mot · GM02K259 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:K259av m.fl. (v)Införande av republikSammanfattningVänsterpartiet menar att monarkin är principiellt oförenligmed demokratins principer och att därför börbesluta att av regeringen begära förslag till förändringar avgrundlagarna som möjliggör övergång till ett republikansktstatsskick.Diskussionen omstatsskicketVi synas sålunda, på det hela taget, vara berättigade att betrakta konungarna imånga delar av världen såsom direkta arvtagare till de gamla trollkarlarnaeller medicinmännen. G. Frazer: Den gyllene grenen)Monarkin demoraliserar överallt där den finns. ()...den demokratiska republiken kommer att bli den allmänna och gängseförfattningen inom de civiliserade staterna, inom de allra flesta länder iEuropa och andra världsdelar. (i 1918)Frågan om övergång till ett republikanskt statsskick i Sverigeär inte ny. Den väcktes i första gången avsocialdemokraten , sedemera medlem iSverges Socialdemokratiska Vänsterparti (i dagVänsterpartiet). Den har behandlats åtskilligagånger i och har åtminstone ägnats ettseriöst intresse i den offentliga debatten. De "principielltrepublikanska" partierna socialdemokraterna och folkpartiethar dock inte ansett frågan vara av sådan vikt att man vågatatt i stå upp för sin uppfattning, trots att det sedandet demokratiska genombrottet oavbrutet funnits en stabilrepublikansk majoritet i den högsta folkrepresentationen.Denna bristande beredvillighet att ta ansvar för det egnapartiets ståndpunkt i frågan föranledde socialdemokraten ochordföranden i Republikanska Klubben, , att i enartikel i utbrista:"Regeringspartiet synes vara förlamat av skräck för marginaväljar-reaktioner: det självklara initiativet synes utebli på grund av obefogad under-skattning av den allmänna intelligensnivån. "Dock fördes frågan så långt att grundlagsberedningen, efter en motionundertecknad av 32 socialdemokrater, 1966 gavs direktiv att även utredamonarkins framtid. Något förslag om övergång till republik blev det dockinte. Vid ett sammanträde i enades beredningen om attmonarkin skulle behållas, men att statschefen, dvs kungen, endast skulle harepresentativa uppgifter.Vänsterpartiet Kommunisterna stod inte bakom denna kompromiss, ochhar fortsatt att hävda det som ännu är hela den svenskaarbetarrörelsens - och delar av borgerlighetens - principiella uppfattning:Sverige bör övergå till ett republikanskt statsskick. Vår avsikt med våraregelbundet återkommande motioner i detta ärende är dock inte i första handatt demonstrera vår egen principfasthet, utan en ärlig vilja att bidra till denenligt vår mening nödvändiga författningsdiskussionen om övergång till ettändamålsenligt och modernt statsskick.Den motsägelsefullagrundlagenI regeringsformens 1 kap. 1 § heter det: "All offentlig makt iSverige utgår från folket." Detta är den politiska demokratinsgrundläggande princip, fundamentet för alla andra lagaravseende den offentliga maktutövningens former ochändamål. Trots det finns i våra grundlagar rester av tidigare,på icke-demokratiska principer vilande, maktförhållanden.I 5 § stadgas: "Konungen (...) är rikets statschef." Denne konung utses intei enlighet med demokratiska principer, utan tillkommer "manliga ochkvinnliga efterkommande till kronprins , sedemeraKonung , avkomling i rätt nedstigande led, Konung ." (SO 1)Konungen ges vidare ett antal politiska uppgifter utöver den formellauppgiften som statschef. Han är ordförande vid särskilda informations-konseljer med regeringen och vid den särskilda konselj i vilken regerings-skifte äger rum (RF 5:1). Det är vidare kungen som förklarar riksmötetöppnat (en sista ceremoniell reminiscens av föreställningen att riksdagenerhållit sin makt från Konungen och inte från folket) och han är ordförande iUtrikesnämnden, där rikets förhållande till främmande makt avhandlas.En mer utförlig argumentation kring varför dessa inslag i grundlagen står iformell - om än kanske inte reell - strid med demokratins principer tordevara överflödig. Det främsta ämbetet och förtroendeuppdraget i endemokrati, statschefens, skall självfallet tillsättas på ett sätt som står iöverensstämmelse med den demokratiska grunduppfattning som i alla andraoffentliga sammanhang anses självklar.Monarkins ideologiska rollÄven om det går att hävda att kungen numera fråntagits allareella maktpolitiska befogenheter, så är därmed intemonarkins samhälleliga roll uttömd. Monarkins självaexistens, och alla de anakronistiska ceremonier och formersom omger densamma, fungerar som ideologiskkonservering av icke-demokratiska föreställningar om"överhetens" utvaldhet och "naturliga" maktbefogenheter.Vilhelm skriver drastiskt men träffande i sinpamflett "Därför är jag republikan":I en monarki uppkommer det alltid en anda av undersåtlighet, som inte är friamedborgare värdig. Kring konungen med nåde och hans anförvanterhar uppblommat en rik flora av servilitet och inställsamhet,kryperi och allsköns fjäsk. Denna undersåtlighet kräver sina offer i de bästakretsar. Jag har sett högt bildade personer, som i andra sammanhang harådagalagt intelligens, mista sin mänskliga värdighet inför en kunglig person:I närvaro av en medlem av kungahuset har de alldeles tappat koncepternaoch stått som förvandlade och stammat i förvirring och betett sig på ett sätt,som närmast kan kallas fjantigt. (sid 23)StatschefensrepresentativitetDet framförs ofta från republikaner som ännu icke ärberedda att stå upp för denna sin övertygelse, att kungensuppgifter endast är representativa och ceremoniella och attdärför en övergång till republik inte är av nöden, åtminstoneinte just nu.Vänsterpartiet menar tvärtom att statschefens representativa funktionytterligare understryker det orimliga i att denne föds till sitt ämbete.Statschefen bör ha en djup kännedom om det svenska folkets liv och verkligaproblem, om det politiska systemet och de ideologiska och politiska krafterdet rymmer. En skyddad uppväxt som ger få eller inga möjligheter tillkännedom om normalt vardagsliv, annat än genom arrangerade studiebesökoch teoretisk förståelse, är en olämplig bakgrund för ett så viktigt uppdragsom statschefens. Det krävs bred erfarenhet och gedigna kunskaper för att påett effektivt och ändamålsenligt sätt kunna representera nationen och därmeddet svenska folket. Därför bör statschefen utses bland personer som kanförväntas ha denna erfarenhet och som åtnjuter ett brett politiskt förtroende.Det ligger närmast till hands att den som av utses till talman ävenär rikets statschef.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till sådana ändringar igrundlagarna som möjliggör övergång till ett republikanskt statsskick.Stockholm den 22 oktober 1998Mats ()()()()(v)()()