mot · GL02Ju27 · 1998-03-04 00:00:00 — hindras åtskilliga kvinnor från att bidra till den sociala och ekonomiska utvecklingen, eftersom de förnekas tillgång till utbildning och hälsovård. De förnekas också möjligheten att ta aktiv del av det politiska beslutsfattandet och inflytande över såväl offentlig som enskild sektor. Inom svenskt bistånd är bekämpning av fattigdom det övergripande målet. Vid sidan av detta har ett antal specifika biståndsmål slagits fast. har infört ett sjätte biståndsmål jämställdhet. Till grund för detta beslut låg en utredning ledd av (). Vi anser det vara angeläget att fortlöpande följa upp hur den målsättningen uppfylles, inte minst när det gäller kvinnofrid. Det pågående arbetet med att integrera kvinnofrågor i biståndet måste intensifieras. Det kan ske genom direkta insatser riktade mot kvinnor i programländerna samt genom ökat kvinnligt deltagande i planering, genomförande och utvärdering av enskilda biståndsinsatser. Inom ramen för biståndsarbetet är befolkningsfrågor ett viktigt område. Befolkningsfrågor handlar inte bara om familjeplanering. Det handlar också om familjernas möjlighet att styra över sina liv. Framför allt måste kvinnors rätt att få makt och kontroll över sina liv respekteras. Dessa krav, att kvinnan själv bestämmer över sin egen hälsa och bedömer sina egna förutsättningar att ta ansvar för sina barn, är långt ifrån självklara. Åtskilliga kvinnor hindras från att bidra till den sociala och ekonomiska utvecklingen eftersom de förnekas tillgång till utbildning och hälsovård. De förnekas därmed också möjligheten att ta aktiv del av det politiska beslutsfattandet och blir bestulna på sina livschanser. Genom biståndssamarbetet får som givare möjlighet att föra en dialog med mottagarländerna om kvinnors rättigheter. Dessa tillfällen måste utnyttjas. Biståndets ambition bör vara att varje insats föregås av en konsekvensanalys beträffande kvinnors levnads- och försörjningsvillkor. har försökt att lyfta fram kvinnor i biståndet, och budgetalternativ rymmer större anslag för dessa frågor . I EU arbetar för att ett organ skall tillsättas där frågor kan behandlas ur ett jämställdhetsperspektiv. Tanken är att detta ska verka vid sidan av kvinnoutskottet och socialutskottet i . Att förebygga ohälsa och bekämpa sjukdomar är en viktig uppgift för biståndet. Kvinnors hälsoproblem relaterar ofta till barnafödande eller aborter. Antalet aborter uppgår till mellan 40 och 60 miljoner varav ungefär hälften är legala. Det innebär att i världen i stort avbryts en av fyra graviditeter. Enligt WHO:s beräkningar dör nära 600 000 kvinnor i samband med graviditet och förlossning. Av dessa är orsakade av komplikationer till provocerad abort. Mödradödligheten är mycket ojämnt fördelad, av dödsfallen inträffar i tredje världens länder. I utvecklingsländerna är mellan och av mödradödligheten ett resultat av illegala och/eller oskickligt utförda aborter. Ett viktigt mål för att främja kvinnors hälsa i världen är därmed att reducera sjuklighet och dödlighet som beror på abort. Det sker i första hand genom att minska antalet aborter genom upplysning om sex och samlevnad, tillgång till säkra preventivmedel och bra rådgivning. Alla oönskade graviditeter går emellertid inte att förebygga och därför måste kvinnor ha tillgång till enkla, säkra abortmetoder och en effektiv akutvård för att snabbt kunna behandla illegala aborter. Eftersom de största hälsoriskerna förekommer i länder där abort är förbjuden måste man också arbeta för att legalisera abort och för att värna rätten till abort när den är hotad. WHO uppskattar att omkring 130 miljoner flickor och kvinnor utsatts för omskärelse. Två miljoner beräknas vara i riskzonen för detta ingrepp. De flesta av dessa kvinnor lever i 28 men det finns också kvinnor i andra delar av världen som utsatts för detta ingrepp. Omskärelse leder till både akut och kroniskt lidande med såväl fysiska som psykiska skador. Genom att omskärelse också förorsakar komplicerade förlossningar innebär ingreppet också risker för kommande barn. WHO, och har vädjat till alla länder och deras ledare att stödja ansträngningarna att eliminera kvinnlig omskärelse. måste aktivt bidra till detta arbete. Trots att könsstympning är förbjuden i har det här ändå förekommit könsstympning. Allt bör göras för att främja en utveckling av behandlingsmetoder för att återställa så mycket som möjligt av den ursprungliga funktionen. Svensk hälso- och sjukvård bör aktivt bidra i detta arbete som också kan komma kvinnor i andra länder till godo. har tidigare uttalat sig om vikten av att förebygga att könsstympning utförs. bör följa upp och återrapportera vad som hänt efter uttalande. Det är känt att både företag och enskilda lockar hit kvinnor från , , och med löften om giftermål, guld och gröna skogar. För en del kanske tillvaron blir bra men för alltför många har livet blivit något av ett helvete. Landets kvinnojourer får ta emot rapporter om hur kvinnor brutit upp från förhållanden på grund av misshandel, utnyttjande och förnedring av olika slag. Isolering och språksvårigheter gör det svårt för kvinnorna att få tag på information om sina rättigheter och var det finns hjälp att få. Därför får dessa kvinnor hjälp mycket sent. Kvinnorna utvisas om de vistats mindre än i . Orsaken är att misshandel enligt praxis inte ensam får utgöra orsak för permanent uppehållstillstånd i . Vi menar att prövning om hon ska få stanna eller inte måste genomföras utan dröjsmål. Vi anser vidare att kvinnor som hamnat i den här situationen ska få stanna i om de så önskar förutsatt att det inte rör sig om ren skeninvandring. Vad som har sagts om kvinnoimport bör som sin mening ge regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar om en sådan ändring av förslaget till 4 kap. 4 a § att paragrafen bättre speglar verkligheten genom att inledas med brottet grov kvinnofridskränkning som huvudfall i första stycket och brottet grov fridskränkning som specialfall av detta i andra stycket, att beslutar att höja straffminimum för grov kvinnofridskränkning och grov fridskränkning till fängelse , att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att frågan om kriminalisering av sådan psykisk misshandel som inte är kriminaliserad bör bli föremål för förnyat övervägande, att beslutar om skyldighet för envar att ingripa mot brott mot liv och hälsa samt sexualbrott genom att det i införs en ny bestämmelse, 3 kap. 9 a §, med följande lydelse: Den som underlåter att tillkalla hjälp eller att försöka rädda eller på annat sätt bistå en person som befinner sig i allvarlig fara för liv eller hälsa eller i en därmed jämförlig utsatt situation, döms för underlåtenhet att bistå nödställd till böter eller fängelse i högst . I ringa fall skall inte dömas till ansvar. Till ansvar skall inte heller dömas om ett ingripande inte kan ske utan fara för den handlande eller för någon annan., att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en skyndsam utredning av sexualbrottskapitel med uppgift att bl.a. belysa frågorna om inte frånvaron av samtycke skall vara avgörande för bedömningen om en våldtäkt skett snarare än graden av våld samt gränsdragningen mellan våldtäkt och sexuellt utnyttjande, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om rätten till psykoterapi för våldtagna och misshandlade kvinnor, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att en svensk New York-modell bör ges spridning över landet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en ändring i det s.k. fördelningscirkuläret så att åklagare blir förundersökningsledare i alla mål som rör misshandel av en man mot en kvinna när kvinnan och mannen är bekanta med varandra, även om misshandeln inte bedöms som grov, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av att den utvärdering av i vilken utsträckning befintliga behandlingsmetoder för män som har begått våldsbrott och sexualbrott mot kvinnor är lämpliga och verksamma görs av oberoende forskare, att beslutar om en sådan ändring av 2 § lagen om besöksförbud att det område som kan omfattas av ett besöksförbud utvidgas till att omfatta del av kommun, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en utredning av kommunarrest/bosättningsplikt för män som återkommande överträder besöksförbud, att hos regeringen begär sådana lagförslag innebärande att män som överträder besöksförbud kan förses med elektronisk fotboja i enlighet med vad som anförts i motionen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om punktmarkering av män som återkommande bryter mot besöksförbud, om återkallelse av körkortet för gärningsmän som begår brott mot nära anhöriga och om rätt för förföljda kvinnor att inneha tårgassprej, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ett direkt statsstöd till brottsofferjourer för att möjliggöra anställning av en deltidsanställd brottsofferassistent vid fler brottsofferjourer, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att bör avsättas till funktionshindrade kvinnor för att möjliggöra ett bättre och effektivare arbete med dem, att avslår regeringens förslag till lag om förbud mot köp av sexuella tjänster, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utvidgat koppleriansvar, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utredning av hur samverkan mellan polismyndigheter, socialtjänst, hälso- och sjukvården och andra berörda myndigheter kan komma till stånd, att , enligt mönster från arbetsmiljölagen, beslutar om en sådan vidgning av kretsen som skyddas av jämställdhetslagen mot sexuella trakasserier att skyddet inte enbart omfattar anställda utan också bl.a. studenter och totalförsvarspliktiga,1 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om uppföljning av jämställdhetsmålet för svenskt bistånd, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kvinnors hälsa, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att i det internationella arbetet aktivt måste stödja ansträngningarna att eliminera kvinnlig könsstympning, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att en återrapportering av uttalande om vikten av att förebygga att könsstympning utförs, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kvinnoimport. 1 Yrkande 19 hänvisat till AU