mot · GM02Ub210 · 1998-10-28 00:00:00 — Elever som väljer alternativa kärnämneskurser skallkunna komplettera och läsa in högskolebehörighet senare.Avskaffa timplanernaFör fattade beslut om att ersättatimmarna i varje kurs med poäng. A-kursen i matematikomfattar vilket är lika med 110 poäng.Därmed öppnade för möjligheten att gå igenom enkurs och ändå erhålla 110 poäng.I det omvända fallet kan en elev behöva 150undervisningstimmar för att erhålla 110 poäng. Tanken är attelever skall kunna läsa sin gymnasieutbildning på kortareeller än de normala tre åren, och systemet medpoäng ger bättre förutsättningar att förverkliga målstyrningav skolan.Gymnasieskolans läroplan, kursplaner och betygssystem är målstyrda. Detär därmed logiskt att ta steget och avskaffa den nationella timplanen igymnasieskolan.Se över programstrukturenDet är dags att göra en översyn av programstrukturen, antaletkärnämnen, utbudet av kurser, utrymmet för det individuellavalet och skolans tillägg. Vi anser att ett samlat underlag omerfarenheterna av programstrukturen inte finns . Isamband med en sådan översyn bör också förutsättningarnaför skolor att arbeta med en kursutformad gymnasieskolaprövas utifrån gjorda erfarenheter såväl i sominternationellt. En fråga som också behöver belysas ochutvärderas är om gymnasieskolans omfattning och innehållär tillräcklig för att möta framtidens krav på en utbildning avhög kvalitet. Den garanterade undervisningstiden ärfortfarande på de teoretiska programmenrespektive på de yrkesförberedandeprogrammen. Visserligen har Socialdemokraterna höjtantalet poäng till 2 500 i alla program men man har inteförändrat kursplanerna och höjt "ribban". Den avgörandefrågan är om omfattningen i gymnasieskolan är tillräcklig.Erhåller eleverna den kunskap som krävs för det framtidaarbetslivet? Värt att notera är att företagsgymnasierna oftahar fler kurser än uppställda minimikrav.Inför fler betygsstegAntalet betygssteg måste utökas. De tre betygssteg som i daganvänds är otillräckliga för att spegla elevernas kunskaperoch resultat på ett tillfredsställande sätt.Informationen om betygskriterierna måste dessutom förbättras. Det är förstora skillnader på vad som är nätt och jämt Godkänd och nästan Välgodkänd för att motivera samma betyg. Eleverna tycker att det gör betygenorättvisa, vilket gör betygen oanvändbara som pedagogiskt verktyg.Med tydliga nationella kriterier för de tre steg som finns, kan enenkel förändring vara att ge läraren ansvar för att markera betyget medminus eller plus. Betygskriterierna bör ses över när det gäller kopplingenmellan betyg och mål, samt hur betygen fungerar visavi kursernas om-fattning.Ett annat problem är att högsta betyget Mycket väl godkänd saknar natio-nella kriterier. Det är givetvis olyckligt eftersom just det betyget krävs förattraktiva högskoleutbildningar.Återinför möjligheten att tentera upp betygenDen socialdemokratiska regeringen beslöt som en av sinaförsta åtgärder att förbjuda betygskomplettering undergymnasietiden för elever som nått kunskaper motsvarandebetyget Godkänd. Det innebär att elever som vet att debehöver och kan förbättra sina betyg inte kan göra det förränefter gymnasietiden.Möjligheten att komplettera betygen måste åter-införas. Istället för att uppmuntra alla elever att ständigt skaffa sig bättrekunskaper leder nuvarande system till att eleverna tränas i taktiserandealternativt tappar studiemotivationen. Att kunna komplettera betygen ärockså en rättssäkerhetsfråga för eleverna.En annan följd av beslutet är att många elever som lämnat gymnasiet nugår på komvux eller för att läsa upp betygen. De flesta av demhöjer sina betyg och kommer därmed in på högskolan som de slårut nästa generation studenter. Dessa studenter tvingas att komplettera sinabetyg på komvux/och därmed är "ekorrhjulet" i full gång. Detär slöseri med tid och resurser. Vi anser att det är bra om elever ägnar fritidoch lov åt att skaffa sig bättre kunskaper och de skall självfallet få dettaarbete värderat och dokumenterat.Inför utbildning i entreprenörskapDet finns ett stort behov av att skolan inriktas mer motentreprenörskap. behöver fler företagare ochentreprenörer. Dagens gymnasieskola utbildar eleverna tillatt bli anställda. Därmed speglar skolan inte hur det ser ut iverkligheten utanför skolan. Alla i arbetslivet är inteanställda, utan många är verksamma som företagare. Därtillkommer att arbetslivet snabbt förändras och ställer krav påinitiativ, ansvarstagande och förmåga till såväl självständigtarbete som samarbete av alla.Utvecklingen pekar mot att fler och fler människor kommer att verka iarbetslivet som egna företagare eller vara projektanställda. I detta liggerockså en frihetspotential. För att förstå företagandets villkor och kunna startaoch driva företag krävs speciella kunskaper och färdigheter. I olika formerförekommer sådant arbete på många skolor, bl.a. i samverkanmed Ung företagsamhet. Mer behöver göras och det är nödvändigt att detsker i samverkan med näringslivet. Detta behov måste skolan kunna möta.Gymnasieskolan måste ge alla elever utbildning i entreprenörskap.Skolans miljö måste stimulera en anda av företagande både i vid meningoch specifikt inriktat på att starta och driva företag. Skolans värld måsteöppnas upp. En sluten skolmiljö som präglas av kommunalt skolmonopoluppfyller inte de krav och har inte den kompetens som krävs för att ge allaelever utbildning i entreprenörskap.Det är viktigt att komma ihåg att alla barn föds uppfinningsrika. Att det ärden lokala andan på orten, i landet och skolan som i stor utsträckning avgörom barnen skall utvecklas till entreprenörer. Att försöka passa in allaungdomar i en och samma mall begränsar deras kreativitet och initiativ-förmåga.Prioritera lärarnaDet måste bli mer attraktivt att utbilda sig till och arbeta somlärare. Läraryrkets status har sjunkit, somlarmrapporterna om stress och missmod hos lärarna ochövrig skolpersonal blir allt vanligare. Till de problem sommåste åtgärdas är lärarutbildningen, som inte hållertillräckligt hög klass och där avhoppen är alldeles för mångabåde och direkt efter avslutadlärarutbildning.Utöver problemet med att få behöriga lärare blir det alltmera problematisktatt rekrytera män även till gymnasieskolan. Det är viktigt att upprätthålla enviss balans mellan könen. Ett allt större problem är att kunna besätta lärar-tjänster i naturvetenskapliga ämnen, som samhället kräver fleringenjörer och tekniker. Den friare väg till läraryrket som vi moderaterförordar genom s.k. lärarcertifikat bör prövas.Lärarnas löner skall sättas individuellt av varje skola och formerna förindividuell lönesättning behöver utvecklas. Det är av stor betydelse att löneroch allmänna anställningsvillkor är så pass konkurrenskraftiga att skolanstillgång till skickliga lärare säkras. En lönemässig uppvärdering behövs föratt klara lärarförsörjningen.För att kunna möjliggöra detta krävs att det kommunala skolmonopoletbryts upp. Det krävs en omfattande förnyelse och modernisering av hela detsvenska skolväsendet. Det behövs fler fristående gymnasieskolor och flergymnasieskolor som är styrda och ägda av lärare.För att skolan skall kunna bedriva en undervisning av god kvalitet och inära kontakt med högskolan krävs det fler lektorer i gymnasieskolan. Detbehövs inrättas fler lektorat för lärare med forskarutbildning. Den forsk-ningsanknytning som fler lektorer innebär är viktig för att undervisningenskall kunna hålla jämna steg med en snabb kunskapsutveckling. Ett annatviktigt skäl är att det skapar fler karriärvägar för lärarna i gymnasieskolan.Detta får i sin tur positiva effekter på lärarrekryteringen, vilket är mycketviktigt i tider av stor lärarbrist.Vi ser mycket allvarligt på den långsiktiga trend som visar att gymnasie-skolan i det närmaste saknar lektorer. /98 var bara 697 lektorerverksamma i gymnasieskolan. Det är inte så länge sedan det var 3 000lektorer i gymnasieskolan. En bidragande orsak till den negativa trenden äratt många lektorer från gymnasieskolan har sökt sig till högskolan. En annanorsak är att många kommuner i allmänhet inte varit benägna att utlysa ellertillsätta vakanta lektorstjänster. Denna utveckling är inte acceptabel. Detfinns också anledning att analysera på vilket sätt ämneskunniga lärare medforskarutbildning ges förutsättningar att utveckla och tillvarata sitt kunnandeinom gymnasieskolan.Inför en arbetsmarknadsanpassadlärlingsutbildningDe flesta inser numera att det krävs ett större inslag avarbetsplatsförlagd utbildning i gymnasiets yrkesförberedandeutbildningar. Rapporter från SAF och Företagarförbundetvisar att det finns ett stort intresse bland företagarna atterbjuda lärlingsplatser förutsatt att ersättningsfrågan ocksåkan lösas. Även i ett antal utredningar har man förordat ettökat inslag av lärlingsutbildning. En modernlärlingsutbildning i ordets rätta bemärkelse kräver ett aktivtsamarbete mellan gymnasieskola och näringsliv för att kunnatillgodose arbetsmarknadens krav.Samarbete näringsliv och skolaSverige kan i längden inte vara sämre på att förankra ochutveckla yrkesutbildningen tillsammans med näringslivet änandra länder. Om yrkesutbildningen skall få de kvalitetersom företagen efterfrågar är det nödvändigt att ocksånäringslivet engagerar sig mer i utbildningsfrågorna. Vadsom behövs är ett nära samarbete mellan näringsliv ochskola.I våra främsta konkurrentländer tar arbetslivet ett betydligt större ansvarsåväl för anskaffning av utbildningsplatser som för finansieringen avyrkesutbildningen än vad som är fallet i . I länder som ,, och är arbetsgivar- och arbetstagarorganisationeroch deras branscher på ett helt annat sätt delaktiga i yrkesutbildningen än vadderas motsvarigheter i är.Vi förordar ett system där yrkesutbildningen är en kombination avskolförlagd utbildning och utbildning på en eller flera arbetsplatser. Däri-genom tas det kunnande och den kompetens som skolan respektive närings-livet har tillvara.En utbildningsform där all yrkesutbildning är förlagd till skolan är sårbar.Det finns flera skäl till detta. För det första att lärarna relativt snabbttapparsin yrkeskompetens från arbetslivet, de hamnar i "skollunken". För det andraatt den snabba tekniska utvecklingen gör att skolan av ekonomiska skäl intekan hänga med. Till skillnad från företagen där maskiner slits ut avproduktion så är det tiden som sliter ut maskiner i skolan. De blir helt enkeltomoderna. Eleverna måste lära sig arbetslivets kultur och få del av desssociala kompetens. Det är viktigt att lära sig arbeta tillsammans med äldreyrkeserfarna människor.Inför ett nationellt lärlingsprogramDet är fullt möjligt att genomföralärlingsutbildning. Intresset har emellertid varit lågt, för attinte säga obefintligt, vilket vi beklagar. Den nuvarandeutbildningsstrukturen behöver förändras. krävsmer av flexibilitet och mångfald.Huvudproblemet är att för få företag ställer upp med nödvändiga lärlings-platser och att arbetsmarknadens parter inte visat vilja att ta nödvändigainitiativ. Vi tror därför att man lurar sig själv om man tror att en fungerandelärlingsutbildning kan åstadkommas genom lösa kontakter med arbetsmark-nadens parter där skolan skall ha ansvaret för hela utbildningen, medan före-tagen, utan ersättning, förutsätts bidra med platser. Ett annat skäl till attlärlingsutbildningen har en liten omfattning är dels att den ligger inom detindividuella programmet, dels att skolorna sällan informerar eleverna ommöjligheten till lärlingsutbildning. Därför bör lärlingsutbildningen liggaunder ett eget program - Lärlingsprogrammet - och utformas i sinaövergripande delar inom den modell som redovisas nedan:- Arbetslivet skall ha inflytande över och därmed känna ansvar för delar avgymnasieskolans yrkesutbildning. Då kommer många gymnasieskolor atthitta bra platser för arbetsplatsförlagd utbildning.- Den otydliga ansvarsfördelningen mellan skola och arbetsliv måstebrytas. För att lyckas krävs det förändringar som leder till att både skolanoch arbetslivet ges ansvaret för yrkesutbildningen.- Gymnasieskolan skall ha ansvaret för utbildningen under de två förstaåren och arbetslivet för de avslutande, i de flesta fall två, åren.- Företaget/arbetsplatsen bör ges ersättning motsvarande kommunens kost-nad för yrkesutbildningen eftersom samhället erbjuder allaelever en gymnasial treårig utbildning.- i arbetslivet skall lärlingen ges ersättning från arbets-platsen grundad på den insats som görs i produktionen. Avtal skalltecknas som reglerar lärlingens utbildning på arbetsplatsen.- Utbildningen skall avslutas med ett gesällprov eller motsvarande yrkes-examination. Gesällprovet och innehållet i yrkesutbildningen anser vi attbranschen/yrket skall ta fram.Denna modell för lärlingsutbildning har flera fördelar. Fördet första blir utbildningen relevant för eleven och aktuell förarbetsmarknadens nuvarande behov. För det andra blir det enmorot för företagen. För det tredje får lärlingen ersättningutifrån sin egen insats och goda möjligheter till anställningefter fullföljd utbildning. För det fjärde blirlärlingsutbildningen genom gesällprovet kvalitetssäkrad.Skärp kraven på APUSamverkan mellan gymnasieskola och arbetsliv måsteförbättras. På de yrkesinriktade programmen skall minst 15procent av undervisningen vara förlagd till en eller fleraarbetsplatser. Detta har blivit både "golv och tak" vilket ärolyckligt. I en internationell jämförelse är denarbetsplatsförlagda delen av yrkesutbildningen i Sverigemycket liten. Nästan alla länder inom EU har en betydligtstörre andel av yrkesutbildningen förlagd ute i arbetslivet.Om en skola inte når upp till "golvet" när det gällerarbetsplatsförlagd utbildning (APU), dvs. avutbildningstiden, skall inte gymnasieskolan få anordnautbildningen.I dag har skolan hela ansvaret för yrkesutbildningen i gymnasieskolan ochdärmed ansvaret att skaffa fram platser för APU. Om en gymnasieskola inteklarar av att få ut sina elever i den omfattning av APU som de är berättigadetill, är de skyldiga att rapportera till samt förklara orsaken tillmisslyckandet. Endast en fjärdedel av skolorna lever upp till denna skyl-dighet.En orsak till problemet är att incitamentet bland företagen för att ordnaAPU-platser är svagt. Ett annat problem är att APU:n ofta skall ske påskolans villkor vad gäller både tid och innehåll. Vi ser det som nödvändigtatt skärpa kraven på skolorna för att åstadkomma nödvändigt nytänkande närdet gäller samarbetet med arbetslivet.Det pågår en försöksverksamhet med kvalificerad eftergymnasialyrkesutbildning, KY, där arbetslivet har ett stort inflytande över innehåll ochutformning av utbildningarna. Bl.a. skall en tredjedel av utbildningen varalärande i arbete vilket innebär att den skall vara arbetsplatsförlagd. Om maninte klarar av att arbetplatsförlägga utbildningen till denna tredjedel får manheller inte starta utbildningen. Vi anser att det borde vara på samma sätt närdet gäller gymnasieskolans yrkesinriktade program.Det är nödvändigt att man också söker en finansieringsmodell som gör detattraktivt för arbetsplatserna att ta emot APU-elever. I denna fråga harregeringen ingen åsikt och samma sak gäller förslaget till "en modernlärlingsutbildning" där uppenbarligen regeringen räknar med att arbetslivettar på sig en stor utbildningsuppgift utan någon som helst ersättning ellerskattebefrielse från det offentliga. I betänkandet "Höj ribban!" (SOU1994:101) föreslogs en finansieringsmodell för APU:n som man med fördelborde pröva.Stärk yrkeslärarnas kompetensYrkeslärarnas kompetens behöver stärkas. Vi vill kopplauppdatering och yrkespraktik till någon form avlärarcertifikat där lärarna regelbundet är ute i arbetslivet ochfår adekvat yrkespraktik. Detta är en nödvändighet omeleverna skall kunna erbjudas en modern utbildning.I dagens gymnasieskola har knappt hälften av yrkeslärarna utöver sinarbetslivserfarenhet högskoleutbildning eller yrkestekniska högskoleutbild-ningar (YTH). De övriga har förutom arbetslivserfarenhet "bara" tvååriggymnasieutbildning eller motsvarande. Det kunskapssamhälle som i dagväxer fram även inom dessa yrkesområden medför ett ökat behov avkontinuerlig kompetensutveckling.Det är mot den bakgrunden allvarligt att hälften av lärarna i yrkesämnenainte har en djupare ämnesteoretisk kompetens/kunskap än vad deras eleverhar när de lämnar skolan. De flesta av gymnasielärarna i yrkesämnen har"gamla" kunskaper, i den bemärkelsen att det var länge sedan de lämnade sittyrke för att bli yrkeslärare och att de i liten omfattning är ute påyrkespraktikeller kompetenshöjande teoretisk efterutbildning. Risken är överhängande attskolan förmedlar kunskap som hör gårdagens arbetsliv till. Därför är detförvånande att Socialdemokraterna uppenbarligen inte tänker göra något åtlärarnas fortbildning och uppdatering i yrkesämnet, vilket är en nödvändig-het.Lägg ut utbildning på entreprenadVi förordar vidgade förutsättningar för att kunna lägga ututbildning på entreprenad inom gymnasieskolan. Lagen omentreprenadförhållanden bör förtydligas så att det i framtidenblir möjligt för kommunerna att uppdra åt andrautbildningsanordnare att bedriva undervisning inom allaämnen.Nu gällande lag möjliggör entreprenadlösningar endast i sådana ämnensom enligt skollagen betecknas som estetiska ämnen, ekonomiska ämnen,tekniska ämnen eller yrkesämnen. Att företag på detta sätt får en aktiv roll iskolan ger möjlighet till god undervisning liksom till nya idéer och förhåll-ningssätt i frågor om organisation och fördelning av resurser. Ett intressantområde är användandet av informationstekniken i skolan.Använd informationsteknikensmöjligheterSenast vid utgången av skall alla skolor -både grundskolor och gymnasieskolor - vara anknutna tillInternet med bredbandsnät och ha bra såväl tekniska sompersonella förutsättningar att på ett relevant och effektivt sättkunna använda informationstekniken fullt ut inomundervisningen. Vi vill anslå ca underde tre närmaste åren för att göra det möjligt att med hjälp avIT förnya, modernisera och utveckla skolans arbetsformer.Vår IT-satsning består av en utbyggnad av deninformationstekniska infrastrukturen, utbildningsprojekt föratt höja lärarnas IT-kompetens samt satsningar pådistansutbildning.Datorn skall vara ett naturligt arbetsredskap i alla ämnen för alla lärare ochelever. Det måste vara en självklarhet vid ingången till det nya seklet. Så ärdet emellertid inte . Att integrera datoranvändningen i alla ämnen är denviktigaste pedagogiska förnyelseuppgiften . Dagensgymnasieelever utbildas för studier och arbete i en värld där datorn eller dessefterföljare kommer att vara det vanligaste arbetsredskapet.Modern teknik kan bidra till lösningar på många av det svenska skolväsen-dets problem. Informationstekniken är inget universalmedel, men erfaren-heterna från undervisningen av handikappade elever visar att den nyatekniken ger utomordentligt goda förutsättningar till individualisering avundervisningen och till att kompensera såväl fysiska handikapp sominlärningshandikapp.- Ett antal utbildningsprojekt som syftar till att höja lärarnas IT-kompetensstartas. Informationstekniken skall bli ett naturligt arbetsredskap för allalärare och elever när det gäller att höja kunskapsnivån i alla ämnen. Dåkrävs att alla lärare höjer sin IT-kompetens. Att informationstekniken är det viktigaste nya pedagogiskainstrumentet i skolan måste tydliggöras och synas i framtidenslärarutbildning.- Att utbilda lärarna räcker emellertid inte. Infrastrukturen på det infor-mations-tekniska området måste byggas ut. Alla landets gym-nasieskolor skall ha tillgång till bredbandsuppkoppling.Bredband gör det möjligt att genomföra höghastighetsöverföring överInternet av en stor mängd information inom en kort tidsrymd.- Samarbetsavtal med de internationellt ledande skolorna och universitetenavseende distansutbildning skall initieras. Ett konkret exempel ärStanford University som tillhandahåller distansutbildning viaInternet till elever i 17 andra länder.- 10F- PHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag om frivillig examen pågymnasial nivå i enlighet med vad som anförts i motionen,2. att avslår regeringens förslag till ändring av skollagengällande lärlingsutbildning i enlighet med vad som anförts imotionen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att införa fritt skolval i gymnasieskolan,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att införa en obligatorisk gymnasieexamen,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att införa ett fristående nationelltkvalitetsinstitut,6. att hos regeringen begär förslag om alternativa kurseroch mål i kärnämnena i enlighet med vad som anförts imotionen,7. att hos regeringen begär förslag om färre obligatoriskakärnämnen i enlighet med vad som anförts i motionen,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att avskaffa timplanen,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en översyn av gymnasieskolans programoch struktur,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om betygssystemet,11. att hos regeringen begär förslag om återinförande avrätten att pröva betyg i enlighet med vadsom anförts i motionen,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att en elev skall vara godkänd i alla kurserför att erhålla grundläggande behörighet till högskolan,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av fler lektorer,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om samverkan mellan skola och näringsliv,15. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om införandet av en modernlärlingsutbildning,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om den arbetsplatsförlagda utbildningen,17. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om vidgade förutsättningar att lägga ututbildning på entreprenad,18. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om informationstekniken i gymnasieskolan.Stockholm den 21 oktober 1998Carl Bildt (m)()()()()()()()()()()Per ()Per ()