mot · GM02N336 · 1998-10-28 00:00:00 — Det betyder attskillnaden i arbetslöshetstalen mellan män och kvinnor i princip haderaderats bort 1997 (har framför allt kommunala jobbförsvunnit). Därefter har arbetslöshetstalen för kvinnor och män legat kvar påungefär samma nivåer.En annan viktig aspekt är arbetslöshetens etniska sammansättning. Somsagt: ca tre fjärdedelar av svenskarna i arbetsför ålder är sysselsatta, medanförvärvsfrekvensen för utrikes födda bara utgör . Bland de somkommit till efter 1992 har bara ca en fjärdedel sysselsättning. Deutrikes födda är överrepresenterade bland de arbetslösa i samtliga ålders-grupper.Det finns naturligtvis fler viktiga aspekter på arbetslösheten. Funktions-hindrade har alltid svårt att hävda sig på arbetsmarknaden, oavsett konjunk-turläge. Det är de med svagast utbildningsbakgrund på arbetsmarknaden somgenerellt sett drabbas hårdast vid sysselsättningskriser. Arbetslösheten harockså en regional dimension. Glesbygdsorter med ensidig näringsstrukturoch ett starkt beroende av offentlig sysselsättning är naturligtvis särskiltsårbara när de ekonomiska konjunkturerna försämras.Sysselsättningskrisen i kan sammanfattningsvisrelateras till strukturella förändringar i ekonomin, internationaliseringen ochnya förutsättningar för den inhemska konjunkturpolitiken. Men den är ocksåett uttryck för svåra integrationsproblem: svårigheterna att få in ungdomaroch invandrare på den svenska arbetsmarknaden. Det finns också enkönsdimension. I den konjunkturuppgång vi är inne i är det främst männensom får tillträde till de nya jobben. menar att samtliga dessaaspekter måste prägla sysselsättningspolitikens utformning, dvs. om vi ska hautsikter att uppnå ett arbetskraftsdeltagande på och i förläng-ningen full sysselsättning. Sysselsättningspolitikens kärna är den socialarättvisan - kampen mot könsorättvisor, etnisk diskriminering och genera-tionsklyftor.5 Konjunkturpolitiken och EuropasamarbetetUnder senare år har prisstabilitet och budgetsanering präglat den svenskaekonomiska politiken. Denna inriktning på politiken kan dels ses iperspektivet av en ideologisk omsvängning i normpolitisk riktning, dvs.en minskad tilltro till keynesiansk stabiliseringspolitik. Dels beroromsvängningen på yttre omständigheter; den sjunkande inflationsnivån iomvärlden, omöjligheten att fortsätta 1970- och 80-talensdevalveringspolitik och den snabba ökningen av statsskulden under1990-talets första hälft.Vänsterpartiet delar regeringens uppfattning att de relativt goda konjunktu-rerna som vi nu är inne i bör utnyttjas för att stärka statsfinanserna, dvs.mobilisera överskott och amortera statsskulden, för att därigenom skapautrymme för en aktiv och konjunkturstimulerande politik i ett skede närkonjunkturen vänder och sysselsättningen minskar. En aktiv konjunktur-politik är en viktig beståndsdel i strategin för full sysselsättning. Finans-politiken ska förbli ett redskap för att påverka aktivitetsnivån i ekonomintotalt sett, för att motverka inflationstryck i högkonjunkturer och motverkaarbetslöshet och deflationstendenser i lågkonjunkturer. Statens utgifts- ochinkomstnivåer - statsbudgetens saldo - bör ses i ett samhällsekonomisktsammanhang, där sambandet med sysselsättningen står i främsta rummet.Även i har det funnits en klar tendens attunderordna både finanspolitikens och penningpolitikens rigida normer. Dethar funnits en övertro på att makroekonomisk balans - uttryckt som varaktigtlåg inflation och permanenta offentliga överskott i statsbudgeten - skulleskapa gynnsamma förutsättningar för ekonomisk tillväxt och ökadsysselsättning. I nationalekonomisk forskning finns det inga empiriskabelägg för att permanent nedpressad inflation eller nedskärningar i offentligatrygghetssystem skulle ha gynnsamma effekter på tillväxt och sysselsättning.Vi kan däremot konstatera att en starkt kontraktiv ekonomisk politik snabbtdriver upp arbetslöshetsnivåerna, och att dessa arbetslöshetsnivåer däreftertenderar att permanentas. Det finns inte heller några som helst belägg för attskattetrycket - tolkat som de totala skatterna och avgifterna som andel avBNP - skulle ha negativa effekter på tillväxt och sysselsättning. Det hargjorts en rad länderjämförelser med avseende på skattetryck och syssel-sättningsnivåer utan att något sådant negativt samband har kunnat urskiljas. Däremot är det mycket som talar för att de senaste årens tendenser att föraöver beskattningen från rörliga skattebaser till trögrörliga skattebaser fåroerhört negativa effekter ur sysselsättningssynpunkt. Den höga arbetslös-heten i flertalet europeiska länder har inbjudit till en konkurrens om före-tagsinvesteringar, som inneburit lägre företags- och kapitalbeskattning sam-tidigt som skatter på arbete höjts. Denna utveckling är ohållbar. Vänster-partiet menar att en strategi för full sysselsättning också bör omfatta sänk-ningar av skatter på arbete, framför allt i arbetskraftsintensiv tjänsteproduk-tion, som vi måste etablera ett mellanstatligt samarbete i Europamed målet att upphöra med osund skattekonkurrens, undvika fientligdevalveringspolitik och istället mobilisera för en finanspolitisk expansion isyfte att öka sysselsättningen och minska arbetslösheten i hela Europa.Det är också viktigt att spelar en aktiv och pådrivande roll för attåterreglera de internationella finansmarknaderna. De fria kapitalrörelsernahar fått en helt ny innebörd genom den nya tekniken för finansiella transak-tioner. Väldigt lite av kapitalrörelserna internationellt återspeglarförändring-ar i handel och produktion, d.v.s. realekonomiska förhållanden. De storatransaktionsvolymerna utgör ren spekulation, ofta med skadliga och destabi-liserande återverkningar på produktion och sysselsättning i enskilda länder.De senaste månadernas turbulens till följd av oron i och finans-krisen i har aktualiserat krav på interventioner och regleringar via FN-anknutna institutioner för att motverka spekulation och därmed skapa förut-sättningar för lägre räntenivåer och stabilare växelkurser. Vänsterpartietmenar att vi på lång sikt behöver ett nytt Bretton Woods-system, dvs. ettinternationellt kontrakt för fasta växelkurser med parallella internationellabankinstitutioner som underlättar täckning av bytesbalansunderskott ochförhindrar snabba kast i växelkurser i enskilda nationer. Detta samarbete kani sin tur inte begränsas till . EMU-doktrinen leder fel eftersom denbygger på föreställningen om att världsekonomin ska organiseras i enlighetmed principen om olika ekonomiska block. EMU:s konvergenskrav gör detdessutom omöjligt att formulera en politik som sätter ökad sysselsättningfrämst.5.1 Ett europeiskt samarbete för ökad sysselsättningEtt helt avgörande villkor för att vi ska kunna uppnå full sysselsättning äratt vi får en förnyelse av den ekonomiska politiken i mindre normpolitiskriktning, inte bara i utan också i som helhet. SamtligaEU-länder måste reservera ett större finanspolitiskt utrymme för åtgärdersom ökar sysselsättningen. förordar ett utvecklatmellanstatligt ekonomisk-politiskt samarbete, men avvisar däremotMaastrichtavtalets inriktning på ett federalistiskt EU.EU har gjort en del uttalanden för att markera sysselsättningsfrågornasprioritet. I vitboken talades det om att femton miljonernya arbetstillfällen skulle skapas i . På diskuteradesstrategier för att åstadkomma en mer arbetskraftsintensiv ekonomiskutveckling. Dessutom har - på socialdemokratiskt initiativ - ett sysselsätt-ningsavsnitt lyfts in i fördragstexten. Men trots alla diskussioner, allaresolutionstexter och politiska åtaganden sker i praktiken mycket lite för attfå ner arbetslösheten. Detta beror i sin tur på att ett mer omfattande sam-arbete för att motverka arbetslösheten är oförenligt med EMU-processen.Inriktningen på att skapa förutsättningar för en gemensam valuta är över-ordnad tillväxt- och sysselsättningsmålen.Vi menar att borde ta initiativ till ett utvecklat mellanstatligt sam-arbete för att bekämpa arbetslösheten. Det är fullt möjligt att utnyttja befint-liga institutioner inom EU för att genomföra detta samarbete, t.ex. Euro-peiska investeringsbanken. En samordnad finanspolitisk expansion motsvar-ande av BNP skulle ge betydande tillväxt- och sysselsättningseffekter.Fördelen med ett mellanstatligt samarbete är att vi undviker de storaläckage som annars drabbar mindre och utrikeshandelsberoende länder somsträvar efter att motverka arbetslösheten med en mer expansiv finanspolitik.Utrikeshandeln motsvarar av BNP inom EU:s femtonmedlemsländer. Följaktligen skulle en finanspolitisk expansion kunna uppnåmycket hög effektivitetsgrad. Den sammanlagda bruttonationalprodukten iEU:s femton medlemsländer uppgår till ca 65 000 miljarder svenska kronor.Sveriges andel av EU:s BNP är ca 3 %.Tillväxttalen har varit låga i flertalet länder och legat långtunder höga nivåer. Både investeringar och konsumtionhar minskat. Ett grundläggande problem ur tillväxtsynpunkt är att entrendmässigt mindre andel av BNP anslås till investeringar. Minskade investeringar gårpå sikt ut över sysselsättning och välfärd. var dengenomsnittliga årliga tillväxten i EU-länderna , vilket är helt otillräck-ligt om sysselsättningen ska kunna hävdas.Vilka resultat skulle kunna uppnås om EU-länderna genomförde ensamordnad finanspolitisk expansion för att motverka arbetslösheten? Det gåratt grovt säga något om utfallet med hjälp av den s.k. Heimdalmodellen somutvecklats vid Arbejderbevaegelsens Ervhervsråd i Köpenhamn.Beräkningarna utgår från en finanspolitisk expansion motsvarande avBNP i EU:s tio största medlemsländer och visar ett mycket positivt utfall.Den ackumulerade effekten på BNP skulle vara , vilketmotsvarar en genomsnittlig årlig tillväxtökning med . Sysselsätt-ningen i skulle öka eller knappt 150 000 personer.Prisnivån skulle stiga med . Den negativa effekten på bud-getsaldot skulle enbart bli av BNP. Bytesbalansen skulle ocksåförsvagas . Alla dessa beräkningar är gjorda under antagandeom fortsatt rörlig växelkurs och ett ökande arbetskraftsutbud.Som ett resultat av denna relativt begränsade finanspolitiska expansionskulle närmare fem miljoner arbetstillfällen kunna skapas i under entreårsperiod. Genom att resursutnyttjandet förbättras ökar det ekonomiskautrymmet för insatser mot fattigdom och social utslagning. Politiken skullekunna leda till en ny och positiv anda i ekonomin med fördelaktiga åter-verkningar på såväl investeringar som konsumtion.Vi menar att bör ge regeringen i uppdrag att möjligtutarbeta förslag till hur ett mellanstatligt finanspolitiskt samarbete för attökasysselsättningen och motverka arbetslösheten skulle kunna genomföras. Medden politiska tyngdpunktsförskjutning vänsterut som skett i flera EU-länderpå senare tid finns det goda utsikter till att ett sådant förslag kommer attbemötas mycket positivt. Det finns inte heller någon brist på angelägnainvesteringsområden.5.2 Ta tillvara möjligheterna i östsamarbetetSveriges handel med samtliga länder i ökade under1997. Handeln med ökade kraftigast. Svensk handel medÖsteuropa är nu lika stor som handel med . Svenska företagsinställning till är överlag positiv och ett växandeintresse märks. De flesta företag är medvetna om de handelshinder ochandra svårigheter som finns. Trots detta anser de flesta företag sometablerar sig att svårigheterna går att övervinna. Handel ochföretagsamhet håller sakta men säkert på att bli enklare i Östeuropa.Lättast anses vara, tätt följt av och . Även handelnmed ökade kraftigt - export till uppgick till7 miljarder kronor 1997. Hur den nuvarande krisen i inverkarpå handelssiffrorna är osäkert - det har förmodligen inte så stor effekt sålänge inte krisen fördjupas. Även handel med andra - från svensk sidaicke prioriterade länder - Östeuropastater har ökat, t.ex. ökade exportentill 1997.Sveriges export österut består mest av maskiner, apparater, transportmedel,telekommunikation, papper, läkemedel, bilar, etc. Vår import består avråvaror, bränslen, kemiska produkter, metaller, möbler och skor.Bland de vanligaste förekommande handelshindren på Östersjömarknadenåterfinns bl.a. tullområdet, produktgodkännande och certifieringsfrågor,oförutsägbar lagstiftning och finansiella frågor. Kriminalitet och korruptionfinns men har minskat i betydelse med undantag för Ryssland.En stor del av framtida export och tillväxtmöjligheter återfinns ihandel med . För är det viktigt att svenska statenoch våra kommuner underlättar för svenska företag att etablera sig i helaÖstersjömarknaden och uppmuntrar östeuropeiska företag att bli verksammai . En del har gjorts men det finns fortfarande potential för många flerinitiativ. Det är fråga om utvidgade kontakter som gynnar samtligainblandade länder. En förutsättning är att handeln och produkterna ingår i enstrategi för en långsiktigt uthållig tillväxt, dvs att den sammanlagdamiljöbelastningen minskar och att samhällsbygget är i balans mednaturen. För är denna prioritering avgörande. Det är ocksåviktigt att den ökande välfärden som ökad handel genererar har en godfördelningspolitisk profil och bidrar till ökad jämställdhet.Det finns naturligtvis en lång rad åtgärder som kan vidtas på både kort ochlång sikt för att främja utvecklingen i denna region. Det är grundläggandeåtgärder i utbildningsväsendet för uppbyggnad av kompetenta näringslivs-organisationer i öst. har tidigare föreslagit en rad åtgärder iriksdagsmotioner som behandlat . Regeringens proposition omutökat östgrannlandssamarbete tog en del av detta till sig. Utöver dettaföreslår vi nu att regeringen inbjuder alla partier till konstruktiva samtal omvad kan göra mer för att öka tempot i handeln, miljöomställningenoch välståndet i . Naturligtvis kommer detta att ha enavgörande betydelse för sysselsättningen i denna del av Europa.6 Näringspolitik och regional utvecklingEn viktig förutsättning för en framgångsrik sysselsättningsutveckling ärenligt uppfattning att näringspolitiken får en större tyngd.Hinder i form av en traditionell företagsstruktur, ett extremtstorföretagsberoende, ett fåtal dominerande ägargrupper, för litenföretagsandel inom den kunskapsintensiva tillväxtsektorn, otillräckligtinnovationsutrymme, brist på regionalt förankrat riskkapital o.s.v. - alladessa hinder bör övervinnas.Vänsterpartiet menar att löntagare och offentliga institutioner aktivt börengagera sitt långsiktiga sparande i näringslivet och därigenom utveckla enmycket mer aktiv ägarroll än . Pensionsfonderna bör t.ex. aktiveras idetta avseende. Vi menar att en ökad löntagarmakt över företagensinvesteringar och arbetsorganisation är en viktig förutsättning för närings-livets framsteg. Löntagarintresset är långsiktigt och därmed en bra motvikttill det ökade utrymmet för spekulativt kapital på aktiemarknaderna.Det bör utvecklas miljöer kring de stora FoU-intensiva företagen sombidrar till att nya forskningsresultat och nya kunskaper inte ligger obrukadeutan kan exploateras som affärsidéer för nya företag. ochregionala högskolor har det vuxit fram en infrastruktur som underlättar dennaprocess, men storföretagen har ofta en snäv och kortsiktig syn som styrs avden dominerande affärsstrategin. Vi bör underlätta bildandet av avknopp-ningsföretag där moderbolagets resurser och kunskaper utgör en tillgång.Staten bör stimulera dessa processer, genom att skapa incitament ochpåverka regelverk.Det är också viktigt att utveckla nätverk mellan mindre företag som ikombination med högskolornas forskningsresurser kan bidra till att höjatekniknivån, förädlingsgraden och produktkvalitén, och resultera i högrekonkurrenskraft och bättre möjligheter på exportmarknaderna. Statligainsatser kan bidra till att skapa kreativa regionala och lokala miljöer ochstärka företagens kunskapsförsörjning. Inom ramen för de kommanderegionala tillväxtavtalen bör det lokala inflytandet över tillgängligaoffentligaresurser vara betydande. Modellen med industriella utvecklingscentra därstaten, de enskilda företagen och de fackliga organisationerna är ledandeaktörer bör utvecklas.6.1 Nya företagDet är nödvändigt att stimulera nyföretagandet, inte minst påtjänstesidan, och ge goda villkor för egenföretagare och småföretagare iallmänhet. Det är också viktigt att analysera vilka hinder det finns fört.ex. kvinnor och invandrare att starta livskraftiga företag. Vi menar attdet finns flera regelsystem som kan förenklas och att skattevillkor kangöras gynnsammare. Det är dock viktigt att grundläggande regelverkgällande skatter, arbetsrätt, kollektivavtal, arbetsmiljö m.m. befrämjar enrationell produktion och att konkurrensneutralitet och goda arbetsvillkorupprätthålls oavsett företagsform. Det får t.ex. inte bli fråga om attkringgå arbetstagarbegreppet genom att omvandla anställda tilluppdragstagare eller egenföretagare. Det bör röra sig om genuint ochfrivilligt företagande. Lika lite får starta-eget-bidrag bidra till att företagkonkurreras ut på stagnerande lokala marknader. Egenföretagare bördock ges bättre skydd vid arbetslöshet och sjukdom. Villkoren för ettsunt egenföretagande bör förbättras, men bör stor kraft läggaspå att motverka social dumping, skattefusk, svartarbete och brott motarbetsrättslig lagstiftning och kollektivavtal.Ur tillväxtsynpunkt är det oerhört viktigt att effektiva system förkompetensutveckling i arbetslivet kommer till stånd. Avgörande är dock attutbildningen kvalitetssäkras, att fördelningspolitiska aspekter beaktas och attett väsentligt löntagarinflytande kan tillförsäkras genom att lokala kollektiv-avtal förutsätts för att erhålla statliga stimulanser. Vänsterpartietförutsätteratt ett förslag om kompetensutveckling kommer i enlighet med vad som sägsi budgetpropositionen.6.2 Regional utvecklingMycket talar för att de nya informationssystemen kommer att leda tillgränsöverskridande integration på konsumentnivån genom möjligheternatill elektronisk handel. Detta kommer att påverka såväl producentmönstersom distributionsformer. En stark expansion av sortiment och servicemed helt nya möjligheter till riktad marknadsföring leder till hårdarekonkurrens och förbättrade möjligheter till regional tillväxt. Men hotenmot lokalt och regionalt baserade företag - inte minst inom handeln - äröverhängande. En samlad strategi är nödvändig för att kunna utnyttja dentekniska utvecklingen till en positiv möjlighet för regional tillväxt.Det regionala perspektivet är avgörande. Det är viktigt att skapa tillgångtill riskkapital genom regionala fonder och börser. Lokal och regionalsamverkan mellan mindre företag är ett effektivt sätt att förbättra marknads-förutsättningarna. Utvecklingen av regionala strategier bör utnyttjas till attkvalitets- och miljöcertifiera företag och verksamheter. De regionalt åtkom-liga medlen bör utnyttjas till såddfinansiering och höjning av tekniknivån,och för att skapa kreativa entreprenörsmiljöer snarare än att lämna passivadriftsbidrag till företag med små krav på motprestationer. Regionalpolitikenmåste få ett tydligt underifrånperspektiv och kunna mobilisera regionalaresurser. En viktig aspekt på regional utveckling berör riskkapitalförsörj-ningen. Vi behöver en mer diversifierad och "kompetent" riskkapitalför-sörjning, inte bara en finansiell sådan. Med detta avses en bred risk-kapitalförsörjning som också omfattar t.ex. management- och marknads-föringskvalifikationer. Det är också viktigt att stödet är anpassat till olikaförutsättningar inom olika branschområden. Offentliga institutioner kan spelaen viktig roll för att möjliggöra en bredare och kompetensinriktad risk-kapitalförsörjning. Beroendet av gamla råvarubaser och traditionella bruks-miljöer bör vika för ett mer differentierat näringsliv med ett högrekunskapsinnehåll. En modern infrastruktur och IT-investeringar bidrar till attövervinna geografiska nackdelar. Nytänkande och vidgade samarbetsformerkrävs om samhällsservice ska kunna garanteras i framtidens lokalsamhälle.6.3 Samarbete stat-näringslivDet finns utrymme för mer intensivt samarbete mellan offentligamyndigheter, forskning och näringsliv för att skapa bättre förutsättningarför produktförnyelse och nyföretagande. Det kan handla om forskningoch bred teknikupphandling, men också om offentligt delfinansieradebeställningar som öppnar upp samhälleligt viktiga marknader med högakvalitets- och miljökrav.Ny teknik inom trafiksektorn, energiområdet, kretsloppsanpassning av pro-duktion och konsumtion, liksom lösningar inom det huvudsakligen offentligtfinansierade medicinsk-tekniska området öppnar stora tillväxtmarknader. Påså sätt blir miljöomställningen med hårda krav på energieffektivisering ochreduktion av resursförbrukning, liksom förverkligandet av återvinning ochsnåla slutna processer, en drivkraft till tekniskt avancerade produkter påglobala tillväxtmarknader. Det finns både forsknings- och företagsmässigaförutsättningar för framgångsrika projekt, men det kräver en ambitiösnäringspolitisk strategi.Skatteväxling och andra ekonomiska styrmedel borde kunna understödjadenna process. Det är avgörande att skapar tillväxt på marknadermed hög förädlingsgrad och inte litar till att klara konkurrenskraften genomlåga lönekostnader, en otryggare arbetsmarknad eller en successiv urholk-ning av växelkursen. För detta krävs en aktiv statlig innovationspolitik.6.4 Det kollektiva pensionssparandetIntresset för avkastningen på AP-fondernas fondkapital har ökat undersenare år beroende på att de löpande pensionsavgifterna inte längreräcker för att täcka de årliga pensionsutbetalningarna. Delar avavkastningen på AP-fonderna har således utnyttjats för direktapensionsutbetalningar.Sedan 1997 har det pågått en översyn av AP-fondernas organisation ochplaceringsregler. Partierna som står bakom pensionsöverenskommelsen harockså initierat en diskussion om fondernas organisation och placeringsregler.I en skrivelse angående "Allmänna pensionsfondens verksamhet "presenterade regeringen sin utvärdering av fondstyrelsernas verk-samhet. I två propositioner - om Inkomstgrundad ålderspension, m.m. (prop.1997/98:151) samt om Garantipension, m.m. (prop. 1997/98:152) - finnsockså förslag som kommer att påverka AP-fonderna . Bl.a.föreslås att en sjunde och värdepappersförvaltande AP-fond inrättas. Avstörre betydelse är förslagen om att successivt överföra medel från AP-fonderna till statsbudgeten. Motivet bakom denna överföring är att det nyapensionssystemet, som vad gäller finansieringsfrågor ännu är på utred-ningsstadiet, inte sägs behöva den stora buffert som AP-fonderna utgjort i detgamla systemet. - 1999 och 2000 - föreslås att ca45 miljarder kronor förs över från AP-fonderna till staten. Mycket talar föratt dessa medel i huvudsak kommer att användas för amorteringar av stats-skulden. motsätter sig bestämt denna utveckling. Vi menaristället att fondmedlen i större utsträckning borde utnyttjas i näringspolitiskasyften.Pensionskapitalet uppgår totalt till . Första,andra och tredje AP-fonden gör enbart direkta och indirekta placeringar iräntebärande värdepapper och fastigheter, medan fjärde och har rätt att göra placeringar på aktiemarknaden. Dessutom inrättades ijuni 1996 en sjätte ; en fond som omfattar drygt 10 miljarderkronor. ska framför allt göra placeringar i små ochmedelstora företag. Det finns därför anledning att utvärdera AP-fondernasverksamhet utifrån näringspolitisk synpunkt. Detta bör som sinmening ge regeringen till känna.Det finns också anledning att se över de regler som styr AP-fondernasplaceringar av pensionskapitalet. Enbart ca - eller knappt10 % av fondernas tillgångar - kan utnyttjas för placeringar i onoterade ellernoterade bolag. har krävt att en störreandel av AP-fondsmedlen bör kunna utnyttjas för aktieinköp. Vi menar ocksåatt den begränsningsregel som innebär att fjärde och barafår äga av aktierna i ett börsföretag bör avskaffas.Ägandet har en stor betydelse för näringslivets utveckling. Vänsterpartietmenar att ett pluralistiskt ägande är bästa garantin för ett effektivt ochdynamiskt näringsliv. Med flera aktiva och engagerade ägarintressen undvikssåväl privata som offentliga monopol. Svenskt näringsliv behöver seriösaägare med långsiktiga placeringshorisonter.