mot · GM02Sf622 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Sf622av m.fl. (m)UtlänningslagenInledningI en värld där avstånd spelar allt mindre roll blir detvanligare att flytta över nationsgränserna. Ett viktigt inslag idet moderna är alla de som har flyttat hit från andraländer. Invandrare har under olika epoker sökt sig hit för attskapa en ny framtid. Flyktingar har kunnat finna en fristad.Sverige har blivit deras nya hemland. Det har bidragit till attgöra vårt land materiellt och kulturellt rikare.Sverige skall vara ett öppet samhälle. En tydligare syn på människorsrättigheter, skyldigheter och möjligheter lägger grunden för detta.En skyldighet utgörs av att inte bryta mot lagen. För invandrares ochflyktingars del och naturligtvis även för svenska medborgare är det viktigt attklart markera att vi inte accepterar ett kriminellt beteende varken av svenskareller av dem som av olika anledningar vill bosätta sig i vårt land.1989 års lagEnligt lagen kunde en utlänning utvisas ur Sverigeom han dömdes för ett brott som kunde leda till fängelse imer än . Dessutom förutsattes att det förelåg risk förfortsatt brottslighet eller att brotten var av särskilt allvarligart. gäller skärpta regler för utvisningav utländska medborgare som begår brott i Sverige.1994 års lagAv förarbetena till lagändringen framgår bl.a. attdet för utvisning skall vara tillräckligt att det brott somutlänningen döms för kan leda till fängelse. Vidare framhållsatt det även vid mindre allvarlig brottslig verksamhet kanvara befogat med utvisning. En förutsättning är dock attutlänningen i det enskilda fallet döms till ett svårare straff änböter.Förutsättningen för att kunna utvisa en person vid mindre allvarligbrottslighet är bl.a. att det på grund av gärningens beskaffenhet och övrigaomständigheter kan antas att han eller hon kan komma att göra sig skyldigtill fortsatt brottslighet här i landet. Utvisningen skall vidare ske om det kanantas att utlänningen kommer att göra sig skyldig till fortsatt brottsligverksamhet här i landet eller om brottet med hänsyn till den skada, fara ellerkränkning som det har inneburit för enskilda eller allmänna intressen är såallvarligt att utlänningen inte bör få stanna kvar. Enligt bestämmelserna skall dock den brottsliges anknytning till detsvenska samhället vägas in, särskilt levnadsomständigheter, familjeförhållan-den samt vistelselängd i Sverige.Lagens tillämpning åren1992-1996Tabellen visar antal fängelsedömda utländska medborgare,som intagits i anstalt åren 1992-1996. Källa: Utdrag ur detklientadministrativa informationssystemet KUM.Tabell 1: (1993 1994 1995 1996 )Statistiken visar att andelen utländska medborgare somdömts till utvisning inte har ökat, trots att avsikten med dennya lagstiftningen som trädde i kraft , var attreglerna skulle skärpas.Två domar från HögstadomstolenI fall ett (dom ) hade en 26-årig manligafrikansk medborgare, som dömts till en månadsfängelse för narkotikabrott (överlåtelse av heroin), ånyodömts till en månads fängelse för narkotikabrott (överlåtelseav heroin) och våldsamt motstånd (i samband med gripandet). , som ansåg att detkunde antas att den dömde även i fortsättningen skullekomma att göra sig skyldig till narkotikabrott, ansåg dockinte att skäl till utvisning förelåg.Den utländske medborgaren kom till , hade ettfast förhållande med en svensk kvinna och i detta för-hållande en dotter, född . Familjeförhållandet, som enligtHögsta domstolen riskerade att splittras om återfallsbrottslingen utvisades,fick konstituera sådan anknytning till det svenska samhället att utvisning inteborde komma i fråga.Fall två (dom ) gällde en 33-årig nordafrikanskmedborgare, som vistats illegalt i landet och, enligt Högstadomstolens beskrivning, "levde under oordnade ekonomiska och socialaförhållanden". Han dömdes till villkorlig dom för stöld och brott motknivlagen. fann att stölden (tillgrepp av skinnjacka i butiki , varvid larmbricka avlägsnats av kumpan) tydde på"viss förslagenhet och planering", vilket tillsammans med den dömdes kortavistelse i landet och oordnade förhållanden visserligen "skulle kunna tala förviss återfallsrisk". Likväl fann domstolen, utan angivande av skäl i övrigt,inte tillräcklig grund att anta att återfallsrisk förelåg. Alltså blev det ejhelleri detta fall någon utvisning.Fängelsestraffets avtjänandeDet gängse förfarandet när en icke svensk medborgare dömstill fängelsestraff och utvisning är att utvisningen verkställsefter avtjänat fängelsestraff. Enligt lagen (1957:668) omutlämning för brott, genom vilken den europeiskautlämningskonventionen av den 13 december 1957införlivats, får utlämning till annan stat inte äga rum för brottdär dom meddelats i . Möjligheterna att verkställautvisningen innan fängelsestraffet avtjänats är såledesbegränsade. har tillträtt även andra konventioner påsamma område.Lagen (1976:19) om internationellt samarbete rörande lagföring för brottgäller när det rör överförande av lagföring för brott till eller från stat somhartillträtt den europeiska konventionen om överförande av lagföring i brottmål.Enligt denna får, när dom vunnit laga kraft, överföring av lagföringen skeendast om en eventuell påföljd inte kan verkställas här i och denandra staten inte erkänner verkställighet av utländsk dom. Konventionen gerdock möjlighet till sådan överföring innan domen har vunnit laga kraft. Flerinternationella konventioner liknande denna skulle medföra ökade möjlig-heter att verkställa utvisningen efter fällande dom i stället för attavvakta fängelsestraffets avtjänande.Vår bedömningVår uppfattning är att utvisning skall kunna ske oberoendeav risk för fortsatt brottslig verksamhet, då en icke svenskmedborgare döms för ett brott där fängelse i mer än sexmånader ingår i straffskalan.Utvisning skall också kunna ske då en icke svensk medborgare döms andragången för brott med fängelse i straffskalan även i de fall domarna inteinneburit fängelse. Att återfalla i brottslighet efter en tidigare dom, åtals-underlåtelse eller strafföreläggande är allvarligt. Genom sitt beteende har dendömde visat att det föreligger risk för fortsatt brottslighet, och det förstabrottet kan inte betraktas som en tillfällighet.Utvisning skall också kunna ske vid första tillfället då en icke svenskmedborgare döms för ett brott med fängelse i straffskalan i det fall denaktuella domen är fängelse. Utvisningen skall (som i nuvarande lagstiftning)ske om det kan antas att utlänningen kommer att göra sig skyldig till fortsattbrottslig verksamhet här i landet eller att brottet med hänsyn till den skada,fara eller kränkning som det har inneburit för enskilda eller allmännaintressen är så allvarligt att utlänningen inte bör få stanna kvar.När en domstol fattat beslut om utvisning av en icke svensk medborgaretill följd av brott menar vi att utvisningen skall kunna ske innan det utdömdafängelsestraffet avtjänats, så att en icke svensk medborgare som dömts förbrott i får avtjäna straffet i hemlandet. Detta område är kringgärdatav ett antal konventioner och internationella överenskommelser. Det är våruppfattning att en total kartläggning behöver göras i syfte att åstadkommainternationella överenskommelser som medger överförande av lagföring tillde länder där det inte är möjligt.Avslutningsvis anser vi att utländska medborgare som begår brott inteskall kunna undgå utvisning enbart på grund av ett kortvarigt förhållandemed barn som följd. Ett sådan synsätt underkänner alla andra länder somlämpliga för en familj att bo i.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till ändring avutlänningslagen i enlighet med vad i motionen anförts,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utvisning på grund av brott ochöverförande av lagföring till annan stat.1Stockholm den 27 oktober 1998Gun ()(m)()()()()()()1Yrkande 2 hänvisat till JuU.