mot · GM02MJ222 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:MJ222av m.fl. (mp)Bin och biodlingInledningBiet är genom att agera som pollinatör, en mycket viktigkomponent i de ekologiska systemen, som i sin tur utgörgrunden för människans och andra levande varelsers existenspå jorden. Biet pollinerar grödor som odlas av människan,men har givetvis en viktig roll att spela även för frukt- ochfrösättningen i den vilda naturen. Biet i människans tjänstger oss ju dessutom honung. importeras honung tillSverige från länder som och Nya Zeelandeftersom de svenska biodlarna inte kan täcka behovet. Manproducerar endast ca av det totala behovet på ca6 . Antalet bisamhällen minskar i , vilket äroroande.Ansvaret för de genetiskaresursernaDet är viktigt att biet som biologisk resurs sköts på ettkompetent sätt. Frågor om bisjukdomen varroa hardiskuterats i och sjukdomen,dess bekämpning och utbredning är frågor som inte löstsännu. Denna motion handlar dock inte om det, utan omansvaret för de genetiska resurserna; biaveln ochutvecklingen av biet.Bikontrollen fanns på 80-taletUnder 80-talet bedrevs ett kontrollarbete av aveln och olikastammars utveckling av Bikontrollen. Man arbetade påsamma sätt som Husdjurskontrollen gör i ett intimtsamarbete mellan näringen och den ansvariga myndighetenJordbruksverket, som har som uppgift att se till att detbedrivs en god och kompetent avel. Även växtodlingensavelsfrågor hanteras på motsvarande sätt.Till Bikontrollen rapporterades alltså inte bara mängden produceradhonung, utan framför allt försökte man få en uppfattning om släktskapmellan individer (drottningar) och stammar för att undvika genetisk erosionoch förlust av genetisk mångfald. Denna bokföring av härstamning avsågsanvändas på samma sätt som för andra husdjur för att få en långsiktigthållbar utveckling, både avseende genresurserna och avelsframstegen. Tyvärrlades Bikontrollen ned på grund av brist på pengar och finns ingenregistrering, ingen kontroll och därmed heller ingen samlad dokumentationsom kan visa om dagens utveckling inom biodlingen är hållbar.Den genetiska basenkrymper idagMen det finns misstankar om att utvecklingen inte är hållbar.Biodlingen utvecklas . Det som sker är alltmer nyttjar parningsstationer där man parardrottningar innan de skickas ut till olika bisamhällen. Inaturen paras drottningen av många drönare (20-30 st), somi sin tur inte är nära besläktade. Detta innebär att de arbetsbinsom drottningen föder i samhället härstammar från 20-30olika fäder och man har en stor genetisk variation mellanarbetsbina i en bikupa. Men drönare som produceras påparningsstationer är nära besläktade eftersom de producerasav endast några få drottningar, som dessutom oftast ärsystrar. Därmed blir arbetsbina inom kupan, som ettresultatet av att drottningen parats vid avelsstationen, närabesläktade. Produktionen av nya drottningar sker genom"odling " av nya drottningar, ofta flera hundra från en ochsamma moderdrottning. Alla dessa nya drottningar blirsåledes nära besläktade. Efter stationsparning av dessadrottningar, och detta upprepat i många generationer,kommer släktskapen inom bisamhällena allteftersom att ökakraftigt.Ökad släktskap inom samhällena anses av internationella forskare innebäraminskad förmåga att motstå olika yttre påfrestningar i form av sjukdomareller dåliga årsmåner, som denna sommar. Om arbetsbina och drottningarnadessutom blir inavlade, vilket är fallet om drottningarna som sänds tillparningsstationen är besläktade med stationens drönare, blir även livskraftenhos de enskilda individerna i samhället nedsatt. Detta resulterar bland annat isänkt honungsproduktion hos samhällena. Detta är problem som inte haruppmärksammats inom biodlingen.I anser några forskare att den genetiska basen genom detta förfarandebara är en spillra av vad den var . Inom all annan avel undviks s kmatadoravel för att inte riskera förlust av genetisk variation. Men biavelnbedrivs inte alltid med detta för ögonen. "Genetisk erosion" måste stoppasI och med tillkomsten av de nya EU-medlen för biodling ochdet nationella programmet finns möjligheter att ta nya taginom biodlingen och biodlingsforskningen - som då i högstagrad inkluderar avelsarbete och vården av de genetiskaresurserna. Bikontrollen behöver återupplivas, men detbehövs också analyser av avelsstrukturens(parningsstrukturens) betydelse för släktskapsförändringarinom och mellan samhällena, och därmed för samhällenasoch populationernas livskraft och långsiktiga hållbarhet. Detär viktigt att ta fram avelsstrategier som inte leder till"genetisk erosion", dvs att man utarmar den genetiska basen.Den kommersiella drottningodlingen kan på ganska kort siktminska den genetiska basen mycket kraftigt.Skapa ett nytt kontrollorganJordbruksverket har ansvar även för biet. Det är förvånandeatt man inte bygger upp samma typ av kontrollorgan för binsom det som finns för får, nötkreatur och alla andra husdjur.Under /95 lade jag en motion, där jag villeatt bin skulle klassas som djur. Den väckte viss munterhet,men kravet var berättigat och frågan är om det är just dettasom gör att Bikontrollen inte återupplivas. För behovet finns.Vi anser att det är hög tid att så sker.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av en ny bikontroll,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att en "genetisk erosion" inte sker med dagens tambi,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vikten av forskning och kunskapsinhämtande i frågor om bietsgenetiska släktskaps- och inavelsförhållanden i relation till aktuellaavelsstrategier och avelsstrukturer inom biodlingen, så att bisamhällenas ochpopulationernas livskraft och långsiktiga hållbarhet inte äventyras,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att i klassa bin som djur för att underlätta samarbetet medEU.Stockholm den 26 oktober 1998Gudrun ()()()Per ()()