mot · GL02Ju28 · 1998-03-04 00:00:00 — Att man refererar offrets klädsel i våldtäktsdomar, att polisen avråder från anmälan vid misshandel om man upptäcker att den misshandlande mannen är högt uppsatt i samhället etc., visar på att det behövs en attitydförändring. 7.1.2 Handel med kvinnor anser att regeringens förslag att utse som nationell rapportör för vad gäller handel med kvinnor är bra. anser att regeringens förslag vad gäller åklagarnas handläggning av ärenden, som bl.a. innefattar våldsbrott i nära relationer, är bra. Vi vill dock peka på nödvändigheten av attitydförändringar hos åklagarna. väljer åklagarna att inte åtala i alltför många fall av misshandel av t.ex. utländska kvinnor i nära relationer med svenska män. Regeringen bör därför noggrant granska redovisningarna från Riksåklagaren och åklagarmyndigheterna ur ett könsperspektiv. Vi anser också att de olika åtgärdsprogram och policydokument som skall tas fram även skall omfatta nämndemännen. Detta bör ge regeringen till känna. 7.3 Behandlingsmetoder för män som dömts för vålds- och sexualbrott anser att regeringens förslag att kartlägga och utvärdera de behandlingsmetoder som finns för män som dömts för vålds- och sexualbrott är bra. hälsar med tillfredsställelse att regeringen nu tar steget att göra en förstudie för en försöksverksamhet med elektronisk övervakning av män som brutit mot besöksförbud. anser att det är bra att regeringen utfärdat myndighetsgemensamma uppdrag för de olika myndigheter som i sitt dagliga arbete möter misshandlade och våldtagna kvinnor och barn. Erfarenheter har visat att myndigheterna inte har samarbetat. En kvinna som misshandlats eller en förälder vars barn utsatts för t.ex. sexuella övergrepp skall inte behöva ha fler än ett telefonnummer att ringa. Det har visat sig att det är psykiskt påfrestande att utreda dessa brott vilket, enligt polismännen själva, skapar aggressivitet och känslor i magtrakten. Det är därför viktigt att regeringen i sitt myndighetsgemensamma uppdrag också påpekar vikten av att de som arbetar med dessa frågor också får handledning för att orka fortsätta. 9.1 Kvinnojourer och mansjourer och andra mansorganisationer anser att de flesta förslagen i propositionen under detta avsnitt är bra och att regeringen hamnar i rätt resultat. Däremot anser vi att den analys som görs i propositionen är ytlig och inkonsekvent vad gäller synen på strukturerna som ligger bakom våld mot kvinnor. Vi hänvisar här till vår text (avsnitt 2 Bakgrund) om att mäns våld mot kvinnor är en fråga om maktutövning. Kvinnojourerna i har spelat en avgörande roll för att synliggöra och beskriva våld mot kvinnor men också för att utveckla metoder för att hjälpa och stödja misshandlade kvinnor. Landets 131 lokala kvinnojourer står för en stor del av de direkta insatserna till stöd för våldsutsatta kvinnor och deras barn. Det femtontal lokala mansjourer som är anslutna till riksorganisationen arbetar i huvudsak med frågor som rör männens roll i samband med skilsmässor samt i vårdnads- och umgängesfrågor. anser att de mansorganisationer som finns gör ett viktigt arbete för att hjälpa män i kris efter en skilsmässa. Skall de användas som ett medel i kampen för kvinnofrid bör det också klart definieras att samhället ställer krav på deras arbete. Sålunda bör mansjourerna dra erfarenhet av det ansvar som kvinnojourerna påtagit sig vad gäller information till allmänheten. Ett av de stora problemen för kvinnor i är att det inte råder någon Kvinnofrid. En anledning kan vara att män inte träder fram och offentligt visar att de tar avstånd från det våld som riktas mot kvinnor och barn. Mansjourerna bör därför uppmanas att i t.ex. en informationskampanj upplysa samhället om att de tar avstånd från mäns våld mot kvinnor. Detta bör ge regeringen till känna. anser också att det resonemang regeringen för vad gäller kommunernas ansvar för de lokala kvinnojourerna tyder på att regeringen inte anser att den har något ansvar för det arbete kvinnojourerna utför. Vi anser att såväl staten som kommunerna har ett ansvar. Kommunerna därför att de avlastar mycket arbete till en ringa kostnad och så länge det inte råder kvinnofrid i samhället är det även statens uppgift att ekonomiskt stödja de två riksorganisationerna och de lokala kvinnojourerna. Detta bör ge regeringen till känna. Regeringen anser inte att det är påkallat att nu initiera ytterligare kampanjer på kvinnofridsområdet. delar inte regeringens bedömning. Riksomfattande informationskampanjer bör ligga inplanerade kontinuerligt. Dessa kampanjer kan ha olika tilltal, rikta sig till olika grupper av människor och beröra olika områden hivprevention och alkoholupplysning men med kvinnors hälsa och välbefinnande i fokus. ROKS har avslutat en mycket uppmärksammad kampanj om våld mot kvinnor. anser att den kampanjen var bra. Att statsmakten tydligt visar sin inställning i frågan har mycket stor betydelse. I t.ex. och har man efter en idé från bedrivit en annonspelarkampanj mot våld. Kampanjen är unik därför att den drivits av myndigheter och riktar sig direkt till män. Den var uttryckligen baserad på det faktum att manligt våld mot kvinnor måste synliggöras och att män måste ta ansvar för det våld de utövar. Ett bra sätt för statsmakterna att främja kvinnofrid är att i riksomfattande kampanjer klart uttala sitt stöd för offren av könsrelaterat våld, slå fast i den allmänna opinionen att mäns våld mot kvinnor är ett brott. Vad ovan anförts om riksomfattande kampanjer bör ge regeringen till känna. har tidigare påpekat den brist det innebär att propositionen i stort endast berör vuxna kvinnor. Det är därför bra att regeringen vad gäller bidrag till frivilligorganisationerna uppmärksammar ungdomen. Vi delar uppfattningen att ju tidigare flickor och pojkar blir uppmärksammade på maktfördelningen mellan könen och dess uttryck, desto större möjligheter att förändra. Vi skulle i detta sammanhang vilja lyfta fram det arbete som bedrivs av t.ex. Tjejjouren och jämställdhetskonsulten . Både Tjejjouren och riktar sig till unga flickor och pojkar, och deras arbete går ut på att stärka de unga flickornas självbild och visa pojkarna att de har ett eget ansvar för hur de vill ha sin relation. Det är därför viktigt att de pengar regeringen avsätter för arbete med ungdom inte enbart riktar sig till ungdomsorganisationer. Det är också bra att regeringen uppmärksammar invandrade kvinnor. Vi ställer oss däremot undrande inför medelstilldelning. Det går inte att komma ifrån att invandrade kvinnor i befinner i en alldeles särskild situation vilket regeringen också påtalar. Det bör därför enligt mening avsättas särskilda medel till kvinnojourerna för hjälp åt utsatta invandrade kvinnor. Det kan inte uppdras åt invandrarorganisationernas kvinnoorganisationer att de skall arbeta med brottsofferverksamhet. Däremot bör de särskilda medlen till invandrarorganisationernas kvinnoorganisationer leda till att invandrade kvinnor stöds i sin kvinnoroll i . Detta bör ge regeringen till känna. Vad gäller de särskilda medlen till invandrarorganisationerna för projekt som syftar till att motverka våld mot invandrarkvinnor förstår vi inte fullt ut regeringens syfte. Det är viktigt att invandrarorganisationerna arbetar med att motverka våld mot invandrarkvinnor, men varför endast invandrade kvinnor? Varför inte alla kvinnor, oberoende av etniskt ursprung? För regeringen avser väl ändå inte att de medel som tillställs mansjourerna enbart skall användas för att svenska män inte skall utöva våld mot svenska kvinnor? anser att det är en brist att RFSL och inte nämns i propositionen. De är viktiga frivilligorganisationer som arbetar med frågor som i hög grad har med kön att göra. I och med att det har med kön och sexualitet att göra är det mycket relevant när det gäller våld mot kvinnor. När det gäller våld mot homosexuella hör det ihop med våld mot kvinnor. Våld mot kvinnor hör ofta ihop med frågan om våld mot barn. Det finns forskning som visar att i många av de fall där kvinnan misshandlas, utsätts också barnen för misshandel. Regeringen borde därför också lyft fram och Rädda Barnens arbete för att hjälpa barn i misshandlande familjer lika väl som det viktiga arbete dessa organisationer utför för barn som utsatts för sexuella övergrepp. Stödcentrum mot incest är en ideell medlemsförening för vuxna kvinnor som varit utsatta för sexuella övergrepp i barndomen. Även organisationer som denna borde lyfts fram i propositionen. 10 Utbildning och forskning redovisar uppgifter från undersökningar som visar att det hos flickor finns en oacceptabel tolerans för våld och även sexuellt våld. vill därför påpeka betydelsen av sexualundervisning som bygger på jämställdhet mellan könen och där även sexualitetens emotionella betydelse tydliggörs. En snedvriden bild på kvinnlig sexualitet ökar risken för övergrepp. Vi har i en motion Kvinnofrid begärt ett tillkännagivande om detta. förutsätter att och , som infordrar och producerar officiell statistik till rapporten och män inom högskolan, anpassar den individbaserade statistiken efter 10 § statistikförordningen. Berörda myndigheters egna rapporter och styrningen av den infordrade statistiken får en normerande effekt för hur högskolor och universitet utformar både sin efterfrågade och egna interna statistik. 10.2 En förbättrad yrkesutbildning ställer sig bakom de föreslagna förändringarna i Högskoleförordningen vad gäller examensordning. Vi menar att det är viktigt att frågor om jämställdhet och våld mot kvinnor belyses i utbildningar som leder till yrken där man kommer i kontakt med kvinnor som utsatts för könsrelaterat våld och i yrken som har stor inverkan på framtida generationers attityder och normer. Men vi anser att det är betydelsefullt att frågor om jämställdhet belyses inom den högre utbildningen på alla områden. Enligt vår mening skall högskolorna integrera resultat från jämställdhets- och genusforskning i undervisning, litteratur och examination på alla utbildningar. Jämställdhetsfrågorna skall vara en naturlig del av utbildningen, först då får de genomslagskraft och tas på allvar. ställer sig dock litet undrande över varför regeringen begränsar den förbättrade yrkesutbildningen till att gälla enbart vuxna kvinnor. Vi anser att om nu får ett uppdrag att följa upp och utvärdera de nya kraven i examensordning, verket också borde få i uppdrag att följa och utvärdera utbildningen vad gäller flickebarn och unga kvinnor. Vad gäller förtydligandet av sexuella trakasserier i jämställdhetslagen anser att denna även skall omfatta skol- och utbildningsväsendet. Se avsnittet om sexuella trakasserier. 10.3 En satsning på fortbildning genomförs Det är bra att regeringen nu satsar på fortbildning av de personalgrupper som arbetar inom rättsväsendet, och hälso- och sjukvården. Vi vill även här lyfta fram vikten av kunskap om kvinnors asylskäl och de kvinnor som faller inom den s.k. två-årsregeln och som misshandlas av sina män. Likaså visar undersökningar om sexuella övergrepp mot barn att det finns en stor kunskapsbrist hos rättsväsendet, och hälso- och sjukvården. Denna kunskapsbrist borde åtgärdas med den aviserade fortbildningen. Detta bör ge regeringen till känna. Vi har tidigare lyft fram nödvändigheten av handledning för de personalgrupper som arbetar med våld mot kvinnor och sexuella övergrepp mot barn. vill återigen lyfta fram barn som utsatts för sexuella övergrepp. 11 Brott mot kvinnofrid 11.1 Ett kvinnofridsbrott införs välkomnar regeringens förslag om ett nytt kvinnofridsbrott. Vi anser, liksom regeringen, att det var nödvändigt att omarbeta kommissionens förslag och göra det mer juridiskt stringent. 11.2 hot, ofredande och sexuellt ofredande accepterar med stor tvekan ytterligare en utredning. Vi anser dock att det med alla dessa tidigare utredningar borde finnas tillräckligt med material för att den utredning som skall tillsättas skall kunna arbeta skyndsamt. 11.3 Kränkningar på grund av kön eller sexuell läggning instämmer i regeringens förslag. Uttrycket homosexuell läggning har i praktiken även kommit att skydda bisexuella. Att vidga begreppet till sexuell läggning skulle bara innebära att heterosexuella fick ett särskilt skydd, vilket kanske inte förefaller nödvändigt. Det är bra att språket i 36 kap görs könsneutralt. Vi vill dock framhålla vikten av att praxis inte blir könsblind. 12.1.1 Våldtäkt mot vuxen anser att regeringens förslag är bra. Vi vill särskilt framhålla att vi anser att det är bra att regeringen inte följer kommissionens förslag att byta ut uttrycket vanmakt eller annat sådant tillstånd. Vad som behövs är ett tillförande av ett könsperspektiv inte andra begrepp. 12.1.2 Våldtäkt mot barn stöder förslag om att det är nödvändigt att skapa ett starkare våldtäktsbegrepp för barn. En pappa blev dömd för våldtäkt på sin sexåriga dotter därför att hon gjorde visst motstånd, men inte för våldtäkt på sin treåriga dotter därför att hon inte gjorde motstånd. Detta är förstås helt oacceptabelt och visar på nödvändigheten av ett starkare våldtäktsbegrepp för barn. Regeringen tar som exempel på varför det finns vissa svårigheter att direkt översätta kommissionens förslag till en ny lag en fjortonåring och en femtonåring som har samlag och där båda samtycker. med 15-årsgränsen är detta straffbart. Åklagaren kan dock välja att avstå från att åtala. Det som upprör är inte unga människors sexualitet, det som skall anses som brott är inte heller två unga människors samlag utan när vuxna människor fysiskt utnyttjar ett barns kropp och på så sätt får utlopp för sin sexualdrift. Det är det som skall bedömas som våldtäkt. kan acceptera regeringens förslag att den utredning som skall tillsättas får i uppdrag att föreslå en lösning på detta problem under förutsättning att målsättningen med uppdraget är ett starkare våldtäktsbegrepp för barn. Incestmål och barns möjligheter att bli förhörda ser så olika ut och bör även dessa klargöras av utredningen. Detta bör ge regeringen till känna. 12.2 Underlåtenhet att avslöja sexualbrott Det är bra att regeringen nu straffbelägger underlåtenhet att avslöja sexualbrott på samma sätt som tidigare gällt bl.a. avseende grova våldsbrott. har motionerat i frågan efter de mycket uppmärksammade gruppvåldtäkterna där flera av gärningsmännen gick fria. anser dock att det är ett problem att lidandet och utsattheten hos barn som utsätts för sexuella övergrepp skall kunna fortsätta därför att föräldrarna inte har någon skyldighet att anmäla detta som enligt svensk lagstiftning är ett mycket grovt brott. Detta kan inte vara rimligt. Många barn som utsatts för sexuella övergrepp av en förälder, och där den andra föräldern varit medveten om det som pågår, har vittnat om hur deras värld rasat samman därför att även den andra föräldern sviker. Vi måste ställa oss frågan vems skyddsbehov som är starkast, barnets eller förövarens. Vi inser att detta är en mycket stor och svår fråga, men det betyder inte att den inte går att lösa. Vi anser därför att den aviserade utredning som skall se över sexualbrott bör få i uppdrag att komma med förslag om hur man i alla lägen skall sätta barnets skyddsbehov i främsta rummet. Detta bör ge regeringen till känna. 12.3 Bestämmelserna om sexualbrott ses över är övertygat om att det finns tillräckligt många utredningar, tillräckligt mycket kunskap för att en sådan ny utredning kan avslutas . Vi vill poängtera vikten av att behovet av att belysa om våldtäktsbrottet skall fokusera på samtycke i stället för på våldet. 13.1 En skärpt lagstiftning anser att det är bra att regeringen skärper straffsatsen. Det är också bra att regeringen byter begreppet omskärelse mot ett begrepp som visar vad det handlar om nämligen att stympa kvinnor och därmed kontrollera kvinnors sexualitet. Det är också bra att förberedelse och stämpling till brott liksom underlåtenhet att avslöja könsstympning skall bli straffbart. Vi ställer oss dock undrande till hur regeringen tänkt sig att någon skall kunna bli fälld för förberedelse eller stämpling. Förberedelse gör man sig skyldig till om man lämnar eller tar emot pengar som bidrag till eller ersättning för brottet eller anskaffar brottshjälpmedel m.m. Den som vad gäller könsstympning skulle bli fälld för förberedelse är t.ex. föräldern som betalar för ingreppet eller den som skaffar redskapet för att utföra könsstympningen. Vad gäller stämpling är det när någon kommer överens med en annan person om att könsstympa en flicka eller när någon erbjuder sig att utföra könsstympning. Eftersom könsstympning är förbjuden i innebär det att både förberedelsen och stämplingen sker utomlands i ett land där det är tillåtet. Svenska myndigheter kommer inte att ha möjlighet att övervaka eller beivra brottet. I propositionen skriver regeringen att endast en person sedan lagens tillkomst har dömts enligt lagen. Vi anser dock att det är viktigt med samhällets markering i denna fråga lika väl som markeringen vad gäller förberedelse och stämpling. Det är ett fåtal länder som har särskild lagstiftning som förbjuder könsstympning (, , , , , , , , och ). I andra länder kan könsstympning bestraffas med stöd av andra lagar, t.ex. som misshandel. Detta innebär att vad som hade kunnat hjälpa de flickor och kvinnor i som kommer från länder där könsstympning utförs hade varit att regeringen föreslagit att avskaffa den s.k. dubbla straffbarheten. har motionerat om detta tidigare. Regeringen säger visserligen i propositionen att man avvaktar vidare beredningen av betänkande. Vi kan acceptera det under förutsättning att det inte dröjer för . vi väntar på att det skall bli straffbart i att åka utomlands och stympa sin dotters kön i avsikt att kontrollera hennes sexualitet kommer ytterligare små flickor att stympas. 14.1 Köp av sexuella tjänster förbjuds Kriminalisering av könsköparna är en fråga drivit . välkomnar därför regeringens förslag att kriminalisera könsköparna. Vi anser också att det är bra att polisen tillförs ökade medel för att därigenom visa att kriminaliseringen av könsköparna är en prioriterad fråga. Vi vill också påpeka att det är viktigt att följa upp att polisens ökade medel används till det de är avsedda för. Tyvärr finns det tendenser att polisen t.ex. lägger ner arbetsgrupper som arbetar med de prostituerade. Vi anser att det är oerhört viktigt att dessa grupper utvecklas i stället för avvecklas. I samband med vårpropositionen då regeringen har för avsikt att återkomma med förslag till finansiering anser därför att regeringen bör uppdra åt att redovisa de åtgärder som vidtas. Detta bör ge regeringen till känna. anser att regeringens förslag är bra. I har man prövat en modell där könsköpare får välja mellan att antingen ta det straff som utmätts eller delta i en form av rehabiliteringsprojekt. Verksamheten går bl.a. ut på att kunden får träffa f.d. prostituerade som berättar om sitt liv och sina upplevelser av prostitutionen. Könsköparen får där konfronteras med de konsekvenser som könsköpet medför. Många män har därefter upphört med att köpa prostituerade. anser att en verksamhet av liknande slag bör prövas även i . Detta bör ges regeringen till känna. 15 Jämställdhetslagen sexuella trakasserier i arbetslivet och arbetsgivarens ansvar Den svenska arbetsmarknaden är en av världens mest jämställda om man enbart mäter i antal kvinnor och män som förvärvsarbetar. Den är långt ifrån jämställd när man jämför villkoren för kvinnor och män i arbetslivet. Den kraftiga obalansen på arbetsmarknaden handlar om olika anställningsvillkor för kvinnor och män, om lönediskriminering p.g.a. kön och om sexuella trakasserier. Kvinnor är oftare än män offer för sexuella trakasserier och de måste därför ses ur ett könsmaktsperspektiv. Sexuella trakasserier i samhället liksom i arbetslivet är helt oacceptabelt. Sexuella trakasserier är ett medel att behålla kvinnors underordning i samhället och i arbetslivet. I praktiken fungerar dessutom sexuella trakasserier i arbetslivet som ett yrkesförbud eller ett hinder för befordran. har upprepade gånger motionerat om ändringar i jämställdhetslagen för att förebygga och förhindra sexuella trakasserier. Vi noterar med tillfredsställelse att regeringens förslag i stort överensstämmer med tidigare motioner och vi kan därför ställa oss bakom förslaget med några tillägg. 15.1 Definitionen av sexuella trakasserier i lagtexten välkomnar regeringens förslag att en definition av begreppet sexuella trakasserier införs i jämställdhetslagen. Vi menar att det är väsentligt att har samma vida och grundläggande definition av sexuella trakasserier som den EU antagit. Begreppet sexuella trakasserier är en översättning av det engelska sexual harrassement där ordet sexuell betyder både sexuell och könsrelaterad och har en mer heltäckande betydelse jämfört med det svenska begreppet, som i allmänhet tolkas enbart som ovälkommet beteende som är av sexuell natur. Regeringen argumenterar för att själva begreppet sexuella trakasserier är såväl inarbetat att det är svårt att ersätta och menar att det viktiga är att det i lagtexten klargörs att det inte endast är fråga om handlingar av sexuell natur. Vi delar uppfattningen att det är viktigt med en tydlig definition eftersom många anser att sexuella trakasserier är liktydigt med sexuellt ofredande. För att både kunna behålla det etablerade begreppet sexuella trakasserier och lyfta fram att begreppet avser ett ovälkommet uppträdande grundat på kön anser vi att lagtexten bör ändras så att ovälkommet uppträdande grundat på kön skall stå före ett ovälkommet uppträdande av sexuell natur. Detta bör ge regeringen till känna. 15.2 Arbetsgivarens ansvar att vidta aktiva åtgärder välkomnar regeringens förslag men menar att den aktuella lagtexten bör kompletteras med en skyldighet att utarbeta en policy och en handlingsplan för att åtgärda eventuella fall av sexuella trakasserier. Detta är inte minst viktigt för de arbetsgivare som inte är skyldiga att göra en skriven jämställdhetsplan, dvs. arbetsgivare med mindre än 10 anställda. För arbetsgivare som har att lämna jämställdhetsplan bör frågor avseende sexuella trakasserier regleras i den årliga jämställdhetsplanen. Vi anser också att det är mycket viktigt att en inträffad händelse utreds utan dröjsmål och att detta bör framgå redan i lagtexten. Kravet på en skyndsam hantering skall också vara skadeståndsanktionerat så att den som dröjer för länge med att agera kan drabbas av skadestånd. Regeringen bör ges i uppdrag att återkomma med förslag om detta. 15.2.1 Skadestånd för arbetsgivare tillstyrker en skärpning av skyddet mot sexuella trakasserier genom införandet av en skadeståndssanktion. Vi anser emellertid att både allmänt och ekonomiskt skadestånd bör utgå. Ekonomiskt skadestånd kan vara motiverat i de fall där den trakasserade behövt uppsöka läkare för behandling eller behövt sjukskriva sig. Även arbetsgivarens skyldighet att vidta åtgärder för att förebygga eller förhindra sexuella trakasserier bör läggas till grund för skadeståndsskyldighet i det enskilda fallet. Det framgår inte vem som är arbetsgivare i 22 §, dvs. vem som skall vidta åtgärderna. Det är särskilt viktigt för arbetstagaren att veta vem som har det ansvar som åläggs i bestämmelsen liksom för arbetsgivaren i förhållande till vilken person som en skadeståndspåföljd kan aktualiseras. Regeringen bör ges i uppdrag att återkomma med förslag om detta. Det är en stor brist att det saknas en regel om skadeståndsskyldighet när det är arbetsgivaren som utsätter arbetstagaren för sexuella trakasserier. I stället hänvisar man till lagen om anställningsskydd (LAS). Det är mycket otillfredsställande att en arbetstagare måste lämna sin anställning för att kunna föra talan i de fall det är arbetsgivaren som trakasserar. Regeringen bör ges i uppdrag att återkomma med förslag om detta. En annan brist är att det inte är möjligt för arbetssökande att få skadestånd vid könsdiskriminering som tar sig uttryck i sexuella trakasserier. Regeringen bör ges i uppdrag att återkomma med förslag om detta.