fast i bidragsberoende, arbetslöshet och hopplöshet.Frågan om en frizon är inte en "invandrarfråga", inte en "skattefråga" ochinte en "företagarfråga" - utan en samhällsfråga i ordets verkliga bemärkelse.Det handlar nämligen om att undanröja hinder för ett samhälles möjligheteratt faktiskt fungera som samhälle, att skapa möjligheter för alla människor attförbättra sin egen situation och leva ett liv som är socialt berikande både fördem själva och för omgivningen.Givetvis är de åtgärder som skulle ingå i frizon egentligensådant som borde genomföras genomgående i hela . Men det finnsingen anledning att låta det bästa bli det godas fiende. är enlämplig plats att börja på, i synnerhet som det är där tankarna om en frizonhar vuxit fram och utarbetats. Där finns tillräckligt stor "kritisk massa" föratten frizon skall kunna ge resultat.Norra omfattar ett område med 35.000 människor, ungefär likamånga som i en medelstor svensk kommun. Invandrarandelen ligger , beroende på vilket bostadsområde man tittar på. Nästanalla bostadsområden byggdes under miljonprogramsåren, men där finns ävensmåhus och en blandning mellan bostadsrätter och hyresrätter. Där finnsbåde små och medelstora företag samt några friskolor.Botkyrka har den högsta kommunalskatten i Stockholmslän. Skattekraften sjunker alarmerande. Ekonomiskt stabila svenskar ochinvandrare flyttar ut, främst från de invandrartäta norra kommundelarna.Genomsnittsinkomsten sjunker. Antalet bidragsberoende hushåll ökar ochsocialbidragskostnaderna stiger katastrofalt beroende på arbetslöshet, högalevnadsomkostnader och statliga besparingsåtgärder.Det är nödvändigt att i grunden ändra förutsättningarna för de enskildamänniskorna - svenskar och invandrare - att själva bryta den negativautvecklingen och ta ansvar för sin försörjning och framtid.Det hjälper inte med statliga bidrag, projekt och kostnadsutjämning mellankommuner, och det hjälper definitivt inte att ytterligare reglera och begränsafriheten genom politiska ingrepp eller att genom särbehandling gynna t.ex.invandrare. Detta riskerar i stället att leda till motsättningar ochfientlighet.All statistik och alla beskrivningar visar att de södra kommundelarna iBotkyrka befolkningsmässigt, socialt och ekonomiskt i stort sett motsvararen genomsnittskommun i län.Norra däremot har till följd av stora miljonprogramsområden höginvandrartäthet, mycket låg skattekraft och i motsvarande grad högtbidragsberoende och därmed en extremt utsatt mänsklig, social ochekonomisk situation.Frizonsförslaget är en konkretisering på lokal och människonära nivå av entillväxtfrämjande politik i en mycket mångfasetterad kommun i landet.I utformningen av frizoner är det enligt vår mening viktigt att de inte görstill en fråga för just invandrarområden. Frizonsidén får inte vara enstödåtgärd för en viss befolkningsgrupp utan skall genom ökad frihet ge allamänniskor inom ett område förutsättningar att försörja sig själva, ta ansvarför sina egna liv och växa genom sin företagsamhet. Genom en frizon öppnasupp för den enskildes kraft.Frizonsfrågan handlar därför om hur man genom avreglering,valfrihetsreformer vad gäller välfärden, en social skattepolitik och reformersom underlättar för företagande kan skapa en ökad social rörlighet.I samband med att frågan om frizoner utreds är det angeläget att särskiltanalysera de förändringar som bidrar till en ökad social rörlighet och som haren tillämplighet i hela vårt samhälle.Det bör ankomma på regeringen att överväga hur frizoner enligtovanstående skall utformas. En sådan prövning bör ske mot bakgrund av attdet är nödvändigt att förändringarna är så omfattande att de ger både ensocial och ekonomisk effekt. måste avvägningen gentemot andraområden påverka såväl utformningen som den geografiska avgränsningengentemot andra områden.Regeringen bör lämna förslag på hur frizoner skulle kunna utformas för attanvändas i socialt mycket utsatta områden. I ett sådant förslag bör frågan omnorra som en frizon behandlas.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts under avsnittet Att kunna leva på sin lön,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts under avsnittet Företagsamhetens samhälle,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts under avsnittet Boende med valfrihet och möjligheter,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts under avsnittet En mångfald av skolor och frihet att välja,25. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts under avsnittet Trygghet och normer,36. att hos regeringen begär förslag om hur frizoner kan utformasför att bidra till en ökad social rörlighet i utsatta storstadsområden ienlighetmed vad som anförts i motionen,47. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att bör behandlas inom ramen för ett förslag omfrizoner.4Stockholm den 28 oktober 1998Gunnar ()1Yrkande 3 hänvisat till BoU.2Yrkande 4 hänvisat till UbU.3Yrkande 5 hänvisat till JuU.4Yrkandena 6 och 7 hänvisade till AU.