mot · GL02Fi17 · 1998-04-29 00:00:00 — Avsikten var inte, enligt propositionen, att skapa utrymme för ofinansierade utgiftsökningar. Vi moderater kritiserade regeringen för förfarandet, vilket föranledde regeringen att i budgetpropositionen bedyra att budgeteringsmarginalen inte skulle tas i anspråk för nya utgifter utan att finansieringen garanterats i särskild ordning. Detta har dock skett såväl i budgetpropositionen som vårproposition. har regeringen utnyttjat av den ursprungliga marginalen , av marginalen och av marginalen för till nya utgiftsåtaganden. Av tabell 3 framgår hur budgeteringsmarginalen förbrukas . Budgeteringsmarginal enligt regeringen, miljarder kronor löpande priser Utnyttjande av marginalen för nya utgiftsökningar I vårpropositionen föreslås ett nytt s.k. ramanslag: B11 Ersättning för avveckling av en reaktor i . På anslaget vill regeringen uppföra . rör sig den statsfinansiella kostnaden för en avveckling i om miljardbelopp och inte om miljonbelopp. Regeringen begär därför ett bemyndigande att överskrida ramanslaget. Innebörden av det föreslagna ramanslaget och bemyndigandet är att inte kommer att beröras av ärendets vidare hantering. Allt beslutsfattande läggs i regeringens händer. Varken denna eller nästa riksdag kommer att få ta ställning till någonting alls. Från demokratiska utgångspunkter är detta en helt oacceptabel ordning. Den står också i uppenbar strid mot intentionerna bakom anslagsdisponeringsreglerna i lagen om statsbudgeten. Det är uppenbart att den statsfinansiella kostnaden för den planerade stängningen rör sig om miljard- och inte miljonbelopp. Det är lika uppenbart att ett överskridande med minst det anslagna beloppet inte är förenligt med gällande budgetordning. Mot denna bakgrund avvisar vi det nya anslaget B11. För att inom befintlig ram för utgiftsområde 22 Kommunikationer kunna fullfölja statens åtaganden måste en rad infrastrukturprojekt finansieras med lånade pengar. kommer amorteringarna att belasta utgiftsområdet och framtida anslagsutrymme intecknas alltså . Regeringen bryter medvetet mot 22 § i budgetlagen där grundprincipen är att infrastrukturinvesteringar skall finansieras med anslag och ej med lån. I budgetlagens 23 § anges vilka möjligheter som finns att frångå principen. De förslag regeringen nu lägger uppfyller inte dessa krav. Således bryter regeringen mot budgetlagen även här. 4 Det moderata alternativet 4.1 En ny ekonomisk politik De övergripande målen för den ekonomiska politiken skall vara att skapa förutsättningar för snabb tillväxt, en kraftig ökning av antalet nya arbetstillfällen, en god reallöneutveckling och minskat bidragsberoende. Dagens ekonomiska problem är strukturella och kan därför inte lösas utan omfattande strukturförändringar. Det krävs en i bred bemärkelse ny ekonomisk politik, som leder till stabilitet, ökar friheten, stärker incitamenten till arbete och förkovran och som främjar privat ägande, fri företagsamhet och konkurrens. Jämvikt i de offentliga finanserna och ett stabilt penningvärde är grundläggande för företags och privatpersoners möjligheter att planera sin framtid. Vår målsättning är att de offentliga finanserna skall vara i balans över konjunkturcykeln och att det stabila penningvärdet skall säkras genom en oberoende riksbank med prisstabilitet som mål samt ett deltagande i . Stabila offentliga finanser kräver inte en stor offentlig sektor, tvärtom. Storleken på vår offentliga sektor har gjort den till en koloss på lerfötter konjunkturkänslig och destabiliserande för ekonomin i övrigt. Den politiska sektorns inflytande måste minska, så att utrymme skapas för privat verksamhet och individuellt ansvar. Överflyttning av verksamhet till den privata sektorn, avregleringar och skattesänkningar för företagande är förutsättningar för att vi skall få ökad konkurrens, fler och växande företag och därmed fler nya arbetstillfällen. Genom skattesänkningar med tyngdpunkt på låg- och medelinkomsttagare minskar bidragsberoendet. Individens frihet och ansvar att forma sitt eget liv ökar. 4.2 En finans- och penningpolitik för tillväxt och stabilitet 4.2.1 Stabil finanspolitik ger goda tillväxtförutsättningar Att den svenska tillväxten halkat efter den i övriga OECDländer beror framför allt på att ett högt skattetryck och olika regleringar minskat effektiviteten i ekonomin. Att vi haft ett instabilt makroekonomiskt klimat har också varit negativt för tillväxten på . har budgetunderskottet ökad trendmässigt. Tillfälliga förbättringar till följd av låga lönekostnadsökningar och överhettningen dolde problemen. Inflationen och räntorna har varit högre och svängt mer i än i omvärlden och kronan har devalverats med jämna mellanrum. Den makroekonomiska instabiliteten har försämrat planeringsförutsättningarna för hushåll och företag. Just nu präglas ekonomin av relativt stor finansiell stabilitet. Underskottet i de offentliga finanserna ser ut att elimineras , och inflationen och räntorna har gått ned. Lugnet är dock bedrägligt, eftersom viktiga orsaker till de tidigare obalanserna fortfarande finns kvar. kommer 1998, enligt , fortfarande att vara det industriland som har högst offentliga utgifter och skatter som andel av BNP. Därmed lär vi även fortsättningsvis ha de mest konjunkturkänsliga offentliga finanserna i . Det innebär att när konjunkturen tar fart, förbättras de offentliga finanserna automatiskt utan att några nya politiska beslut behöver fattas. Det beror dels på att höga skattesatser ger en kraftig ökning av skatteintäkterna när sysselsättning och konsumtion stiger, dels på att offentliga utgifter för arbetslöshetsförsäkring och socialbidrag sjunker nästan lika snabbt. I varje högkonjunktur har socialdemokratiska regeringar tagit tillfället i akt att använda de ökade skatteintäkterna till att ytterligare höja de offentliga utgifterna. Så sker även i denna vårproposition. Problemet är att goda konjunkturer inte varar för evigt. När konjunkturavmattningen kommer, är det svårt och inte ens önskvärt att minska de offentliga utgifterna eller att höja skatterna, eftersom detta förvärrar nedgången. Det kan dock bli nödvändigt, då de finansiella marknaderna inte kan förväntas acceptera att finansiera det höga underskottet annat än till höga räntor. Regering och riksdag kan då tvingas att skära i utgifter och höja skatter under lågkonjunkturen. Finanspolitiken blir destabiliserande i stället för stabiliserande. De utgiftsökningar som regeringen nu föreslår försämrar den makroekonomiska stabiliteten på två sätt: dels används inte högkonjunkturen till att få ned omslutningen på de offentliga finanserna och därmed deras konjunkturkänslighet, dels kan de ökade offentliga utgifterna väntas förstärka en redan god efterfrågan i ekonomin och därmed riskera att leda till flaskhalsar och inflationstendenser, särskilt i ett medelfristigt perspektiv. Om hinner dämpa prisstegringen genom att höja styrräntan, blir effekten minskad aktivitet i ekonomin. Vi löper således risken att, som så , finanspolitiken blir expansiv och destabiliserande, vilket sedan skall pareras med en stram penningpolitik. 4.2.2 Statsfinansiell balans över konjunkturcykeln Vi har tidigare föreslagit att regering och riksdag bör ha som norm i budgetarbetet att de offentliga finanserna skall vara i balans över konjunkturcykeln. Eftersom vi räknar med att en stor del av den förbättring av de statliga finanserna som regeringen kalkylerar med är konjunkturellt betingad, kan inte hela förbättringen användas för överföringar till den privata sektorn, vare sig i form av utgiftsökningar eller skattesänkningar. I vårt budgetalternativ är därför det finansiella sparandet högre 2000 och 2001 än i regeringens vårproposition. Därmed minskar även risken för att finanspolitiken skall förstärka efterfrågan ytterligare i konjunkturuppgången. Våra förslag innebär dessutom att konjunkturkänsligheten i de offentliga finanserna minskar. Bl.a. föreslår vi sänkta ersättningsnivåer i sjuk- och arbetslöshetsförsäkringarna och sänkta skattesatser på en rad områden, vilket medför att de offentliga finanserna inte kommer att försvagas lika mycket i en konjunkturnedgång men heller inte förstärkas lika mycket i en konjunkturuppgång. 4.2.3 Minskad statsskuld som andel av BNP Att de offentliga finanserna är i balans över konjunkturcykeln innebär även att den offentliga bruttoskulden är oförändrad i nominella termer och att den därför minskar i förhållande till BNP när denna växer. I nuvarande konjunkturläge och med målet att de offentliga finanserna skall vara i balans över konjunkturcykeln bör vi ha överskott i budgeten för att därefter kunna tillåta oss underskott i nästa lågkonjunktur. Det innebär att statsskulden kommer att nettoamorteras . Enligt vår mening bör detta ske framför allt på den tredjedel av den offentliga skulden som är placerad hos utländska långivare, eftersom det innebär att efterfrågan inte späs på ytterligare i landet under högkonjunkturen. Enligt regeringens prognos kommer den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld att uppgå till vid utgången av 1998, vilket motsvarar av BNP. Med regeringens tillväxtantagande och budgetalternativ kommer skuldkvoten att minska till av BNP . Samma tillväxtantagande och det moderata budgetalternativet innebär att skuldkvoten detta år blir . Vid en oförändrad skuld i nominella termer och olika tillväxtantaganden kommer därefter, som framgår av tabell 4.1, skuldkvoten att ha sjunkit till av BNP in på . Skuldkvotens utveckling vårt budgetalternativ 19992001 och därefter budgetbalans Offentliga sektorns bruttoskuld, mdr kr % av BNP vid 2,real tillväxt % av BNP vid 1,real tillväxt Vårt är mål att skuldkvoten skall ha sjunkit till av BNP . Det minskar skattebördan för framtida generationer och innebär dessutom att vi uppfyller Maastrichtvillkoret angående den offentliga skuldens storlek. 4.2.4 Minskat offentligt sparande ger utrymme för privat sparande Balans i stället för överskott i de offentliga finanserna över konjunkturcykeln betyder inte ett lägre totalt sparande i ekonomin. Vår politik innebär lägre skatter på arbete. Det betyder att medborgarna får pengar över till att spara själva, när skatten är betald. Vår politik innebär även lägre skatter på sparande, varför det kommer att bli mer attraktivt att spara, såväl på banken och i privata pensionsförsäkringar som i aktier. Individen har dessutom möjlighet att välja risknivå och därmed potentiell avkastning på sina investeringar, exempelvis aktier i början av arbetslivet och banksparande när pensionen närmar sig. Privat sparande ger individen både möjlighet till bättre avkastning och större trygghet än offentligt sparande, vilket ju visat sig inte räcka till för de utfästelser staten gjort exempelvis i form av pensionsåtaganden. Det är dessutom det privata sparandet och risktagandet som måste utgöra basen för näringslivets riskkapitalförsörjning och därmed för investeringarna och tillväxten i ekonomin. 4.2.5 Budgetprocessen måste stramas upp Vid arbetet med budget använde regering och riksdag den nya budgetprocess som fattade beslut om . Det övergripande syftet är att genom en ändrad beslutsgång i riksdag och regering bidra till en återhållsam utveckling av det offentliga utgifterna och till en statsbudget i balans. För del innebär den nya budgetprocessen att möjligheten för utskotten att driva igenom ofinansierade utgiftsökningar minskar. För regeringen innebär den ökade krav på uppföljning av budgetutfallet och på att finansiera gjorda överskridanden. minskar regeringens möjligheter till ofinansierade utgiftsåtaganden. Medan budgethanteringen i följer de nya principerna, brister regeringens hantering i flera avseenden. Den har blivit allt mindre regeltrogen i sin hantering av prognosmissar och budgetöverskridanden. Anledningen är att pressen att följa de nya reglerna blir mindre, när skatteintäkterna utvecklas gynnsamt och budgetunderskottet trots nya utgiftsökningar blir mindre än väntat. Detta är dock ett mycket kortsiktigt synsätt. Staten tar ju på sig nya utgiftsåtaganden, som skall finansieras även i när aktiviteten går ned i ekonomin och skatteintäkterna viker. Vi anser att principerna i den nya budgetprocessen skall följas strikt, vilket innebär att budgetöverskridanden skall finansieras genom motsvarande utgiftsneddragningar och helst inom samma utgiftsområde. Nya utgiftsåtaganden under pågående budgetår skall finansieras genom minskningar av andra utgifter . 4.2.6 Strukturfelen kan framtvinga stramare penningpolitik sjönk inflationen och inflationsförväntningarna kraftigt, varför successivt kunde sänka sin styrränta från till strax . steg inflationen åter, vilket föranledde att höja styrräntan . Inflationsförväntningarna fortsatte dock att gå ned . Då även inflationen åter började sjunka , framför allt som en följd av Asienkrisens nedåtpressande effekt på importpriser och räntor, har inte genomfört någon ytterligare höjning av reporäntan. I sin senaste inflationsrapport bedömer att penningpolitiken är väl avvägd, dvs. att styrräntan inte behöver ändras. Bedömningen görs mot bakgrund av att penningpolitiken verkar med ett till eftersläpning och prognosen att inflationen kommer att uppgå till i genomsnitt 1999 dvs. strax över mål för inflationen på (). I inflationsrapporten gör bedömningen att sannolikheten att inflationen blir lägre än i prognosen är större än att den blir högre. Det är risken att Asienkrisen får större effekter för svensk ekonomi som gör att kan ha överskattat inflationen. I ett sådant läge skulle den nuvarande nivån på den svenska styrräntan vara onödigt hög. menar dock även att högre löneökningar eller en sämre produktivitetstillväxt än beräknat skulle kunna medföra ett större inflationstryck än i huvudscenariot. räknar med att lönerna kommer att stiga med något . I kombination med avtagande produktivitetstillväxt innebär detta att enhetsarbetskostnaderna väntas stiga något men inflationstrycket från arbetsmarknaden kommer ändå att vara tämligen lågt. Större löneökningar än i prognosen skulle dock verka inflationsdrivande. Det är inte ett osannolikt scenario mot bakgrund av den expansion av finanspolitiken som regeringen föreslår och dess oförmåga att reformera lönebildningen. Såväl som regeringen räknar med att den potentiella tillväxten i svensk ekonomi är . finns viss ledig kapacitet i form av arbetslösa människor och outnyttjad maskinkapacitet varför efterfrågan kan öka snabbare än utan att inflationen ökar. Om den potentiella tillväxten faktiskt är lägre än , kommer ekonomin att snabbare slå i kapacitetstaket och inflationstrycket bli större när efterfrågan stiger än vad räknar med. Mot bakgrund av att regeringen inte gjort någonting för att ta itu med strukturproblemen i svensk ekonomi är denna risk tämligen stor på litet sikt. I ett sådant läge måste höja styrräntan för att uppfylla inflationsmålet. 4.2.7 Prisstabilitet målet för penningpolitiken Det har framförts krav från LOekonomer att bör sänka styrräntan i syfte att försvaga kronkursen och på så sätt förbättra exportindustrins konkurrenskraft. Vi vänder oss mot ett sådant synsätt. Penningpolitikens enda mål skall vara att upprätthålla prisstabilitet. I den mån den senaste tidens kronförstärkning innebär ett minskat inflationstryck på grund av sjunkande importpriser och en dämpad aktivitet i ekonomin, skall naturligtvis ta hänsyn till detta i bedömningen av penningpolitikens utformning. Att aktivt gå in och försöka styra valutakursen till en särskild nivå för att uppnå en förbättring av konkurrenssituationen för exportindustrin är däremot inte uppgift. använder sig av flera mått vid bedömningen av inflationsutsikterna. Målet om en inflation på () gäller specifikt utvecklingen av konsumentprisindex (KPI). KPI påverkas dock i hög grad av tillfälliga faktorer såsom skatteförändringar. KI gör exempelvis bedömningen att KPI kommer att vara oförändrat trots att den underliggande inflationen är på väg upp. Den föreslagna sänkningen av tobaksskatten bedöms t.ex. dra ned KPI . Den rimliga innebörden av mål bör vara att upprätthålla en underliggande inflation på (). 4.2.8 Snabbast möjliga inträde i EMU Att gjorts mer oberoende verkar disciplinerande för regering, riksdag och arbetsmarknadens parter. Ett svenskt deltagande i EMU:s tredje fas, valutaunionen, skulle stärka disciplinen ytterligare; dels kommer då penningpolitiken att styras av en oberoende centralbank, vars tjänstemän är förbjudna att ta emot instruktioner; dels medför den gemensamma valutan att växelkursen inte kan användas för att justera för en högre inflation än i omvärlden. En gemensam valuta skulle även minska transaktionskostnaderna och förbättra planeringsförutsättningarna, särskilt för de små företagen. Vi har länge ansett att borde ha gått med i EMU:s tredje fas redan vid starten . beslutade dock att så ej skall ske. Mot bakgrund av regeringens vägran att inträda i den europeiska växelkursmekanismen (), vilket kräver att man skall ha gjort före inträdet i valutaunionen, kommer heller inte att tillhöra de länder som är kvalificerade för medlemskap vid starten. Vi anser dock att skall gå med i med sikte på att därefter inträda i valutaunionen och delta fullt ut i det europeiska valutasamarbetet. 4.3 Företagande och nya jobb Fler och växande företag ger fler chansen att arbeta. Det ökar välståndet och möjligheterna att stödja dem som behöver andras hjälp. Att främja nyföretagande och att ge dagens företag, små och stora, möjlighet att växa i är därför vår viktigaste strävan. Ökat företagande och fler jobb skall vara en ny regerings viktigaste mål efter valet . Ett program för företagande måste innehålla följande inslag: Sänkt skatt på företagande och arbete Särskilda skattelättnader riktade mot hushållstjänster En modernisering av arbetsrätten En reformering av arbetsmarknadspolitiken Säker energiförsörjning genom att kärnkraften bibehålls En avveckling av företagskrånglet 4.3.2 Sänkt skatt på företagande och arbete Skatten på arbete och företagande måste sänkas om jobben skall kunna bli fler och tillväxten högre. Det här är vårt program för sänkning av företagsskatterna: Skatten på arbetsinkomster är orimligt hög. Beskattningen av låg- och medelinkomsttagare är särskilt hård jämförd med andra länder. Det leder till färre arbeten och sämre möjligheter att leva på sin lön. Ett förvärvsavdrag för löneinkomster upp till 7,5 basbelopp och sänkt kommunalskatt är därför prioriterade inom ramen för en politik som syftar till att växla lägre offentliga utgifter mot lägre skatter. Skatten på kunskap och kompetens måste vara internationellt konkurrenskraftig. Det är lika viktigt som att sänka skatten för låg- och medelinkomsttagare. Skattepolitiken måste göra det attraktivt att verka i . Värnskatten skall avskaffas i sin helhet. Lönebildningen måste förändras som skatten på arbete sänks. Sker inte detta undanröjs de positiva effekter för jobben som skattesänkningarna annars ger. Det är ett stort ansvar för arbetsmarknadens parter att säkerställa att lönebildningen inte blockerar ambitionerna att pressa tillbaka arbetslösheten. Företagens egna, riskbärande kapital drabbas i aktiebolagen av en skattekostnad på , medan skattekostnaden för att skaffa kompletterande lånat kapital är . Det egna, riskbärande kapitalet i bolagen är grunden för att över huvud taget kunna få tillgång till komplettering i form av lånat kapital. Ett slopande av dubbelbeskattningen skulle medföra ett kraftigt tillskott av riskkapital till marknaden. Skattereglerna för fåmansbolag måste förändras. Den delägare som redovisar en rimlig arbetsinkomst skall få rätt att betrakta övrig avkastning som utdelning. Utdelning till fåmansföretagare skall beskattas som inkomst av kapital, om ägaren tagit ut marknadsmässig lön. Det finns få sakliga skäl för de stoppregler som gäller för fåmansföretagen. De bör därför avskaffas. Riskfyllda investeringar i nya teknik- och kunskapsintensiva företag bör stimuleras genom skattelättnader. Erfarenheterna av sådana stimulanser från exempelvis är goda. Förmögenhetsskatten, som är en extra skatt på avkastning av kapital, motverkar den nödvändiga kapitalbildningen. Den belastar skilda tillgångar olika hårt, vilket bidrar till snedvridningar som försämrar ekonomins funktionssätt. Förmögenhetsskatten skall därför avvecklas med början 1998. De nya bestämmelserna om skattekonto och momsuppbörd har lett till försämringar. Det är fel att jämställa förfallodag och bokföringsdag. Det leder till osäkerhet när betalningen måste erläggas för att den skall kunna bokföras i rätt tid. Företagen betalar in tiotals miljarder för . En återgång bör ske till en gammal vedertagen princip att förfallodagen sammanfaller med inbetalningsdagen. Uppfinnare och innovatörer skall kunna verka i en positiv miljö. Det kan de inte . Regler bör införas som gör att uppfinnare och innovatörer kan beskatta inkomster av royalty som utgår från patent i inkomstslaget kapital. Uppfinnare och innovatörer bör ges rätt att ta upp inkomster av royalty som grundas på patent som kapitalinkomst, vilket innebär 30 procents skatteuttag. Förmånsrätt för skatter vid företagskonkurser bör inte tillerkännas staten. En förändring skulle leda till omedelbara förbättringar av förutsättningarna för företagande. Skatteförmånsrätten är en väsentlig omständighet när företag skall räddas genom en rekonstruktion. Ett mer jämbördigt regelsystem för samtliga fordringsägare, inklusive staten, skulle vara till fördel för alla parter. Om staten tvingades att bevaka sina fordringar på samma villkor som fordringsägare, skulle dessutom fler oseriösa företagare kunna upptäckas snabbare än . Kapitalinkomstskatten måste sänkas. I ett internationellt perspektiv och vid rimliga räntenivåer är dagens skattesats för hög. Den särskilda löneskatten på vinstandelsmedel bör avvecklas. Det finns goda skäl som talar för vinstandelsstiftelser i företagen. Det är viktigt att möjlighet kan ges för alla anställda att på detta vis få ett ekonomiskt utbyte som är relaterat till graden av framgång i företaget. Det finns flera goda exempel på vinstandelsstiftelser i svenskt näringsliv. Fastighetsskatten skall avskaffas successivt. Dagens fastighetsskatt höjer kostnaden för inte bara boendet utan också företagandet. Den bidrar därmed till att göra företagande och företagsutveckling onödigt dyrt. 4.3.3 Sänkt skatt på hushållstjänster En viktig del av företagstillväxten måste komma i den s.k. tjänstesektorn. Hit hör också de tjänster som kan utföras i eller i anslutning till hushållen. I ett gemensamt förslag har , angivit hur en sänkning av skatten på hushållstjänster bör genomföras. Förslaget innebär följande: En skattereduktion på införs för privatpersoners betalning av arbetskostnaden för hushållstjänster som utförs i det egna hemmet, . Det innebär att det vita priset halveras, direkt vid köpet, jämfört med dagens regler. För att få fart på sysselsättningen krävs inte bara att priset kommer ned till nivåer som många är beredda att betala. Det måste också bli lättare att erbjuda tjänsterna, oavsett om man gör det i företagsform eller som privatperson. Därför behövs förenklingar för bildande och drift av i synnerhet mindre tjänsteföretag. Ambitionen är att främja att en flora av nya småföretag växer fram, som på professionell basis erbjuder olika hemservicetjänster. Härutöver behövs en enkel och obyråkratisk lösning för den som vill anlita en privatperson. En reform av detta slag är ett viktigt steg mot lägre skatt på arbete och en växande och dynamisk tjänstesektor. Det går lätt att genomföra och ger sannolikt snabbt fler nya jobb. Dessutom ger det människor en chans att inordna sig i ett legalt system. Kostnaden i form av skattebortfall är liten, och ger reformen snarare en positiv nettoeffekt för de offentliga finanserna. En skattesänkning på hushållstjänster har enligt vår mening en rad fördelar. En betydande fördel är att skattesänkningen snabbt kan skapa många nya jobb. 50.000100.000 jobb ligger inom räckhåll om vårt förslag genomförs.