mot · GM02MJ735 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:MJ735av Per m.fl. (mp)Slam som gödselmedelSlammet är giftigtSlammet, som används till att gödsla åkrarna med, innehålleralldeles för höga halter av kadmium. Det är ett problem som måsteåtgärdas. Om slam överhuvudtaget ska användas som gödselmedel ochinte spridas enbart av kortsiktiga kvittblivningsskäl, måste det givetvisvara rent från tungmetaller och andra miljögifter och inte kunnakonkurreras ut av konstgödsel, som absolut inte hör hemma i ettekologiskt inriktat jordbruk bl a på grund av kadmiumhalt och innehållav ändligt fosfor.En rad nya rapporter visar att befolkningen nu beräknas ha njurstörningar istor omfattning, ca 10.000 personer. Detta märks genomläckage av äggvita och förlust av kalcium. Riskgrupper är kvinnor med lågajärndepåer och de som äter mycket grönsaker, samt de som är särskiltkänsliga. Detta är synnerligen allvarligt och kräver drastiska förändringarinom livsmedelsproduktionen.Det svenska slambergetI det svenska slamberget finns ca kadmium. Slammet sprids påmark nära tätorterna på några procent av åkerarealen, inte för attjordbruket betraktar det som ett idealiskt gödselmedel och sprider detmed optimal fosforgiva, utan för att kommunerna har ett problem ochofta t o m betalar för att bli av med slammet. Slamgivorna anpassas dåistället efter hur mycket som kan spridas inom ramen för gränsvärden förtungmetaller, bl a koppar och kadmium. Följden blir både övergödslingoch anrikning av tungmetaller i den tätortsnära åkermarken.Vad kommer kadmiumet ifrånDet kadmium som omsätts i människans värld kommer från det ständigtökande uttaget av material från jordskorpan. En stor del kommer frånfosforit via konstgödsel och jordbruksprodukter.Men huvuddelen av allt kadmium i slammet eroderar på alla möjliga sättfrån samhällskroppen, där ca kadmium finns inbyggt och hamnar islammet genom avloppssystemen. Från rör och lödningar, från disk ochtvättmaskiner, kläder som tvättas, varmvattenberedare, skurvatten,förzinkade järndetaljer som beslag, spikar, skruvar etc. T o m kranvattnetsegen halt av metaller räcker för att spoliera möjligheterna att upprätta ettkretslopp utan förstörelse av miljö och hälsa.Naturvårdsverket har angivit att kadmium från kranvattnet är ca 3 ggrstörre än det som kommer med urin och avföring. Slutsatsen är helt klar.Slammet från vårt avloppsnät kan aldrig inpassas i ett uthålligt kretslopp -det är istället fråga om ett "ohjälpligt systemfel".Även koppar och zink i slammetKoppar är vid sidan av kadmium det stora problemet med slammet. Alltslam har mycket höga kopparhalter - även i en trekammarbrunn pålandet. Metallen kommer i huvudsak från ledningsnätet som korroderar,dels p.g.a. vattnets kemiska egenskaper, dels p.g.a. "slitage".Kopparhalterna i slammet minskar inte heller, eftersom detta inte kanåtgärdas utan att byta ut delar av det svenska ledningsnätet tillexempelvis rostfritt. Metallen zink är också en toxisk metall förmarkfloran och zink i slammet kommer från förzinkade vattenledningar,offeranoder av zink i varmvattenberedare, förzinkade inredningsdetaljersamt räcken, tak, lyktstolpar m m utomhus.Vad kan vi göra?Om vi vill fortsätta en framgångsrik kamp mot koppar och zink ochökande kadmiumhalter i våra njurar, är det nödvändigt att styra bort detgiftiga slammet från åkern. I stället måste våra näringsämnenkällsepareras från annat avloppsvatten. Då sjunker kadmiumhaltenkraftigt och näringsämnena kan inpassas i ett kretslopp värt namnet.Fram för källsortering och inget annat! Det bästa sättet att slippa rena, äratt aldrig blanda. Och blandar man inte näringsämnen i urin medavloppsvatten finns det inga miljögifter att vara rädd för.Ju tidigare alla inser detta, desto mindre skada sker. Samhället måste taansvar och hindra nya onödiga fall av njurskada på grund av kadmium. Detär viktigt att kretsloppet i livsmedelsproduktionen - om det skall fungera -inte får påspädning av olika gifter utifrån. Då får principen motsatt verkan.Använd försiktighetsprincipen ochproduktvalsprincipen!Enligt produktvalsprincipen skall vi välja det gödselmedel som är det"renaste" och bl.a. ger det minsta bidraget till kadmiumökningen iåkermark och njurar. I ett ekologiskt inriktat jordbruk är detta inget störreproblem, eftersom där används de naturliga metoderna att gödsla, vilketockså underlättas av balans mellan spannmålsproduktion ochdjurhållning.Dagens situation inom jordbruket är tyvärr en annan och konstgödsel-användningen är fortfarande utbredd, vilket till stor del är en följd av lågtpris på energi och konstgödsel och högbeskattning av arbete och andraekologiska metoder. Det är en olycklig utveckling om konstgödsel, just pågrund av t.ex. lägre kadmiumhalt, är att föredra framför näring i kretslopp.För att få en ekologiskt anpassad inriktning borde man därför släppafokuseringen på att slammet från våra reningsverk långsiktigt ska användas ivårt jordbruk. Näringen till åkern är inte detsamma som slammet till åkern.Till dess nationen antagit en långsiktigt hållbar hållning till problemet ochgenomför systemskifte mot systemfelet, är det bättre att deponera ellerbränna rötslammet. Ett slutförvaringsproblem måste betraktas som ett sådantoch inte prånglas ut på jordar och i livsmedelsförsörjningen för att det ärpolitiskt obehagligt att se det växande slamberg som just är beviset ellersymtomet på en otidsenlig teknik, utan möjlighet till kretsloppsinpassning.Försiktighetsprincipen måste gälla. Det är hög tid att införa kadmiumskattockså på avloppsslammet, som varit befriat.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag på gränsvärden för eller hurskatt kan tas ut på kadmium i rötslam med syftet att styra bort det giftigaslammet från åkrarna,2. att hos regeringen begär förslag på erforderliga förändringar ilagstiftningen som understödjer systemskiftet för källsorterande va-systemoch återskapad växtnäringsbalans inom jordbruket.Stockholm den 26 oktober 1998Per ()()()()()()