mot · GM02A214 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:A214av m.fl. (c)Det moderna arbetslivetSammanfattningCenterpartiet tar i denna motion upp nödvändigaförändringar i arbetsmarknadslagstiftningen för ett nyare ochmodernare arbetsliv. Vi föreslår:? Införande av en utbildningsgaranti.?? Införande av ett kompetenskonto.?? Bättre samverkan mellan olika utbildningsanordnare och "en dörr tillutbildning".?? Ett kompetenslyft inom vård, skola och omsorg.?? Utredning om ny modern arbetsrätt.?? Fortsatt decentralisering av arbetsrätten genom ökad dispositivitet.?? Möjligheter att undanta två nyckelpersoner från turordningsreglerna.?? Förändringar i konfliktreglerna.?? Decentraliserad arbetsmarknadspolitik, prioritering av kvalificeradarbetsmarknadsutbildning och översyn av AMV.? 1 InledningUnder främst har ett nytt arbetsliv vuxit fram.Ökad rörlighet, mindre av livslång anställning samt ökadekrav på kunskap och kompetens gör att arbetslivetväsentligen är annorlunda än vad det var för drygt 20 årsedan, då de lagar som reglerar arbetsmarknaden stiftades.Det behövs därför en översyn och en ny lagstiftning som äranpassad efter det nya arbetsliv som växer fram.Under 1990-talet har det skett en stor ökning av antalet personer medtillfälliga anställningar. är nästan var fjärde person som arbetar utanfastanställning.Ökad internationalisering och hårdare konkurrens kräver högre kunskapoch bättre kompetens. Kompetensutveckling spelar en allt viktigare roll dåkunskapen omsätts i allt snabbare takt. Fler behöver utbildning och livslångtlärande kommer att vara en förutsättning för det nya arbetslivet. Det finnsrisker för nya klyftor. anser att allt måste göras för att undvikaatt nya kompetensklyftor gör sig gällande.Jobb kan inte kommenderas fram. Däremot kan det politiska systemetskapa förutsättningar för att ge fler av dem som står utanför arbets-marknaden möjlighet att komma in på arbetsmarknaden. En anställning kanaldrig garanteras, men vi kan skapa förutsättningar för fler människor attmed tillförsikt möta det nya arbetslivet.Trygghet i arbetslivet kommer inte att innebära livslång anställning, utan ihögre grad handlar det om att få möjligheter att möta samtliga de för-ändringar som kännetecknar det nya arbetslivet. Denna trygghet kommer attse annorlunda ut än vad vi är vana vid.Gränserna mellan olika anställningsformer och företag suddas alltmer utoch gruppen som är både anställda och egenföretagare ökar. Den nyaarbetsmarknaden innehåller mer av flexibla arbetsformer och arbetstider. Detblir naturligt att anpassa arbetstider mer efter produktionsbetingelser. Mångaefterfrågar även mer av flexibla arbetstider. Flexibla arbetstider ger utrymmeför valfrihet att exempelvis under vissa tider ägna mer tid åt hem och familj,satsa mer på studier, föreningsaktiviteter eller ideellt arbete. Detta stärkerdetaktiva medborgarskapet.Den politiska diskussionen har förenklat frågeställningarna och debattenhar polariserats. De centrala facken och arbetsgivarorganisationerna har enstark och viktig roll på den svenska arbetsmarknaden. De centrala parternahar inte visat tillräckligt stor uppmärksamhet åt de uppenbarasamhällsproblem som det innebär att ca en miljon människor saknar reguljärtarbete. De arbetslösa och de stora grupper som har en svag koppling tillarbetsmarknaden har inte fått arbete eftersom hindren att komma in påarbetsmarknaden har varit höga.När inte parterna på arbetsmarknaden klarar avatt hantera de samhälls-problem som hög arbetslöshet innebär måste det politiska systemet agera.För står det klart att en ny politik för ökad sysselsättningmåste ge möjlighet för fler att komma in på arbetsmarknaden och för fler attklara den allt snabbare omställning som dagens arbetsmarknad kräver. Detfinns inte ett svar eller en lösning. Istället är det ett antal olika åtgärdersommåste till. Detta kräver reformer inom några områden. En del förändringarbehöver göras direkt medan andra är mer långsiktiga.? På kort sikt måste delar av arbetsmarknadens regelverk förändras. Dettaför att underlätta att fler kommer in på arbetsmarknaden - inte för attunderlätta att fler slängs ut.?? Problemen med flaskhalsar måste motverkas genom mer av kvalificeradarbetsmarknadsutbildning och en mer decentraliserad arbetsmarknads-politik.?? Arbetskraftskostnaden behöver minska genom fortsatt sänkta arbets-givaravgifter. Detta minskar skattekilen och gör att jobb som annars inteskulle komma till stånd blir lönsamma.?? På måste regelverk anpassas efter det nya arbetslivetsframväxt. Det kräver ganska genomgripande förändringar av både lagaroch ersättningssystem.?? Utbildningens infrastruktur måste ställas om till de krav som kunskaps-samhället ställer på ett livslångt lärande och på återkommandeutbildning. ?2 Bakgrund2.1 Ökad arbetslöshetSom en följd av en illa skött ekonomi ochdärpå följande lågkonjunktur har arbetslösheten stigitdramatiskt . Strukturförändringar inomnäringslivet har inte klarats på ett rimligt sätt. försökte staten upprätthålla industrinskonkurrenskraft genom en serie devalveringar, vilket leddetill att svensk industristruktur konserverades. En alltmerinternationaliserad ekonomi gjorde att strukturproblemenblev uppenbara . Närlågkonjunkturen slog igenom med full styrka ökadearbetslösheten till nivåer som ingen trodde var möjliga.Ny teknik, nya produktionsmetoder och ökad produktivitet gjorde attmånga arbeten rationaliserades bort. Dessa arbetstillfällen kommer intetillbaka.Under 1990-talet har det skett en stor ökning av antalet personer medtillfälliga anställningar. ökade dessa med cirka 110 000personer. Även gruppen företagare utan anställda har ökat kraftigt, mellan1988 och 1995 med cirka 40 000. är nästan var fjärde person somarbetar utan fast anställning.2.2 Nya arbets- ochorganisationsformer växer framÖkad internationalisering och hårdare konkurrens kräverhögre kunskap och bättre kompetens. Kompetensutvecklingspelar en allt viktigare roll då kunskapen omsätts i alltsnabbare takt. Fler behöver utbildning och utbildningenbehöver uppgraderas oftare. Livslångt lärande kommer attvara en förutsättning för det nya arbetslivet.Nya anställningsformer gör sig gällande. Fler blir uppdragstagare.Gränserna mellan olika anställningsformer och företag suddas ut ochgruppen som är både anställda och egenföretagare ökar.Villkoren för näringslivet förändras och medför ett starkt omvandlings-tryck. Rörligheten på arbetsmarknaden ökar. Detta innebär framför alltrörlighet i termer av att fler byter arbetsuppgifter och arbetsplats oftare.Just-in-time-produktion ställer krav på flexibla organisationer och flexiblamedarbetare. Detta gör även att arbetstiden behöver bli mer flexibel för attmöta konjunktursvängningar. Många önskar även en arbetstid som är flexibelöver livstiden, exempelvis för att kunna jobba mindre när man har barn föratt senare öka arbetstiden.Kunskapsinnehållet och tjänsteinnehållet i produktionen ökar. Gränsernamellan traditionell industriproduktion och tjänstesektorn suddas ut. Detta påungefär samma sätt som skillnaden mellan arbetare och tjänsteman håller påatt suddas ut. Gränserna mellan den offentliga sektorn och den privata blirockså alltmer överlappande. Mer och mer av uppgifter läggs ut påentreprenad. Kooperativ och privata inrättningar tar över uppgifter somtidigare skötts av kommun eller landsting. Många och viktiga uppgifterutförs genom samverkan mellan de offentliga, privata och ideella sektorerna.Denna sociala ekonomi kommer att öka i betydelse.Avstånd minskar i betydelse när ny teknik gör att gränser suddas ut.Företagen koncentrerar sig alltmer på kärnverksamheter och olika tjänsterläggs ut på andra företag. Med IT kan företag ha sitt huvudkontor på ett ställeoch produktionen på annat. Antalet virtuella företag ökar. Kunskap ochkapital känner inga gränser.Nya värderingar gör sig gällande. Arbetet är mer och mer en del av denpersonliga utvecklingen. Många slutar sin anställning för att starta eget, bliuppdragstagare eller byter till annat jobb. Gränserna mellan arbete och fritidsuddas alltmer ut.3 Strategi för det nyaarbetslivet3.1 Dagens regelverk - en anakronismSamtliga förändringar som vi kort beskrivit påverkararbetslivet starkt. Den ökade rörligheten och omvandlingengör att ingen längre kan räkna med att en anställning ärlivslång. Behoven av att kunna byta arbetsuppgifter ocharbetsplats ökar och förutsätter detta någon formav utbildning eller kompetensutveckling. Behoven avåterkommande utbildning och livslångt lärande ökar.För att öka sysselsättningen och ge förutsättningar för det moderna arbets-livet är det hög tid att våga ta några nya reformer på arbetslivets områden.Det regelverk som styr arbetslivet kom huvudsakligen till under 1960-och 70-talen då arbetslivet såg helt annorlunda ut än vad det gör . blir alltmer otidsenligt för det nya arbetslivet och en mergenomgripande förändring är nödvändig. Det nya arbetslivet kan inte pressasin i ett gammalt regelverk. vill peka på en långsiktig inriktningoch konkret beskriva några av de förändringar som vi anser bör genomförassnarast.Det behövs en reformering av både den modell och de stödstrukturer somutformats för att passa industrisamhällets behov. I annat fall är risken storattdet tänkande som var norm och nödvändighet i industrisamhället blir detstörsta hindret för framtidens nya lösningar.3.2 Ett företagsamt samhälleDet efterindustriella samhället är mer komplext och rörligt.För den enskilde blir det nödvändigt att kunna hantera en alltstörre osäkerhet. Det avgörande är att denna osäkerhet intetillåts hämma lusten att ta nya initiativ.Flexibilitet måste vara norm. För att skapa handlingsalternativ måste denenskilde vara att möta nya utmaningar. Grunden är varje människasvilja att växa och utvecklas. Initiativförmåga och kreativitet för att mötaförändringar kan inte kommenderas fram. All kreativitet har sitt ursprung iindividens lust att utvecklas. Politiken kan skapa förutsättningar för varjemänniska att ta till vara och utveckla sin egen kreativitet.Kunskap gör förändringen möjlig och är även en grund för att hänga med iett alltmer föränderligt samhälle. Kunskapssamhället ställer nya krav pårörlighet. Det är inte längre rörlighet mellan olika branscher och orter utanistället en rörlighet som består i att ständigt vidareutveckla sin kompetens.Den traditionella omfördelningspolitiken bygger på en fördelning av vadtillväxten genererar - dvs omfördelning av inkomster för att utjämna klyftor.Framöver riskerar nya klyftor att uppstå. Om dagens fördelningspolitikbygger på att utjämna ekonomiska klyftor måste framtiden mer utjämnautbildnings- eller kompetensklyftor.Centerpartiet vill medverka till att skapa ett företagsamt samhälle som tartill vara människors egen förmåga till nyskapande och kreativitet. Före-tagsamhet är en egenskap som vi tror alla har och som innebär initiativrike-dom och engagemang. Om vi skall klara att återgå till full sysselsättningmåste varje människas kreativitet och företagsamhet tas till vara.3.3 KompetenslyftMed utbildning och högre kompetens är människor bättrerustade att möta nya förändringar. Det behövs ettkompetenslyft.Det är rimligt att se till att fler har en utbildningsbakgrund motsvarandegymnasieskolans kärnämnen. För att långsiktigt klara återkommande utbild-ning måste ett nytt finansieringssystem införas, ett så kallat kompetenskonto.Utbildningssystemet är inte uppbyggt för att klara kraven om åter-kommande utbildning. Den enskildes behov och önskemål måste varautgångspunkten. Regelverk måste ses över så att utbildningssystemet blirmer överskådligt samt att det klarar av att möta olika och komplexa behov.3.3.1 UtbildningsgarantiKunskaper motsvarande gymnasieskolans kärnämnen är idagnäst intill en självklarhet i de flesta platsannonser. Samtidigtfinns det ett stort antal människor som endast har kunskapermotsvarande grundskola eller tvåårig gymnasieutbildning.En viktig del i att ge dem en plattform förkunskapssamhällets krav om återkommande utbildningmåste vara att höja deras kompetens.Det bör införas en utbildningsgaranti . Ett längreavbrott från gymnasieskolan skall inte behöva innebära att man går miste ommöjligheten att fullfölja det nationella program som man påbörjat. Vidgymnasiestudier påbörjade skulle en garanterad rättighet attfullfölja utbildningen öka möjligheten för flera att få engodkänd gymnasieutbildning. Utbildningen bör vara flexibel och kunnavarvas med arbete. Det bör vidare vara möjligt att låta dem som återvänderläsa kärnämnen inom ramen för den kommunala vuxenutbildningen och deltai utbildning i yrkesämnen tillsammans med elever från gymnasieskolan.Detta bör ges regeringen till känna.Cirka två miljoner saknar gymnasiekompetens motsvarande treåriggymnasieutbildning i svenska, engelska och matematik. Därför behövs enfortsättning på och studiefinansieringen för studerande ivuxenutbildningen bör ses över. Det bör övervägas att ge arbetslösamöjlighet att läsa in gymnasiekompetens som en första åtgärd innan andraåtgärder sätts in. I detta sammanhang bör det även övervägas att införa engenerell utbildningsgaranti med möjlighet för fler att läsa in gymnasieskolanskärnämnen genom att kunna studera och komplettera tidigare utbildningmed a-kassa. Detta bör ges regeringen till känna.3.3.2 KompetenskontoEn av de viktigaste reformerna är att öka möjligheterna tillåterkommande utbildning. Mycket av det som ärföretagsutbildning eller kompetensutveckling ges i hög gradtill dem som redan har en god utbildning. De med störstbehov av längre kompetenshöjande utbildningar kommerofta inte i åtnjutande av dessa. Möjligheten tillåterkommande utbildning är fundamental för att klara en alltsnabbare kunskapstillväxt.Behoven av att kunna studera under längre sammanhängande tid kommeratt öka. Finansiering av detta kan inte varken av företaget eller denenskilde. För att fler skall kunna ha möjlighet till livslångt lärande måste detinrättas ett nytt finansieringssystem - ett kompetenskonto - som germöjligheter till rimlig ekonomisk försörjning under en utbildningstid mitt ilivet.Kompetenskontot skall vara knutet till den enskilde, med möjlighet attsätta av en del av sin lön eller avstå från en del av löneökningen, som denenskilde själv förfogar över. Arbetsgivaren svarar för att tillskjuta en del.Kompetenskontot får störst nytta om det används tillsammans med arbets-givarens avsättning för kompetensutveckling. Statens insats blir attskattemässigt gynna avsättningar till kompetenskontot. Då båda parter måstekomma överens om hur arbetsgivarens del skall användas stärks incita-menten att kompetenskontot används i en långsiktig utbildnings- ochutvecklingsplan, till gagn för både den enskilde och för företaget. Regeringenaviserar att återkomma med förslag. Det har dock dröjt alltför länge förregeringen att hantera frågan om finansiering av det livslånga lärandet.Centerpartiet vill inskärpa det nödvändiga i att regeringen åter-kommer med förslag till kompetenskonto. Detta bör ges regeringen tillkänna. För att snabbare kunna bygga upp kapital till ett utbildningsår mitt i livetkan det behövas extra tillskott. Med det nya pensionssystemet finnsmöjlighet att använda premiereservsystemet. Möjligheter att användapremiereservsystemet på ett mer aktivt sätt är intressant. Även om denenskilde tar ur sitt pensionssparande finns det mycket som talar förattdet totalt är till gagn. Om pengarna investeras i en utbildning så ökarsannolikt förutsättningarna för högre lön. Med högre lön torde detta "lån"kunna betalas tillbaka och nettot även öka. Det bör utredas en modell medmöjligheter att koppla uttag ur premiereserven till användande avkompetenskonto. Detta bör ges regeringen till känna.Då den enskilde avstår från ett konsumtionsutrymme bör det finnas ettförsäkringsinslag kopplat till kompetenskontot och användandet avpremiereserven. Exempelvis i samband med långvarig sjukdom, skada ellerannat kan försäkringen återställa gjorda uppoffringar för familjen genomförstärkt arbetsskadeförsäkring, sjuk- eller efterlevandepension. Detta börges regeringen till känna.Vid sidan om en skattemässig subvention behöver staten svara för enutjämnande funktion. De som saknar arbete eller har låga löner har mångagånger inte råd att sätta av medel, oavsett skattestimulans. Detta kan lösasmed att staten garanterar någon form av grundplåt. Arbetslöshetsförsäkringenkan berättiga till en viss personlig avsättning. Detta bör ges regeringen tillkänna.3.3.3 Utbildningens infrastrukturUtbildningens infrastruktur är relativt skiktad och ärdefinitivt inte inriktad på att klara allt större behov avåterkommande utbildning. Som exempel kan nämnas atthögskolan har liten beredskap att klara allt tydligare krav påatt kunna uppgradera en tidigare utbildning. På flera hållerbjuds förvisso sådana utbildningar, men då somuppdragsutbildningar. Regelverk och re-surstilldelningssystem är inte anpassade till denna delvis nyasituation.Den enskildes behov och efterfrågan av utbildning och kompetensutveck-ling kommer att bli alltmer styrande, inte minst när det egna finansierings-ansvaret ökar. "Utbildningens infrastruktur" måste kunna svara upp motdetta. Om fler skall kunna ta språnget in i kunskapssamhället måstekunskapssamhället kunna möta de enskilda behoven och önskemålen.Det måste bli möjligt att få tillgång till skräddarsydda utbildningspaketsom svarar mot komplexa behov och där utbildningsbehoven skär genomutbildningsstrukturen på ett delvis nytt sätt. I takt med attomvandlingstrycket ökar och fler behöver höja sin kompetens ökar kraven påatt tillgodose olika behov.Inte minst för de mindre företagen finns behov av att skapa bättre tillgäng-lighet för kompetensutveckling och kunskapsutbyte. Dessas kunskapsbehovmåste kunna tillgodoses utifrån regionala och lokala behov. Att skapa bättremöjligheter till rätt slags kompetensutveckling genom nära och lokalafunktioner kommer att bli allt viktigare för mindre och medelstora företag.Arbetsmarknads- och utbildningspolitiken överlappar varandra. Inte sällanfinns det även regelverk som både försvårar och direkt motverkar störresamarbete mellan olika aktörer. Gymnasieskolan, den eftergymnasiala utbild-ningen och arbetsmarknadsutbildningen har olika regelverk som i sigförsvårar samverkan. Möjligheten att kunna plocka olika delar från dessautbildningar till individuella utbildningspaket torde vara svår. Regeringenbör utreda hur samverkan mellan olika aktörer kan förbättras. Detta bör gesregeringen till känna.Behoven av ökad kompetens handlar inte endast om endera gymnasie-kompetens, yrkesutbildning eller högskolekurser. Troligtvis är det enkombination av olika utbildningar/kurser på olika utbildningsnivåer somstärker den enskildes kompetens. En uppgift blir att finna former för bättresamverkan mellan olika utbildningsnivåer.3.3.4 "En dörr till utbildning"För den enskilde kan det vara svårt att hitta deutbildningar som bäst svarar mot individuella behov. Detmåste bli lättare att sätta ihop olika kurser eller utbildningartill individuella utbildningspaket. För att kunna skräddarsylängre utbildningar måste samverkan mellan olika anordnareförbättras och det behövs även en funktion som ger merindividuell vägledning och hjälp.Inom och gymnasieskolan finns studie- och yrkesvägledning.I ett komplext utbildningssystem behövs sannolikt denna funktion även förvuxna. Formerna för detta kan diskuteras. Det står dock klart att dennafunktion saknas när man måste vända sig till ett antal olika utbildnings-anordnare.I finns vid flera college "karriärcentra" dit man vänder sig för väg-ledning och hjälp. Denna modell kan tjäna som förebild för att möjliggöra"en dörr" in i utbildningssystemet. Genom denna funktion skall det varamöjligt att få vägledning och hjälp med att länka ihop olika utbildningar tillett individuellt anpassat utbildningspaket. Detta bör ges regeringen till känna.3.3.5 Kompetenslyft inom skola, vård ochomsorgKommuner och landsting befinner sig i en situation medstora rekryteringsproblem både till skola, vård och omsorg.Problemen förstärks av stora pensionsavgångar de närmasteåren. ökar kraven på en kompetenshöjninggenerellt inom vården och omsorgen.I skolan märks bristen på utbildade lärare, särskilt inom de naturveten-skapliga områdena. Även inom andra ämnesområden kommer bristen påutbildade lärare att vara ett hinder för att kunna erbjuda en hög kvalitet iundervisningen.Det behövs extra satsningar för att klara framtida kompetenskrav inomoffentlig vård, omsorg och utbildning. Det bör därför initieras ett kompetens-lyft för personal inom vård och omsorg motsvarande det som AMS numedverkar till för att minska lärarbristen. Detta bör ges regeringen till känna.Det behövs extra insatser för att klara personalförsörjningen och framtidakompetenskrav i offentlig vård, omsorg och utbildning. Personalen måste gesökat inflytande över det egna arbetet och förändringar göras som höjerarbetstillfredsställelsen. Det måste skapas utrymme för mångfald och före-tagande i offentlig sektor och skapas ersättningssystem för olika kategorierav vårdentreprenörer.4 ArbetsmarknadensfunktionssättCenterpartiet vill sänka tröskeln in i arbetslivet så att fler fårjobb. Därför behövs förändringar i arbetsrätten som gör detlättare att anställa. De nya mönster som växer fram påarbetsmarknaden passar inte in i dagens lagstiftning ochlångsiktigt behövs mer genomgripande förändringar.4.1 En ny modern arbetsrättTrygghet i arbetslivet skapas bäst av konkurrenskraftigaföretag. Alltför stelbenta lagar kan vara hinder för företagensutveckling och i sämsta fall hota anställningstryggheten ihela företaget. Nuvarande arbetsrätt utformades i huvudsak ibörjan och grundades på erfarenheter avarbetslivet . Arbetsrätten är också ihuvudsak anpassad till de stora företagens behov ochförutsättningar.Ett stort antal människor står utanför arbetsmarknaden eller har svagkoppling till arbetsmarknaden, en fjärdedel av dem som arbetar saknar fastanställning. En stor del av denna grupp utgörs av kvinnor och invandrare.Dessa står vid sidan om arbetsrätten.Det blir allt svårare att applicera dagens lagstiftning på de nya mönstersom växer fram på arbetsmarknaden. Nya former att organisera arbetet hållerpå att sudda ut gränserna mellan olika anställningsformer och mellanarbetstagare och arbetsgivare. Ökade inslag av projektarbete medför attkontraktsformen blir en allt vanligare anställningsform och andelen tids-begränsade anställningar ökar. och distansarbete sätterarbetstids- och arbetsmiljölagstiftningen ur spel. Förändringar måstegenomföras som ger långsiktigt klara spelregler som tillgodoser företagenskrav på flexibilitet och den enskildes rätt till trygghet.Istället för att försöka pressa in det nya framväxande arbetslivet i ettgammalt regelverk måste regelverken anpassas till det nya framväxandearbetslivet. Det är nödvändigt för de anställdas trygghet. Regeringen börsnarast tillsätta en utredning med uppdrag att se över hur hela dagensregelverk bör förändras för att skapa bättre trygghet, flexibilitet ochtillväxt.Detta bör ges regeringen till känna.4.2 Decentraliserad arbetsrättMer av arbetsrätten måste kunna hanteras lokalt på deenskilda arbetsplatserna. Det finns anledning att ta ytterligaresteg för att decentralisera arbetsrätten. Dispositiviteten, dvsmöjligheten att lokalt förhandla och göra undantag fråncentrala kollektivavtal, bör öka. Detta bör ges regeringen tillkänna.De anställdas kompetensutveckling kommer att spela en allt viktigare rollför tryggheten och utvecklingen i arbetet, liksom för företagens produktivitetoch tillväxt. För särskilt de mindre företagen är investeringar i nyckel-kompetens eller utbildning ofta en betydande investering. I detta samman-hang är betydelsen av turordningsreglerna intressant. Undantag bör därförges från turordningsreglerna för två nyckelpersoner med hänsyn tillnyckelfunktioner.