mot · GM02N337 · 1998-10-28 00:00:00 — vill redan nu avge några principiella ställningstagan-den.Utvärderingar av skatteutjämningssystemet indikerar tydligt att viktningenav olika faktorer inom utjämningssystemet inte motsvarar de faktiskakostnaderna samt att det missgynnat de kommuner som haft negativ befolk-ningsutveckling, hög arbetslöshet och hög medelålder.Skatteutjämningen mellan kommunerna måste förändras så att större viktges åt befolkningsstrukturen och kommuner som har befolkningsminskning.Förändrad sysselsättning och hög arbetslöshet slår med dagens systemigenom direkt. Det bör därför byggas in en bromsmekanism så att effektenneutraliseras under en övergångstid. En övergångsperiod skulle leda till ensmidigare intäkts- och kostnadsanpassning. Kriterierna för t.ex. kollektiv-trafik och familjeomsorg bör förändras. Det kommunala skatteutjämnings-systemet behöver förändras för att nå en bättre regional balans. Beräknings-grunderna behöver vara mer aktuella än vad som är i dagens system.Befolkningsminskningsfaktorn bör utgå från jämförelsen i tidenistället för nuvarande . Faktorn som påverkar systemet bör dessutom gesen högre viktning.4.3 Digital infrastrukturEn utveckling där fler väljer att arbeta på distans eller telependla kan rättunderstödd betyda mycket för den regionala utvecklingen.Möjligheterna till telependling har betydelse för att fler skall kunna bokvar och arbeta på distans. Det är sannolikt även en viktig del för underlättaför utflyttning. För dessa är tillgången till goda elektroniska kommunika-tionsmöjligheter till rimliga priser prioriterad. En snabb utbyggnad av denelektroniska infrastrukturen måste prioriteras. Ett brett utbud av tjänster tilllåga priser ger nya och spännande förutsättningar för en offensiv utveckling.Därför har motionerat om en utredning om en nationellutbyggnad av ett fiberoptiskt nät. Den snabbaste tillgängliga tekniken i dagär fiberoptiska förbindelser och mycket talar för att en snabb utbyggnad avfiber till hemmen skulle kunna bidra till utveckling och förbättradkonkurrenskraft i hela landet.En utbyggnad av fiber till hemmen skulle vidare innebära att allainformationstjänster - telefoni, TV, radio, Internettjänster för att nämnanågra exempel - kunde förmedlas med en och samma teknik. En tänktutbyggnad av fiber till hemmen skulle innebära att staten tog ett ansvar föratt bygga den finmaskiga digitala infrastrukturen - de elektroniskagrusvägarna - till varje hem och arbetsplats.Utbyggnad av ett fibernät öppnar nya möjligheter för de många nya företagsom finns inom bland annat informationsbranschen. Möjligheterna tillöverföring med den kapacitet som fibernät erbjuder är en konkurrensfaktornär företag väljer etableringsort. Om inte staten tar ett nationellt ansvarriskeras att denna infrastruktur endast byggs ut där det finns underlag, d.v.s.ide större städerna.En nationell utbyggnad av fiber ger enorma möjligheter till utveckling.Centerpartiet menar att en utbyggnad bör starta i de områden som lägsta överföringskapaciteten. Investeringen är betydande. Samtidigtfinns betydande kostnader för underhåll av accessnätet, dvs koppar-trådarna. En utbyggnad bör gå att finansiera genom ett ansvarstagande frånstaten, förenat med koncessionsavgifter av de som vill erbjuda tjänstergenom nätet.Även om det initieras en utbyggnad av fiber kommer detta att ta tid. Iväntan på ett nationellt fibernät kommer andra tekniker att behövas.Centerpartiet har i åtskilliga sammanhang framfört krav om enhetstaxa förISDN-anslutning. Detta krav kvarstår.Riksdagen bör besluta om enhetstaxa för ISDN-anlslutning.4.4 TrafikpolitikGoda kommunikationer är en absolut förutsättning för att hela Sverigeskall kunna utvecklas. Transportpolitiken måste syfta till att minskaavståndsnackdelar och utöka möjligheterna för ett decentraliseratsamhälle. Näringslivets konkurrenskraft hänger nära ihop med frågor omtrafikförsörjning, krav på god standard och hög tillförlitlighet vidtransporter. Långa avstånd inom landet, till övriga och andramarknader måste kompenseras med väl fungerande transporter och en välutbyggd infrastruktur.Inriktningen måste vara att skapa en infrastruktur som ger förutsättningaratt tillvarata utvecklingsmöjligheterna i hela . Infrastruktur-planeringen måste syfta till att minska de avståndsnackdelar som de ytvidaregionerna har. Ett väl utbyggt väg- och järnvägsnät och en utbyggnad avkollektivtrafiken ökar möjligheterna för ett decentraliserat samhälle.4.5 Drift och underhåll av vägnätetInvesteringar i infrastruktur kan lätt gå förlorade om de inte följs avinsatser för drift och underhåll. Väg- och järnvägskapitalet måsteförvaltas på sådant sätt att värdet av gjorda investeringar inte urholkas.För att kunna upprätthålla en sådan princip krävs en långsiktig strategiför drift och underhållsåtgärder.Allt för ofta inte underhållet av det allmänna vägnätet. Upprustningav vägnätet är en ytterst angelägen regionalpolitisk fråga. Dåligt underhållnavägar är till stort men för de boende och näringsliv utmed dessa vägar. Föratt vidmakthålla vägkapitalet måste insatser för drift och underhåll priorite-ras. Avstängningar eller dålig framkomlighet innebär betydande merkostna-derna för näringslivet. Längre restider, försämrad framkomlighet och högreunderhållskostnader drabbar självfallet även persontransporterna.Det infrastrukturbeslut som fattade beslut om 1997 innebär enekonomisk ram för den kommande planperioden. beslut är i alltväsentligt bra. Det finns dock anledning att ifrågasätta om den ekonomiskaram som lagts fast klarar de behov som finns. Det finns skäl som talar för attinför nästa planperiod tillföra mer medel för att klara delar av det upprust-ningsbehov som finns.Även bärighetshöjande åtgärder såsom tjälsäkring och beläggning avgrusvägar är av mycket stor betydelse. Andelen vägar som avstängs på grundav tjällossning måste kraftigt reduceras, inte minst med tanke på skogs-industrins transportbehov och de enskildas möjligheter att bo och verka pålandsbygden. anser att åtgärder för drift och underhåll samt förbärighetshöjande åtgärder bör ökas med 500 miljoner för år 1999.I finns drygt 2 allmän väg som inte är hårdbelagd. Dettafinmaskiga vägnät utgör en betydande verksamhetsförutsättning för vårastörsta industrier. Detta vägnät utgör även en start eller ett slut på flertalet avde transporter som utförs. Om investeringar i större transportförbindelserskall få avsedd effekt är vidmakthållandet av det finmaskiga vägnätet avbetydelse. Det vägnät som inte är hårdbelagt utgör särskilda problemoch bör hårdbeläggas. Det bör genomföras en tioårig plan för hårdbeläggningav grusvägar med trafik på 150 fordon eller mer.4.6 Enskilda vägarSveriges vägnät består av ca 9 statlig väg, 3 kommunalagator och vägar och enskilda vägar varav 7 400 erhållerstatsbidrag. Det enskilda vägnätet är för många boende på landsbygdenförbindelsen till det allmänna vägnätet. Det statsbidragsberättigadeenskilda vägnätet berör ca en miljon av befolkning och närmare50 % av den totala skogs- respektive åkerarealen. Var fjärde gods- ellerpersontransport genereras från enskilda vägar. En stor del av allatransporter som sker startar eller slutar på en enskild väg. Bidragen till deenskilda vägarna är en liten men viktig del för att upprätthålla en högtillgänglighet till natur och rekreation.Turistnäringen har en stor utvecklingspotential som kan bidra med mångavärdefulla arbetstillfällen på landsbygden. Ca 220 000 fritidsbostäder ärdirekt berörda av det statsbidragsberättigade enskilda vägnätet. Möjlighetenför alla att använda det enskilda vägnätet är delvis avgörande för att utvecklaturistnäringen. För att kunna utnyttja allemansrätten måste människor i storutsträckning färdas på dessa vägar och de kan därför med fog kallas förallemansvägar.Bidraget till de enskilda vägarna måste ökas. har i sin bud-getmotion föreslagit att bidraget bör höjas till för 1999.Centerpartiet anser att även enskilda vägar skall återfå möjligheten att få delav medel avsatta för bärighetshöjande åtgärder d.v.s. det så kallade bärighets-anslaget.I detta sammanhang finns det även anledning att uppmärksamma detfaktum att flera vägföreningar riskerar att få dryga kostnader förnya förrättningar. Dessa kostnader uppstår som en följd av den nya lagen förenskilda vägar. Det kan inte ha varit lagstiftarens mening, och är inte hellerrimligt, att dessa kostnader helt skall bäras av vägföreningarna. Centerpartiethar motionerat om att regeringen skyndsamt måste se över hur man på ettsmidigt sätt kan lösa problemen med kostnaderna för de nya förrättningarsom följer av den nya lagen.4.7 FlygtrafikFör vissa regioner i landet är flyget det mest realistiskatransportalternativet, är resandeunderlaget lågtoch ekonomin för de aktuella flygplatserna är därför hårt ansträngd.Driftbidraget till dessa flygplatser är helt avgörande för fortsattverksamhet. Inte minst för näringslivets utveckling är tillgången till braflygförbindelser nödvändig. Det nya stödet till driften av de kommunalaflygplatserna är välkommet.Erfarenheterna efter avregleringen av den svenska inrikes flygtrafikenvisar tydligt hur orter med stort resandeunderlag varit vinnarna. Där har denökade konkurrensen inneburit bättre service och lägre priser. På andra,mindre orter har utvecklingen varit den omvända. Dessa orter har fått se färreturer och högre priser. Särskilt gäller detta i inland men även påandra orter är effekterna betydande. Det bör således införas ett system förstatlig upphandling av flygtrafiktjänster som är regionalpolitiskt viktiga menkommersiellt mindre intressanta. Finansieringen av en sådan upphandlingkan ske genom att en avgift tas ut på övriga inrikes flygresor.4.8 JärnvägarBåde privatpersoner och näringsliv behöver god tillgänglighet tilljärnvägsförbindelser. För näringslivet handlar det även om högtillförlitlighet. Mycket tack vare görs nu kraftfullainvesteringar i järnväg. Detta bidrar till förbättrad konkurrenskraft förjärnvägen. Det finns dock kvarstående obalanser. I och med riksdagensinfrastrukturbeslut kommer satsningar att göras som bland annat medgerhögre axeltryck. Dock tar det innan dessa investeringar gerresultat. Konkurrenssituationen för den långväga godstrafiken på järnvägbehöver uppmärksammas.Ur miljösynpunkt är det rimligt att den långväga godstrafiken går på järn-väg. Om detta skall möjliggöras krävs förbättrade möjligheter för kombi-trafik. tillsammans med SJ och näringen måste tydligare prioriteraoch hitta lösningar för att underlätta kombitrafiken. Detta bör ges regeringentill känna.Indragna linjer och nattågsförbindelser medför försämrade kommunika-tioner, till men för den regionala utvecklingen. För att investeringarna skallfå avsedd effekt är det viktigt att fullfölja snabbtågsplaneringen i den tid ochomfattning som tidigare angetts. I detta sammanhang bör det även framhållasvikten av snabbtåg även på stambanan i södra inland, dvs. linjenStockholm-Östersund.Inlandsbanan utgör ett viktig del i den nationella infrastrukturen.Inlandsbanan kan mycket väl vara den transportförbindelse som löser delarav inlandets transportbehov. Upprustning och mer enhetlig standard överhela banan kan innebära nya snabba och tillförlitliga transporter både förperson- och godstransporter. Alla transporter måste inte gå via kusten.Inlandsbanan behöver nya förutsättningar att utvecklas som inlandetstrafikstråk.Även den så kallade Scandinavian Link, snabbtågstriangeln Stockholm-Östersund-Trondheim-Oslo-Stockholm, har viktiga transport- och regional-politiska funktioner. Denna förbindelse bör redan nu kunna utredas medinriktning på beslut om genomförande under nästa planperiod.4.9 Europeiska unionen och internationellt samarbete påtransportområdetSveriges och medlemskap i har ökat betydelsen av attutveckla en särskild EU-politik för de nordliga regionerna, för norraEuropa och Arktikum.Dessutom har medlemskapet för och givit ökad betydelseåt den östliga dimensionen i europeisk politik. Unionen delar nu en långgemensam landgräns med . Regionalt samarbete har utvecklats i trenordliga områden: , och i Arktiskaregionen.De glest befolkade områdena och de långa transportsträckorna i dessaområden utgör särskilda problem. Ambitionen bör vara att dessa områdenges ökade möjligheter att delta i den europeiska integrationen. En förutsätt-ning är då att kommunikationssystemen i de nordliga regionerna förbättrasoch integreras. Prioritet skall ges att knyta samman de transeuropeiskanätverken av vägar, järnvägar, flyg och telekommunikationer vilka passerarde externa gränserna för Europeiska unionen.Det finns behov av att utveckla och modernisera järnvägsnätet och göra detkompatibelt med västeuropeisk standard. I kan Europeiskaunionen delfinansiera de delar som fattas av järnvägen mellan läni och . Järnvägarna mellan och - S:tPetersburgs järnväg (Arkhangelskkorridoren) och genomVästerbotten och i - är mycket viktiga för att utvecklaBarentsregionen.För att ytterligare knyta till andra nordliga regioner börAtlantbanan mellan i och i integreras idet transeuropeiska nätverket. EU-medel bör därför göras tillgängliga förNord-Botniabanan och Atlantbanan. anser att regeringenaktivare bör ta initiativ och driva frågan om den nordliga dimensionen inomEU:s transportpolitik. Regeringen bör arbeta för ett gemensamt ett programinom EU för utveckling i dessa nordliga områden.4.10 GlesbygdsavdragBoende långt från de områden där de större infrastrukturinvesteringarnasker kan inte nyttiggöra sig dessa satsningar. Kostnader som uppstår pågrund av långa avstånd och avsaknad av valfrihet måste kompenseras.Detta kan inte endast ske via ett höjt rese-avdrag utan måste ske på annatvis. Att bo på landsbygden innebär att man måste ha bil, oftast behöverman dessutom två. En sådan kompensation kan lättast hanteras viaskattsedeln med avdragsmöjligheter som knyts till boende ochmöjligheter att utnyttja allmänna kommunikationer.En utgångspunkt för avdraget bör vara att definiera en basservice och finnaett system som innebär ett differentierat avdrag beroende på avstånd ochtillgång till basservice. har vid ett flertal tillfällen begärtattregeringen skall utreda ett glesbygdsavdrag. Vårt krav på utredning kvarstår.Regeringen bör låta utreda möjligheterna att införa ett glesbygdsavdrag.Detta bör ges regeringen till känna.4.11 Regional utvecklingTransportpolitiken måste tillmäta det regionala balansmålet stor vikt.Regioner som släpar efter i ekonomisk utveckling och där transporternabidrar till eftersläpningen bör stödjas genom särskilda trafikpolitiskainsatser. Till de faktorer som är särskilt intressanta hör att minskarestiden för de som färdas på vägar med låg hastighetsstandard, tillexempel grusvägar, till orter som är viktiga för arbetspendling ochsamhällsservice, åtgärder för att minska antalet tjälskadade ochavstängda vägar samt åtgärder för företag med stora godsvolymer somtransporteras på vägar med onormalt höga vägtransportkostnader perkilometer.De nackdelar som uppkommer av långa avstånd mellan orter i landet måstekompenseras. Transportsystemet skall främja en positiv regional utvecklinggenom att dels utjämna skillnader i möjligheter för olika delar av landet attutvecklas, dels kompensera nackdelar av långa transportavstånd.4.12 Fungerande postservice i hela landetMöjligheten till god post- och kassaservice är en av förutsättningarna fören god utveckling och tillväxt i hela landet. Alla måste garanteras dennatill enhetliga priser och rimliga distributionstider. Geografisktdifferentierad prissättning kan ej accepteras. Lokal service och regionalrättvisa hotas av postens agerande. En stor del av postservicen harförsämrats genom exempelvis nedläggningar av postkontor. Mindre orteroch förortsområden tappar sin mest grundläggande samhällsservice, enfungerande postdistribution. Detta är oacceptabelt.På flera håll genomförs indragningar av service t ex utdelning av post pålandsbygden. Posten måste ta sitt regionalpolitiska ansvar. Bolagiseringen avposten har inte visat sig ge de vinster i ökad service som reformen förutsatte.Bolagiseringar som gjorts har ej varit förenliga med en högambition inom regionalpolitiken. Flera regioner har drabbats hårt.Ambitionen om regional utveckling riskeras om inte en god basservice kangaranteras.Om inte postens service i de mer glesbefolkade delarna kan upprätthållasmåste medel säkerställas för upphandling där även andra aktörer gesmöjlighet att svara för denna service. Detta bör ges regeringen till känna.Lantbrevbäringen står för en viktig del av servicen på landsbygden ochmåste säkerställas. På flera håll pågår olika projekt där lantbrevbärare ävensvarar för annan service. Denna utveckling är värd att stödja. För mångaäldre på landsbygden är det en trygghet när lantbrevbäraren dagligenkommer förbi deras hem. Även utvecklandet av post i butik har fallit väl ut.Det visar sig att både postservice och lanthandeln kunnat räddats tack varesamordning.4.13 UtlokaliseringDet är främst de mindre kommunerna som har fått bära en stor del av destatliga besparingarna. Större orter och residensstäder har klarat sig bäst.Besparingar i statliga verk och myndigheter har verkat koncentrerande.Verksamheter i främst de mindre kommunerna har lagts ned. Påregionkontoren har verksamheterna bibehållits eller till och med utökats.Därmed har mindre kommuner tappat viktiga servicefunktioner ochkompetens.För att regionalpolitiken skall vara framgångsrik krävs en väl fungerandeinfrastruktur och samhällsservice i alla regioner. De beslut som fattas inomolika samhällssektorer har stor betydelse för bl.a. tillväxt, sysselsättning ochservice i landets olika delar och därmed den långsiktiga regionala utveck-lingen. Bristen på samordning mellan olika samhällssektorer är påtaglig.Med bolagiseringar, avregleringar och privatiseringar har myndigheter ochverk i större utsträckning ett ansvar för organisationen av den egna verksam-heten. Ett svåröverblickat lapptäcke av olika organisationer och geografiskindelning har blivit följden. har omorganisationer ochregionaliseringar varit till nackdel för kommuner utanför residensstäderna.En utvärdering bör göras av de bolagiseringar som gjorts och vilken effektdetta fått för den regionala utvecklingen.Den samhällsekonomiska nyttan i flera av de förändringar som skett inomstatlig administration kan starkt ifrågasättas. Flera stora regioner hardrabbatshårt. Ytterst är det statsmakten som inte förmått ta det regionalpolitiskaansvaret. Myndigheter, verk och bolag måste ha ett tydligare ansvar för denregionala utvecklingen. Beslut om omorganisation eller omlokaliseringmåste alltid föregås av en regionalpolitisk konsekvensanalys. Beslut omstörre förändringar av statliga verksamheter i prioriterade områden, stöd-områden, bör tas av regeringen.Med beaktande av den ensidiga koncentrationen av statliga verksamheterbör det läggas fast en plan för utlokalisering av statliga verk, myndigheteroch bolag. På detta område krävs ett betydligt kraftfullare agerande frånregeringens sida.De verk och myndigheter som även framgent har sin huvudsakliga verk-samhet i storstadsområdena skall utreda vilka verksamheter som kan utloka-liseras. Samtliga bör ha som uppdrag att av arbetsstyrkanskall förläggas till stödområden. Detta bör ges regeringen tillkänna.Affärsdrivande verk och statliga bolag har en flora av dotterbolag.Exempelvis har och Posten startat ett antal nya bolag . Iverksamheter där staten har ett ägarinflytande måste regionalpolitiska hänsynprioriteras. Huvudregeln skall vara att nya verksamheter utlokaliseras. Dettabör ges regeringen till känna.4.14 Medborgarkontor/samhällets husPå flera håll har man inom kommunen samlokaliserat olika myndighets-och servicefunktioner. Öppettiderna har förbättrats och servicenivånhöjts. Försöksverksamheten med "medborgarkontor/samhällets hus" harnu pågått . Med tanke på de goda erfarenheterna av försökenmåste det enligt vara rimligt att nu permanentaverksamheten med medborgarkontor/samhällets hus.4.15 Övrig serviceDen nära och vardagliga servicen är en livsnerv för orten.En ort som har sin affär kvar har kvar en basservice. Tyvärr har dennamöjlighet inte tagits tillvara tillräckligt. Lanthandeln kan mycket välsvara för annan samhällsservice som post- och kassaservice, spel etc.Konsumentverket driver olika projekt för att olika aktörer såsom bank,post, ATG skall använda samma tekniska system. Detta är exempel på attdet med större samordning går att klara service och tillgänglighet.Mer kan göras för att utveckla närservicen. De alltför vattentäta skottenmellan olika samhällssektorer hindrar en sådan utveckling.Nya otraditionella lösningar måste sökas. Lanthandeln kan vara både post-i-butik, utlämningsplats för läkemedel, alkohol etc.Det är först när flera sektorer samverkar som servicen kan . Allt förofta har samhällets sektorer gjort förändringar och neddragningar i servicenvar för sig. Detta har fått katastrofala följder på landsbygden. Om det finnsett krav om samordning kanske fyra arbetstillfällen kan räddas istället för attalla åtta försvinner. Därför bör det inrättas en landsbygdens servicecentraldär olika aktörer kan använda samma tekniska system.5 Utbildning5.1 Eftergymnasial utbildningUtbildningstradition och närheten till universitet eller högre utbildningpåverkar mycket starkt utbildningsstrukturen i olika regioner. Eftersomnivån ser olika ut från län till län måste satsningar göras på de orter och ide län som har lägst utbildningsnivå. Det behövs satsningar både pådistansutbildning och på decentraliserad utbildning.Möjligheten att rekrytera personer med adekvat utbildning är iblandavgörande för var ett företag väljer att expandera eller lokalisera sin verk-samhet. För att få fler att bosätta sig i regionalpolitiskt prioriterade områdenbör det prövas en möjlighet att skriva av studieskulder. Detta är förvissoförenat med betydande kostnader. anser att det bör prövas attinom ramen för de regionala tillväxtavtalen medge en ordning där studie-skulden kan skrivas av under exempelvis en tioårsperiod för de som flyttartill regionalpolitiskt prioriterade områden. Detta bör ges regeringen tillkänna.5.2 Högskolan som motor i den regionala utvecklingenDe mindre och medelstora högskolorna har betytt mycket för denregionala utvecklingen. har arbetat för attutveckla dessa högskolor. Dessa högskolor har stått för envidareutveckling och varit nydanande. har medverkat till att100 000 nya platser tillskapats under 1990-talet.Satsningar på nya platser och ökade forskningsanslag till de mindre ochmedelstora högskolorna skall inte i första hand ses som regionalpolitisktbetingade. Istället har deras roll i det nationella utbildningssystemet varitutgångspunkten. Dessa högskolor utgör viktiga utvecklingscentrum sombidrar till den regionala utvecklingen. Tillgången till kvalificerad utbildningoch forskning är en allt viktigare del i "regionernas infrastruktur". Utanmöjligheter till utbildning sker en kompetensutflyttning och nyetableringarav företag försvåras.De mindre och medelstora högskolorna har ett nära och brautvecklat samarbete med det lokala näringslivet. Högskolans tredje uppgift ärmycket viktig. Den består i att vara överbryggande mellan forskning, utbild-ning samt samhälls- och näringsliv. Detta är av stor betydelse för kunskaps-och kompetensöverföring samt för utvecklandet av nya produkter och nyabranscher. I detta sammanhang är möjligheterna att bedriva forskning på egetprogramansvar avgörande. Forskningsresurserna för de mindre och medel-stora högskolorna måste öka. anser att forskningsmiljöerna vidde mindre och medelstora högskolorna skall utvecklas. För detta krävs ökadefasta forskningsanslag till dessa högskolor. Den forskningspolitiska utred-ningen kommer att presentera sina förslag. anser attdet i den kommande forskningspolitiska propositionen klart måste ske för-stärkningar i dessa högskolors forskningsmöjligheter.5.3 Distansutbildning och decentraliserad utbildningPå flera orter har möjligheten till distansutbildning eller decentraliseradutbildning varit betydelsefull.