mot · GM02So372 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So372av m.fl. (mp)DrogerInledning De politiska riksdagspartierna arbetar för ett narkotikafrittsamhälle. Ändå närmar vi oss inte målet, det syns tyvärr meravlägset . Gränsskyddet har stora luckor, gränsenmot såväl som mot andra EU-länder är öppnareän tidigare vilket har underlättat inflödet av narkotika ilandet. Det ökade inflödet har medfört ett prisfall pånarkotikan vilket i sin tur kan påverka valet avberusningsmedel.Samtidigt har staten avvecklat ett stort antal tull- och polistjänster; de somska ligga i frontlinjen för att bromsa och förhindra smuggling ochnarkotikahandeln.I kommunerna är hårt pressad av många svåra arbets-uppgifter och kan inte klara det behov av insatser som behövs för att brytaoch bromsa den sociala utslagningen som följer i spåren på drog-användningen.I ett besvärligt ekonomiskt läge prioriterar ofta lokala politiker bortmissbrukarna. De anser att det är viktigare att satsa på barn och skola än attlägga pengar på missbrukare som man gett upp hoppet om. I mångas ögon ären missbrukare inget värd och kan lika gärna knarka ihjäl sig. Behov avvårdplatser finns men efterfrågas i allt lägre utsträckning, p.g.a. besparings-skäl.MissbruksvårdenSiS som 1994 övertog ansvaretför ett antal behandlingshem för tunga missbrukare har i rasktakt, med regeringens välsignelse, avvecklat ett stort antalvårdplatser. Före det statliga övertagandet fanns drygt 1 300platser vid LVM-hem. SiS övertog cirka 1 000 LVM-platsersom successivt minskat till cirka 480. Regeringen gav ijuni SiS i uppdrag att inleda en fortsattavveckling av vad man kallar "nuvarande överkapacitetinom missbruksvården". Siktet är nu inställt på att det skallräcka med 342 vårdplatser.I vår budgetmotion för utgiftsområde 9 - hälsovård, sjukvård och socialomsorg - framför vi att det är oacceptabelt att staten skjutit över en störredel av kostnaderna för den tunga missbruksvården på kommunerna. Viföreslår en förstärkning av Statens institutionsstyrelses budget med 90miljoner kronor . Detta för att staten skall kunna taett något större ansvar för kostnaderna av tvångsvården. De kommuner somav ekonomiska skäl inte anser sig ha råd att köpa LVM-vård skall gesincitament att ompröva sina ställningstagande.Det finns ca 20 000 narkomaner i , många har ett tungtmissbruk och är i behov av omedelbar vård. Många anhöriga känner sigmaktlösa i sin kamp för att få en anhörig under tvångsvård för sitt tunganarkotikamissbruk. De ser sina barn gå under och ropar förgäves på hjälp.Det är inte heller ovanligt att de känner sig hotade av sina drogpåverkadebarn.Vi befarar att det vuxit fram en förändrad syn på de tunga missbrukarnaoch att det är ett felaktigt ekonomiskt tänkande som ligger till grund för attdet inte finns tillräckligt stor efterfrågan på det fåtal platser som finns inomLVM-vården. tillhör inte de partier som i vanliga fall talar sigvarm för ökad tvångsvård. Men vi tvingas konstatera att det finns ett sådantbehov. Det största tvånget är trots allt att vara beroende av droger.Även hos är man medveten om problemet ochhar uttalat att en tung missbrukare kostar samhället mer perdag "på gatan" än under vård. Viktigast är ändå att missbrukare ochmissbrukarens familj far mycket illa när vårdinsatserna uteblir.För tio år sedan uttalade socialutskottet följande när det gäller miss-bruksvården:Utskottet vill, i likhet med departementschefen, erinra om att det är denenskildes behov av vård som skall vara avgörande. Vid en sådan bedömningär det varken möjligt eller lämpligt att bortse från den enskildes totalalivssituation. Enligt utskottets mening ter det sig närmast inhumant att avståfrån tvångsvård under åberopande av att medicinska skador ännu inteuppstått, när det är fråga om en ung människa som på grund av missbrukethåller på att näst intill omintetgöra sina möjligheter att under lång tidframöver leva ett människovärdigt liv. Om missbrukaren i ett sådant fall intekan förmås till frivillig vård måste, enligt utskottets mening, tvångsvårdkunna komma i fråga.Beslut om tvångsvård skall enligt lagen ske om någon tillföljd av ett fortgående missbruk av alkohol, narkotika ellerlösningsmedel är i behov av vård för att komma ifrån sittmissbruk och vårdbehovet inte kan tillgodoses enligtsocialtjänstlagen eller på något annat sätt och han till följd avmissbruket1. utsätter sin fysiska eller psykiska hälsa för allvarlig fara,2. löper en uppenbar risk att förstöra sitt liv, eller3. kan befaras komma att allvarligt skada sig eller någon annan närstående. (I lagtexten utgår man märkligt nog från att det är en man som ärmissbrukare. )Av vad som ovan nämnts, är det svårt att se att det taskrafttag i kampen mot narkotikan och i missbruksvården, därLVM-vården skall avgifta och motivera missbrukare tillfortsatt frivillig vård. Det brister i hela kedjan av viktigaåtgärder. Till och med det förebyggande arbetet bland vårabarn som skall avstå från att prova narkotika är otillräckligt.Regering, riksdag, lokala politiker, ansvariga myndigheter m.fl. har intekontroll över missbrukssituationen, ord och handling stämmer inte överens.KommissionVi är mycket nöjda över att regeringen varit lyhörd ochtillsatt en narkotika-kommission, vilket ju flera politiskapartier och frivilligorganisationer föreslagit.I förslag till kommission uttalade vi att även representanterfrån riksdagspartierna och de frivilligorganisationer som har ett stortkunnande på det här området borde ingå. Eftersom det önskemålet intetillgodosetts föreslår vi att regeringen kompletterar narkotikakommissionenmed en referensgrupp bestående av representanter från samtliga riksdags-partier och från frivilligorganisationer.Drogtest av barnDet viktigaste i kampen mot narkotikan är att stoppatillflödet av nya narkomaner. finns det barn iåldersklasserna under som provar narkotika och somriskerar att hamna i det sociala träsk som följer medett narkotikamissbruk. Det måste därför ske en lagändringsom ger samma möjligheter att drogtesta ett barn under 15 årsom de barn som är och äldre.AttitydförändringMånga undersökningar, intervjuer och uttalanden har visatatt allt för många ungdomar vet var de kan få tag pånarkotika och illegal alkohol. Många av de här ungdomarnautnyttjar inte själva den här kunskapen med de vill inte"tjalla". Vi måste hjälpas åt att skapa en attitydförändring föratt uppnå:- att langningen av droger och alkohol inte accepteras,-- att langningen ses som det allvarliga brott den är,-- att många fler tar sitt ansvar och rapporterar till skol- ocharbetsledning, polis eller annan myndighet om de känner till någonsom använder droger eller langar.-Det måste bli svårare att skaffa och använda droger. Detmåste finnas ett tydligare avståndstagande. Vi föreslår enextra satsning på att skapa en attitydförändring när det gällerdroger och langning, det är allas ansvar.BeroendeframkallandeläkemedelÅtgärder måste vidtas för att stoppa läkemedelsmissbruketoch den illegala handeln med dessa preparat. Ett förbättratsamarbete mellan apotek och läkare måste genomföras. Idagsätter den rådande lagstiftningen stopp för det viktiga ochnödvändiga samarbetet. Två yrkesgrupper som arbetar medsamma patient/kund, som styrs av samma lag omtystnadsplikt, får inte tala med varandra om de inte harpatientens/ kundens samtycke. Tystnadsplikten bör vara tillför att hindra spridning av känslig information till obehöriga,inte till att bakbinda två yrkesgrupper som tillsammansarbetar för patientens bästa och vars kompetens kompletterarvarandra. Vi föreslår en förändring i lagstiftningen när detgäller tystnadsplikten. Vi är övertygade om att det kan bidratill ett minskat missbruk av läkemedel.För att förhindra att en patient genom recept från ett flertal olika läkareskaffar sig stora mängder beroendeframkallande läkemedel för eget missbrukeller för illegal försäljning bör man använda sig av ett s.k. "smart card" sompatienten själv förfogar över men som måste uppvisas vid köp av dessa läke-medel. På kortet lagras uppgift om vilka beroendeframkallande läkemedelpatienten har och vilken läkare som förskrivit dessa.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att kompletteras med en referensgrupp,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om drogtestning av barn,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om extra satsning på attitydförändringar,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om åtgärder för att förhindra läkemedelsmissbruk och illegalförsäljning av beroendeframkallande läkemedel.Stockholm den 25 oktober 1998Thomas ()()()()()1 Yrkande 2 hänvisat till JuU.