mot · GM02N335 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:N335av m.fl. (v)Regionalpolitiken1 InnehållSammanfattningVänsterpartiet menar att en kraftsamling måste till för att brytautvecklingen mot ökade regionala klyftor. En framgångsrikregionalpolitik bygger på en helhetssyn, utgår från regionens egnaförutsättningar och förmår, genom lokal och regional förankring,mobilisera regionernas egna utvecklingskrafter. Den vilar också påinsikten att regionen har såväl förutsättningar som intresse av att självskapa utvecklingsförutsättningar. Regionen själv måste bidra till attmobilisera resurser för angelägen samhällsservice. Detta innebär dock påintet sätt att statens ansvar för regional balans minskar i betydelse.De främsta hoten mot den regionala balansen och utvecklingen i glesbygdhar varit en negativ befolkningsutveckling, en ensidignäringsstruktur, vikande sysselsättning och undermålig standard på främstvägnätet på orter med betydande tjällossning. Särskilt oroväckande är attnettoutflyttningen till en betydande del består av kvinnor och ungavälutbildade människor. Den pågående utflyttningen minskar statsbidragenför utflyttningskommunerna. Den befolkning som stannar blir allt äldre.Kompensationen i det interkommunala utjämningssystemet är otillräcklig.Statsbidragen minskar i betydligt större omfattning än den kompensationsom utgår för ett minskat befolkningsunderlag medan servicebehovetkvarstår i lika hög grad, eftersom de gamla är kvar liksom barnfamiljernamed skolbarn. Här behövs en översyn och utredning om ett mer socialtträffsäkert system.Det är viktigt med tillgång till välutbildad arbetskraft, en god infrastruktur,goda utbildningsmöjligheter, bra koppling till forskning och en offensivregional kulturpolitik.Vänsterpartiet vill ha ett näringsliv med olika ägarformer, privat,kooperativ och samhällsägt. Alla regioner är beroende av hög tillväxt.Näringslivet behöver breddas, det ska bygga på varje regions förutsättningar,och vidareförädling, utvecklingsarbete, forskning, administration ochmiljöteknik, som är knutna till regionens naturtillgångar, ska i ökadutsträckning etableras i regionen.Mer av jämställdhetsperspektiv måste genomsyra regional- och glesbygds-politiken. Medel för en offensiv regionalpolitik måste fördelas mer rättvistmellan könen.Vi kräver att resurser från EU återförs på ett rättvisare sätt ochatt svensk regionalpolitik inte skall klavbindas av Brysselbyråkratin. Imotionen kräver vi bl.a.:- Att ge statliga verk och bolag vidgat ansvar för regional utveckling.- Att utnyttja regionernas råvaruförutsättningar för vidareförädling ochföretagsväxt.- Att stimulera småföretag och nyföretagande med riskkapital ochkompetensutveckling.- Utred utbyggnaden av de öst-västliga kommunikationerna i landet ochförstärk insatserna i och på Gotland.- ROT-bidrag till utbyggnad av fibernät så att hela befolkningen fårtillgång till IT.- Att utvidga distansutbildningen till fler människor och störreglesbygdsregioner.- Att utveckla utrymmet för resurscentrum för kvinnor, såväl nationelltsom lokalt.- Utred att reducera studielån vid flytt till utsatta regioner.- Att utveckla regionala riskkapitalfonder för investeringar i utsattaregioner, t.ex. Bergslagen.- Återför en del av vattenkraftsvinsterna till de producerande länen.- Att decentralisera arbetsmarknadspolitiken i hela - inte bara inågra frilän.- Att demokratisera svensk regionalpolitik: Forma direktvalda läns-parlament som styr mer av de regionala resurserna.2 Vad utredningen bör göra!Regeringen aviserar i budgetpropositionen den parlamentariska utredningom regionalpolitiken, som beslutade om under vårsessionen1998 på initiativ av . Som vi skrev redan i motionen tillden regionalpolitiska propositionen Regional tillväxt - för arbete ochvälfärd (1997/98:62) bör utgångspunkten för utredningen ha deninriktning som beskrivs i nedanstående beskrivning av problematiken förutsatta regioner och glesbygder.Till stor del saknas en väl genomarbetad politisk strategi för både den storaoch lilla regionalpolitiken trots ett rikhaltigt underlag i form av ett stortantalfakta - och expertrapporter som levererats in av , Glesbygdsverketoch många andra myndigheter, organisationer och forskare.Regeringen tycks medveten om att starka krafter hotar utvecklingen i deutsatta regionerna. Det handlar både om globala marknadskrafter och ompolitiska processer, men även om att samhällsutvecklingen så grovt miss-lyckats att tillgodose de regionalpolitiska målen om social och ekonomiskrättvisa och balanserad tillväxt.I utredningen måste hela arsenalen av regionalpolitiska företagsstödutvärderas i syfte att åstadkomma en regionalpolitisk inriktning byggd påaktivt stöd till regional utvecklingskraft snarare än passiva driftsbidrag. Motbakgrund av de dramatiska förändringarna i omvärlden måste utredningenlåta analysera regionalpolitikens hittillsvarande effekter och förutsätt-ningarna för att upprätthålla regional balans i . Både den lilla och denstora regionalpolitiken måste ingå.Utredningen måste få ett tydligt genusperspektiv. Inom ramen för en sådanparlamentarisk beredning kan även en starkare politisk förankring åstad-kommas under förhandlingsarbetet gällande förändringen av EU-finansieraderegional- och strukturpolitiska åtgärder.3 Jämställdhetsperspektiv i regionalpolitiken3.1 Könsuppdelad statistikOm man vill jämföra kvinnors och mäns situation i de regioner som haren stor utflyttning eller låg förvärvsfrekvens stöter man på betydandesvårigheter. Vi är starkt kritiska till att interedovisar på vilket sätt mäns och kvinnors levnadsförhållanden skiljer sigåt. En icke könsuppdelad statistik riskerar att skapa underlag för"könsblinda" politiska förslag som inte tar hänsyn till den inbyggdabristen på jämställdhet mellan män och kvinnor. menar attdet är viktigt att all statistik är könsuppdelad i regeringens propositioner.Vad som ovan sagts om könsuppdelad stati- stik bör som sinmening ge regeringen till känna.3.2 JämställdhetsanalysRegeringen har i ett särskilt beslut gett alla statliga kommittéer i uppdragatt anlägga ett jämställdhetsperspektiv i sitt utredningsarbete.Vänsterpartiet ser positivt på detta beslut. Vi menar dock att regeringen isina egna propositioner mer regelmässigt och på ett tydligare sätt borderedovisa förslagens konsekvenser för jämställdheten. Vad som ovan sagtsangående konsekvensanalyser av regeringens förslag bör somsin mening ge regeringen till känna.4 En framgångsrik regionalpolitikEn framgångsrik regionalpolitik bygger på helhetssyn och utgår frånregionens egna förutsättningar och förmår, genom lokal och regionalförankring, mobilisera regionens egna utvecklingskrafter. Den vilarockså på insikten att regionen har såväl förutsättningar för och intresse avatt själv skapa utvecklingsförutsättningar; regionen själv måste bidra tillatt mobilisera resurser för angelägen samhällsservice. Detta innebär dockpå intet sätt att statens ansvar för regional balans minskar i betydelse.Skogslän, jordbruksbygd och landsort har i grunden goda utvecklingsförut-sättningar, men har tampats med svåra strukturproblem. Till destarka sidorna hör stora naturresurser, en framgångsrik exportindustri och en- med tanke på den stora ytan - god tillgång till nationella och internationellatransportsystem. De främsta hoten mot den regionala utvecklingen i glesbygdhar varit en negativ befolkningsutveckling, neddragningarinom offentlig sektor, en ensidig näringsstruktur, vikande sysselsättning ochundermålig standard på främst vägnätet på orter med betydande tjällossning.Särskilt oroväckande är att nettoutflyttningen till en betydande del består avkvinnor och unga välutbildade människor.Det är viktigt att finna metoder att stoppa och vända den pågåendeutflyttningen från de allt glesare regionerna utanför storstadsregionerna ochuniversitetsstäderna för att minska trycket på storstäderna. Ny forskningvisar att de flesta som försöker fly från arbetslösheten i exempelvis skogs-länen ofta flyttar till fortsatt arbetslöshet, men utan det sociala kontaktnätsom fanns på hemorten. Det är främst ungdomar som flyttar och kom-munerna ute i landet tappar skatteintäkter som en allt mer åldrandebefolkning stannar kvar med de kostnader för vård och omsorg som dettainnebär. har även uppmärksammat detta problem i vårstorstadsmotion.Det är viktigt med tillgång till välutbildad arbetskraft, en god infrastruktur,goda utbildningsmöjligheter, bra koppling till forskning och en offensivregional kulturpolitik. Kulturens betydelse uppmärksammas i den statligaRegionberedningens slutbetänkande Regional framtid (1995) där man menaratt kulturen är en viktig lokal och regional utvecklingsfaktor.Ett rikt kulturliv och en levande kulturmiljö medverkar till att en bygd, enregion eller en landsdel blir attraktiv vid företagsetableringar som skapar nyaarbetstillfällen men också val av bosättningsort, väl marknadsfördakulturmiljöer och kulturminnen bidrar till ökat turistiskt intresse och gerdärmed fler sysselsättningstillfällen i regionen.Den offentliga sektorns betydelse bör också betonas. vill idetta sammanhang betona de statliga företagens och affärsverkensbetydelse. Regeringen uppmärksammade i den regionalpolitiskamotionen hur nedskärningar inom flera affärsverk på sammaort kunnat ställa till stora problem för både de anställda och orten ifråga.Man menar nu att omstruktureringar måste samordnas så att de inte slårför hårt mot vissa orter. Detta är bra. Vi skulle dock vilja se ett meroffensivt handlande från statens sida.Vänsterpartiet vill ha ett näringsliv med olika ägarformer, privat,kooperativt och samhällsägt. Det svenska näringslivet domineras av starktkoncentrerat privat ägande. Statligt ägande kan vara en rimlig motvikt tilldenna privata maktkoncentration. Statligt ägande är främst motiverat inomstrategiska sektorer av näringslivet. och bolag som ochTelia bör förbli statliga och utvecklas i rollen som kraftcentra för teknologiskutveckling.Alla regioner är beroende av hög tillväxt. Till det kommer att regionerna iSverige är beroende av varandra: stad och land. Utan ett byggande av villor istäder får inte husfabrikerna i någon avsättning. En annan vinklingpå hur stad och land är beroende av varandra gäller tillgängligheten vadgäller statlig och service. En snedvriden befolkningsutveckling ilandet leder till försämrad tillgänglighet både på landsbygden och i tätorten.I näringspolitiska program betonar vi vikten avkunskapsutveckling och teknikförnyelse för att de utsatta regionernaskall hänga med i den internationella utvecklingen och konkurrensen. Statenkan här bidra med ett antal verktyg för att denna utveckling skall ske. Det ärdock bara att erkänna att den viktigaste kraften måste komma från regionensjälv. Underifrånperspektivet måste vara det vägledande. Troligen måste enblandning av att ligga långt framme i teknikutveckling och inslag av den s.k.sociala ekonomin vara den mix, som kan vända de värst utsatta regionerna.En internationaliserad ekonomi betyder inte att den lokala närvaron ochmiljön har blivit mindre viktig för det enskilda företaget och dess anställda.I går det att identifiera ett antal cluster inom t.ex. bilindustri,läkemedel, massa och papper, telekommunikationer och IT. Om manskärskådar dessa cluster ser man att få av dem ligger i regioner i norraSverige. Dessutom (främst vad gäller massa och papper) är dessa kapital-intensiva och inne i en stark produktivitetsutveckling, vilket inte kommer attleda till en ökning av antalet anställda , snarare tvärtom. Ettexempel är senaste investering på sombetydde en 100-procentig produktivitetshöjning utan att det skedde en ökningav antalet anställda över huvud taget! Näringslivet måste i dessa regionerbreddas om antalet sysselsatta skall öka. Till detta kommer att när det finnsregioner med arbetsintensiv industri är dessa industrier ofta svagväxandemed en relativt enkel produktion. De är också utsatta för en intensivlåglönekonkurrens från t.ex. de baltiska staterna och risken för att helaproduktionen flyttas till ett låglöneland är överhängande. Även här måstenäringslivet breddas mot produkter som med mer kunskapsinnehåll kan hållakonkurrensen stången.Staten har genom bl.a. bidragit med stöd som har betytt en ökadprivat tjänsteproduktion i glesbygdsregionerna, ofta med bra resultat. IVänsterpartiets motion (1993/94:A57) till den borgerliga regeringensregionalpolitiska proposition 1993/94:140, Bygder och regioner i utveckling,betonade vi vikten av att utveckla och förstärka den lokala och regionalademokratin, göra regionerna mindre sårbara och mera oberoende samtidigtsom man stärker regionernas speciella kulturella identitet. Regionerna skullekort sagt ges möjlighet att bestämma sin inriktning själva. Medlet skulle varalångsiktiga tvärsektoriella regionala program för att skapa engenomskinlighet av regionens utveckling och visa om lokala och regionalaaktörer drog åt samma håll. Detta skulle vara en förutsättning för att tilldelasregionala utvecklingsmedel. Ett annat medel är tillväxtavtalen. Nästa stegmåste vara att staten i egenskap av aktör och i det här fallet arbetsgivareockså drar åt samma hållSom vi tidigare konstaterat behövs det allt färre människor i produktionen.Näringslivet behöver därför breddas. Konkret har vi tidigare exempelvisföreslagit att, för att bygga på varje regions förutsättningar, vidareförädling,utbildning, utvecklingsarbete, forskning, administration och miljöteknik, somär knutna till regionens naturtillgångar i ökad utsträckning etableras iregionen. har i motion om förändringar i minerallagenföreslagit att regeringen i samband med omorganisation av flyttar det till i (mitt i gruvregionen) i stället föratt behålla det i . Tyvärr sade nej till förslaget. Likaså anserVänsterpartiet att vattenfallsadministration, renforskning, administrativatjänster inom m.m. bör placeras där själva grunden för dessasexistens finns. Vi vill se en utredning över vilka verksamheter som ärmöjliga att omlokalisera enligt denna princip.Vänsterpartiet vill betona betydelsen av samverkan mellan stad och land.Den regionala utvecklingen har accelererat emot en alltstörre obalans. Flyttlassen går mot universitetsorter och storstäder. Detbehöver dock inte vara en utveckling som är omöjlig att stoppa om de rättaåtgärderna sätts in, men det kräver en väldig politisk kraftsamling bådenationellt och regionalt för att vända den så gott som konstanta nedgången ibefolkningsutvecklingen i de utsatta regionerna under de senaste 35 åren.Många har menat att flyttlassen har större omfattning än på 60-talet.Det är viktigt att analysera läget noga för att se vilka faktorer som harförstärkt den senaste utvecklingen. Det finns nu tecken som tyder på attinflyttningen till med omnejd har mattats, är den dockstark till universitetsstäderna. När nu konjunkturen har förbättrats ökarflyttandet markant eftersom de nya arbetstillfällena först kommer till destörsta städerna, inte minst inom den offentliga sektorn. Dessutom bidrar detminskade antalet flyktingar till till att vissa orter har fått endrastisktminskad tillströmning, som många tidigare flyktingar har flyttat tillstorstäderna. Antalet högskoleplatser har i detnärmaste fördubblats vilket har betytt att många ungdomar har flyttat tillhögskoleorter. Det är också allt vanligare att de mantalsskriver sig påstudieorten . Vi vet ännu inte hur många av dessa "nya"studerande som kommer att återvända hem. Utan att förringa allvaret inedgången menar vi att staten kan bidra med en riktig utveckling genom attskapa förutsättningar för ett återflyttande.Den pågående utflyttningen minskar statsbidragen för utflyttnings-kommunerna. av ungdomen flyttar till studier.Befolkningen blir allt äldre. Kompensationen i det interkommunalautjämningssystemet är otillräcklig, statsbidragen minskar i betydligt störreomfattning än den kompensation som utgår för ett minskat befolknings-underlag medan servicebehovet kvarstår i lika hög grad, eftersom de gamlaär kvar, liksom barnfamiljerna med mindre barn och barn i grundskoleåldern.Statsbidragen till kommunerna fördelas generellt lika mycket per invånareoavsett en kommuns åldersprofil och ekonomiska förutsättningar. Härbehövs en översyn och utredning om ett mer socialt träffsäkert system för attfördela dessa medel.5 Infrastrukturen för kommunikationerI det prekära läge som vissa regioner befinner sig, behöver ytterligaresatsningar utredas och planeras för att förbättra kommunikationerna. Detbehövs en strategi för att utveckla ett långsiktigt hållbart och säkerttrafiksystem som tillförsäkrar hela landet bästa möjligautvecklingsförutsättningar genom att:- stimulera framväxten av energisnåla och ekologiskt hållbara transport-system,- utveckla de inomregionala förbindelserna för att förbättra de lokalaarbetsmarknadernas funktion och tillgängligheten till privat ochoffentlig service,- förbättra samverkan mellan olika trafikslag och trafiksystem,- utveckla kollektivtrafiken för att minska behovet av privatbilism.Sveriges kommunikationer är i stor utsträckning i syd-nordligriktning. Delvis beroende på landets geografi, men delvis beroende på desemikoloniala inslag som förhållande till Norrlandinnehållit. Men är det att göra rundare! För Norrlandexempelvis blir relationerna till , och alltviktigare. De öst-västliga kommunikationerna får allt större betydelse.Vänsterpartiet föreslår att följande satsningar på kommunikationer utreds:- En utbyggnad av en Sälenbana. Turistområdet är störstaskidort. Flera vägar leder dit men däremot ingen järnväg. Den slutar iMalung. Vi vill se en utredning om en renovering av banan mellanBorlänge och och en vidareutbyggnad till Sälen.- Utveckling av Mittbanestråket av kustsjötrafiken.- Behovet av vägar, järnvägar och godsterminal för att öka möjligheternatill ett utvecklat samarbete inom Barentsregionen.- NordBotniabanan mellan och genom kuststäderna.- Tidigareläggning av dubbelspår på banan mellanÄlvkarleby och Bomansberget.- Bil- och tågmöjligheterna både för turister och åkare på Norrlands-trafiken.- Vägarnas beskaffenhet i inland, bland annat med tanke påturismen.6 Telefrågor och ITVänsterpartiet har i ett flertal motioner betonat vikten avatt hela befolkningen skall få tillgång till IT. Precis som hela landet,genom statens satsningar, fått tillgång till telefon skall inte surfandet pånätet ske mellan några datortäta storstadsöar. Vi föreslår därför att statenger i uppdrag att utreda vad ett fibernät till alla, dvs., avföretagen, skulle kosta. Vi är nämligen ganska övertygade om attmerparten av de av företagen som inte kan få bredband tillenhetstaxa ligger inom stödområdet. anser också att Teliasamtidigt skall få i uppdrag att utreda kostnaden för att få fibernät till allahushåll i landet. För att förnya strukturen föreslår vi att man genom ettROT-bidrag gynnar fiberutbyggnaden i hela landet.Telia har i princip monopol på ISDN-abonnemang. Man hardessutom av kabeltevenäten och de viktigaste frekvenserna för NMT450-nätet, som är alternativen för höghastighetsmodem. Det betyder att mani princip kan diktera kostnaden för utbyggnaden. För att inte skalllockas till att ta ut ohemula priser av hushåll som ligger litet illa tillföreslårvi att kabeltevenätet flyttas över i eget bolag alternativt överflyttas tillSvenska kraftnät.IT-kommissionens rapport, IT och regionalutveckling, SOU 1998:19 inne-håller en sammanställning av de viktigaste IT-satsningarna runt om i landet.Rapporten pekar också ut de problem som projekten står inför. Man menarhär att rader av IT-projekt saknar överlevnadsförmåga.En risk är att de enbart offentligt finansierade projekten får slut på medel,anpassade som de ofta är till att passa bidragsregler i och EU, medande mer marknadsfinansierade projekten har en annan stryktålighet.Datorteken, som drivs i offentlig regi, samordnas sällan med övriga IT-aktiviteter i länen. Det är påfallande hur t.ex. arbetsmarknadspolitiken ochdess omfattande medel lever sitt liv regionalt och lokalt och hur de mernäringspolitiska ansträngningarna lever ett annat liv, med ett eget lokaltnätverk. anser att en samordning måste till mellan dessa olikasatsningar.7 Utbildning och FoUDen decentraliserade utbildningen och distansutbildningen skall byggasut med minst 1 500 platser i första hand inom stödområde1 (dvs. de allra mest behövande områdena).Behovet av kurser både som fort- och vidareutbildning och som delar avgrundläggande högskoleutbildning utanför högskoleorterna är stort. Flerahögskolor och universitet har också s.k. distansundervisning på orterutanför högskolan om än i ganska blygsam omfattning. Det finns emellertidför närvarande inga incitament för den högre utbildningen att ökadistansutbildningen. Att anordna distansundervisning är nämligen oftast"ingen bra affär" för högskola så till vida som det i allmänhet är kost-sammare att anordna distansutbildning än traditionell campusundervisning.Detta oavsett om distansutbildningen är IT-stödd eller inte. Än dyrare blir detom utbildningen skall utgå från lokala behov eller anpassas till näringsliv ocharbetsmarknad på orten.Den regionala utbildnings- och forskningspolitiken bör inriktas mot ökadsamverkan mellan näringsliv, högskola och folkbildning - högskolans "tredjeuppgift" - som även tillgodoser de små och medelstora företagens behov.Vi anser också att former för samverkan mellan exempelvis folkhögskolanoch högskolan bör komma till stånd för ett bättre resursutnyttjande viddistansutbildning på högskolenivå. Vi har tidigare lagt fram förslag på öppnafolkliga universitet där folkhögskolorna har en plats som regionalastudiecentra för de goda mötena mellan studerande. I väntan på modifieringav systemet för resurstilldelningen till den grundläggande högskole-utbildningen för att främja distansutbildning anser att det ärangeläget med utbyggnad av den decentraliserade utbildningen och distans-utbildningen. anser att antalet distansutbildningsplatser äralltför snålt tilltaget. Det är oerhört angeläget att distansutbildning på allanivåer utökas och utvecklas. För att satsningar i glesbygd skall ge utdelningkrävs en satsning på mindre och medelstora högskolor. Det är särskilt viktigtatt stödja högskolorna så att de kan bygga upp egna forskningsresurser. Pådet sättet kan dessa högskolor dels utveckla sin egen särart utifrån regionensnäringsstruktur och förutsättningar, dels utveckla ett nära samarbete med detlokala näringslivet och kommuner och landsting för att främja tillväxt ochutveckling i regionen. Det är också avgörande för att behålla kompetens iregionen. Regeringen har att återkomma med förslag till utveckling av fastaforskningsresurser vid de mindre och medelstora högskolorna.8 Regionala kompetenscentrumBehovet av regionala ökar för att tillgodosearbetsmarknadens behov av yrkeshögskoleutbildade. Dessa kan ävensäkerställa ett varierat och högkvalitativt utbud av fort- ochvidareutbildning som tillgodoser behovet av ett livslångt lärande. Ettsärskilt utvecklingscentrum etableras för att stödja utvecklingen avdistansutbildning baserad på modern informationsteknik, i första handinom högskolan och folkbildningen.Vi anser även att det finns behov att ytterligare samverkan mellanfolkbildning och högskola inom IT-området och distansutbildning. Det finnsall anledning att skapa forum även för samarbete när det gäller annanutbildning för vuxna på gränsen mellan gymnasium och högskola än baradistans- och IT-baserad utbildning. Större möjligheter borde komma tillstånd exempelvis för samverkanskurser på folkhögskolor som gerhögskolepoäng.Vänsterpartiet vill ge regeringen till känna vad i motionen anförs omsamverkan mellan folkhögskola och högskola.9 Angående EUs strukturfondspolitikÄven om mycket talar för att det bör finnas en överensstämmelse mellannationella stödområden och områden i vilka verkarför att åstadkomma en effektiv planering grundad på en gemensamregional strategi är det orimligt att EU-byråkratin skall ges ett veto ifrågan om vilka områden i som kan beviljas nationellt stöd.