mot · GM02Kr252 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Kr252av ()Mångfaldsperspektiv i public service-mediernaMångfald och en spegling av det mångkulturella ärnya begrepp som skrivits in i det rådande avtalet mellanstaten och respektive Radio.Begreppet det mångkulturella samhället andas öppenhet,tolerans och acceptans av skilda språk, religioner ochlivssyner. Idén är att skilda "kulturer" skall kunna leva sidavid sida och att medlemmar av en minoritet skall ha rätt tillsin kulturella särart. I är det invandrare ochinvandrarkulturer som står i fokus vid diskussionen om detmångkulturella samhället.Sedan ganska många år har vissa språkliga och etniska minoriteter åtnjutiten särställning i avtalet mellan stat och television. I det senaste avtalet ärdetsärskilt tre inhemska språkliga minoriteter som räknas upp: samiska, finskaoch tornedalsfinska. Också invandrarspråk skall beaktas. I praktiken har dettainneburit att vi har program på finska, turkiska, serbokroatiska med mera,samt program av, med och för invandrare.I texten om inhemska språkliga och etniska minoriteter nämns att blandandra tornedalsfinska skall ha en särställning. Avtalet är inte helt entydigtutan kan tolkas så att det är språket som skall skyddas, men i kulturutskottetsbetänkande inför avtalsskrivningen talas uttryckligen om "de kulturer somföreträds av våra inhemska minoriteter, nämligen samerna, den finskspråkigagruppen och tornedalingarna". Sannolikt är detta ett resultat av att detmångkulturella skall speglas.Varken i utskottsbetänkandet, regeringens proposition eller någon av demotioner som inkom i ärendet nämns att homosexuella som grupp skulle haen självständig plats i det mångkulturella samhället. Kanske borde dettastämma till eftertanke. En fara med att inte inkludera homosexualitet är attkulturella normer överordnas sexuell läggning. I varje kultur som finns iSverige, alltifrån den svenska till de övriga inhemska och vidare till deinvandrade, är heterosexualiteten norm. kan vara olika stark och tasig olika uttryck, men generellt sett är en negativ syn på homosexuella etttydligt inslag i samtliga dessa kulturer.I utredningen pekas på frånvaron av TV-program av, med och för homosexuella. Till detta svarar SVT att "programav den typ som nämns, av, med och för homosexuella, torde knappast stå isamklang med Riksradions uppdrag, såsom det uttrycks i nuvarande radiolagoch avtal mellan programföretag och staten" (SOU 1984:63, s. 223). SVTtycks således här ha tolkat lagen och avtalet så att det faktiskt är otillåtetattvisa ett program eller göra en programserie enligt ovanstående koncept. Detskulle med andra ord bryta mot lagens bokstav om opartiskhet och saklighet.Tolkningen förklarar i sig utredningens nedslående resultat vad gäller hurmycket tid homosexualitet fått i TV, men visar också på ett annat viktigtfenomen. Att visa upp homosexualitet utifrån ett homosexuellt perspektivblir här att betrakta som en partsinlaga. Annorlunda uttryckt kan man påståatt homosexualitet behandlas som en åsiktsyttring. Frågan är om detta varitlagstiftarens intentioner, men eftersom regeringen låter resonemanget passerahade den uppenbarligen inte några invändningar. Förslaget har för övrigt inteåterkommit i vare sig senare utredningar, betänkanden eller propositioner,trots att exempelvis nya avtal mellan staten och SVT föregicks avvad man ville skulle bli en förutsättningslös diskussion om bland annat hursärskilda publikgrupper skulle behandlas. Med begreppet avsågs dockspecifikt funktionshindrade samt språkliga och etniska minoriteter (Ds1994:76 En radio och TV i allmänhetens tjänst).I dag är lagens text ändrad, men avtalet talar fortfarande om opartiskhetoch saklighet. SVT hävdar enligt brev till RFSL att man inte görsamma tolkning som tidigare, men man agerar enligt samma principer alltsedan remissyttrandet kom 1986. Det första och hittills enda TV-bolag iSverige som gjort program med och för homosexuella är den lillakommersiella kanalen ZTV. Att det blev en kommersiell kanal och inte enpublic service-kanal visar på en viss logik om man jämför med studier av hurpublic service-kanaler inte bara i , utan även utomlands legat efterkommersiella kanaler i frågan om homosexualitet.Flera studier som gäller medier visar att det är svårt att identifiera sig medandra än den grupp man själv tycker sig ingå i. Studier gjorda på TV-publikvisar att möjligheten till identifikation är central för att ett TV-utbud skallvara värdefullt för tittaren. Amerikanska studier pekar bland annat på att TV-publik som tillhör minoritetsgrupper i första hand väljer att följa TV-seriersom handlar om den egna minoriteten. Samma sak gäller om man låterungdomar peka ut sin favorit bland TV-seriekaraktärer: svarta väljer till 75 %svarta, latinamerikaner till latinamerikaner. Intressant här är att dengrupp som har störst möjlighet att finna någon ur den egna gruppen attidentifiera sig med också är den grupp som i störst utsträckning väljer någonfrån den egna gruppen: vita ungdomar väljer till vita personer som TV-favoriter. Det är i det ljuset man skall se misslyckande.Låsningen i den heterosexuella gör att om perspektivet byts blir dettaatt betrakta som partsinlagor eller osakligheter.Men man missar en poäng. Om heterosexuella kräver ett heterosexuelltperspektiv för att förstå ett program, varför skulle detta inte gällahomosexuella? Behoven kan möjligen se olika ut men att de skulle kunnatillgodoses genom folkbildningsprogram om homosexuella, gjorda avheterosexuella och med ett heterosexuellt perspektiv är osannolikt. Dessaprogram, hur välgjorda och bra de än är, är heller inte gjorda för homosex-uella utan för den stora allmänheten och därmed anpassas frågeställningaroch infallsvinklar till den breda publiken. Det är en avsevärd skillnad påprogram om homosexuella och program för homosexuella.Sveriges Television är ett bolag som följer idén om en television iallmänhetens tjänst, det som man vanligen brukar kalla för public service.Uppdraget går ut på att programinnehållet skall vara till för så många sommöjligt, och att även mindre grupper skall kunna se program riktade till dem.I internationella sammanhang framstår ofta BBC som förebilden för publicservice-television, och visar det sig också att SVT har BBCsom förebild. I likhet med förhållanden i visar det sig att det är dekommersiella brittiska kanalerna som varit först med renodlade TV-programför homosexuella. visade homoprogrammet , vilket ungefär följdes av BBC:s "Saturday NightOut". Till skillnad från det svenska TV-bolaget i allmänhetens tjänst gjordesåledes BBC en annan bedömning av program med och för homosexuella.Radiodelen av BBC har sedermera också följt upp initiativet och säntåterkommande program för homosexuella.Sveriges Television är hindrad av sin egen tolkning av sitt public service-uppdrag. En TV i allmänhetens tjänst kan per definition inte ta hänsyn tillhomosexualitet eftersom detta betraktas som en partsinlaga som inte berörallmänheten. När homosexuella dessutom varken räknas som minoritet ellerkultur - och därmed inte är en del av det mångkulturella - hamnargruppen utanför. SVT är i den bemärkelsen genom rådande lagstiftning ochrådande avtal förhindrat att gå samma väg som ZTV, eller att gå längre.Att visa ett programutbud av, med och för samer, tornedalingar,finskspråkiga och vissa invandrargrupper är helt tillåtet och dessutom ettdemokratiskt ansvar. Att visa program med och för heterosexuella diskuterasinte ens, utan tycks betraktas som en självklarhet. Däremot görs inte programmed och för homosexuella, utan sådant har åtminstone tidigare betraktatssom lag- och avtalsvidrigt. Inför nästa avtalsskrivning mellan staten ochpublic service-medier bör därför begreppen mångfald och det mångkulturellaSverige breddas till att inkludera homosexuella.I avtalet mellan staten och SVT borde homosexuella tas med som en gruppsom har särskilda behov. Det finns en uppenbar risk att homo- och bisexuellaannars försvinner om det mångkulturella samhället definieras som ettsamhälle där kulturella normer - där heterosexualitet ofta är än starkare än iden svenska kulturen - blir överordnade frågor om sexuell läggning. Attskriva in homosexuella är en förutsättning för förändringar, men det är ocksåen förutsättning för att få till stånd en förändring av rådande attityder inomSVT och SR. Så länge homosexualitet betraktas som en åsiktsyttring blirhomo- och bisexuella behandlade som partsinlagor som måste bemötas. Atthomosexuellas ställning debatteras är en självklarhet, men att homosexualiteti sig och homosexuella perspektiv skulle vara partsinlagor eller något merosakligt än heterosexualitet och heterosexuellt perspektiv måste ifrågasättas.HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om mångfaldsperspektivet i public service-medierna.Stockholm den 27 oktober 1998Yvonne Ruwaida (mp)