mot · GM02Sf634 · 1998-10-28 00:00:00 — Den skatt detinnebär att många elever har kunskap i språk och andra kulturer kananvändas i undervisningen och för att ge skolan en speciell prägel.Mer makt till den enskilda skolansledningMed mer fristående enheter som tillåts profilera sig och satsapå det de är duktiga på är det lättare att skapa bra skolor föralla elever, lättare att ta vara på kompetens och engagemanghos personal och att finna just det som intresserar och passarden enskilda eleven. Detta gäller särskilt gymnasieskolan,där centralstyrning och inskränkningar i elevernasmöjligheter att välja är särskilt påtaglig i storstadsområdena.Alla exempel visar entydigt att när de olika skolorna ges storfrihet kan de plocka fram det bästa ur sina egna resurser.FörskolanIdag är många av de barn som allra mest skulle behöva denpedagogiska förskolan utestängda från dagis, antingen för attde inte alls har rätt till plats på grund av att inte bådaföräldrarna arbetar, eller för att avgifterna i så fall blir såhöga att de inte har råd. pågår runt om i olikastadsdelar försöksverksamhet med olika typer avdeltidsförskolor för dessa barn, med hjälp av olikaprojektpengar. Ryckigheten och osäkerheten blir stor.Barnen blir lidande. De flesta kommer inte alls i närheten avverksamheterna. Andra får gå , sedan sluta. Ytterligareandra åker ut och in beroende av om föräldrarna deltar iarbetsmarknadsåtgärder eller ej. Det sociala arvet försobönhörligt vidare. Ett erbjudande om pedagogiskdeltidsförskola till alla barn bör därför inordnas i denordinarie kommunala planeringen, inte fortsätta ligga vidsidan av, uppmuntrat av projektbidragstänkandet.I budgetpropositionen föreslås 150 miljoner på utgiftsområde 16 för sådanförskoleverksamhet. Om detta anslag ska fördelas efter ansökan från varjekommun, från den aktör som vill driva förskola, eller om anslaget skafördelas likartat, d v s som det är tänkt under utgiftsområde 8, anslaget B 2Särskilda åtgärder i utsatta områden, framgår ej.Vi tror att risken är överhängande att pedagogisk förskola för de barn sombäst behöver den även fortsättningsvis kommer att bli en projektverksamhetutanför den ordinarie kommunala planeringen och budgeten, att till och medkan bli så att i vissa stadsdelar i samma kommun erbjuds förskola, i andramed samma sociala struktur erbjuds den inte därför att stads delarna ej blivitförorter som ingår i den övriga projektbidragsgivningen. Detta är orimligt.Dessa 150 miljoner bör slås samman med anslaget B 2 under UO 8 (samtanslaget A 2 under UO 25) och fördelas enligt generell fördelningsnyckelföreslagen nedan.MagnetskolorDe elever som behöver skolan bäst ska givetvis ha den bästaskolan!Grund- och gymnasieskolor i utsatta bostadsområden profileras och/ellergenomgår en särskild kvalitetssatsning. För att denna ska bli så bra sommöjligt måste varje skola ha stor frihet att forma sin speciella inriktningutifrån lokala förutsättningar och lärarnas intressen och kompetens.Kvalitetssatsningarna kan innebära:? Extra satsning på svenskan?? Ökat antal undervisningstimmar?? , musik eller sportprofil?? Profil i något teoretiskt ämne, t ex matte, språk, miljö?? Pedagogiskt samarbete med ,?? Speciella attraktiva fritidsaktiviteter?I kombination med fritt skolval kan detta uppnå två syften.Dels får de barn som bor i området en extra bra skola, delskan elever från andra områden söka sig dit.Fritt val i den kommunala skolanResurserna måste fördelas mellan de kommunala skolorna påett sådant sätt att elevernas egna önskemål om skolaverkligen kan tillgodoses. Det är bara så magnetskolorna kanbli magneter.Att få välja mellan de olika kommunala skolorna och även till friskola äratt ge alla, inte bara de starka, en möjlighet att finna sin egen framtid. Denågorlunda starka familjerna kan alltid välja, om inte annat så genom att"rösta med fötterna" dvs flytta. Vi vet att många familjer lämnar kommuneroch stadsdelar just för att komma till vad de uppfattar som bättre skolor. Vivill i stället ge alla skolor möjlighet att bli attraktiva, och alla elevermöjligheten att söka sig till den skola och den inriktning som de tror mest på.Uppmuntra friskolorFrihet att välja skola skall vara en rättighet för alla. Särskilt iutsatta bostadsområden kan detta ha stor betydelse för attöka mångfalden och kvaliteten i skolan. De enskildaalternativen behöver bli betydligt fler och de skall kunnakonkurrera med de offentliga skolorna på ekonomiskt likavillkor. Staten skall se till att alla skolor uppfyllergrundläggande krav på kunskap och demokratiskavärderingar.Det har ett särskilt värde att minoritetsgrupper som så önskar, inom ramenför gällande regler, kan bygga upp egna institutioner, t ex skolor. Atttillsammans verka för att den egna kulturen och språket lever vidare ochblomstrar ger självförtroende och styrka som främjar integrationen isamhället i övrigt. De estniska skolorna i drevs länge i motvind. Demotarbetades därför att de ansågs bidra till segregation. Men tvärtom blevskolorna en viktig motor för sverigeesterna att behålla sin kultur och sittspråk och som de smälte väl in i majoritetsamhället. Vi kan seotaliga exempel på hur just denna typ av skolor nu fungerar precis likadantför nyare invandrargrupper.Satsa på svenska språketSpråkdeltidsförskola skall erbjudas alla barn i utsattaområden. I dessa förskolor skall personalen har särskildspråkpedagogisk kompetens. För att åstadkomma det bör ettsamarbete med inledas. I skolor med mångabarn med invandrarbakgrund kan timplanerna utökas medmer svenskundervisning. Så sker i många friskolor.Värdera språkkunskaperSpråkkunskaper blir allt viktigare i ett samhälle med mer ochmer internationella kontakter. Språkens ställning måstedärför stärkas i skolan. Det innebär också att den rika floraav språkkunskaper som många invandrare har måste ses somen resurs.Ett led i detta är hemspråket. Gör hemspråket till tillval i skolan ochengagera invandrarorgansiationerna i hemspråksundervisningen som ettkomplement. Det är en stor fördel att ha många människor i vårt land som tex talar flytande spanska - ett av världens största språk. Dessutom bör flerstora språk i världen t ex arabiska kunna bli B-och C-språk i några skolormed hjälp av de hemspråkslärare som redan är anställda i kommunen.Höj lärarnas löner och statusDe lärare som arbetar i skolor i utsatta områden har i mångastycken en svårare arbetsuppgift, ett mer krävande arbete ochdärmed krav på både större kompetens och större egnainsatser än lärare har generellt. För många lärare är dettagivetvis en stor utmaning. Att arbeta som lärare där kravenär som störst måste givetvis betraktas som en karriärväg. Detär därför rimligt att dessa erbjuds högre löner.Andra lokala exempelOrganisera hjälp med läxläsning, ordna skola på loven ochsatsa på positiva förebilder. Genom att engageragymnasieelever och studenter från andra stadsdelar att verkai skolor i utsatta områden kan man med olika arbetsformergöra mycket. De många idéer och verksamheter som runt omi landet genomförs av olika eldsjälar bör uppmärksammas avSkolverket, och de goda exemplen bör spridas.Lokal utveckling ochdemokratiBara människor förvandlar bostäder till hem. Baramänniskor förvandlar bostadsområden till hembygd. Vi ärövertygade om att det i en rad bostadsområden ochstadsdelar behövs en radikal förändring och förbättring avlevnadsvillkoren. Tyvärr har ett sådant arbete alltförmycket kretsat kring själva boendemiljön, som omutsattheten satt i betongväggarna och kunde avlägsnas meden ny fasad. Det viktigaste är att man låter den lokalautvecklingen styras av de människor som bor i områden ochstadsdelar. Det måste bli ett slut på styrandet uppifrån ochprojekttänkandet.För att människorna i ett bostadsområde ska få chansen att själva skapa sinhembygd krävs att människorna själva får släppa loss sin skaparkraft. Lokaltnäringsliv, föreningsliv, studieförbund, invandrarföreningar, kyrkor, boende-grupper och andra lokala aktörer ska ges möjlighet att förändra sin vardagoch bygga upp lokala strukturer. Det kan aldrig vara ett handslag mellankommunalråd och statsråd som skapar lokal utveckling.Vi vill använda de mer än som vi avsatt för lokalutveckling genom att fördela dessa pengar direkt till de mest utsattaförortsområdena. Vi frigör dessa medel genom att avskaffa projektbidrag ochden s k kommunakuten. Anslagen B 2 under UO 25 och A 2 under UO 8 bördärför slås ihop och fördelas lika per invånare efter de kriterier för de 50mest utsatta områdena som tagit fram.Det viktigaste ställningstagandet är att storstädernas utsatta bostads-områden och stadsdelar betraktas som hela ansvar. De förutsätt-ningar som ges måste vara likvärdiga med de förutsättningar som ges påandra håll. Stelbent hantering av lokala initiativ, bristande tilltro tillmänni-skors kapacitet och kraft, revirgränser och bristande samverkan mellanförvaltningar, myndigheter och andra lokala aktörer är ett alltför vanligtproblem. Förändringar på dessa punkter ska inte begränsas till ett fåtal orter.Tanken att endast ett mindre antal bostadsområden ska få möjlighet attvidareutveckla sitt arbete för att åstadkomma en varaktig förbättring, ochdärigenom fungera som nationella exempel är fel. Självklart måste alla fådenna möjlighet. Vi tycker också att metoden lokala utvecklingsavtal" börutgå och ersättas med möjligheter för alla kommuner och stadsdelar att fådispenser från regelverk efter ansökan. Vi behöver inte mer av nationellaexempel, vi behöver lokala möjligheter. Det är orimligt att tänka sig att denena stadsdelen ska utsättas för all tänkbar projektverksamhet medan det påandra sidan gatan inte ens går att få bygglov för en butik i ett bostadshus.Ökat ägande- och boendeinflytandeStörre inslag av privat ägande i boendet ger människor störreinflytande över vardagslivet. I privat ägande av sitt boendehar den enskilde en långtgående bestämmanderätt och ansvarför den personliga bostaden. Människor bör - genomförköpsrätt eller i allmännyttan - få möjlighet att ta över sinhyresfastighet som bostadsrättsförening om de vill.Även inom ramen för hyresboendet kan mycket göras. Det finns mångalyckade exempel på hur man skapat möjligheter till ett långtgåendeinflytande och ansvar för sitt boende och sin närmiljö, där inflytandet ochansvaret verkligen har delats av det stora flertalet boende. En sådanutveckling, styrd av de lokala förutsättningarna och önskemålen är avgö-rande i utvecklingsprocessen. Skattereglerna på detta område är nu klarlagda.Fackligt eller annat organisationsegoistiskt revirtänkande som på många hållhindrat hyresgästerna att frivilligt ta hand om sina egna angelägenheter börmotverkas. En förändring i hyresförhandlingslagen som ger mindre grupperav boende större möjlighet till självförvaltningsavtal bör därför införas.ValfrihetDet är för många invandrargrupper naturligt att bo nära sinaanhöriga och vänner. Detta är en önskemål som ska bejakasoch inte motverkas. För andra är blandning i mindreinvandrartäta områden attraktivare. Inget av dessa val ärbättre eller sämre än det andra. Det viktiga är att denenskildes önskemål får styra. För oss kan det aldrig bliaktuellt att försöka bryta segregationen mellan människorgenom att försöka tvinga människor vare sig att bo kvar ieller flytta till ett visst område.Men valfriheten handlar inte alls bara om att välja bostadsort, utan atttilltro människor förmågan att välja förskolor, skolor, vårdinrättningar, äldre-omsorg och husläkare.Politisk maktDen yttersta yttringen av vanmakt och utanförskap är detlåga valdeltagandet i de utsatta bostadsområdena. Det finnsett samband mellan makten över sin egen vardag och maktenöver samhällets framtid. Kvitto på om vårt arbete lyckas blirom valdeltagandet ökar bland människor i de utsattabostadsområdena.Invandrarna, inte minst de utomnordiska invandrare, är kraftigt under-representerade i de politiska församlingarna såväl på som påriksnivå. Personvalet ger nya möjligheter för väljarna. Partierna måste, om devill lyckas, ändra sina arbetsformer och öppna sig. Många invandrare bor istorstädernas förorter med stadsdelsnämnder, men de har inte rätt att väljasina egna företrädare.Direktvalda stadsdelsnämnder och ökade inslag av personval är någraviktiga förändringar. Med lokalt förankrade politiker och politiska försam-lingar blir det misslyckade, uppifrån initierade och genomförda projekt-tänkandet ersatt av verkliga möjligheter till lokalt självstyre och lokalutveckling.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ändrade villkor för sfi-undervisningen,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utländska examina och kompletterande högre utbildning, 13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om individuella handlingsplaner och myndighetssamverkan,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om självständiga ställning,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om uppdrag till DO att stödja och utveckla arbetet för etniskjämställdhet i företagen, 26. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om bättre villkor för småföretagande, 37. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om uppdrag till och att rikta sig mot utsatta förorteroch invandrare, 38. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om inrättande av s.k. microlån, 39. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om starta-eget-bidrag, 210. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om pedagogisk förskola, 111. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att anslagen B 2 Särskilda insatser i utsatta bostadsområden(UO 8 Invandrare och flyktingar) och A 5 Förstärkning av utbildning istorstadsregionerna (UO 16 Utbildning och universitetsforskning) samtkvarvarande medel på anslaget A 2 Bidrag till särskilda insatser i vissakommuner och landsting (UO 25 Allmänna bidrag till kommuner) slåssamman och fördelas enligt den i motionen föreslagna fördelningsnyckeln,lika per invånare efter de kriterier för de 50 mest utsatta områdena somStorstadskommittén har tagit fram.12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i övrigtanförts om skolan som murbräcka mot segregation, 113. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att metoden lokala utvecklingsavtal bör utgå och ersättas medmöjligheter för alla kommuner och stadsdelar att få dispenser från regelverkefter ansökan, 214. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om hyresförhandlingslagen och ökade möjligheter tillsjälvförvaltningsavtal, 415. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om direktvalda stadsdelsnämnder.Stockholm den 27 oktober 1998Lars ()()()()()()()1Yrkandena 1, 2, 10 och 12 hänvisade till UbU.2Yrkandena 5, 9 och 13 hänvisade till AU.3Yrkandena 6-8 hänvisade till NU.4Yrkande 14 hänvisat till BoU.