mot · GM02So405 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So405av ()DemensVad är demens?För sedan visste man inte mycket omorsakerna till demens. När äldre människor blev glömskaoch förvirrade kallades de åderförkalkade eller senila, ochbesvären ansågs ofta tillhöra det normala åldrandet. Numeravet man att demens beror på sjukliga förändringar i hjärnanoch att det finns en lång rad olika demenssjukdomar som harskilda orsaker.Definition av demensDemens är ingen enhetlig sjukdom utan ett samlingsnamnför en grupp symptom som tyder på att hjärnans funktionerförsämrats på ett karaktäristiskt sätt - oavsett vad somorsakat symptomen. Demens kan beskrivas som ett förvärvattillstånd som karaktäriseras av försämrade mentala,intellektuella och känslomässiga funktioner. Viktigasymptom är minnesstörning, nedsatt förmåga till abstrakttänkande, språkstörning, nedsatt initiativförmåga, praktiskasvårigheter samt personlighetsförändringar som försämratomdöme och känslomässig avtrubbning.Hur vanlig är demens?Även om demens inte tillhör det normala åldrandet så ökardemenssjukdomarna kraftigt med ökad ålder. Hjärnan har enenorm reservkapacitet och kan normalt kompensera dennervcellsdöd och tillbakabildning som sker med ökad ålder.Men vid demenssjukdomarna sker nervcellsdöden i vissadelar av hjärnan snabbare och hjärnanskompensationsmekanismer fungerar sämre än vid detnormala åldrandet.En sammanställning av flera olika undersökningar har visat att medelsvårtill svår demens förekommer hos omkring en procent av befolkningen . För 70-74-åringar är motsvarande siffra ,och i åldersintervallet . av 80-84-åringar och i har medelsvår till svårdemens. Man beräknar att av människor är dementa.Ökade vårdkostnaderPå grund av att vår medellivslängd ökar och antalet gamlablir alltfler kommer demenssjukdomarna att öka kraftigt ivårt samhälle under den närmaste framtiden. Man harberäknat att det i fanns omkring 100 000människor med måttlig till svår demens. Det motsvarar 6,4procent av alla personer som är . År 2000beräknas antalet ha ökat till drygt 120 000 och till154 000, då motsvarande av samma åldersgrupp.År 1991 beräknades de årliga kostnaderna för demensvården i vårt land tillomkring . Ökningen av dementa skulle, förutsatt attsamma typ av vård ges, betyda att demensvården kostar 35 miljarderkronor och . Förbättrad behandling och nyametoder skulle därför inte bara kunna minska lidandet hos de drabbade ochderas anhöriga utan även innebära stora besparingar för samhället.Vad ökar risken för Alzheimerssjukdom?De i särklass bäst dokumenterade riskfaktorerna förAlzheimers sjukdom (som är den vanligaste avdemenssjukdomarna) är hög ålder och genetiskaförändringar. Man vet betydligt mindre om hur livsstilen ocholika miljöfaktorer påverkar risken att insjukna.SkallskadaFlera studier har visat att skalltrauma, dvs kraftigt slag ellervåld mot huvudet i samband med t ex olyckor, är enriskfaktor för Alzheimers sjukdom.Näringsbrist, fria radikaler och aluminiumMånga äldre har en dålig kosthållning och brist på viktiganäringsämnen kan bidra till att minska hjärnansreservkapacitet och därmed påskynda utvecklingen avAlzheimers sjukdom. Det har visat sig att omkring hälften avAlzheimerpatienterna har brist på vitamin B12.Fria radikaler är giftiga ämnen som bildas i cellernas normala ämnes-omsättning. Om kroppens normala skydd mot fria radikaler försämras, t exav brist på grundämnet selen eller vitamin C och E, kan olika delar avcellerna, även arvsmassan, skadas.Eftersom man funnit små mängder av grundämnet aluminium i de senilaplacken i hjärnan hos vissa Alzheimerpatienter har man länge diskuterat omdenna metall, som är mycket vanlig i vår miljö, kan vara en bidragandesjukdomsorsak. tycks dock de flesta forskare anse att inlagring avaluminium inte är någon riskfaktor utan snarare ett sekundärt fenomen.Stress och social isoleringFör äldre människor kan olika former av stress vara enriskfaktor för Alzheimers sjukdom. Stress ökar bl autsöndringen av stresshormonet kortisol, och när detta bindsi hjärndelen hippocampus i tinningloben hämmas normaltstressreaktionen. Men äldre människor är känsligare förstressiga förhållanden och har svårare att "stänga av"stressreaktioner.Social isolering och ensamhet kan i sig innebära ökad stress och även p g abristande stimulans vara en riskfaktor för demens. Såväl intellektuell somfysisk aktivitet anses ha en vitaliserande effekt och bidrar till att bibehållaolika hjärnfunktioner.Demens efter slaganfallSlaganfall (stroke), dvs hjärninfarkt och hjärnblödning, är enav de vanligaste orsakerna till att hjärnan skadas. Varje årdrabbas omkring 35 000 personer i vårt land av slaganfall;fyra femtedelar av dessa är äldre än 70 år.Man beräknar att upp till hälften av dem som drabbas av slaganfall såsmåningom utvecklar ett demenstillstånd, vars svårighetsgrad också varierarp g a vilka områden i hjärnan som påverkats. Ju större skadeområde, destostörre är som regel risken för demensutveckling.Åderförkalkningbakomliggande orsakEn bakomliggande orsak till såväl slaganfall sommultiinfarktdemens är åderförkalkning/åderförfettning avblodkärlen, som ökar risken för bildning av blodproppar ochförsvagar kärlväggarna så att blödningar lättare uppstår.FrontallobsdemensMan räknar med att frontallobsdemens svarar för av alla demenssjukdomar. Sjukdomen brukardebutera förhållandevis tidigt i livet, . Vidfrontallobsdemens brukar dock minnesförmågan varabetydligt mindre påverkad, medan det däremot snabbtuppstår uttalade personlighetsförändringar. förväxlassjukdomarna även med andra tillstånd som kan drabbapannlobens funktioner. Liknande symptom kan bl aförekomma vid hjärntumörer, schizofreni och gravaalkoholskador (alkoholdemens).FramtidsperspektivDet genombrott som skett inom demensforskningen har påkort tid förändrat synen på dessa svåra neurologiskasjukdomar, som tidigare betraktades som obotliga och ickebehandlingsbara. Framstegen har kanske varit mest påtagliganär det gäller Alzheimers sjukdom. Men tack vare densnabba utvecklingen inom framför allt denmolekylärgenetiska forskningen har man nu dessutomkunnat kartlägga såväl sjukdomsgener som sårbarhetsgeneroch sannolika sjukdomsmekanismer.Flera olika läkemedelKommer dessa genombrott i grundforskningen att inomrimlig tid komma de demenssjuka till godo? Många forskareanser att det finns skäl för optimism.Förbättrad vårdkvalitetParallellt med framstegen inom forskningen och de ökademedicinska behandlingsmöjligheterna har även omvårdnadenförbättrats, och den allmänna attityden tilldemenssjukdomarna har blivit mer positiv. Forskning harockså visat att god omvårdnad och psykologisk behandlingkan minska vissa symptom och gynnsamt påverkasjukdomsförloppet.Kan demens förebyggas?Förhoppningsvis kommer man också att få bättremöjligheter att på olika sätt förebygga demenssjukdomarna,bl a genom att kartlägga och försöka minska de faktorer sompåskyndar de sjukliga processerna. Eftersom såväl högtblodtryck som alltför lågt blodtryck är riskfaktorer för vissaformer av demens kan förbättrad blodtrycksbehandling bidratill att minska dessa sjukdomar.Det är också viktigt att äldre människor äter en fullvärdig kost, eftersombrist på viktiga näringsämnen kan bidra till uppkomsten av demens.Även den psykiska och sociala miljön för äldre människor anses habetydelse för att förebygga demens. Boendeformer för äldre som minskarensamheten och ger möjlighet till sociala kontakter och "lagom" aktiveringoch stimulans kan därför bidra till att förebygga såväl depression somdemenssjukdomar.Yngre dementaDemenssjukdomar förekommer även i åldrarna 40-50 år.Man befinner sig då mitt i livet, är yrkesverksam och har oftafamilj. Familjen behöver stöd. Dagvård och gruppboendemåste anpassas till yngre dementa.FolksjukdomarDemenssjukdom bör betecknas som en folksjukdom, och ettnationellt hälsopolitiskt handlingsprogram bör upprättas.Alla människor ska, oavsett bostadsort, ha samma möjlighetatt få en diagnos. Så är inte fallet , beroende på bl a bristpå specialistutbildade läkare (främst geriatriker ochpsykiatriker), geografisk placering av utredningsteknik,okunskap m m. Det är av största vikt att få diagnos så tidigtsom möjligt, för att kunna konstatera demenssjukdomens artoch möjligheter till läkemedelsbehandling, samt att uteslutabehandlingsbara orsaker till demensliknande tillstånd(infektion, tumör m fl). Det finns också enligt vissa forskare,s k riskgrupper. I dessa ingår lågutbildade, kvinnor, arbetemed lösningsmedel m fl. Detta är ytterligare ett skäl till attupprätta ett nationellt hälsopolitiskt handlingsprogram.LäkareDet råder stor brist på specialistutbildade läkare (främstgeriatriker och psykiatriker), och för att täcka behovet krävsatt denna utbildning prioriteras. Distriktsläkarna som ofta fården första kontakten med misstänkta demensfall, måste hakunskap för att känna igen tecknen. Många distriktsläkareskulle genom påbyggnadsutbildning inom demensområdetkunna avlasta en del av diagnostiseringen. Det krävs ocksåökad kunskapsspridning om demenssjukdomar och äldrespsykiska ohälsa, för att få fler intresserade av denna del iläkarutbildningen.Konsekvenser för denenskilde, närstående ochsamhälletDemenssjukdomarna räknas ej som dödsorsak och ingårdärför inte i s k dödsorsaksstatistik, eller annan traditionellstatistik. Sjukdomen har först på senare tiduppmärksammats, trots att den varit känd i omkring 100 år.Demenssjukdomar inräknas under psykisk ohälsa och ärutbredd i många befolkningsgrupper. Den ökar beroende påatt befolkningen blir äldre, speciellt ökar antalet äldre-äldre,som utgör den största riskgruppen. För den enskilde orsakardemenssjukdomen svåra problem, funktionsnedsättning ochhandikapp. För de anhöriga innebär det stora uppoffringar,isolering och depressioner och psykiskabesvär. För samhället orsakar sjukdomen ökadevårdkostnader, produktionsbortfall, sjukskrivningar m m.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att ett nationellt hälsopolitiskt handlingsprogram fördemenssjukdomar upprättas,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att demenssjukdomar betecknas som en folksjukdom,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att utbildning av specialister [främst geriatriker och (äldre)psykiatriker] prioriteras och att distriktsläkare ges möjlighet tillvidareutbildning med inriktning mot demens och andra åldersrelateradesjukdomar.Stockholm den 28 oktober 1998Birgitta ()