mot · GM02A802 · 1998-10-28 00:00:00 — Bland de nyantagna till forskarutbildningen är 40 procentkvinnor. Av de doktorsexaminerade är kvinnliga. Blandlektorerna är kvinnor.Endast 8 procent kvinnor är professorer. Någonstans på vägen händernågot. Den enkla förklaringen skulle vara att kvinnor föder barn och därförinte tar sig vidare i karriären. Det har säkert sin påverkan menundersökningar inom den akademiska världen visar att det finns fall därkvinnor blir direkt missgynnade av kriterierna för avancemang, oavsett omman har barn eller inte. Förklaringen ligger, menar forskarna , i de dolda strukturerna i det akademiska systemet.Det är både formella och informella meriter som värderas vid rekryteringentill högre tjänster. Och väljer män män.Det kommer också rapporter från datavetenskapliga utbildningar därmånga kvinnliga studenter hoppar av. I en artikel sägs detta bero på attkvinnorna inte trivs med den förhärskande manliga datakulturen och att deinte blir tagna på allvar, varken av manliga studenter eller av manliga av studenterna på tekniska högskolor är män. Detta ärsammantaget något som bör leda till att man uppmuntrar kvinnor att i störreutsträckning söka sig till naturvetenskapliga utbildningar. Det kan dock intebara vara en uppgift som handlar om rekrytering utan också att ändraproblematiska strukturer inifrån.Det finns skillnader i hur utbildningen ger utslag i arbetslivet. 24 procentav de manliga når toppositioner medan avde kvinnliga gör det. av männen med humanistisk examen blirtoppchefer, av kvinnorna.Just nu ökar antalet kvinnliga professorer. Det är ett resultat av förreutbildningsministern införande av nya professurer - man skatillsätta 32 professorer av underrepresenterat kön fram . Detta varen rejäl björntjänst mot kvinnliga akademiker och en tydlig signal frånregeringen som befäster en syn på att kvinnor inte kan komma fram av egeninneboende styrka och kraft.Det är bra om det finns både kvinnor och män inom den akademiskaforskarvärlden. De kvalificerade bedömningar som ska göras vid tillsättandetav tjänster ska bortse från vilket kön den sökande har. Det är naturligtvisviktigt att man löpande utvärderar och diskuterar de kriterier man användersig av. Dold diskriminering får inte förekomma.Det är en stor skillnad mellan att främja jämställdhet och att kvotera ellerbestraffa fram önskvärda fördelningar beträffande könsrepresentationen.Regeringens inställning där man hotar med frysta anslag för de högskolorsom inte uppnår den matematiska jämställdheten är oacceptabel. Vårutgångspunkt är att kompetensen skall avgöra vem som tilldelas enakademisk tjänst. Är den kvinnliga och manliga kandidaten lika meriteradebör tjänsten tillfalla det underrepresenterade könet.Målstyrning är ett bra redskap att använda för att driva förnyelsen framåt.Men målen ska beslutas på rätt nivå i utbildningssystemet. Regeringen anseratt den är mer kompetent och lämpad att ange kvantitativa mål förjämställdhetsarbetet än vad universitet och högskolor är. Vi moderater hållerinte med. Kompetensen och kunskaperna om forskningsområden, lämpligpersonal och resursfördelning finns i forskarvärlden. Vi utgår från att detfinns ett seriöst intresse för att tillvarata både kvinnors och mäns kompetens.4.4 Unga kvinnor förlorare?En presenterad undersökning från visaratt bland unga människor har av männen ett heltidsarbetemedan av kvinnorna har det. Det tycks vara generelltsvårare för kvinnor att få heltidsjobb. Detta gör att kvinnorna får söka sigtill studier istället. Många går till det så kallade kunskapslyftet.Många utnyttjar för att läsa upp sina kunskaper tillmotsvarande treårig gymnasiekompetens som de kan använda för att gåvidare till högre studier eller arbete. I den meningen anser attutbildningen väl uppfyller ett syfte och vi lägger också en hel del platser ivåra förslag på denna utbildningsform då försöksverksamhetenska utvärderas.Vi anser dock att det finns anledning att på allvar undersöka om satsningenpå studier kan få som oförutsedd konsekvens att unga kvinnors försvagadesituation på arbetsmarknaden döljs genom att kvinnor i högre utsträckning änmän ägnar sig åt studier.5 Jämställdhet i familjenUnga som bildat familj är ganska jämställda såväl vad gäller ekonomioch arbete som fördelningen av hushållsarbetet. Förändringen inträffarnär barnen föds. Då börjar diskussionerna om vem som ska städa, diskaoch byta blöjor.Detta bekräftas av som pekar på att ett tidigarejämställt mönster i familjen rörande hushållsarbetet bryts då kvinnan stannarhemma och tar hand om barnen. I och med det tar hon också på sig allt merav hushållsarbetet.Skilsmässofrekvensen efter det att barnen har fyllt , stiger dramatiskt.Antingen skiljer man sig - eller också har kvinnan tagit en större del avhushållsansvaret. Det inträffar mycket sällan att resultatet blir att mannen görmer. De flesta par har heller inte ekonomiskt utrymme för att välja en merjämställd situation genom att betala för att en tredje part går in och tar endelav hushållsarbetet.Kvinnomaktsutredningen fann endast en kombination där man och kvinnautför lika mycket hushållsarbete - i det fall då mannen är arbetslös ochkvinnan jobbar heltid.Det finns skillnader mellan hur svenska män och kvinnor lever ifamiljebildningar. Det är åtskilligt fler kvinnor () än män() som lever ensamstående med barn. Det finns ensam-stående kvinnor utan barn, motsvarande siffra är för män 40 procent.I de familjer där det finns både en kvinna och en man, är det vanligt attmannen är heltidsarbetande och kvinnan deltidsarbetande. I flera fall byggerdenna konstellation på att kvinnan gått ner i tjänst i samband medbarnafödande och påföljande föräldraledighet. Detta bygger inte sällan påkrasst rationella ekonomiska beslut - inkomstbortfallet blir mindre omkvinnan är hemma med barnen än om mannen är det. I genomsnitt stårkvinnorna för av familjeinkomsten - mannen för 60 procent.Vi har enligt en ganska fast ansvarsfördelning ihemmet. Kvinnan pyntar, byter lakan, stryker och vattnar blommor. Mannenrensar avlopp, programmerar videon och tvättar bilen. Denna fördelninggäller oavsett om förhållandet är mer eller mindre jämställt. Skillnadernamellan hur stor tid män och kvinnor lägger ner på att vara med sina barn ärstora. Kvinnor tillbringar i snitt ensamma med barn,medan män tillbringar i snitt . Det finns också skillnader ivad man gör med sina barn. Män använder tiden till att endast vara medbarnen, medan kvinnorna också försöker hinna med en stor del avhushållsarbetet.5.1 Familjepolitik som inspirerar istället för att dirigeraFamiljen är en av samhällets grundstenar. Vi vill redan här framhålla attnär vi talar om familjen, åsyftas ett vidare begrepp än den klassiskakärnfamiljen. En ensamstående förälder med barn är naturligtvis ocksåen familj, liksom vi anser att det finns goda skäl att se exempelvis mor-och farföräldrar som en viktig del av familjen. Vi anser att det frånjämställdhetssynpunkt är viktigt att familjer själva kan styra över sinbarnomsorg och sin vardag.Vi vet av undersökningar att det allra bästa för barns utveckling ärengagerade föräldrar. I skenet av detta framstår olikauttalanden i valrörelsen om kvinnor som är hemma med sina barn som bådefördömande och okunnigt. Vi vill tvärtom framhålla att föräldrar somuppfostrar sina barn och ger dem en trygg och bra start i livet gör en i högstagrad samhällsnyttig insats.Det är viktigt att staten inte lägger sig i hur familjer värderar och planerartillvaron. En följd av välfärdsstatens uppbyggnad med dito höga skatter är attdet i princip är omöjligt att klara sig på en lön. Det gör att de flestafamiljerbehöver ha två förvärvsarbetande vuxna för att klara ekonomin. Det är alltsåekonomiskt omöjligt att vara hemma med sina små barn. Den svenskamodellen är både rigid i sin utformning och döv för den enskilda familjensvilja.Familjepolitiken ser olika ut i olika länder. Även bland de nordiskaländerna skiljer sig delar i utformningen åt. Typiskt för de nordiskamodellerna är att de sammantaget innebär fler timmar för barnen i omsorgen,kostar mer pengar och har den högsta lärartätheten.Kostnaderna för barnomsorgen är markant högre i de nordiska länderna äni i övrigt. Den så kallade svenska modellen i fråga om barnomsorg ärlångt ifrån unik. Flera länder erbjuder mer understöd och hjälp för sinabarnfamiljer än . Vad som skiljer från andra länder är ocksåatt skattesystemet inte tar hänsyn till den totala försörjningsbördan genomexempelvis sambeskattning.Politiskt utformade bidragssystem skall vara neutrala och inte innefattanågon form av styrning. Så länge det finns subventioner till barnomsorgenskall de som princip utgå lika för alla barn oavsett vilken tillsynsform derasföräldrar har valt. De skall också vara kombinerade med en rätt till avdragför styrkta barnomsorgskostnader.Politikernas roll måste vara att inspirera, inte att dirigera. Vårdnads-bidraget som infördes av den borgerliga regeringen, och som Social-demokraterna avskaffade genast vid makttillträdet val, var ettsteg på väg mot ökad valfrihet. Det innebar större rättvisa i och med attåtminstone något offentligt bidrag till barnomsorg utgick till alla barn oavsettbarnomsorgsform. Det öppnade möjligheter för föräldrarna att anordna sinbarnomsorg i andra former än de som den kommunala barnomsorgen erbjöd.Det gav också större möjlighet för den som så ville att själv vara hemmaoch ta hand om sina egna barn. Eftersom en daghemsplats är enav de dyraste tillsynsformer som finns hade vårdnadsbidraget på lite längresikt också blivit samhällsekonomiskt lönsamt.Den så kallade pappamånaden har inte haft någon effekt på fördelningenav föräldraledigheten mellan kvinnor och män. 1997 togs avföräldraledigheten ut av fäderna vilket är lika mycket som innan denobligatoriska pappamånaden infördes, visar en sammanställning av SCB.Detta är ett bevis för att det inte går att kommendera fram hur fördelningenav uppgifter i familjen ska se ut.Möjligheterna till alternativ i barnomsorgen är en förutsättning förjämställdhet. Om kvinnor skall kunna bli fullt ut konkurrenskraftiga påarbetsmarknaden krävs både individuella arbetstider och flexibla barn-omsorgstider. Den kvinna som alltid måste springa från arbetet i sådan tid atthon hinner till daghemmet innan det stänger, får problem att avancera ijobbet.De individuella lösningarna kommer att krävas i det framtida arbetslivet.Det måste ges ett större utrymme för att olika individer har olika behov ochprioriteringar, liksom till att en och samma person kan ha olika önskemålunder olika skeden i livet. Vi anser att det är dags för föräldrarna att tatill-baka makten över familjen.6 Att kunna räcka till - behovet av hemnära tjänsterMånga män och kvinnor ägnar sig åt ett betungande dubbelarbete. Efteren lång dag på jobbet återstår ofta många och långa timmar avhemarbete. Regeringen har valt att beklaga att det är så och verkar nuhoppas att detta förhållande går över av sig själv. Vi tror inte att det är såenkelt. Från vet vi att brist på tid ofta framförssom ett skäl till slitningar i familjer. Känslan av att inte riktigt räcka tillföder otrygghet mellan man och hustru samt mellan föräldrar och barn.Från samma utredning vet vi att män ägnar åt hemarbetevarje vecka. för kvinnor är . Det råder ingen tvekan omatt kvinnor skulle gynnas mest om det blev möjligt för fler att utnyttjahemnära tjänster.I dag får man skatterabatt om man betalar någon för att sätta in ett fönster,men man betalar full skatt om man vill hyra någon för att putsa det. Det ärsänkt skatt för glasmästaren, full skatt för fönsterputserskan. Detta är enordning som i hög grad avspeglar olika intresseorganisationers inflytandeöver den politiska beslutsprocessen, men det har mycket lite att göra med enpolitik som gynnar jämställdheten mellan män och kvinnor. I själva verketavspeglar det tydligt att det görs skillnad mellan mäns och kvinnors arbete.Det enda rimliga är att de kvinnor och män som vill köpa hemtjänster kanfå möjlighet till det genom att kostnaderna på arbetet sänks. Många fler skallkunna ha råd att få hjälp med städning, diskning, tvätt, trädgårdsarbete etc.Mindre tid åt dubbelarbete, mer tid för familjen och barnen.Från vet vi att en fjärdedel av landets hushåll ärintresserade av att efterfråga denna typ av tjänster om priset vore lägre. Islutsatserna av utvärderingen av det framgångsrika Humlan iKungälv konstateras:- hushållen har ett mycket stort behov av hjälp med hushållstjänster- behovet motsvarar en potentiell arbetsmarknad i på 100.000heltidstjänster- hushållen är villiga att betala för hjälpen- priset har stor betydelse för hur mycket hjälp som önskas- störst behov av hjälp har hushåll i med barnVi vet dessutom att det förekommer mycket svart arbete inom denna delav tjänstesektorn och att svenskar blir mer och mer benägna att arbetasvart. En undersökning gjord detta år visade att av svenskarnaredan hade eller kunde tänka sig att arbeta svart. Förutom att detta vittnarom risker för urholkning av människors respekt för lagar och regler ärdet också uppenbart att det finns en marknad för tjänsterna.Tillsammans med och har Moderaternatidigare lagt fram ett förslag som sänker kostnaderna för hemnära tjänsteroch som kan ge 100.000 nya jobb. Det är orimligt att låta ideologiska dogmergå före moderna svenska familjers vilja att organisera sin vardag på ettvettigt sätt. Mycket av den kritik som förts fram från vänsterhåll har bestått iatt det endast är välbärgade familjer som anlitar hjälp i hemmet. Moderaternainstämmer i den kritiken och just därför vill vi göra det möjligt även förvanliga familjer utan hög inkomst att förändra sin situation. Vi vill göra detmöjligt för kvinnor och män att räcka till genom att:- införa en skattereduktion på för privatpersoners betalning avarbetskostnad för hemnära tjänster. Reduktionen bör gälla upp till 25.000kronor per år.7 Systemen som låser fast kvinnorMotiven för att bygga ut den offentliga sektorn var inte minst attvälfärdssystemen skulle underlätta för kvinnorna. Utbyggnaden avbarnomsorgen skulle göra det möjligt att byta spis och blöjor mot avlönatarbete. Kvinnor skulle bli ekonomiskt oberoende och kunna stå på egnaben. Den stora offentliga sektorn har emellertid drivit upp skattetrycketoch utvecklats till en kvinnofälla. Systemen som från början var tänktaatt underlätta för kvinnor bidrar paradoxalt nog till att hämmakvinnors karriärmöjligheter. De som skulle bli välfärdsstatens vinnare äridag kanske de största förlorarna.7.1 Höga skatter på låga inkomsterAllt fler inser att skatterna kan kopplas direkt till välfärd och socialtrygghet. När skatterna har tagit positionen som hushållens absolutstörsta utgift, före hyra och matkostnader, och när allt fler tvingas in ibidragsberoende går det inte längre att blunda för att de höga skatternahar blivit snarare ett hot mot än ett löfte om personlig välfärd. Och i ettjämställdhetsperspektiv blir skatterna extra viktiga.De höga skatterna slår särskilt hårt mot kvinnor därför att kvinnor i högreutsträckning än män är låginkomsttagare. Kvinnor har generellt sett lägre lönän män. Det ger dem mindre att disponera över. Den genomsnittliga LO-kvinnan betalar sammanlagt i skatt. Räknat i kronor och örenblir det sammantaget inte mycket - om alls något - kvar att leva på närskatten och de nödvändigaste utgifterna är betalda. De små marginalernatvingar många att leva ur hand i mun. Höga inkomstskatter slår allra hårdastmot dem som har minst. har världens högsta skattetryck pålåginkomsttagare. Många kvinnor jobbar dessutom deltid på grund avhushållsarbete och barnpassning. Ju högre skatter - desto större beroende, aven man och/eller det offentliga.7.2 Otryggt och oförutsägbartFör dem som lever på marginalen är tillvaron otrygg. Det skattesystem vihar kan inte ge fullödiga garantier. För många av änkor blevdetta uppenbart när den socialdemokratiska regeringen beslöt att delviskonfiskera deras pensioner.Under förra året behövde en tredjedel av de ensamstående mammorna sökasocialbidrag. Svårigheten att leva på sin lön efter skatt har gjort kvinnor heltberoende av politiska beslut. Höjs någon skatt eller sänks något bidrag? Enplötslig, även mindre utgift är för många skillnaden mellan att varasjälvständig eller bidragsberoende. Det som förr var kvinnors beroende avden egna mannen har ersatts av ett i det närmaste totalt beroende mellansvenska kvinnor och ett politiskt system. Vi anser att svenska kvinnor skakunna stå självständiga och oberoende av såväl männen som ett system. Ettojämnt ekonomiskt maktförhållande är inte mer försvarbart för att det ärstaten och inte mannen som håller i fickpengarna.Ett illustrativt exempel är socialförsäkringsministerns flytt av utbetal-ningen av barnbidraget under förra mandatperioden. På ett regerings-sammanträde beslutade regeringen att tidigarelägga utbetalningen avjuni-barnbidraget. Istället för att utbetalas , betalades det nuut torsdagen före. För de hushåll, vars möjligheter att fira en anständigmidsommar ligger i händerna på socialförsäkringsministerns välvilja, ärnaturligtvis tryggheten i vardagen mycket begränsad.7.3 Förändringsbenägna kvinnor göre sig icke besvärInte nog med att marginalerna är små. För många kvinnor lönar det siginte heller att jobba mer eller att satsa på att få en högre lön. Vinsten fören kvinna som jobbar inom exempelvis den offentligaomsorgen kan vara mer i plånboken omhon börjar arbeta heltid. Det betyder att hon endast tjänar varjeextra timme hon arbetar. Frågan är om det är värt det för en mamma somhar barn?Det motsägelsefulla är att välfärdssystemen snarare stjälper än hjälper demsom de var avsedda för. Kombinationen av världens högsta skatter,behovsprövade bidrag och inkomstrelaterade taxor leder inte sällan till attmånga hushåll redan i låga inkomstskikt möter marginaleffekter på upp . De höga marginaleffekterna kan gälla oavsett om det är enarbetslös som börjar arbeta eller en deltidsarbetande som går upp på heltid(jfr Lönar sig arbete?). Det är svårt att med en egen insatsförbättra den egna livssituationen. Det skickar inga positiva signaler tillförändringsbenägna kvinnor. Den så kallade kvinnofällan har slagit igen.Ett marginallöst samhälle blir inte ett jämställt samhälle. En modernjämställdhetspolitik förutsätter självständiga män och kvinnor. Vi vill göradet möjligt för både kvinnor och män att känna sig trygga och oberoendegenom att:- sänka skatten för alla, inte bara för vissa- sänkt skatt växlas mot sänkta bidrag- marginaleffekterna sänks, även vid låga inkomster7.4 Den offentliga sektorn - en kvinnofällaFör strejkade de svenska sjuksköterskorna. De krävdehögre löner och bättre villkor. Många som hade möjlighet gav sig av tillNorge där högre löner och bättre villkor lockade. På flera håll drivspersonaluthyrningsföretag inom vården där de anställda består avlandstingsanställda som inte får jobba i den utsträckning de vill och därköparna av tjänster är ingen annan än det landsting där de egentligen äranställda. Lönerna är ofta mycket bättre via omvägen med det privatauthyrningsföretaget, och chanserna till att förhandla om arbetstider ärganska stora.Det råder brist på mångfald vad gäller arbetsgivare inom den svenskavårdsektorn. Landstingen står för en överväldigande majoritet av sysselsätt-ning och arbete inom vård och omsorg. Ett offentligt vårdmonopol medföratt det saknas konkurrens och alternativ. Detta missgynnar de kvinnor somjobbar inom monopolet.Sjuksköterskorna hade ingen annan arbetsgivare att vända sig till i Sverige.Drivna till en enda arbetsgivare har man inte så mycket att sätta emot i enlöneförhandling. Hänvisade till en enda arbetsplats har möjligheten tillpåverkan av den egna situationen begränsats radikalt. Exemplet med destrejkande sjuksköterskorna visar att det är av största vikt att landstingenkonkurrensutsätts och därmed tvingas anpassa lönerna efter marknads-mässiga av de arbetsföra kvinnorna arbetar inom offentlig sektor,inom privat näringsliv. För männen är motsvarande . Man kan alltså slå fast att den offentliga sektorn ihög grad är kvinnodominerad.I inget annat land i är de offentliganställda så oroliga för sinanställning som i . Enligt en OECD-undersökning känner82,av de anställda i offentlig sektor oro över sin anställnings-trygghet. I länder som , och var motsvarandesiffror . Ytterst få offentliganställda tror att det går att byta tilllikvärdigt arbete hos annan arbetsgivare.Det har under den förra mandatperioden visat sig att oron är befogad. Densocialdemokratiska regeringen har visat att staten är en ytterst osäker ochopålitlig arbetsgivare. Cirka 60.000 personer har under den senastemandatperioden tvingats lämna sina arbeten i vården och omsorgen. Det ärdet tydliga resultatet av en politik som inte förmår prioritera statens ochkommunernas kärnuppgifter.Man löser inte anställningstryggheten genom att upprätthålla ett för längesedan kollapsat system med konstgjord andning. Istället måste man fråga sigvad som ligger bakom att världens dyraste så kallade välfärdsstat inte förmårskapa välfärd och trygghet för invånare och anställda. Vi moderater vill ha enstark offentlig sektor som på de områden där det behövs att vi tar ettgemensamt ansvar också förmår göra det. Det kräver att den begränsar sig tillsina kärnuppgifter och sköter dem väl.7.5 Den jämställda välfärdsstaten?De kvinnor som är anställda inom offentlig sektor uppger sig också varaotillfredsställda med arbetssituationen som innebär långabeslutsvägar, låg lön samt avsaknad av karriärmöjligheter.Enligt en genomförd undersökning på initiativ av tycker de flesta anställda i privata vårdföretagatt det är bättre att jobba där än inom den kommunalt bedrivna äldrevården.Undersköterskor, vårdbiträden och sjuksköterskor tycker att de får meransvar och befogenheter och mer varierande arbetsuppgifter hosentreprenadföretagen än hos offentliga arbetsgivare. Några positiva effekterde upplever i privat sektor är förmågan att tänka nytt, ett effektivtutnyttjandeav resurser samt möjlighet till påverkan och egna initiativ. Dessutom kännerde anställda mer delaktighet och ansvar, upplever större uppskattning fråncheferna samt kortare beslutsvägar och mindre administration. Man anserockså att de boende får bättre bemötande inom privat äldreomsorg än inomkommunens äldreboende.Trots att uppbyggandet av välfärdssystemen till stor del var till för attgynna kvinnor har det snarare lett till motsatsen. Alltför många kvinnor har fastnat i en otrygg offentliganställning med låga löner, höga skatter och imånga fall bidragsberoende.Vi moderater vill bryta upp de offentliga monopolen och utvecklaalternativen. Det är den viktigaste åtgärd vi kan vidta för att modernisera ochförbättra kvinnors arbetsmarknad. Så länge de offentliga monopolen bestårinom kvinnodominerade verksamhetsområden som vård, skola och omsorgär möjligheten till reell - inte bara formell - jämställdhet mellan kvinnor ochmän en utopi. Kvinnor måste ha samma rätt till en arbetsmarknad sommännen alltid har haft. Att så många kvinnor är uteslutna från enmarknad i ordets rätta bemärkelse är ett av det socialistiska systemet skapatproblem. Det skapar ett beroendeförhållande till det offentliga som äroacceptabelt.8 Att främja kvinnors företagandeDen svenska arbetsmarknaden är mycket könssegregerad. Mer än entredjedel av kvinnorna arbetar i vård och omsorg. För män är sammaandel . Hälften av alla kvinnor som arbetar har ett jobb ioffentlig sektor, för män är samma andel under 20 procent.I inledningen till slutbetänkande slogs det fast:"Offentlig sektor exploaterar kvinnor." När den offentliga sektorn tvingasspara slår det därför särskilt hårt mot den kvinnliga sysselsättningen.Kvinnors arbetsmarknad har en större politisk risk än mäns.I valrörelsen lovade Socialdemokraterna att de ville "förhindra attanställda i den gemensamma sektorn går ut i öppen arbetslöshet". från 2:a kvartalet 1994 till 2:a kvartalet 1998 försvann över 60.000arbetstillfällen i den kommunala sektorn. av dessa arbetstillfällenvar kvinnliga jobb.