mot · GM02A804 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:A804av m.fl. (v)Kvinnor och arbetsmarknadenDen deladearbetsmarknadenKvinnors rätt till jämställda villkor på arbetsmarknaden är enfråga om att värna de mänskliga rättigheterna. , om avskaffande av allt slags diskriminering,stadgar bl.a. att konventionsstaterna skall vidta alla lämpligaåtgärder för att avskaffa diskriminering av kvinnor påarbetsmarknaden. Med jämställdheten mellan män ochkvinnor som grund skall samma rättigheter säkerställas.På ett sätt kan man säga att kvinnorna befäst sin ställning påarbetsmarknaden i den meningen att kvinnor numera är och identifierar sigsjälva som en självklar del av arbetskraften. Sett ut ett könsperspektiv haremellertid kvinnor en svagare ställning än män och arbetsmarknaden kanbeskrivas som tudelad; kvinnorna återfinns på den del som har lägre löneroch sämre anställningsvillkor, där det är vanligt med, både frivilligt ochofrivilligt, deltidsarbete och med visstidsanställningar. De som ges de allrasämsta arbetsvillkoren är LO-kvinnorna.Den delade arbetsmarknaden innebär en otrygghet för många kvinnor ochbehovet av att förstärka och utveckla arbetsrätten är stort. I motsvarande gradskulle en ytterligare uppluckring av arbetsrätten drabba kvinnorna hårdast.Jämfört med männen är kvinnornas inflytande på arbetsplatserna mindre ochkvinnorna får sämre möjligheter till fortbildning och befordran. Fortfarandeutför kvinnorna den största delen av det oavlönade hemarbetet och detdubbla ansvaret, ofta kombinerat med otillräcklighetskänslor, bäddar förnegativ stress.Kollektiv lönediskrimineringPå arbetsmarknaden finns ett lönegap.Löneskillnadsutredningen visade att löneskillnaden som vardirekt beroende av kön rörde sig inom intervallet , iandra undersökningar har det ofta visat sig att skillnaderna ärbetydligt större än så. En del av lönegapet beror på osakligalöneskillnader och lönediskriminering. Än styrslönebildningen av traditionella föreställningar om mänsrespektive kvinnors olika ekonomiska behov samt av defaktum att traditionella manliga arbetsuppgifter värderashögre än kvinnors. vid är enav landets främsta experter på löneskillnader. Hon har visatatt det som sägs ligga kvinnor till last i lönehänseende (barn,förvärvsuppehåll etc.) värderas annorlunda när det gällermän. konstaterar att män med barn har en entydiglönefördel framför män utan barn. För kvinnor däremotföreligger inga motsvarande skillnader mellan dem som harrespektive inte har barn. Därmed visar att detutslagsgivande skälet till kvinnors lägre lön inte är barn ellerföräldraledigheten utan könstillhörigheten.Att ändra på lönesättningen handlar både om att förändra attityder och attförändra lagstiftningen, men också om att lagstiftningen tillämpas på ettsådant sätt att den blir effektiv. ser med tillfredsställelse påattvåra tidigare krav om att se över jämställdhetslagen nu tillgodoses och att deerfarenheter man gjort i på området skall tas tillvara. Vidare anser viatt det är nödvändigt med de extra resurser till JämO som aviserats.ArbetslöshetArbetslöshetsstatistiken visar alltjämt högre siffror blandmän än bland kvinnor. varkvinnors öppna arbetslöshet och mäns . Orsakenär att huvuddelen av dem som gått in i studier inomKunskapslyftet är kvinnor som de nyakonjunkturbetingade arbetstillfällena gått till männen. Mänär också kraftigt överrepresenterade i åtgärder som i högregrad leder till arbete.Detta är en oroväckande trend och om inte kvinnoarbetslösheten på siktskall öka dramatiskt är det nödvändigt med kraftfulla strukturella åtgärdersom exempelvis satsningar på offentlig sektor, arbetstidsförkortning ochockså särskilda initiativ för att underlätta för kvinnor att få inträde i nyabranscher. vill också fästa uppmärksamheten på att ävenarbetslöshetsstatistiken är utformad med mannen som norm och därför döljeren stor del av kvinnoarbetslösheten. Alla de, mestadels kvinnor, som ärdeltidsarbetslösa passar inte in i systemet utan redovisas som sysselsatta istatistiken.Kvinnor med utomnordisktmedborgarskapFör kvinnor med utomnordiskt medborgarskap är situationendirekt alarmerande. Andelen sysselsatta kvinnor uppgårendast till , jämfört med männens . Mångaav dessa kvinnor lever isolerat, har låg utbildning och saknarnödvändiga kunskaper i det svenska språket. Vänsterpartietmenar att det krävs ett helhetsgrepp med samordnadeinsatser för att bryta denna segregering med bl.a. särskildainsatser i form av arbetsmarknadspolitiska åtgärder menockså en kvalitativt bättre Sfi-utbildning och ökademöjligheter för invandrare att studera inom GrundläggandeVuxenutbildningen.ArbetsmarknadspolitikenArbetsmarknadspolitiken är av tradition uppbyggd eftermannen som norm, och de ekonomiska resurserna riktas istörre utsträckning till män. Arbetslösa kvinnor får oftarekortare arbetsmarknadsutbildningar och kommer inte likaofta i fråga för de mera resurskrävande insatserna.Arbetsmarknadspolitiken är dessutom konserverandeeftersom arbetsmarknadsåtgärderna ochutbildningssatsningarna till stor del fortfarande styr in mänoch kvinnor i, för könet, traditionella verksamheter. För attfå ett genomslag för en effektiv jämställdhetspolitik föreslårVänsterpartiet att de övergripande målen förarbetsmarknadspolitiken och AMV:s verksamhetkompletteras med ett fjärde mål: Kravet på att bryta denkönssegregerade arbetsmarknadspolitiken såväl horisontelltsom vertikalt, såväl vad gäller yrkestillhörighet ochbefattningskategori som löner och andra arbetsvillkor.A-kassanArbetslöshetsförsäkringen utgår från den heltidsarbetandemannen, och den ettårsbegränsning som finns när det gällerdeltidsarbetslösa är direkt könsdiskriminerande.Bestämmelsen innebär att deltidsarbetslösa, de flestakvinnor, avstängs från arbetslöshetsersättning.Konsekvensen blir att en rad deltidsanställda sagt upp sigfrån sin anställning för att i stället bli heltidsarbetslösa. Detär en ovärdig regel som verkar diskriminerande och somoftast drabbar lågavlönade kvinnor. kräver attden speciella deltidsregeln slopas i den nya lagen omarbetslöshetsförsäkring och att utredningen omarbetslöshetsersättning och deltidsarbete bör komma medförslag som undanröjer problemen.Förstärkt jämställdhetsarbete påregional nivåDe myndigheter som i första hand arbetar medjämställdhetsfrågor på arbetsmarknad och i arbetsliv ärAMV, JämO och länsstyrelsernas jämställdhetsexperter.JämO intensifierar f.n. sitt arbete och kommer att redovisaverksamheten närmare . När det gäller AMVföreslår , som nämnts ovan, en skärpning avverksamhetsmålen.Vänsterpartiet menar att det nu är dags attstärka länsstyrelsernas roll inom området. Länsstyrelsernasjämställdhetsexperter bör få ett mer tydligt och kraftfulltmyndighetsuppdrag att både initiera och följa uppjämställdhetsarbetet i regionerna. Det skulle innebära ökademöjligheter för ett samordnat arbete som når ut till bådeoffentlig och privat verksamhet med uppföljningar avjämställdhetsplaner, könsfördelningen inom olikaverksamheter, jämställdhetsarbetet i skolan etc. Så gott somsamtliga expertområden vid länsstyrelserna hartillsynsfunktioner eller någon annan form avmyndighetsutövningsroll. Detta borde även gällajämställdhetsexperterna. Länsstyrelsernas juristresurserskulle kunna utökas med expertområdet jämställdhet, detskulle sammantaget innebära en effektivisering och en ökadsamverkan mellan den nationella resursen JämO och denregionala nivån. Vidare borde det prövas om inte en del avde pengar regeringen nu avsätter till särskildajämställdhetsinsatser via departementet i stället skulle kunnaspecialdestineras till länsstyrelserna. föreslåratt en utredning tillsätts som får till uppgift att utarbetaförslag på hur den regionala nivån i jämställdhetsarbetet kanstärkas.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett fjärde mål för arbetsmarknadspolitiken och AMV:sverksamhet,2. att begär att regeringen tillsätter en utredning med uppgift attkomma med förslag om hur den regionala nivån i jämställdhetsarbetet kanstärkas.Stockholm den 25 oktober 1998Gudrun ()()()()()()()()()()