ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GM02Bo302 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Bo302av Per m.fl. (m, c, fp)Länstillhörighet för kommunLandets nuvarande länsgränser innebär på alltfler ställen ennackdel för utvecklingen i området. Det kan gälla såvälnäringslivets struktur som medborgarnas berättigade krav påoffentlig service i allmänhet och kvalificerad sjukvård isynnerhet. Ett område som drabbas av den nuvarandelänsgränsen är kommun.Heby kommun ligger i landskapet men tillhör administrativtVästmanlands län. Anledningen är historisk. Gruvdriften i Sala silvergruvabehövde försörjning med bl.a. ved från ett område inom nuvarande Hebykommun.Kulturellt, näringsgeografiskt och arbetsmarknadsmässigt tillhör kommu-nen och . Huvudkommunikationslederna går motUppsala och det är dit man arbetspendlar eller där man skaffar sig högreutbildning. Även kyrkligt tillhör kommunen ärkestiftet.Kommunen genomförde i samband med val en folkomröstningom länstillhörighet, och en stor majoritet av kommuns innevånare villebyta länstillhörighet och tillhöra län.I en motion till 1997/98:Bo303 av Per m. fl. föreslogmotionärerna att som sin mening skulle ge regeringen till kännavad i motionen anförts om att resultatet av folkomröstningen i kommunskulle tillmätas avgörande betydelse för beslut om länstillhörigheten förHeby kommun.I behandling av motionen anförde bostadsutskottet: "Det finnsenligt utskottets mening grundad anledning förutsätta att tillbörlig hänsynkommer att tas till den lokala opinionen vid en sådan prövning utan någotriksdagens tillkännagivande om detta. "För oss är lokala folkomröstningar en viktig del av en vital demokrati. Attgenomföra lokala folkomröstningar och sedan inte följa folkviljanundergräver tilltron till det politiska systemet. Med hänvisning tillfolkomröstningens resultat skall regeringen skyndsamt bifalla Hebykommuns framställan om att få tillhöra län.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att skyndsamt bifalla kommuns framställan om att fåtillhöra län.Stockholm den 28 oktober 1998Per ()()()()
mot · GM02Bo401 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Bo401av ()Boende på landsbygdenIntresset att kunna bo och verka på landsbygden ökar, särskilt hos ungamänniskor. Många anser också att landsbygden är den bästauppväxtmiljön för barnen. Tyvärr är det inte alltid så lätt att förverkligadrömmen om ett liv på landet. Möjligheterna till att kombinera olikaförsörjningskällor är begränsade. Den framväxandeinformationstekniken och distansarbetsvarianter har inte givit den skjutsframåt som man hoppats på.Möjligheten att skaffa bostad och ibland också en större eller mindre arealåker och skog är viktiga faktorer som påverkar den enskildes intresse tillboende på landsbygden. finns många svårigheter att övervinna.Bland annat måste lagstiftningen runt fastighetsbildning och fastighets-ägande på ett tydligare sätt stärka de fastboendes situation i förhållande tillutboägandet. På något sätt måste åtgärder vidtas så att jordförvärvslagen ochskogsvårdslagen bättre kan bidra till att bevara och utveckla en levandelandsbygd. Att på olika sätt kunna kringgå reglerna om boplikt måstemotverkas.Utvecklingen är starkt negativ i fråga om boende och brukande i mångalandsbygdsområden. Utboägandet och flerägandet fortsätter att öka. Dettilltagande utboägandet resulterar i många fall i att byar utarmas. Bybornaäger ofta inte ens en femtedel av byns marker och i de flesta fall bor ägarnainte inom kommunen.Byborna har således inte längre kvar bestämmandet i byn. Gemensammakulturmönster som jakt, fiske, kultur- och miljövård försvåras dessutomavsevärt med ökande utboägande. Andelsförvärven och flerägandet utgörockså problem speciellt vid tillgång till jakt och fiske på allmänningsmarker.Flerägandet kan ibland tendera att lägga en död hand över fastigheter ochförhindra all för bygden positiv användning.Det finns således starka skäl att överväga förändringar i gällande reglerinom fastighetsbildning, fastighetsförvärv, fler- och utboägande och skatte-lagstiftning.I den utvärdering av jordförvärvslagstiftningen som Jordbruksverketgenomfört påpekas att det är nödvändigt att skärpa bestämmelserna omförvärvstillstånd, om lagen fortsättningsvis ska ha ett regionalpolitiskt syfte.En sådan översyn bör verkställas.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär en utredning med uppgift att föreslåsådana förändringar att berörd lagstiftning stödjer en utveckling avlandsbygdens näringar och stärker möjligheterna till boende pålandsbygden.Stockholm den 22 oktober 1998Ulf ()
mot · GM02Bo403 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Bo403av ()Juridiska personers förvärv av enskild skogTillämpningen av jordförvärvslagen vid juridiska personers förvärv avenskild skog fungerar allt oftare inte i enlighet med lagens ochförarbetenas intentioner. Det blir allt vanligare att juridiska personer fårförvärva enskilt ägd skog som enligt lagen och förarbetena ävenfortsättningsvis borde ägas av enskilda.Planeringssituationen, ransoneringsregler, generationsskiftesproblematikenoch skatteförhållanden ger oftast juridiska personer bättre betalningsförmågaför skogsfastigheten än vad som gäller för enskilda köpare. Speciellt gällerdetta "välbestockade" fastigheter där ett bolag snabbt kan göra stora uttagmen där en enskild ägare måste ransonera uttagen och planera för en uthålligverksamhetsintensitet och stabil inkomstkälla. Ett av jordförvärvslagensviktiga syften är att hindra att enskild skog till följd av dessa ojämlikaförutsättningar successivt blir uppköpt av juridiska personer.Tillämpningen av de aktuella delarna av jordförvärvslagen är komplexmed en rad successiva steg, överväganden och prioriteringar. Efter hand hardet visat sig att det finns tolkningsmöjligheter, svagheter och brister i lagenoch dess tillämpning som allt oftare leder till att enskild skog köps upp avjuridiska personer.Ett av grundproblemen är att juridiska personer genom sin högrebetalningsförmåga och sin större affärserfarenhet kommer i läge att tecknaköpeavtal med säljaren. Regelverkets tillämpning och bristen i över-klagandemöjligheterna gör sedan att enskilda köpare inte ges möjlighet attkomma in i ett prövningsförfarande trots att de i princip är prioriteradeköpare enligt lagen.Ett annat grundproblem är att reglerna om att juridiska personer skalllämna kompensationsmark vid köp av enskild skog i de allra flesta fall intefungerar i praktiken så som lagen avser. I många fall ställs inga sådana kravoch inte heller fungerar uppföljningen av kompensationskravet. I de fall därkompensation ändock aktualiseras sker det ofta på ett olämpligt sätt i frågaom tid, plats och värde.Kompensationskravet skall bl a följas upp med så kallade markbalanser förjuridiska personer som förvärvat enskild skog. Upprättande och uppföljningav markbalanser är i praktiken så gott som obefintliga.Skrivningar som kan utnyttjas för att kringgå lagens syfte återfinns ijordförvärvslagen 5 §.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär en översyn av utformningen ochtillämpningen av 5 § jordförvärvslagen (1979:230) om juridiska personersförvärvsprövning.Stockholm den 23 oktober 1998Inger Strömbom (kd)
mot · GM02Bo404 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Bo404av och ()Kooperativ hyresrättDen kooperativa hyresrätten utgör en upplåtelseform som tillgodosermånga människors behov och som ger dem möjlighet att till rimligkostnad ta ett ökat ansvar för sina boendeförhållanden. Den kompletterarde övriga besittningsformerna vi har i boendet på ett sätt som gör attmångfald och valfrihet i boendet ökar. Enligt nu gällande lag(1986:1242) om försöksverksamhet med kooperativ hyresrätt fårregeringen försöksvis lämna ekonomiska föreningar tillstånd att utanhinder av bestämmelserna i bostadsrättslagen driva verksamhet, sominnebär att det med andelsrätt i föreningen följer en rätt att hyrabostadslägenhet.Lagen gällde första gången till utgången av . Den har senare för-längts av vid ett flertal tillfällen och gäller nu till och medutgången av 1998. Om ingen åtgärd vidtas av försvinner denkooperativa hyresrätten från marknaden från och med denna tidpunkt.Regeringen har i budgetpropositionen inte aviserat vare sig en förlängning avnu gällande försöksverksamhet eller någon permanentning av lagen. Riks-dagen bör därför besluta förlänga giltighetstiden av lagen (1986:1242) omförsöksverksamhet med kooperativ hyresrätt att gälla till och med utgångenav år 2000.Den bedrivna försöksverksamheten med kooperativhyresrätt har fallit väl ut. Verksamhet i kooperativ form är en form avföreningsverksamhet som stimulerar enskilda individer att samverka och taansvar i föreningsform. Det ökar medlemmarnas engagemang för saken desamverkar omkring. Det uppmuntrar ansvarstagande och gemensamt ägande.Den kooperativa verksamhetsformen är en ur demokratisk synpunkt positivverksamhet. Den bör uppmuntras och främjas av samhället, inte hindras ellerbegränsas.På samma sätt som konsumentkooperation och producentkooperation finnsi andra sammanhang bör också en kooperativ form av hyresrätt finnas vidsidan om bostadsrätten inom boendet. Lagen om kooperativ hyresrätt bördärför permanentas när den i motionen föreslagna försöksverksamheten löperut. Regeringen bör därför utreda och lägga förslag till med sikte påatt åstadkomma en permanentning av den kooperativa hyresrätten.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar om förlängd giltighetstid för lagen (1986:1242)om försöksverksamhet med kooperativ hyresrätt till och med utgången av år2000,2. att hos regeringen begär förslag med sikte på enpermanentning av den kooperativa hyresrätten.Stockholm den 27 oktober 1998Agne ()()
mot · GM02Bo411 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Bo411av ()JordförvärvslagenJordförvärvslagstiftningen har gamla anor. Den första lagen kom redan ibörjan av och nuvarande version är . Mål förnuvarande lag liksom dess föregångare är att begränsa juridiskapersoners förvärv, att främja bosättning och sysselsättning och attförbättra fastighetsstrukturen.Enligt förarbetena till jordförvärvslagen (prop. 1990/91:155 s. 34 f.) äravsikten med bestämmelserna om juridiska personers förvärvsrätt attbibehålla balansen mellan olika ägarkategorier. Om vi ska kunna behålla enlevande landsbygd med "öppna landskap" är detta av stor betydelse för attfrämja sysselsättning och bosättning på landsbygden. Lagens nuvaranderegler om begränsningar i juridiska personers rätt att förvärva skog är dockinte tillräckliga för att motverka förskjutningar mot en ökad andel bolagsägdskogsmark.För att balansen mellan olika ägarkategorier skall kunna upprätthållas börlagen och tillämpningsanvisningarna ändras så att juridiska personer (t.ex.skogsbolag) i princip endast skall kunna få tillstånd att förvärva privat marknär det inte finns någon intresserad privat köpare, som är beredd att betala ett"marknadsmässigt" pris. Även kravet på att juridiska personer skall lämnas.k. kompensationsmark bör ändras så att sådan mark i princip alltid skalllämnas när en juridisk person köper upp privatägd mark och att den marksom köps upp och den som lämnas i kompensation måste vara belägen inomsamma geografiska område. För att kompensationskravets efterlevnad skallkunna följas upp måste tidsintervallet mellan förvärvet och avyttringen avkompensationsmarken vara kort och den tillståndsgivande myndighetenåläggas att föra register över de köp och försäljningar av skogsmark somjuridiska personer gör. Den tillståndsgivande myndigheten bör dessutom hamöjlighet att agera kraftfullt om köparen inte fullföljer de villkor somförvärvstillståndet grundar sig på.Med föreslagna ändringar bör balansen mellan enskilt ägd mark och densom skogsbolag och andra juridiska personer äger kunna upprätthållas bättresamtidigt som bosättning, sysselsättning och fastighetsstruktur på lands-bygden främjas.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om jordförvärvslagen och dess tillämpning.Stockholm den 27 oktober 1998Agneta Brendt (s)
mot · GM02Bo501 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Bo501av ()Vindkraftverk vid känsliga kustavsnittVindmöllor producerar miljövänlig el, om än i småkvantiteter. Men de utgör ett allvarligt miljöhot,om de tillåts att förfula och skräpa ned de fria vyerna vidlandets värdefullaste rekreationsområden. Därutöver är deockså allvarliga störningsmoment om de placeras närabebyggelse.Utbyggnaden av vindkraften pågår nu för fullt, utan att nödvändigamiljöhänsyn bevakats tillräckligt.Att placera vindkraftverk i kust- och havsområden intill de ur riksintressevärdefullaste miljöerna för friluftsliv och rekreation - t.ex. vid kusternalängsFårö, , , , Falsterbonäset, Kullen och Bjäre - vore enstyggelse, fullt jämförbar med att bygga ut kraftverk i våra skyddadenationalälvar.Hittillsvarande vindmölleplanering har dessutom inriktats på att placeraanläggningarna så långt från och dess skärgård som möjligt,vilket väckt upprörda känslor ute i övriga landet.Det torde därför vara en brådskande angelägenhet att ge den sittandeutredningen tilläggsdirektiv om att snabbt lägga fram lagförslag om vilkakustavsnitt som av miljöhänsyn måste hållas vindmöllefria för framtiden.Samtidigt är det också angeläget att lagstifta om minimiavstånd från be-byggelse.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om lagreglerat skydd mot vindkraftverk vid känsliga kustavsnitt.Stockholm den 8 oktober 1998Bertil ()
mot · GM02Bo502 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Bo502av de ()Ökad konkurrens för konsumenternas skullDen återinförda möjligheten för kommunerna att idetaljplaner precisera handelsändamålet är ett exempel påännu en helt och hållet ideologiskt motiverad återställare frånden socialdemokratiska regeringen. harkommunerna fått i princip samma möjlighet att idetaljplaneringen precisera handelsändamålet som gälldeföre lagändringen 1992.I samband med beslutet om att återinföra rätten för kommunerna framfördeflera tunga remissinstanser, till exempel och , att det är viktigt att ett långsiktigt högt konkurrenstryck upp-rätthålls.Det bör noteras att den socialdemokratiska regeringen i andra sammanhanginom ramen för det europeiska samarbetet betonar att konsumenterna skall fåut så mycket som möjligt av sina resurser och att det då är viktigt med eneffektiv konkurrens på marknaden. Detta synsätt kan väl inte bara varatillämpligt när det gäller att tala om för övriga hur man bör arbeta,utan måste väl för trovärdighetens skull även gälla i . Det finns ingenanledning att tro att de svenska konsumenterna behöver kommunalpolitisktskydd mot konkurrens, medan konsumenterna i övriga inte skullebehöva det.Min bestämda uppfattning är att det alltid är vi konsumenter som får betalanär konkurrensen inte får fungera fullt ut. I en kommun eller ett område därdet finns många butiker råder det en nyttig konkurrens som pressar priserna isamtliga affärer, vilket gynnar alla konsumenter. Få butiker och fåvalmöjligheter ger motsatt effekt och leder till högre priser.Det är inte kommunala förvaltningar och politiker som med planinstru-mentet i sin hand skall avgöra dessa frågor. Professionella bedömningar ochhela risktagandet görs av de enskilda människor, företag och kedjor sometablerar butiker. Till skillnad mot vad som i allmänhet råder i den offentligasfären finns det ett samband mellan tillgång och efterfrågan. Enbutik som är efterfrågad och välbesökt blir kvar och utvecklas, medan densom inte drar till sig kunder måste förändras eller försvinna. På det sättethandlar det om en helt medborgarstyrd självsanering utan politiska mellan-händer. Dessa sunda ekonomiska mekanismer bör inte få manipuleras genompolitiska beslut och planekonomiskt tänkande.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag om att avskaffa kommunernasrätt att i detaljplaner precisera handelsändamålet i enlighet med vad somanförts i motionen.Stockholm den 12 oktober 1998Marietta de ()
mot · GM02Bo503 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Bo503av de ()Bebyggelseplanering och servicezonerVi är alla olika och gör olika prioriteringar av vad som ärviktigt i livet. Möjligheten att få bygga och bo efterinviduella önskemål inskränks alltför ofta avkommunalpolitikernas möjlighet att inte detaljplaneläggaområden. Detta medför att inga bygglov kan beviljas, vilketär ett effektivt sätt för kommunalpolitikerna att styra varmedborgarna skall bygga och bo.Det finns ofta önskemål om att kunna bosätta sig i t.ex. storstadskom-munernas glesbygder. Motiveringen från de kommunalpolitiker som nekarbosättning är att det blir så dyrt ur kommunalekonomisk synvinkel vadbeträffar service som t.ex. skola, skolskjutsar, barn- och äldre-omsorg. Här är kommunen ofta dessutom låst av tvingande lagstiftning, t.ex.via socialtjänstlagen. Kommunerna framför ofta även att dyra lösningar förkommunalanslutning till vatten och avlopp är nödvändiga. Denna del går oftaatt lösa med lokala, miljöanpassade lösningar. När det gäller de andraserviceområdena går det naturligtvis ofta att även där hitta lösningar som ärbra för både den enskilde medborgaren och kommunen.Ett sätt att lösa upp problemen och i princip låta medborgarna bygga ochbo mer fritt är att man delar in kommunen i servicezoner. Då har alla parterredan från början klart för sig vad som gäller för kommunens åtaganden,d.v.s. vad den enskilde kan få för service. Om medborgare med dennavetskap väljer att bosätta sig i en zon med en lägre servicegrad gör han/hondet för att han/hon prioriterar t.ex. närheten till naturen och avskildhetframför en fullödig service. Förutsättningarna för att införamöjligheten till kommunala beslut om servicezoner enligt denna modell börsnarast utredas.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär en utredning om möjligheten attinföra servicezoner i enlighet med vad som anförts i motionen.Stockholm den 12 oktober 1998Marietta de ()
mot · GM02Bo504 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Bo504av ()Ribergsborgsstranden som nationalstadsparkNationalstadsparker har blivit det nya sättet att skyddasärskilt värdefulla parkstråk, som har ett alldeles specielltnationellt värde ur miljö-, kultur-.och rekreationssynpunkt.Ribersborgsstranden i är just ett sådant särskilt skyddsvärt område.Visserligen rör det sig inte om ett orört naturområde utan om ett anlagt park-och badstrandsområde. Men detta gäller ju även nationalstads-park.Tre kilometer ypperlig badstrand mitt inne i själva centrum av en storstadär nästan världsunikt. Motsvarigheter är extremt sällsynta även om detfaktiskt finns några - i , Croisetten i och Honolulupå Hawaii.Ribersborgsområdet har upprepade gånger utsatts för förslag omexploatering för olika former av bebyggelse. Ur kommersiell synpunkt voremarken naturligtvis mycket värdefull. Men för Malmöborna är den oersättlig.Det finns därför starka skäl för att förklara medtillhörande sport- och idrottsfält och det hundraåriga kallbadhuset i sundetför nationalstadspark.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att göra till nationalstadspark.Stockholm den 15 oktober 1998Bertil ()
mot · GM02Bo506 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Bo506av m.fl. (mp)Bullerfria miljöerI vår dagliga miljö har vi olika ljud omkring oss.Buller har blivit ett omfattande miljöproblem.Bakgrundsbuller från ökande trafikintensitet tvingar oss attleva med detta störande ljud , som en matta avbuller vi inte kan komma ifrån. Ljudnivån ökar hela tidenoch drygt en halv miljon människor anser sig vara mycketstörda av buller från trafiken. Nära stora trafikleder ökarbakgrundsljudet i intervall. I tätorter märks bullret till slutinte på grund av att man vänjer sig. Men det finns där helatiden och framkallar olustkänslor som inte kan identifieras.I hemmen och på arbetsplatser ger elektriska apparater och olika fläkt-system oupphörligt ljud ifrån sig. I skol- och daghemsmiljö är ljudnivånalltid hög och för både barnen och de anställda är detta en källa till trötthet.Genom boendestudier både i och i andra länder har människorsvärdering av ljudisolering och buller klarlagts. Ljudisolering och bullerfrihetär det som prioriteras högst eller mycket högt bland kvalitetsfaktorerna på engod bostad. av människorna i nybyggda hus störs av buller. Deovan beskrivna företeelserna bildar tillsammans en ljudmatta, som liggerbakom människor under dygnet.Buller påverkar sömnen för många människor på olika sätt, så att sömn-störningar uppkommer och livskvalitén sänks.Arbetsplatser med olika slags maskiner med ljudnivåer som kräverhörselskydd gör att behovet av en bullerfri zon är påkallat. Bullerfria miljöerkommer allt mer att behövas för att människor skall må bättre. En utredningsom klarlägger behovet av bullerfria miljöer i samhället och framförallt påarbetsplatser skulle kunna medverka till att skapa utrymmen där buller ochbakgrundsljud minimeras.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om bullerfria miljöer.Stockholm den 22 oktober 1998Barbro ()()()
mot · GM02Bo508 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Bo508av och ()Detaljplanen och handelSocialdemokraterna öppnade sedanmöjligheterna för kommunerna att via detaljplan reglera varoch vilken handel som skall få förekomma i kommunen. Dethar kommit att försvåra etablering för nya aktörer inomframför allt lågprishandeln. Detta leder till sämre konkurrensoch dyrare varor för oss konsumenter. Socialdemokraternalever i den gamla tron att alla problem löses bäst genompolitisk planering. , , skulle kommunalavaruförsörjningsplaner skapa en för konsumenterna lämpligbutiksstruktur. Då var stormarknader och bensinstationerverksamheter som genom att sälja livsmedel förstörde en"lämplig" samhällsutveckling. Den ordning som gällde före1992 ledde till att kommuners redan starka handelskedjorgenom effektivt lobbyarbete kunde utestänga nyakonkurrenter. Det gynnade den redan etablerade handeln ochmissgynnade butiker med annorlunda koncept, framför alltlågprisbutiker. Det var konsumenterna som blev de storaförlorarna när konkurrensen inte tilläts fungera. Enytterligare effekt av det byråkratiska planerandet i dekommunala varuförsörjningsplanerna var köpslåendet omkvadratmeter i nya butikslägen. Om fått butiksyta skulle ICA ha lika många. Skulle enbutik flyttas fick det nya butiksläget inte tillåta alltför storökning av butiksytan. Det var omsorgen om de gamlastrukturerna som satt i högsätet, inte viljan att tillåta detnydanande och kreativa. Rätten och möjligheten förkommunerna att reglera handelsändamålet har lett till enåtergång till godtycke och skönhetsmässiga bedömningar.Konkurrensen inom handeln bör underlättas, inte begränsas.Konsumenternas möjlighet att genom egna val styrahandelns utveckling bör stärkas, inte försvagas.Kommunernas rätt att reglera handelsändamålet i detaljplanbör därför avskaffas.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt i enlighet med vad som anförts i motionen beslutar omavskaffande av möjligheten att detaljplanelägga var handel skall ske.Stockholm den 26 oktober 1998Ola ()()