mot · GM02So287 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So287av m.fl. (v)Barns rätt till assistans och assistansersättningHandikappreformen innehåller två centrala lagar: lagen(1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade(LSS) och lagen (1983:389) om assistansersättning ().Personlig assistans är en insats enligt LSS. Om en personmed funktionshinder behöver personlig assistans mer än 20timmar kan enligt statlig assistansersättningbeviljas.Då reformen sjösattes diskuterades om barn skulle kunna få assi-stansersättning. (Det var aldrig tal om att undanta barn från rätten till per-sonlig assistans enligt LSS. )I proposition 1992/93:159 föreslog regeringen att barn inte skulleundantas. Föredragande statsråd påpekadeatt för barn fanns dels ett ansvar hos föräldrarna, dels en skyldighet förkommunen att ställa upp med bl.a. barnomsorg och skola, vilket skulleminska behovet av assistansersättning - - -. Det finns emellertid en gruppbarn som är mycket vårdkrävande och för vilka föräldraansvaret ikombination med t ex avlösarservice, barnomsorg och skola inte räcker till -- -. Jag anser att personlig assistans är av grundläggande betydelse för barnsom har omfattande omvårdnadsbehov eller stor del avdygnet och som på grund av t ex hjärnskada, genetisk skada eller sjukdomhar flera funktionshinder . Sådana funktionshinder kan vara någoneller flera kombinationer av t ex rörelsehinder, utvecklingsstörning,synskada, hörselskada, epilepsi, andningsproblem, hjärtsjukdom eller extreminfektionskänslighet.Detta uttalande har tolkats olika. Bl.a. harRiksförsäkringsverket tolkat uttalandet så att det även,bortsett från föräldraansvaret och verksamhet,skulle krävas ett större omvårdnadsbehov förassistansersättning till ett barn än till en vuxen.En annan tolkning är att uttalandet endast syftade till att beskriva hursituationen kunde vara för ett barn som en motivering till förslaget att ävenbarn skulle ha rätt till assistansersättning. Företrädare för denna tolkning kanhävda att det av lagtexten inte kan utläsas att någon skillnad skulle föreliggamellan barn och vuxna. Om det avsetts en genomgripande skillnad mellanbarn och vuxna skulle detta ha uttryckts i lagtexten och klart utsagts ipropositionen. Därtill kommer att uttalanden i förarbetena har betydelse förtolkningen av en lag endast om lagtexten lämnar utrymme för fleratolkningar. I detta fall kan man i ordalydelsen av stadgandet inte läsa in attdet skulle vara någon skillnad i bedömningen av barn och vuxna.I proposition 1995/96:146 föreslogs förändringar i LSS och vilkaskulle vara förtydliganden av vad som avsetts då reformen tillkom. I sammaproposition föreslogs bl.a. en hänvisning i till föräldraansvaret ochkrav på "särskilda skäl" för att få assistansersättning för tid i kommunalverksamhet. Någon bestämmelse av innebörd att det skulle gälla en strängarebedömning av funktionshindrets omfattning när det gäller barn föreslogsinte. Det påpekades att det föreligger otydligheter mellan uttalanden ipropositionen och regelverket, vilket har vållat tillämpningssvårigheter närdet gäller bedömningen av assistansbehov för barn. Därför föreslogregeringen, för att klargöra syftet, en komplettering av medhänvisning till vårdnadshavarens ansvar.Socialutskottet föreslog att hänvisningen till vårdnadshavarens ansvar inteskulle införas. Nämnda del av propositionen citerades av socialutskottet(betänkande 1995/96:SoU15). Utskottet konstaterade också att barn enligtförevarande rättspraxis skall beviljas assistansersättning då deras hjälpbehovexklusive föräldraansvaret uppgår till minst . "Det vill säga barnbedöms utifrån samma kriterier som vuxna. "följde inte helt förslaget i propositionen. Bl.a. togs hän-visningen i lagtexten till bort, den ansågs obehövlig.Betydelsen av personlig assistans till barn betonades. Därmed har riksdagenklart uttalat att den nya lydelsen i lagarna innebär att det inte föreliggernågotkrav på ett större omvårdnadsbehov för barn.Uttalanden i förarbetena till lagändring tar över vad som sades iden tidigare propositionen i den mån det föreligger någon skillnad mellan detidigare och de nya förarbetena.Det kan också framhållas att regeringsrätten i ett prejudikat 1997 (RÅ1997ref II) har konfirmerat vad som sades om rättspraxis i samband medlagändringen 1996. I detta mål, som gällde assistansersättning till ,anförde : "tillhör inte den lilla grupp mycketvårdkrävande barn som nämns i lagens förarbeten. Regelsystemet är merbegränsande för barn med funktionshinder än för vuxna." Regeringsrättenanförde i sin dom: "I målet är ostridigt att har sådana funktionshinderatt hon omfattas av 1 § LSS. Av 3 § följer därmed att hon har rätt attför sin dagliga livsföring få assistansersättning förutsatt att hon har behov avpersonlig assistans för sina grundläggande behov under i genomsnitt mer än20 timmar ." Regeringsrätten underkände således verkets tolkning.Det är därmed numera helt klart att samma bedömning skall göras för barnsom för vuxna, givetvis med hänsyn till föräldraansvar och stöd i kommunalverksamhet.Riksförsäkringsverket fortsätter dock att i sina Allmänna råd om assistans-ersättning rekommendera att det skall krävas ett större omvårdnadsbehov förett barn. I Allmänna råd 1998:6, som kom ut , sägs attomvårdnadsbehovet bör omfatta minst . Vidare hänvisastill uttalandet i proposition 1992/93:159 där det talas om "flera funktions-hinder ". Ett barn med endast ett funktionshinder skulle alltså varautestängt från rätten till assistansersättning, även om omvårdnadsbehovetgällde , under det att ett flerhandikappat barn med ett om-vårdnadsbehov av t.ex. skulle kunna få sin ansökanbeviljad.För att slå fast att avsikt med lagändringen 1996 var att det intefinns något strängare krav på omvårdnadsbehovet då det gäller barn bör etttillägg till 7 § LSS göras och kan ha följande lydelse: Samma bedömning avomvårdnadsbehovet skall göras då det gäller en ansökan från ett barn somfrån en vuxen person.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar om ett tillägg till 7 § lagen om stöd och service tillvissa funktionshindrade av följande lydelse: Samma bedömning avomvårdnadsbehovet skall göras då det gäller en ansökan från ett barn somfrån en vuxen person.Stockholm den 17 oktober 1998Ingrid ()()()()()()()()()