mot · GM02A5 · 1998-10-12 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:A5av m.fl. (v)med anledning av prop. 1997/98:179 Lag om förbud mot diskriminering i arbetslivet av personer med funktionshinderInledningI propositionen föreslås en arbetsrättslig lag motdiskriminering i arbetslivet av personer med funktionshinder.Alldiskrimineringslagstiftningbör samlas i en lagVänsterpartiet anser i likhet med åtskilliga remissinstanseratt mycket talar för att samla alla bestämmelser omdiskriminering på arbetsmarknaden i en lag. bör deolika ombudsmännen placeras under i stället förregeringen för att stärka deras oberoende. Arbetet med attsamordna lagstiftningen kan bli relativt omfattande. Den nuaktuella lagen bör därför antas av . Regeringen bördärefter omgående tillsätta en utredning med uppgift attlägga fram förslag om en samladantidiskrimineringslagstiftning.Statistiska centralbyrån genomförde 1996 och 1997 två undersökningar omde funktionshindrades situation på arbetsmarknaden respektive förekomstenav diskriminering av funktionshindrade på arbetsmarknaden. Av den förstaundersökningen framgick bl.a. att en femtedel av befolkningen mellan 16och är funktionshindrad, att drygt en fjärdedel av de funktionshindradesysselsatta har behov av hjälpmedel och/eller anpassad arbetsplats. Denandra undersökningen visade bl.a. att ansåg att de blivit utsattaför förföljelse eller trakasserier på arbetsplatsen på grund av sitt funktions-hinder.En AMS-undersökning, som publicerades , visade att 26 %av arbetsgivarna var negativt inställda till att anställa arbetshandikappade.Vänsterpartiet delar regeringens uppfattning att det föreligger ett behov avlagstiftning om förbud mot diskriminering i arbetslivet av personer medfunktionshinder och att en sådan lag bör införas. anser attpropositionens lagförslag i huvudsak kan godtas, men anser att den på vissapunkter borde ges en annan utformning.DiskrimineringsförbudetsomfattningEnligt lagförslaget skall ett handlande som riktar sig tillarbetssökande i allmänhet inte kunna utgöra en överträdelseav diskrimineringsförbudet. Ett exempel som ges är enarbetsgivare som i en platsannons förklarar att baraarbetssökande utan funktionshinder är välkomna med enansökan. Vi anser att ett sådant förfarande måste träffas avdiskrimineringsförbudet för att lagstiftningen skall blieffektiv.Skyldighet för arbetsgivarenatt vidta stöd- ochanpassningsåtgärderVänsterpartiet anser - i likhet med ett stort antal tungaremissinstanser - att arbetsgivarens möjlighet att erhållastatliga bidrag som täcker kostnaderna eller en del avkostnaderna för stöd och anpassningsåtgärder skall beaktasvid bedömningen av vad som skäligen kan krävas avarbetsgivaren enligt § 6 i den föreslagna lagen.ArbetsledningsfrågorHär görs uttalanden i propositionen som förefallermotstridiga. Det sägs å ena sidan att det krävs mer än enbagatellartad avvikelse från det normala för att det skallutgöra diskriminering i lagens betydelse. Detta instämmer vii. Men sedan sägs att en enstaka händelse måste innebäraingripande följder för arbetstagaren för att kunna rubricerassom diskriminering. Detta innebär att förbudet motdiskriminering i arbetsledningsfrågor knappast kommer att fånågon praktisk betydelse. bör därför uttala att detinte bör ställas krav på ingripande följder för attdiskrimineringsförbudet skall gälla.PåföljderVid diskriminering av arbetssökande skall endast allmänt,men inte ekonomiskt skadestånd kunna utdömas. Regeringenmotiverar liksom utredningen detta med att anspråk påekonomisk kompensation för utebliven lön m.m. måstegrundas på att den arbetssökande skulle ha en principiell rätttill en viss anställning eller åtminstone till de förmåner somföljer av anställningen. En sådan rätt finns inte på denprivata delen av arbetsmarknaden. Regeringen gör emellertidsig skyldig till ett cirkelresonemang - eftersom en sådan rättinte finns kan eller bör den inte heller införas. Men en sådanrätt finns redan i flera länder bl.a. Kanada.Vänsterpartiet anser att en rätt till ekonomiskt skadestånd i dessa fall börinföras och ansluter sig i huvudsak till vad experten i utredningen omöversyn av lagen mot etnisk diskriminering, anförde i sittsärskilda yttrande i frågan. Svårigheter att genomdriva en rätt till en vissanställning får hanteras genom en lämplig anpassning av de rättsligakonsekvenserna av lagbrott. Den lämpligaste lösningen vore att den som inteerbjudits ett arbete på grund av att arbetsgivaren brutit mot lagen skall harätttill kompensation både för kränkningen och den ekonomiska förlusten.Storleken på det ekonomiska skadeståndet kan begränsas till maximalt 16månadslöner efter förebild i § 39 lagen om anställningsskydd.Processuella reglerRegeringen föreslår att tidsfristen för den enskilde att väckatalan enligt 66 § 1 st 1p medbestämmandelagen omorganisationen avstått härifrån skall vara två månader.Vänsterpartiet anser att den tidrymden är alldeles för kort omlagen skall bli praktiskt användbar. Vi anser att tidsfristen iden föreslagna lagens § 29 skall vara sex månader.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär tillsättande av en utredning meduppdrag att i enlighet med vad som anförts i motionen lägga fram förslag omen samlad diskrimineringslagstiftning,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om diskrimineringsförbudets omfattning,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om beaktande av möjligheten att erhålla statliga bidrag vidskälighetsbedömningen i den föreslagna 6 § i lagen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kravet på ingripande följder av ett arbetsledningsbeslut förarbetstagaren som förutsättning för diskrimineringsförbudets tillämplighet,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om rätt till ekonomiskt skadestånd för diskriminerade arbetssökande,6. att beslutar att tidsfristen i den föreslagna 29 § skall vara sexmånader i stället för två månader.Stockholm den 6 oktober 1998Gudrun ()()()()()()()()()