mot · GL02K18 · 1998-02-05 00:00:00 — Mot denna beskrivning av problemet, som både , Moderata samlingspartiet och regeringen ställer sig bakom, har gjorts gällande att någon hänsyn inte behöver tas till grundlagarna eftersom TF:s förarbeten inte ger stöd för uppfattningen att barnpornografibrottet hör hemma i grundlagen. Enligt förespråkarna för denna tolkning är barnpornografibrottet att betrakta som ett led i ett sexuellt övergrepp på barn och som därför bör regleras i 6 kap. BrB. Hur starka sympatier, inte minst känslomässigt, man än kan ha för den uppfattningen är det viktigt att slå fast, vilket också regeringen gör i propositionen (s. 67), att barnpornografibrottet sedan det infördes av den dåvarande borgerliga regeringen, har omfattats av regleringen i TF och efter YGL:s tillkomst 1992 även av reglerna i YGL. Enligt gällande rätt är barnpornografiska skildringar ett missbruk av tryck- eller yttrandefriheten på samma sätt som t.ex. olaga våldsskildringar kan vara det. I debatten har också gjorts gällande att grundlagarna utgör ett hinder mot bekämpningen av barnpornografi genom att de skyddar pedofilerna. Detta påstående är inte seriöst. Om påståendet vore riktigt skulle det innebära att tryck- och yttrandefriheten också skyddar den som gör sig skyldig till spioneri, högförräderi eller hets mot folkgrupp eller något annat tryck- eller yttrandefrihetsbrott. Även dessa brott skall ju i likhet med förslag till lagstiftning bevisas och prövas enligt det särskilda förfarande som föreskrivs i TF och YGL. Det är alltså viktigt att fastslå att grundlagarna inte utgör ett hinder mot att bekämpa barnpornografi. 4 Grundlagsändringar med anledning av barnpornografifrågan 4.1 Regeringens förslag till lagteknisk lösning Helt i linje med förslag föreslår regeringen att i princip all befattning med barnpornografi skall förbjudas, dvs. det gällande förbudet mot spridning kompletteras med förbud mot innehav, överlåtelse, upplåtelse eller förevisande av barnpornografi. Vidare straffbeläggs förvärv, saluförande och kontaktförmedling mellan köpare och säljare samt import och export av barnpornografi. Regeringens förslag till grundlagsändringar med anledning av innehavskriminaliseringen innebär att barnpornografibrottet utmönstras från TF:s och YGL:s tillämpningsområde som grundlagsbestämmelserna som rör barnpornografi föreslås upphävda. I stället skall all befattning med barnpornografi vara straffbar enligt bestämmelse om barnpornografibrott (16 kap. 10 a §) oavsett i vilket sammanhang det tas befattning med den. I linje med vad regeringen framhåller i propositionen (s. 74) innebär detta att den ordning i grundlagen som skall säkerställa ett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning, dvs. grundlagsskyddets syfte och ändamål, sätts ur spel för grundlagsskyddade medier som innehar barnpornografiskt källmaterial i syfte att sprida det till allmänheten via publicering eller i nyhetssändningar i radio och TV. Med regeringens förslag blir det möjligt för polisen att inte bara ingripa mot pedofiler vid misstanke om innehav med tvångsmedel som husrannsakan utan också mot t.ex. frilansjournalister och nyhetsredaktioner. I det sistnämnda fallet innebär det att ingripandet sker före publicering eller en TV-sändning. Härigenom bryts inte bara censurförbudet utan en journalist som innehar barnpornografiskt källmaterial i nyhetsförmedlingssyfte blir också skyldig att ange den källa som tipsat om materialet, vilket kan befaras hämma informationsflödet till t.ex. tidningsredaktioner. Regeringens motiv för förslaget uppges vara kriminalpolitiskt och syfta till att på bästa sätt skydda barnen. Med hänvisning till motionens inledande kapitel om betydelsen av ett starkt grundlagsskydd för yttrandefriheten för att kunna upplysa om och driva opinion mot missförhållanden i vårt samhälle, t.ex. barnpornografi, och mot bakgrund av den kunskap som finns om barnpornografi i vårt land gör Moderata samlingspartiet följande bedömning. Regeringens förslag är mer opinionsmässigt betingat än grundat på fakta och kriminalpolitiska överväganden. En naturligt följd av regeringens kriminalpolitiska överväganden, som anges motivera den föreslagna inskränkningen av grundlagsskyddet för nyhetsbevakningen och opinionsbildningen, borde ha varit att avsätta mer resurser till polisen och det övriga rättsväsendet att använda i det brottsförebyggande och brottsbekämpande arbetet mot barnpornografibrott. Regeringens förslag innebär emellertid inte att några ökade ekonomiska förutsättningar ges tull, polis, åklagare och det övriga rättsväsendet för att särskilt kunna prioritera kampen mot brottslighet. I stället hoppas och/eller antar regeringen, liksom barnrättsorganisationen , att med regeringens förslag till lagteknisk lösning kommer barnpornografin och i förlängningen även sexuella övergrepp mot barn att upphöra. Något behov av att driva opinion mot eller upplysa allmänheten om förekomsten av barnpornografi antas då inte längre finnas. Moderata samlingspartiet tar bestämt avstånd från dessa uppseendeväckande tankegångar. Vi vet av erfarenhet från tidigare av medierna uppmärksammade missförhållanden att nyhetsspridning och opinionsbildning mot brott har betydelse för myndigheternas förutsättningar att komma till rätta med brottsligheten, och därmed ytterst är av betydelse också för brottsoffren. Bland annat har tidigare års massmediefokusering och informationsinsatser mot kvinnomisshandel väsentligt bidragit till att många misshandlade kvinnor inte längre avstår från att polisanmäla mannen. Mediebevakningen och efterföljande samhällsdebatt har vidare lett till straffskärpningar och till att dömda gärningsmän numera kan få adekvat vård de avtjänar fängelsestraffet. Härigenom kan i bästa fall återfallsriskerna elimineras, vilket ökar tryggheten för kvinnor i allmänhet. Samma sak gäller för gärningsmän som förgriper sig sexuellt på barn, dvs. begår brott som kan återges i en barnpornografisk videofilm. Såväl mediernas villkor för att kunna uppmärksamma och driva opinion mot barnpornografi som förutsättningarna för polisen och det övriga rättsväsendet att bekämpa sexualbrott mot barn får således direkt återverkan på förekomsten av barnpornografibrott i vårt samhälle. Samhällsintresset av att medierna kan förmedla nyheter om och driva opinion mot barnpornografi framstår tydligt i ljuset av de mardrömsliknande förhållanden rörande övergrepp på barn som uppdagades i () . Övergreppen mot barnen tycks i detta fall ha kunnat pågå länge därför att det varit tyst om dem, med passiva eller korrupta myndighetspersoner som medansvariga. En samhällskritisk mediebevakning hade tidigt kunnat avslöja vad som pågick och tvingat fram ett handlande från berörda myndigheter. Vidare anser vi att regeringens förslag till innehavskriminalisering, som innebär att en viss brottstyp nu lyfts ut ur grundlagarna, kan befaras leda till att även andra brott i grundlagarna flyttas ut (smittorisk). En framtida opinion kan mycket väl mobiliseras att kräva att t.ex. rasism och nynazism skall angripas på samma sätt som barnpornografin. Politiker och regering kan då som i barnpornografifrågan få svårt att stå emot opinionens krav på att flytta över grundlagens bestämmelse om hets mot folkgrupp till . Detsamma gäller för olaga våldsskildring, uppvigling, brott mot rikets säkerhet etc. Konsekvenserna för nyhetsförmedlingen och opinionsbildningen skulle naturligtvis bli lika förödande som med regeringens nu aktuella förslag till utflyttning av barnpornografibrottet. 4.2 Moderata samlingspartiets förslag En utgångspunkt för oss i valet av lagteknisk modell vid en innehavskriminalisering av barnpornografi har varit att lagstiftningen skall utformas på ett sådant sätt att den inte hämmar seriöst inhämtande av kunskaper om eller nyhetsförmedling och opinionsbildning mot barnpornografi. Då majoritet har lämnat förslag till en sådan lösning, som alltså inte kommer att försvåra villkoren för forskning, opinionsbildning eller nyhetsförmedling, förordar vi utredningens förslag framför regeringens. Enligt vårt förslag görs således ingen ändring i TF utan barnpornografibrottet kvarstår och därmed också skyddet för den särskilda ordning som gäller vid ingripanden mot tryckfrihetsbrott, vilket betyder att censurförbudet, anonymitetsskyddet, meddelarfriheten, källskyddet och principen om ensamansvar förblir intakt. Härigenom undviks också riskerna för att sådana smittoeffekter som påtalats ovan uppstår. Vad gäller barnpornografisk videofilm, som visat sig utgöra den helt dominerande medieformen för påträffad barnpornografi, föreslår vi i enlighet med utredningens förslag följande: YGL:s formella tillämpningsområde avseende film avgränsas så att videofilmer som inte innehåller uppgift om vem som låtit framställa filmen, samt om när, var och av vem exemplaren framställts, faller utanför grundlagen. En bestämmelse efter mönster av nuvarande stencilregel i 1 kap. 5 § TF föreslås således införd i YGL. Detta innebär att barnpornografiska filmer som är försedda med uppgift om ansvarig utgivare m.m. inte prövas av allmän domstol utan inom ramen för yttrandefrihetsprocessen. Enligt vårt förslag skall all befattning med barnpornografisk videofilm som framställs och sätts i omlopp men som saknar uppgifter enligt ovan (någon film som innehållit sådana uppgifter har aldrig påträffats av de brottsbekämpande myndigheterna) kriminaliseras enligt regler. Videofilmer som sprids i enstaka exemplar kommer att jämställas med vanliga brev och stenciler. Den som innehar barnpornografisk videofilm kommer att kunna straffas . Detta innebär att polis och åklagare kan ingripa mot i princip alla barnpornografiska videofilmer och att brottet prövas i allmän domstol. Villkoren för nyhetsförmedling och opinionsbildning i radio och TV förblir oförändrade. För att kunna skydda barn mot brott krävs dessutom förutsättningar för effektiv brottsbekämpning av såväl barnpornografibrott som sexuella övergrepp mot barn och annan brottslighet. En effektiv brottsbekämpning förutsätter dock att polisen har tillräckliga personella och tekniska resurser för att kunna prioritera brottsligheten när så krävs. Regeringens besparingar på polisen har drabbat i princip all polisiär verksamhet negativt. Med Moderata samlingspartiets högre budgetförslag avseende polisen, se anslagsmotion avseende rättsväsendet 1997/98:Ju923 av m.fl. (m), ökar polisens möjligheter att ingripa mot barnpornografibrott liksom mot all annan brottslighet. Vad gäller förutsättningarna för en effektiv brottsbekämpning av barnpornografi bör även anmärkas att regeringens förslag till lagteknisk lösning kan medföra effektivitetsförluster vid beivrandet av brott. I och med att principen om ensamansvar upphävs och ansvaret för en tidnings ansvarige utgivare bortfaller kan det inte uteslutas att journalister och andra medverkande vid misstanke om brott kommer att skylla på varandra. Härigenom öppnas för bevissvårigheter som i sin förlängning de facto kan medföra svårigheter för åklagare att få någon dömd för barnpornografibrott. Regeringen har överhuvudtaget inte berört frågan i propositionen vilket naturligtvis är en brist, i synnerhet som regeringens förslag sägs vara grundat på kriminalpolitiska överväganden. Med vårt förslag, som lämnar TF orörd, kommer den ansvarige utgivaren även framgent att kunna dömas för barnpornografibrott. 4.3 Konfiskering och förverkande av barnpornografi Enligt regeringens förslag kommer barnpornografibrottet uteslutande att bedömas som brott enligt regler. Av detta följer att det inte längre blir aktuellt att konfiskera barnpornografi enligt reglerna i TF utan ingripanden skall ske antingen med stöd av regler, varusmugglingslagen eller med stöd av den särskilda lagen (1994:1478) om förverkande av barnpornografi. Enligt regeringens förslag skall den särskilda förverkandelagen nu ändras så att all form av barnpornografi omfattas och att det inte längre krävs att barnpornografi påträffas under förundersökningen för att förverkandet skall kunna ske. Moderata samlingpartiet har ingen annan syn än regeringen vad gäller förslaget till utvidgning av den särskilda förverkandelagen. Förslaget följer i den delen förslag. Med Moderata samlingspartiets förslag till lagteknisk lösning kommer emellertid barnpornografiska bilder även att omfattas av TF. I enlighet med förslag (7 kap. 7 § TF) föreslår vi att det nuvarande kravet på att barnpornografin måste ha ansträffats under en förundersökning tas bort och att barnpornografiska bilder som påträffas även i andra tänkbara fall, t.ex. när någon lämnar in barnpornografi till myndigheterna, får konfiskeras. All utgiven barnpornografi som anträffas av eller lämnas till myndigheterna kommer således att kunna blir föremål för konfiskering. Härutöver föreslår vi i enlighet med utredningens förslag att bestämmelsen kompletteras med en möjlighet att t.ex. förverka (särskild rättsverkan) av ett barnpornografibrott. Motsvarande bestämmelse föreslås införd i YGL (5 kap. 6 § första stycket) vad gäller barnpornografisk videofilm. 4.4 Generellt arkiv för registrering och bevarande av konfiskerat material Mot bakgrund av att den övervägande delen av det i påträffade barnpornografiska materialet inte har anknytning till föreslog att en internationellt tillgänglig databank skulle inrättas i med som huvudansvarig. Utredningen föreslog även att det i skall inrättas ett särskilt gemensamt arkiv för att bevara och registrera material som enligt grundlagarna blivit föremål för konfiskering. Av propositionen framgår att regeringen inte synes se något framtida arkivbehov för bevarande av t.ex. barnpornografiska skildringar, oavsett vilken lagteknisk lösning avseende barnpornografifrågan som i övrigt väljs. Av kartläggning av barnpornografiskt material framkom att beslagtaget material med fördel kan användas som referensmaterial vid utredning av nya brott och att videofilmer, vid sidan av filmerna som sådana, innehåller information och spår som gör det möjligt att följa distributionsvägar. Vi delar utredningens bedömning att tillgång till sådan information skulle underlätta för de rättsvårdande myndigheterna både att lagföra det självständiga barnpornografibrottet och att spåra och ta hand om framställningarna. Av bl.a. dessa skäl, och då utredningen såg ett reellt behov av att kunna bevara även annat beslagtaget material för framtida bruk, föreslår Moderata samlingspartiet att ett generellt arkiv inrättas i enlighet med utredningens förslag. 4.5 Sambandet mellan barnpornografibrottet och olaga våldsskildring Regeringen föreslår att i den mån en barnpornografisk skildring i ett i övrigt grundlagsskyddat medium utgör olaga våldsskildring (som är ett grundlagsbrott och därför skall prövas inom ramen för tryckfrihetsprocessen), så skall den olaga våldsskildringen straffas inom ramen för straffet för barnpornografibrott, dvs. För det fall en videofilm däremot innehåller både barnpornografiska sekvenser och olaga våldsskildring med vuxna aktörer, dvs. olika brott (ett brottsbalksbrott och ett grundlagsbrott), kommer olika rättegångsordningar att gälla för de olika brotten. Denna praktiska olägenhet blir en oundviklig konsekvens av regeringens förslag om att barnpornografibrottet inte längre skall vara ett tryck- respektive yttrandefrihetsbrott. Regeringens förslag till hur dessa olägenheter skall lösas är enligt vår mening långt ifrån övertygande (prop. s. 77). Även om Moderata samlingspartiet redan har avvisat regeringens grundförslag ser vi anledning att här uttryckligen ta avstånd även från detta delförslag, som väl illustrerar vilka svåröverblickbara konsekvenser som regeringens förslag till att lösa barnpornografifrågan de facto får på en rad näraliggande områden. 4.6 Undantagsregel från det straffbara området Regeringen föreslår att det i straffstadgandet om barnpornografibrott (16 kap. 10 a § ) införs en särskild regel som innebär att en gärning, t.ex. innehavsbrottet, inte skall utgöra brott om särskilda omständigheter gör att gärningen måste anses uppenbart befogad. Regeringen inser att den snäva undantagsmöjligheten kan påverka det arbete som bedrivs i syfte att informera om och avslöja förekomsten av barnpornografi och att det kan få till följd att den fortsatta diskussionen kan försvåras. Enligt regeringen är det emellertid rimligt att när det allmänna kan gripa in mot i princip all befattning med barnpornografi så måste detta få genomslag även på de seriösa områdena. I annat fall tror regeringen att lagstiftningen kan komma att uppfattas som att den ger dubbla signaler och därigenom undergräva respekten för straffbudet. Med hänvisning till de i princip obefintliga tillämpningsmöjligheter som uppenbarhetsrekvisitet i 11 kap. 14 § RF vad gäller lagprövning har gett finns det enligt vår mening starka skäl att ifrågasätta om inte det lagliga utrymmet för att inneha barnpornografi blir för snävt med regeringens krav på att gärningen skall vara uppenbart befogad. Förslaget kommer ju att drabba inte bara journalister utan även enskilda personer, konstnärer, forskare m.fl. En annan oönskad effekt av uppenbarhetskravet blir att vad som enligt gällande rätt anses utgöra barnpornografisk skildring kommer att förändras, trots att regeringen anför att någon förändring av gällande rätt inte är avsedd (prop. s. 82). Det säger dock sig självt att en barnpornografisk skildring som anses vara försvarlig och således laglig inte kommer att kunna bedömas på samma sätt om kravet ställs högre. Moderata samlingspartiet anser, i likhet med och flera remissinstanser, att försvarlighetsrekvisitet skall vara kvar i straffstadgande om barnpornografibrott, vilket innebär att ansvar inte skall ådömas om gärningen med hänsyn till omständigheterna var försvarlig. Mot förslag har i den allmänna debatten anförts att en person som anträffats med barnpornografiskt material till sitt fredande oriktigt skulle åberopa att hans innehav med hänsyn till omständigheterna är försvarligt, t.ex. av det skälet att han är journalist och avser att driva opinion i frågan. En sådan invändning kan givetvis göras oavsett i vilket medium materialet förekommer. En person som står åtalad för brott har emellertid alltid rätt att värja sig mot åtalet. Han eller hon kan alltså alltid göra gällande att omständigheterna var sådana att det var försvarligt för honom att ta befattning med barnpornografi. En sådan invändning skall i detta fall som i alla andra fall där misstanke om brott föreligger prövas och värderas av domstol. Villkoren för nyhetsförmedling och opinionsbildning påverkas inte med vårt förslag, vilket innebär att massmedier som skildrar barnpornografi i nyhetsförmedling till allmänheten undgår straffansvar för spridningen om den vid prövning i efterhand visade sig vara försvarlig. Med vårt förslag kommer frågan om ansvar för tryck- eller yttrandefrihetsbrott som att bedömas inom ramen för tryck- och yttrandefrihetsprocessen. Härigenom upprätthålls nivån på grundlagens skydd mot obefogade ingripanden i yttranden som är avsedda att nå offentlighet. 5 Grundlagsändringar med anledning av förslag 5.1 Nya fysiska databärare I enlighet med förslag föreslår regeringen att benämningen tekniska upptagningar skall införas i YGL som ett samlingsbegrepp för upptagningar som innehåller text, bild eller ljud och som kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas endast med tekniska hjälpmedel. Härigenom kommer även t.ex. cd-romskivor och datordisketter med endast text eller stillbilder, endast rörliga bilder eller med blandat innehåll att omfattas av YGL:s tillämpningsområde och skydd. Enligt Moderata samlingspartiets uppfattning är detta ett välkommet förslag eftersom det innebär att teknikbundenheten i grundlagen minskar, vilket betyder att nuvarande gränsdragningsproblem mellan olika typer av databärare kan få en lösning. Den föreslagna utvidgningen av YGL innebär dock att ett nytt medium/teknisk upptagning som inte utan svåra komplikationer kan inordnas i det yttrandefrihetsrättsliga systemet lämnas utan grundlagsskydd. Med hänsyn till att utvecklingen på medieområdet präglas av snabbhet och stor föränderlighet kan antas att nya grundlagsändringar kommer att behöva övervägas . En liknande uppfattning framfördes av Lagrådet i yttrandet över regeringens lagrådsremiss i ärendet (Lagrådets yttrande, , s. 312, andra stycket). Enligt Moderata samlingspartiet framstår det som angeläget att nu anlägga ett vidare perspektiv på frågan om grundlagsskydd för framtidens nya medier. I likhet med flera remissinstanser anser vi således att en utredning bör tillsättas med uppdrag att överväga och lämna förlag till en teknikoberoende, generell yttrandefrihetslagstiftning efter mönster av bl.a. . 5.2 Grundlagsskydd för dator- och videospel m.m. Efter Mediekommitténs överväganden angående grundlagsskyddet för nya medier drog kommittén bl.a. slutsatsen att dator- och videospel som är fixerade till medium, t.ex. cd-romskivor, omfattas av YGL:s tillämpningsområde. Spel som endast innehåller rörliga bilder i form av datorprogram var enligt utredningen att betrakta som sådana andra upptagningar av rörliga bilder som avses i 1 kap. 1 § tredje stycket sista punkten YGL, (bet. s. 178 f.). Kommittén insåg härmed att utredningsförslaget om grundlagsskydd för fysiska databärare skulle komma att omfatta även dator- och videospel i deras egenskap av tekniska upptagningar, då skyddet enligt YGL:s grundprincip är oberoende av innehållet utan avser användningen av en viss teknik, (bet. s. 217 f.). Enligt kommittén fanns det starka skäl som talade emot att ge dator- och videospel grundlagsskydd, bl.a. därför att spelens stora variationsmöjligheter i händelseförloppet gjorde det främmande att jämställa spelen med t.ex. tryckta skrifter eller en film. Efter stor tvekan föreslog kommittén att spelen inte borde undantas grundlagsskydd. Regeringen har i princip följt kommitténs förslag trots att flera remissinstanser ställt sig starkt kritiska till detta. Mot förslaget har bl.a. anförts att den valda metoden innebär att man vid tillämpningen av reglerna också kommer att vara tvungen att ta del av hela spelets innehåll för att avgöra om spelet omfattas av grundlagsskyddet, vilket med tanke på spelens ofantligt stora variationsmöjligheter av många remissinstanser ansetts orimligt. och TV, liksom m.fl. har bl.a. påpekat att respekten för tryckfriheten och yttrandefriheten kan komma att tunnas ut om grundlagsskyddet utsträcks till att omfatta företeelser som enligt allmän rättsuppfattning inte kan anses vara behövliga. JK ifrågasätter bl.a. hur beivrandet av eventuella brott skall gå till. Även Riksåklagaren har påpekat att förslaget kan medföra svårigheter att utreda eventuella överträdelser. Regeringen har inte låtit sig påverkas av den massiva kritiken utan anser att ett dator- eller videospels olika variationer i ordningsföljd och händelseförlopp kan liknas vid att läsa en cd-romskivas textinnehåll med varierande ordningsföljd mellan de olika textavsnitten. För den som är någorlunda orienterad i frågan måste regeringens slutsats framstå som minst sagt vilseledande. Enligt Moderata samlingspartiets uppfattning är det inte från grundlagssynpunkt motiverat att behandla ett dator- eller videospel på samma sätt som en tryckt skrift. Som kommittén påpekade framstår det som främmande att likställa spelen med tryckta skrifter eller filmer. Vi instämmer också i den av flera remissinstanser framförda kritiken mot förslaget. Enligt vår mening bör således dator- och videospel undantas från grundlagens tillämpningsområde och bestämmelser om ansvar för eventuella överträdelser i stället införas i . I fråga om utformningen av dessa bestämmelser har Moderata samlingspartiet ingen erinran mot regeringens förslag. 5.3 Frivilligt grundlagsskydd för databaser föreslog att databasregeln i 1 kap. 9 § YGL skulle utvidgas i syfte att ge möjlighet till frivilligt grundlagsskydd för databaser, dvs. för kommunikation med hjälp av elektromagnetiska vågor, som inte faller inom bestämmelsen.