mot · GM02A202 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:A202av ()Flexiblare arbetsmarknadBland historiker råder det en stor enighet om att avskaffandetav skråväsendet var en väsentlig förutsättning för denekonomiska utvecklingen. I hade skråna lagfästaprivilegier . Skråna anklagades för att genomkarteller och etableringskontroll förhindra en mångfald påmarknaden. fanns det inte bara nackdelar med skråna.För medlemmarna innebar skrået inte bara en fråga omekonomisk . Skrået upprätthöll även vissakvalitetskriterier för produkter, ansvarade föryrkesutbildningen, hade olika form av stödverksamheter föränkor och andra behövande inom skrået. För dem somtillhörde skråna var dessa en form av trygghet. De somdäremot stod utanför skrået hindrades effektivt att komma inpå de arbetsområden skråna behärskade.Till slut blev det alltmer uppenbart att skråna utgjorde ett hinder förutvecklingen av landet. räknas med rätta som en av de viktigaremilstolparna i modern svensk ekonomisk historia. Nästa stora steg togs i ochmed att näringsfriheten lagfästes 1864.Dagens fackföreningsrörelse har vissa likheter med skrånas verksamhet.Det rör sig om sammanslutningar som värnar om sina medlemmars ekonomi,men i likhet med skråna erbjuder fackföreningarna sina medlemmar ävenandra fördelar. I och med våra mycket omfattande arbetsmarknadslagar harfackmedlemmarna fått en i förhållande till övriga medborgare privilegieradställning. Denna ställning kan yttra sig bl.a. i att man kan utlysa blockad motföretag som inte vill teckna kollektivavtal.I det moderna samhället ställs allt större krav på anpassning till kraftigtändrade förhållanden, och vårt framtida välstånd bestäms i hög utsträckningav hur duktiga vi blir på att se och ta vara på möjligheterna. Det var på detsättet som grunden lades till den exempellösa framgången för den svenskanationen 1870-1970. Möjligheterna att förändra begränsas av en alltför stelarbetsmarknad. En kartell av fackföreningar mer eller mindre monopoliserararbetsmarknaden. Dessutom förstärker lagstiftningen fackets privilegieradeställning. Därför finns det en stor risk, att landets näringsliv inte kan tatillvara de nya möjligheterna.Nedgången i det svenska välståndet , då vi var det det tredjerikaste landet i världen mätt som BNP/capita, fram till dagens placering påden nedersta delen av placeringsskala borde stämma tilleftertanke. Har vi blivit sämre på att tänka, utveckla, organisera och arbetaeller har andra blivit så mycket bättre? Att fallet är självförvållat framgår avdet faktum att av de länder som låg i topp 1970 är det bara som hardrabbats av en djupdykning. Enligt min uppfattning måste en väsentlig orsaktill detta sökas i brister i den svenska arbetsmarknadens sätt att fungera.1846 och 1864 var det en verklig näringsfrihet som eftersträvades. Påliknande sätt bör vi eftersträva en ökad rörlighet, flexibilitet ochfrihetpå arbetsmarknaden. Det kan tyckas att detta inte ligger i de nuvarandefackföreningsmedlemmarnas intressen. Man strävar helt naturligt efter attbibehålla sina förmåner och vad man uppnått, både ekonomiskt och i form avinflytande. Utanför fackets medlemmar står emellertid en allt större skaramedborgare, varav en stor del är arbetslösa.Sett i ett något vidare perspektiv ligger det därför även i de nuvarandefackmedlemmarnas intresse att svenskt näringsliv får en positiv utveckling.Det är bara riktiga jobb som skapas i det privata näringslivet som kan ökasysselsättningen och därmed få ner den höga arbetslösheten. Då måste detockså till att vi gör en ordentlig översyn av hur arbetsmarknaden fungerar -på gott och ont, och skapar en friare och öppnare arbetsmarknad somfungerar väl. Diskussionerna om även minimala anpassningar av arbetsrättenvisar att arbetsmarknadens parter själva inte klarar av denna omprövning.Regeringsförklaringen tyder också på att regeringen inte har för avsiktatt själv driva på utvecklingen av en modernare och mer flexibel arbetsmark-nadslagstiftning.Enligt min fasta övertygelse kommer aldrig att kunna anpassa sigtill de nya förutsättningarna som globalisering, större frimarknad och nyteknik, om vi inte får till stånd en flexiblare arbetsmarknad. Detta innebär av dialogen mellan arbetsgivare och anställda måste ske nära den egnaarbetsplatsen. För att åstadkomma detta fullt ut bör alla institutionella hinderundanröjas. Den komplexa arbetsrätten, som i all välmeningbeslutats, är till stora delar ett sådant hinder.Det är därför regeringens och skyldighet att i landets intresseföranstalta en öppnare arbetsmarknad. För att skapa ett bra beslutsunderlagbör regeringen därför skyndsammast tillsätta en utredning som får till uppgiftatt komma med förslag om hur man skulle gå till väga för att åstadkommavad som i motionen ovan efterlysts. Som förhoppningsvis framgått börarbetsmarknadens parter inte sitta med i utredningen utan medlemmarna börutgöras av från parterna fristående personer med god insikt i och storöverblick av hur arbetsmarknader runt om i världen har förändrats. Specielltintressant är det att studera hur förändringar i skattestruktur kombinerat mednya arbetsmarknadslagar kunnat vända nedåtgående ekonomier till starktväxande.I historieböckerna framöver är det troligt att vår tid kommer att jämförasmed den andra delen av , då grunden lades för den exempellösatillväxten av ekonomi. De yttre förutsättningarna ändrades radikaltdå och förmågan att ta till vara på möjligheterna sattes på prov. Då var manberedd att göra radikala förändringar i lagstiftningen för hela landetsvälståndsutveckling. Vår situation är liknande . Frågan är om SverigesRiksdag har samma förmåga som att anpassaregelverket till verklighetens krav.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär en utredning om förutsättningarna fören anpassning av de lagar som reglerar arbetsmarknadens funktionssätt ienlighet med vad som anförts i motionen.Stockholm den 12 oktober 1998Carl ()