mot · GM02U206 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:U206av m.fl. (kd)Internationellt biståndInledningMänniskovärdet är universellt och kan därför inte relativiseras av geografiskagränser. Oberoende av faktorer som ras, kön, ålder och religion har varjeindivid ett och samma värde. Det måste vara varje sann demokrats ansvaroch plikt att verka för att respekten för människovärdet ökar i alla delar avvärlden.2 Global trygghet - global utveckling - globalsolidaritetSedan 1975 har konsumtionen i världen fördubblats, vilket medfört en ökadvälfärd för en stor del av jordens befolkning. En dryg miljard människor haremellertid inte alls eller i mycket ringa utsträckning fått ta del avförbättring-arna. Denna femtedel av världsbefolkningen svarar för av denårliga konsumtionen av varor och tjänster. Det är att jämföra med den rikastefemtedelen som tar för sig av den totala konsumtionen. Även i fattigaländer med ekonomisk tillväxt växer klyftorna. Den fattigaste delen av be-folkningen ges i regel inte möjlighet att ta del av tillväxtens frukter.Klyftor-na i världen växer således. Fördelningen av jordens resurser är orättfärdig.För att få bukt med dessa orättvisor och snedfördelningar krävs mer äninternationellt utvecklingsbistånd. Insatser måste ske även inom en rad andraområden. Utrikespolitiken måste få en breddad och tydlig profil. En freds-främjande säkerhetspolitik, en generös flyktingpolitik och en handelspolitiksom syftar till öppnare marknader och rättvisare konkurrensvillkor är viktigainslag. Biståndet fyller en viktig funktion för att lindra och reducera deekonomiska och sociala orättvisorna.3 BiståndsnivånMålet för biståndet måste vara att skapa en långsiktigt hållbar utveckling föralla människor i alla länder och kulturer, att ge dem ett värdigt liv och enframtidstro. Om detta mål ska kunna nås krävs en internationell kraftsamling.Det är bara genom gemensamma ansträngningar som vi kan ge fler männi-skor möjlighet att leva ett värdigt liv utan svält, fruktan och för tidig död.FNrekommenderar sina medlemsländer att avsätta av bruttonationalpro-dukten (BNP) till bistånd. Det är inte orimligt att hävda att ett stort antalländer kan klara sig med "endast" av sina totala inkomster. Statisti-ken visar emellertid att samtliga länders bistånd uppgick till endast0,av BNI.Sverige har haft en hög biståndsprofil och framstått somett föredöme för andra länder. 1968 fastlades målet att det svenska biståndetskulle uppgå till en procent av vårt lands bruttonationalinkomster. Det ärbeklagligt att det målet bara kunnat uppnås två gånger , bådagånger med icke-socialistiska regeringar och när biståndsminister, då man nådde rekordnivån . Den nuvaranderegeringens förslag, som för övrigt utarbetats i samarbete med två partiersom tidigare kritiserat regeringen för att inte sträva mot enprocentsmålet,innebär att biståndsnivån blir av BNI. Det är att jämföramed vid regeringsskiftet 1994.I princip och i handling har alltså Socialdemokraterna förpassatenprocentsnivån till historieböckerna. Det är enligt vårt synsätt mycketolyckligt. Ytterst handlar det om vilken människosyn man har. Att viljahjälpa den svage och fattige, att bistå människor i nöd borde för ett rikt landsom vara en självklarhet. Genom den lägre biståndsnivån sänderregeringen ut en tydlig signal att behovet att hjälpa och bistå har minskat,trots att så naturligtvis inte är fallet.Kristdemokraterna hävdar att värnandet om mänskliga rättigheter måstevägledas av principen om människors lika värde oavsett ras, kön, religion,språk eller födelseort. Det globala bekämpandet av fattigdomen viautvecklingsbistånd måste därför även i fortsättningen inta en central ochsjälvklar plats i den svenska statsbudgeten. Genom ett generöst bistånd kanSverige vara ett föredöme för andra länder och därigenom ge förutsättningarför att resurser skapas som innebär att antalet fattiga minskar. Krist-demokraternas strävan och målsättning är därför att återtar sin platssom en av världens främsta biståndsgivare. I vårt budgetförslag föreslår vidärför att biståndsramen ska höjas med totalt6,jämfört med regeringens förslag och därmed utgöra ettgott avstamp mot enprocentsnivån i början av nästa sekel.4 Biståndspolitiska principer inför 2000-taletI som kännetecknas av en ansträngd ekonomi riskerar solidariteten attavta. I vårt land har den "ekonomiska krisen" drabbat alla samhällsgrupper.Det är därför inte förvånande att viljan att ge bistånd över gränserna minskar.Det är i tider som dessa som den grundläggande biståndstanken sätts på prov,nämligen solidariteten med de svaga. Att alla har ett gemensamt ansvar förvarandra. Att alla hör samman och bebor en jord som är odelbar. Det är dentanken, den visionen, som engagerar och bär hundratusentals människor ivårt land till att göra stora insatser för våra systrar och bröder i de fattigaländerna. För kyrkor och folkrörelser, föreningar och även många enskilda ärsolidaritetstanken en självklarhet. Vi som politiker måste därför gemensamtkämpa för att göra den visionen mer levande och sedan också praktisera den!När hotbilden från det övergått till samarbete och samförståndhar andra hot mot vår säkerhet börjat göra sig gällande. I många länder är detinte längre militära hot som utgör den största säkerhetsrisken utan i än störreutsträckning människors omänskliga livsvillkor. Ekonomiska och socialaorättvisor leder förr eller senare till oro och utgör en latent risk för inrekonflikter. Ju mer vi kan främja en demokratisk, social och ekonomiskutveckling i världen, desto mindre blir risken för väpnade konflikter.Internationellt biståndssamarbete kan här utgöra en nyckel till fred ochhindra att konflikter utbryter. Ett gammalt talesätt som äger relevans är att"demokratier inte startar krig mot varandra". Biståndets demokratistöd ochkonfliktförebyggande verksamhet kan därför effektivt bidra till att stabiliseranyblivna men ännu svaga demokratier och därmed också bidra till fred.Befolkningsfrågan, som är starkt länkad till de säkerhetspolitiskaaspekterna, ger också motiv för att se biståndet som absolut nödvändigt iförsöken att förhindra en kommande global katastrof. beräknasvår jord befolkas av dubbelt så många invånare som , det vill säga12 miljarder människor. De flesta av dessa kommer att födas i fattiga länder.För att förhindra att väpnade konflikter uppstår måste stora satsningar påförebyggande åtgärder vidtas. Detta bör ske med en särskild fokusering påkvinnors hälsovård och utbildning.En av konsekvenserna av det svenska biståndet är återflödet i form avkapital till svenskt näringsliv genom order och uppdrag. Detta återflöde är tillstor del beroende av den internationella konkurrenskraft som svenska företagkan visa upp. Återflödet, , får självklart inte bli ettsjälvändamål för att ge bistånd. Å andra sidan måste svenskt näringsliv fåsamma möjligheter och villkor som andra länder när det gäller att konkurreraom bilaterala såväl som multilaterala projekt.5 Barn och biståndSverige har tillsammans med 185 av FN:s medlemsstater genom den såkallade förbundit sig att verka för barnens rätt till en dräg-lig tillvaro oavsett nationell tillhörighet. I artikel 4 står att "konventions-staterna ska sträva efter att till det yttersta av sina resurser sökaförverkligabarnens rättigheter. När resurserna inte räcker till krävs internationellt sam-arbete".WHO har beräknat att antalet föräldralösa barn enbart i kommer attvara 2000. Många av dem har blivit föräldralösa på grund avaids. Även i flera andra delar av världen finns ett stort antal föräldralösabarn. Dessa utsatta barns situation måste få en ökad uppmärksamhet av detinternationella samhället.Kristdemokraterna välkomnar den översyn som inletts av Utrikesdeparte-mentet av barnfrågor i det internationella utvecklingssamarbetet liksom attbarnfrågorna skall få en mer sammanhållen policy och att ett barnperspektivskall utvecklas för det multilaterala och det bilaterala utvecklingssamarbetet.Viktigt är också den uppföljning av barntoppmötet , det särskildamöte med (UNGASS 2001) som sker år 2001.En annan fråga där barnens situation måste förbättras gäller frågan ombarnarbete. Ett sätt att göra detta vore att uppmana företagen att införa en"etikcertifiering" med som grund för att på så sättmotverka företag som bryter mot genom att låta minder-åriga barn arbeta, dessutom ofta under dåliga arbetsförhållanden och motringa betalning. En sådan certifiering skulle, liksom miljöcertifiering,innebära att produkter från företag som respekterar gavsen speciell märkning. En etikcertifiering skulle på så sätt bidra tillförbättradelevnadsförhållanden för barn och kan därför anses vara en form av bistånd.Arbetet för att stödja barn med funktionshinder liksom frågan ombarnsoldater är andra exempel på viktiga frågor där barnens behov särskiltbehöver lyftas fram.6 i blev för många länder ett begrepp förknippatmed miljö och utveckling. i historien hade en internationellkonferens samlat ett så stort antal deltagande stats- och regeringschefer somRiokonferensen. har så många löften och utfästelser om förbättringarav den globala miljön givits, så många utfästelser skrivits under, så mångaförhoppningar tänts. Och utan tvekan har haft stor betydelseoch bidragit till att miljömedvetandet i världen påtagligt ökat.I juni 1997, det vill säga efter , samlades återigen världensledare, nu i , till den så kallade . Konfe-rensens huvudsakliga syfte var att analysera i vilken grad de deltagandestaterna i levt upp till sina utfästelser och löften givna tidigare.Länderna i den så kallade G-77 gruppen, som består av världens 133fattigaste länder, redovisade i tal efter tal sin besvikelse över att de rikaländerna svikit sina löften och åtaganden , till exempel när detgäller att följa FN:s rekommendation att ge av sin BNP till jordensfattigaste länder. G-77 länderna konstaterade att konsekvenserna av de rikaländernas uteblivna resurstillskott blivit en försämrad miljö. Ändå kvarstårde rika ländernas krav på de fattiga länderna att de själva snabbt ska sätta inresurser för att komma till rätta med sina miljöproblem.Överallt i världen kan vi konstatera att miljöproblemen växer. Skogsav-bränningar i , i syfte att nå snabba kortsiktiga vinster, växandeöknar som innebär en årlig kapitalförlust på och somdrabbar 900 miljoner människor, förtunnat ozonskikt som höjer jordenstemperatur och orsakar snabbare avsmältning vid polerna är några exempel.Miljöproblemen är globala och gränsöverskridande. Att bekämpa demkräver internationellt samarbete där varje land måste bidra utifrån sin egenekonomiska bärkraft.De globala miljökonventionernas ökande betydelse för den nationella ochinternationella normbildningen motiverar inte bara fortsatt stöd, somregeringen skriver, utan enligt kristdemokratisk mening ett utökat stöd frånsvensk sida.Med andra ord, ansvaret för de växande miljöproblemen kan inte lämpasöver på de resurssvaga fattiga länderna, utan måste i större utsträckningutkrävas av de rika länderna.7 Demokrati - en förutsättning för hållbarutvecklingBiståndets effektivitet är direkt avhängigt den demokratiska utvecklingen imottagarländerna. Det är därför en absolut nödvändighet att en del av bistån-det ges som ett riktat demokratistöd i syfte att utveckla och stärka demokra-tin. Prioriterade biståndsområden bör vara bland annat rättsväsendet, utbild-ningssektorn och de offentliga institutionerna. Korruption, maktmissbruk,valfusk och andra former av antidemokrati begränsar biståndets möjligheteratt nå sina mål och måste därför bekämpas.Ett effektivt sätt att bidra till att skapa ett demokratiskt synsätt och endemokratisk tradition med hjälp av biståndsmedel är att kanalisera merfinansiella resurser genom svenska enskilda organisationer men ocksåorganisationer i mottagarländerna. De enskilda organisationerna med sinaofta väl utbyggda nätverk har goda förutsättningar att se till att biståndsmedelnår målen utan svinn och höga administrativa kostnader.De svenska riksdagspartierna har under en treårig försöksverksamhet haftmöjlighet att kanalisera biståndsmedel till systerpartier i de fattiga ländernaiavsikt att främja och stärka demokratin. Detta bistånd har i liten skala medgott resultat bidragit till demokratiutvecklingen i mottagarländerna och det ärglädjande att vår hemställan om en fortsättning på detta demokratistärkandearbete vunnit positivt gehör.En i detta sammanhang viktig internationell institution med säte iStockholm är demokrati- och valassistansorganisationen , förverkligadgenom beslut av fyrpartiregeringen . tillblivelse 1995 harsjutton länder och fem enskilda organisationer blivit medlemmar. är att främja och utveckla demokrati över hela världen. Det skergenom att medvetandegöra och öka förståelsen för implementeringen avregler och riktlinjer för flerpartisystem och demokratiprocesser, samt genomatt främja öppna och regelmässiga valprocedurer.Dessa mål passar mycket väl in i den definition på demokratiutvecklingsom vi kristdemokrater anser måste prägla det svenska biståndet. Viktigt äratt i sina globala kontakter fortsättningsvis informerar om och målsättning och på så sätt bidrar till att institutet får flermedlemsländer och en bredare internationell förankring.8 Skuldproblematiken och Jubel 2000För många utgör skuldbördan ett enormt problem som kraftigt be-gränsar och ibland omöjliggör dessa länders möjlighet att utvecklas. I fram-för allt de fattigaste länderna överskrider i många fall räntekostnaderna förlånen intäkterna från dessa länders export. För att de värst skuldsatta länder-na ska ta sig ur skuldkrisen krävs att de för en konsekvent ekonomisk politiksom kan främja utveckling och tillväxt. För att klara detta krävs självklart attde länder som genomför ekonomiska reformer stöds i sina ansträngningargenom ökade resursflöden och skuldlättnader. I detta måste ta ettstörre ansvar.Kristdemokraterna anser att skuldlättnader är nödvändiga för att dessaländer ska ha en möjlighet till ekonomisk tillväxt. har nubörjat acceptera vissa skuldavskrivningar. bör dock förespråka enännu generösare avskrivningspolicy. 2000 som förespråkaren radikal avskrivning av de fattigare ländernas skulder bör aktivt stödjas avSverige. Regeringens skrivning om att den " kommer att aktivt verka 2000 finns beslut om eller en plan som erbjuder tillräcklig skuld-reduktion för en hållbar lösning för varje land" visar sig inte i dess anslagförskuldavskrivning. Vi kristdemokrater anser därför att budgetposten förEkonomiska reformer, där skuldavskrivningen ingår, bör uppgå till 1000 mil-joner kronor.9 NäringslivsstödDet svenska näringslivet har en viktig roll i biståndsarbetet. avdet svenska biståndet återflödar till i form av order och uppdrag. Denhöga siffran baseras inte på så kallat bundet bistånd, det vill säga att motta-garlandet tvingas binda sitt bistånd till svenska varor och tjänster, utan påföretagens konkurrenskraft. Vi kristdemokrater är dock övertygade om attden svenska resursbasen kan spela en ännu större och mer betydelsefull roll,som kan få positiva konsekvenser även för svensk sysselsättning.1994 upprättade fyrpartiregeringen projektexportsekretariat. Huvud-skälet var att regeringen fann ett behov av att experter med insikt ocherfarenhet från det multilaterala biståndsområdet kunde bistå svenska företaggenom information, utbildning och kunskapsöverföring. Avsikten var attmöjliggöra för svenska företag att slå sig in på den stora marknad som demultilaterala FN-organen, inklusive , representerar. Dessainternationella organisationer kommer enligt genomförda beräkningar attupphandla varor och tjänster till olika projekt för upp mot under resten av 1990-talet. En analys av de svenska företagens andelav dessa uppköp har visat att denna marknad ännu inte i tillräcklig grad haruppmärksammats av svenska företag. Främsta orsaken till detta är dåligkunskap om organisationernas struktur och synsätt. Potentialen är hög ochborde med hänsyn tagen till det faktum att är en stor givare tillaktuella organisationer vara lättåtkomlig. Den utvärdering som Utrikes-departementet låtit göra av verksamheten med projektsekretariat ledde tillslutsatsen att fortsatt verksamhet förordades. Vi välkomnar detta besked.Vi kristdemokrater är övertygade om att det svenska näringslivet genomsin kompetens och erfarenhet också kan spela en större roll än när detgäller exempelvis småföretagsverksamhet och breddat näringsliv i de fattigaländerna. Härvidlag borde de i programländerna integrerade ambassadernaspela en viktig roll. En av de främsta anledningarna till att fyrpartiregeringendrev igenom förslaget om integrerade ambassader i de viktigastemottagarländerna 1993 var dels att öka effektiviteten, dels att stärka möjlig-heterna till koordinering mellan ambassadens bistånds- och handelsenhet.Rätt skött kan ett fungerande samarbete tveklöst leda till att svensk export-industri genom sin konkurrenskraft får engagemang i biståndsprojekt. Dessaprojekt kan finansieras antingen med hjälp av biståndsmedel och/eller medföretagens eget investeringskapital.I samband med att modellen med landstrategier började tillämpas 1994som ett viktigt underlag i en långsiktig biståndsrelation utgjorde näringsliveten viktig del i utformandet av dessa strategier. Genom en rådgivandediskussion kunde representanter för näringslivet med erfarenhet från aktuelltmottagarland på ett tidigt stadium bidra till att Sida och UD fick enbreddning och fördjupning av kunskapen om landet i fråga.Enligt uppgift har denna del av landstrategiarbetet tonats ned vilket vifinner anmärkningsvärt och beklagligt då en viktig och tillgänglig kompetensenligt vårt synsätt inte tillvaratas optimalt.10 KrediterFör att stimulera privata investeringar i de fattigaste länderna bör ett systeminföras som bygger på extra förmånliga krediter. Den tidigare fyrpartireger-ingen föreslog och införde så kallade biståndskredi-ter. Då var den huvudsakliga inriktningen att krediter skulle riktas till lågin-komstländer med låg respektive medelstor skuldbörda. I första hand skullekrediterna utgöra finansiering av infrastrukturprojekt. Vi noterar nu medtillfredsställelse att den socialdemokratiska regeringen ändrat inställning tilldenna form av kreditgivning. Vi är övertygade om att biståndskrediter till-sammans med införandet av en garantigivning inom biståndet blir till nyttaför mottagarländerna och kan komma att spela en viktig roll för uppbyggna-den av bland annat ett fungerande näringsliv. Vår förhoppning är att Sida,som har ansvaret för delar av denna hantering, på ett mera positivt sättkan fullgöra denna uppgift. Sida har ju tidigare varit föga entusiastisk tilldenna typ av biståndsinsatser.11 Det bilaterala utvecklingssamarbetetMålsättningen för allt biståndsarbete är självklart att det inte skabehövas. Dit är vägen ännu lång.Mångfalden och omfattningen av det svenska biståndsarbetet framgårtydligt när man noterar antalet samarbetsländer, ett drygt hundratal.Visserligen varierar biståndsinsatserna kraftigt mellan olika länder, men klartär att kravet på överblick snarare har skärpts än avtagit . Föratt bibehålla biståndets kvalité är det dock nödvändigt med koncentration ochfokusering på i första hand de allra fattigaste länderna.För att kunna hantera mångfalden i biståndet på ett effektivt sätt krävs attmålsättningen med och resultatstyrningen av biståndet är väl genomtänktainnan biståndsverksamheten sväller. Alltför har misslyckadeprojekt grundats på ett för klent beredningsarbete, samt att man försökt"bygga" bort misslyckanden med tillförandet av mer resurser i form avpersonal och pengar i stället för att avsluta projektet.I regeringens proposition framhålls att den nya partnerskapsrelation someftersträvas innebär att nya krav ställs på formerna för utvecklings-samarbetet. Samarbetslandets ansvar betonas och de olika rollernatydliggörs. Detta låter självklart rimligt. Det finns dock en risk i dettaresonemang, nämligen att man slutar ställa krav och utforma kriterier församarbetet och att man därmed ger avkall på kravet om ett fungerandesystem för uppföljning och kontroll.Kristdemokraterna anser att? det är av stor vikt att allt biståndssamarbete bygger på etablerande avövergripande krav och tydliga kriterier,? åtgärder måste vidtas för att förbättra styrningen och samordningen inomsåväl det bilaterala som det multilaterala biståndet,? det måste finnas fungerande system för uppföljning och kontroll,? effektiviteten måste förbättras i administrationen.De enskilda organisationerna utgör enligt en ytterstviktig del av det bilaterala biståndsarbetet. Deras arbete på lokalnivå ger demen unik position som måste utnyttjas i biståndsarbetet. Deras kunskaper,erfarenheter och kompetens kan med fördel användas i planeringen ochgenomförandet av såväl nationella, som internationella biståndsinsatser. Detär också känt att biståndsinsatser på lokalnivå ofta kan vara betydligt effekti-vare än de som görs på riksnivå, framför allt beroende på att förutsättningar-na för projekt och andra insatser är tydligare på lokalnivå.Samråd med de enskilda organisationerna bör därför ske kontinuerligt ibiståndsplaneringen, framför allt i samband med landstrategiarbetet, vilketvar fallet på fyrpartiregeringens tid.Ytterligare ett skäl till att låta mer av biståndet kanaliseras via enskildaorganisationer är deras folkliga förankring och tilliten till organisationernaseffektivitet. Man litar på att pengarna kommer fram.12 Det multilaterala utvecklingsarbetetVi lever i en komplex värld, där å ena sidan människor lever i yttersta för-nedring och fattigdom medan andra å andra sidan framlever sin tillvaro iöverflöd. Fattigdomen och den orättfärdiga fördelningspolitiken är ett avmånga frågekomplex som världen brottas med . Andra problemområdenär miljöfrågorna, befolkningsproblematiken, militära konflikter, aids, skuld-problematiken med flera.Dessa globala utmaningar tillsammans med det faktum att vi är ömsesidigtberoende av varandra kräver någon form av institution där alla nationer kaninrymmas, där alla kan göra sin röst hörd oavsett storlek eller militär styrkaoch där dialogformen tillgrips i första hand för att lösa konflikter ochproblem.Förenta nationerna är bärare av dessa förhoppningar och förväntningar,dock med växlande framgång. Denna institution är unik. I inget annat forumfinns världens nationer samlade på villkor som anger. Här finnsmöjlighet till yttrande och påverkan utan att hänsyn tas till storlek ellermilitär styrka.Sverige har under hela FN:s existens bistått organisationen med storafinansiella resurser. anser att vi bör fortsätta med detta.Ett starkt FN med goda resurser vad gäller fattigdomsbekämpning,konfliktlösning och fredsbevarande arbete kan utgöra skillnaden mellan å enasidan regionala eller i värsta fall globala militära konflikter och å andrasidanvaraktig fred.Kraven på ökad effektivitet och möjlighet till styrning måste framföras,liksom krav på att multilaterala organisationer måste kunna redovisa resultatsåväl kvalitativt som kvantitativt och att relevanta utvärderingar görs för attlära av dessa.13 JämställdhetsinsatserDe grupper i som främst drabbas av fattigdom, sjukdom och tidigdöd är kvinnor och barn. Kvinnornas rättigheter kränks ständigt. De får säl-lan tillgång till utbildning. Deras liv ses ofta som mindre värda än männensoch de diskrimineras ständigt. Unifem fyller en viktigfunktion i jämställdhetsarbetet. Fonden bygger upp kvinnoorganisationer ochökar deras kapacitet. Man arbetar bl a för kvinnornas ekonomiska rättigheteroch för ett ökat deltagande av kvinnor i den politiska processen och besluts-fattandet. Vidare samarbetar man med länder som rapporterar till CEDAW,Convention on Elimination of All Forms of Discrimination Against Women,och man stöder arbetet mot kvinnovåld. På initiativ av den internationellakvinnokonferensen i och av finns nu ensärskild fond för stöd av aktioner mot kvinnovåld.Svenska Unifem-kommittén arbetar inom det området genom att blandannat stödja ett projekt i .