mot · GM02Ju905 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Ju905av ()Sexuella övergrepp mot barn m.m.InledningSverige har generellt en bra lagstiftning för barn. Både barnoch vuxna har fått en starkare rätt som brottsoffer. Problemetär att tillämpa lagstiftningen. Detta gäller särskilt brott motbarn.Barn tillhör en svag grupp i samhället. De har få eller inga möjligheter attsjälva hävda sina intressen och att påverka sin situation. De är ofta heltberoende av närstående vuxna. Barn har trots sin hjälplöshet samma inne-boende värdighet och värde som övriga medlemmar i samhället och sammaokränkbara mänskliga rättigheter.Trots det relativt starka sociala skyddsnät som finns i far mångabarn illa. Många utnyttjas sexuellt av närstående vuxna, lever i själslig ochkroppslig vanvård, misshandlas , en del till döds. Ofta förekommerolika former av barnmisshandel samtidigt.Sexuella övergrepp mot barn är kanske det mest tabubelagda brott somfinns. Både pojkar och flickor drabbas. Den faktiska förekomsten av barn-misshandel och sexuella övergrepp är okänd. Olika undersökningar frånskilda länder visar att av alla kvinnor och av allamän utsatts för påtvingat sex av envuxen.Tilltro till barnetI kapitel 6 § 2 a som antogs angesatt "Barnets bästa skall komma i främsta rummet vidavgörande - - - av alla frågor som rör vårdnad, boende ochumgänge. Vid bedömning av vad som är bäst för barnet skalldet fästas avseende särskilt vid barnets behov av en nära ochgod kontakt med båda föräldrarna. Risken för att barnetutsätts för övergrepp, olovligen förs bort eller hålls kvar ellerannars far illa skall beaktas. "I § 2 b står "Vid avgörande enligt detta kapitel av frågor som rör vårdnad,boende och umgänge skall hänsyn tas till barnets vilja med beaktande avbarnets ålder och mognad. "Alltmer börjar lagtexter gällande barns situation utgå från vad som är bästför barnet. Men trots barns behov av båda sina föräldrar måste ändå barnetsuppgifter vid exempelvis vårdnadstvister tillmätas den allra största vikt ochbetydelse när det uttrycker att det dels utsatts för övergrepp, dels inte villträffa en förälder. Det är också viktigt att den persons uppgifter som kännerbarnet bäst ofta tillmäts ograverad och full vikt vid rättslig prövning.Det måste anses fel och från barnets synpunkt helt rättsvidrigt att se på ochbedöma incest som en vårdnadstvist. Det går inte att dölja de svåra problemsom incest är genom att se förbi de uppenbara signaler och vittnesmål sombland annat barnet, den andre föräldern, daghemspersonal, lärare och andrager. En fråga om incest får i rättsliga sammanhang inte göras till en fråga omvårdnad.Det talas ibland om risken för falsk anklagelse när det gäller incest. Menenligt all tillgänglig litteratur är det ytterst ovanligt med falsk angivelse idetsammanhanget. Det enda fall man känner till är en man som gjort en falskangivelse om en påstådd incest mellan en kvinna och ett barn. Han erkändesedan att anmälan var falsk. Det finns nästan inte heller några kända fallutomlands.Samhällets ansvarEnligt all tillgänglig forskning och kartläggning så fungerar,enligt , anmälningsplikten dåligt när detgäller barn som far illa. Till exempel anmäler personalen påbarnavårdscentralerna endast vart tionde fall, där demisstänker att barnet far illa. Regeringen måste därförkomma med konkreta förslag till åtgärder för att bland annatfå ändring till stånd när det gäller detta.Såväl utredare som beslutsfattare på alla nivåer, inklusive domstolar, måsteockså ha kunskaper för att kunna tolka brottsberättelser från barn för att rättkunna hantera dem. Ofta blir offret sämre behandlat av rättsväsendet än denbrottsmisstänkte. Det budskap som samhället ger de barn somfar illa är att det verkar vara en grövre handling att anklaga någon för ettbrott än att utsätta någon för ett brott. Det är en katastrof för ett barn då enincestmisstänkt förälder eller annan som begått brott mot barnet frias idomstolen. Rättsväsendet och andra instanser som möter barn som far illabehöver få mer kunskap om hur barn som är offer för sexuella övergreppskall bemötas och omhändertas.Personalen vid barnavårdscentralerna bör så fort som möjligt få en ökadutbildning i hur man undersöker och upptäcker barn som misshandlasinklusive utsätts för incest. De måste också kunna uppmärksamma symtompå psykiska problem hos både barnen och deras föräldrar. Ett sätt att göra demisshandlade barnen synliga är att satsa mer kvalitativt på barnhälsovården,då av alla barn i förskoleåldern undersöks där med jämnamellanrum.Ett annat sätt att ta vara på barnens rättigheter, hjälpa dem i svårasituationer och förebygga incest och andra former av barnmisshandel är atttillsätta barnombudsmän på regional nivå. Ytterligare ett sätt att hjälpa barnså att de inte far illa är att satsa på föräldrautbildning. Denna verksamhetmåste få ökad status och erkännande från samhällets sida.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att barn som rättsoffer måste ges ökat stöd,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om barns vittnesmål i rättsliga sammanhang,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att konkreta åtgärder vidtas så att anmälningsplikten fungerar närdet gäller barn som far illa,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att den personal som har att göra med barn i svåra situationerutbildas för den uppgiften,15. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att landstingen rekommenderas att tillsätta barnombudsmän.1Stockholm den 25 oktober 1998Margareta ()1 Yrkandena 3, 4 och 5 hänvisade till SoU.