mot · GL02Fi19 · 1998-04-29 00:00:00 — Det mänskliga kapitalet måste utvecklas genom ytterligare satsningar på utbildning och forskning. För att ska uppnå högre tillväxt inom den kunskapsintensiva industrin krävs t ex att antalet civilingenjörer ökar kraftigt . Men det kräver inte bara medvetna satsningar på högre utbildning och forskning, det kräver också ett studiestödssystem som inte avskräcker från studier samt att lönebildningen blir sådan att det blir ekonomiskt lönsamt att skaffa sig en akademisk examen. Det är svagt av regeringen att inte ha lyckats prestera ett förslag till nytt studiestödssystem. Skall livslångt lärande vara mer än en retorisk fras måste även föräldrar ha ekonomiska förutsättningar att studera. Vi anser därför att barntillägget skall återinföras i väntan på ett mer heltäckande förslag. Många studenter har dessutom haft en ohållbar situation med sena utbetalningar från CSN. Ett desperat tilltag för att förbättra CSN:s ekonomiska situation är att som regeringen förespråka att expeditionsavgiften inom CSN:s återbetalningsverksamhet höjs. CSN har högsta påminnelseavgifter. Det är inte rimligt att studielåntagares avgifter i efterhand smyghöjs på detta sätt. Utbildning av akademiker är en avgörande faktor för position . Utbyggnaden av högskolan har varit en satsning i rätt riktning. behöver fler högutbildade människor. Högre utbildning kostar. Det är orimligt att tro att ett ökat antal studerande inte kräver extra resurser. Vi anser att det är viktigt att högskolor och universitet ska bibehålla hög kvalitet även när antalet studenter är fler. Regeringens hållning till universiteten och högskolorna är ohållbar. Det är naivt att tro att kvaliteten kan kvarstå vid en ökning av antalet platser utan att tillskjuta mer resurser. Vi anser dessutom att studenter ska ha större valfrihet när det gäller hur de vill disponera sina studier. Ett införande av ett permanent sommaruniversitet ger studenterna möjlighet att examineras snabbare. En förutsättning för att kunna hålla en hög kvalitet inom den högre utbildningen är att det finns tillräckligt många disputerade lärare. råder det brist på detta. Regeringens politik när det gäller finansieringen av doktorandstudierna har förvärrat situationen avsevärt och visar sig redan i form av att färre doktorander blir antagna till höstens utbildningar. En undersökning som har gjorts av studentkår visar att antagningen av doktorander till kulturvetenskapliga institution minskar från 159 doktorander till enbart 60 antagna . Den socialdemokratiska lösningen är att sänka kraven på dem som undervisar inom högskolor och universitet. värnar om kvaliteten inom universitet och högskolor. Därför vill vi inrätta fler doktorandtjänster. 7 Det måste löna sig att vara hederlig går staten och kommunerna miste om stora skatteintäkter i runda tal som en följd av omfattande skattefusk. Dessutom betalas ut mellan 6,5 och i felaktiga bidrag. Intresset och viljan att handla rätt och riktigt behöver återupprättas. Från liberala utgångspunkter handlar det inte bara om att få in mer skattepengar till angelägna välfärdsutgifter som vård och skola. Det handlar om att hederliga medborgare skall skyddas mot att andra skor sig på hans eller hennes bekostnad, att försvara en sund marknadsekonomi och rättvisa villkor för småföretagare och att upprätthålla ursprungliga normer och ambitioner i välfärdspolitiken. I ett liberalt samhälle ska människor som arbetar, eller driver företag, och betalar skatt känna sig förvissade om att de behandlas på lika villkor som andra. De måste känna sig förvissade om att skatterna de betalar hamnar rätt. Väl utbyggda och fungerande socialförsäkringssystem är en viktig förutsättning för att människor ska våga satsa och ta risker och för att alla ska känna trygghet om de drabbas av sjukdom eller olyckor. Att motverka fusk och ohederligt beteende är därför ett viktigt inslag i arbetet för ett socialliberalt samhälle. Trots det utbredda svartarbetet har inga verkligt kraftfulla åtgärder vidtagits för att reducera det, utan verksamheterna förefaller äga rum relativt ostört. (Ur LO-ekonomen tjänsteutredning; SOU 1997:17). Regeringen tillsatte utredningen, men den tycks nu ha hamnat i papperskorgen för gott. Vi tycker att det är hög tid att ta fusket och missbruket på allvar. Det handlar inte minst om att ändra regler i skatte- och bidragssystemen så att de i högre grad uppmuntrar hederligt beteende och motverkar ohederligt dito. Vi anser också att berörda myndigheter, skattemyndigheten och försäkringskassorna, behöver mer resurser för att stävja missbruk. Den svarta ekonomin i omsätter mer pengar än både skogsnäringen och bilindustrin. Beloppen överstiger vida kostnaden för hela det svenska försvaret. I om svart arbete (RRV 1997:59) återges sålunda olika studier av den svarta ekonomin. Den visar bland annat att inkomsterna från svarta löner, oredovisade företagarinkomster och kapitalinkomster uppgick till . I RRV:s studie är dock inte inkomster från svartjobben i hushållssektorn inräknade, vilka uppskattas till (RSV 1996:5). Detta innebär att stat och kommun går miste om skatteintäkter i storleksordningen . I andra studier uppskattas den svarta ekonomin motsvara mellan av BNP, dvs den skulle omsätta . Beräkningar av skatteundandragandet i , RSV, 1984.) Det är allmänt känt att svartjobb inom sektorer som hantverk och hushållsarbete är vanligt förekommande. Det rör sig dels om småföretagare och hantverkare som byter tjänster med varandra, dels om privatpersoner som medvetet köper tjänster utan kvitto, som t ex bilreparationer eller städning. I vissa fall köper människor svart utan att veta om det t.ex. hos frisören, på restaurangen eller i taxin. Till bilden hör också missbruk av olika bidrags- och försäkringssystem. Även bidragsfusket kan uppgå till stora belopp. Enligt uppgift från rör det sig om mellan 6,5 och 8,5 miljarder lågt räknat. Självfallet spelar reglerna i skatte- och bidragssystemen en stor roll för människors benägenhet att handla rätt och riktigt. Här har politiker och chefer i olika myndigheter ett stort ansvar för att genomföra sådana förändringar som gör det mer lönsamt för enskilda människor och företagare att vara hederliga. Vi föreslår i motionen att skattemyndigheten och försäkringskassorna får ökade resurser för att mer effektivt motverka olika former av fusk och missbruk. Det kan bl a ta sig uttryck i utarbetandet av nya eller ändrade regler som främjar hederligt beteende och stävjar motsatsen, regler som starkare betonar brottsoffrens perspektiv, och ökar risken för upptäckt. Andra delar av vår politik som skattelättnader för hushållstjänster, slopad förtida moms, sänkta arbetsgivaravgifter i den privata tjänstesektorn innebär viktiga steg mot ett samhälle där ett hederligt beteende lönar sig bättre. Vi har föreslagit en finansieringsmodell för a-kassan med högre egenfinansiering, som både ger starkare incitament för a-kassan att dra in ersättning vid oärligt utnyttjande av detta trygghetssystem, och en starkare drivkraft för kassan att få tillbaka kassamedlemmar i riktiga jobb. Statens bidrag till försäkringen läggs över på dem som är i arbetslivet, som för att de inte skall behöva vidkännas en minskad nettoinkomst får en motsvarande skatteminskning. Sänkt grundavdrag eller förvärvsavdrag är möjliga alternativ som bör undersökas i detta sammanhang efter utredning. bedömer att mellan 200 000 och 300 000 hushåll köper svarta tjänster som reparationer, städning, fönsterputsning, m.m. Det offentligas inkomster av erlagda skatter för exempelvis barnflickor, städning i hemmen etc är i det närmaste försumbara. Det ligger nära till hands att anta att ett viktigt skäl till att så många är beredda till lagöverträdelse är att människor uppfattar skattereglerna som orimliga för dem själva, och kanske också för alla andra. Få är beredda att betala för en tjänst som någon annan är beredd att utföra för . Majoriteten av hushållen struntar i att skicka till skattemyndigheten som de betalar städhjälpen . För småföretagare i tjänstebranscher som riktar sig främst till privatpersoner restauranger, taxi, snickerifirmor etc är det svårt att vara ärlig om konkurrenterna pressar sina priser genom att t ex anlita svart arbetskraft, fiffla med taxametern eller avstå från att redovisa alla inkomster. I en rapport från framhåller t ex i att bruket av svart arbetskraft inom restaurangnäringen är mycket omfattande. Vid kontroller mot restauranger i uppgav en påfallande stor andel av personalen att de vikarierade tillfälligt eller att det var de arbetade, osv. Sannolikt har många små tjänsteföretagare svårt att överleva om de följer gällande regler. 7.2 Det måste löna sig att ta ett jobb I pressen redogjorde man för hur arbetsförmedlingen i i anvisade 30 arbetslösa till ett lagerarbete i partihallar (, , ). Erbjudandet som gällde ett heltidsjobb med möjlighet att få ett truckförarkort gratis gick till 30 personer, men ingen av dem hörde av sig till arbetsgivaren. Skälen som de arbetslösa uppgav varierade; snart var det sommarlov, 30 minuters restid var för mycket, barnen var sjuka, man hade just tagit sportlov, etc. Arbetsförmedlaren uppgav till tidningen att hon inte vill vara byråkratpolis, följaktligen anmälde hon ingen till a-kassan. Så här ska det enligt gällande regler inte få gå till. Den som tackar nej till anvisat arbete ska inte få behålla a-kassan. A-kassan krävde 1997 tillbaka ca i felaktigt utbetalda ersättningar. Att uppbära a-kassa och jobba svart kan vara en mycket lönsam affär. Dock inte för hederliga skattebetalare, nota bene. Med en annan rollfördelning mellan beslutsfattarna, en ändrad incitamentsstruktur och en mer helhjärtad kontroll skulle sannolikt mer pengar kunna krävas in. Att motverka missbruk av bidragssystemen är alltså inte enbart en fråga om att skärpa kontroller, utan handlar i hög grad om hur reglerna i olika system är utformade och hur olika regler samverkar. Exemplet från visar att motiven att ta ett jobb behöver stärkas. System för social trygghet, skatter och omfördelning som fungerar var för sig och som byggts med de bästa föresatser kan komma att samspela på ett sätt som inte varit avsett. befinner sig t ex 80 000 arbetslösa småbarnsföräldrar i en arbetslöshetsfälla, dvs de skulle inte vinna något ekonomiskt på att ta ett jobb, bland annat för att bostadsbidragen minskar och de kommunala dagisavgifterna ökar kraftig. Det framgår av en ?. har också visat hur småbarnsföräldrar enbart förlorar någon hundralapp på att den ena blir arbetslös. Mer än var tredje arbetslös har en ersättningsgrad på av den ursprungliga lönen, enligt beräkningarna i . På kort sikt är de ekonomiska motiven att ta ett jobb därmed svaga. När de arbetslösa börjar arbeta försvinner största delen av den lön man får, både genom förlorat arbetsmarknadsstöd och minskade bidrag, höjda skatter och högre avgifter för barnomsorgen. Tröskeleffekterna i skatte- och bidragssystemet är i genomsnitt . Människor som tackar nej till ett arbete som de förlorar ekonomiskt på, eller som bara marginellt ökar inkomsterna, beter sig ekonomiskt rationellt åtminstone kortsiktigt. Vi är övertygade om att majoriteten av de arbetslösa vill ha ett riktigt, vitt jobb. Det är emellertid viktigt att de sammantagna effekterna av olika regelsystem inte ger fel signaler. Marginaleffekterna för i synnerhet barnfamiljer behöver minska. Vi har tidigare beskrivit de skattesänkningar vi anser måste genomföras för att skapa förutsättningar för fler jobb i näringslivet. Målet är att så många som möjligt ska ges en chans att försörja sig på eget arbete och bara undantagsvis behöva vara beroende av arbetslöshetsersättning, arbetsmarknadspolitiska åtgärder, förtidspensioner, etc. 8 Vissa frågor om kommunernas situation Krisen inom skolan och omsorgen är också kommunernas kris. En viktig förklaring till krisen är att kommuner och landsting i praktiken har monopol på dessa för den enskilde så viktiga tjänster. Om vården eller skolan inte fungerar har den enskilde ingen annan stans att gå. För att få förändringar måste han eller hon gå den mödosamma vägen att försöka påverka den politiska processen. Den enkla lösningen, att välja ett annat alternativ, finns inte. På de flesta områden anses inte monopol vara bra. Det finns inga skäl att tro att monopol skulle vara bättre på de s k välfärdstjänsternas område. Det är en helt annan sak att dessa tjänster bör finansieras rättvist och att det är en viktig politisk uppgift att se till att alla får den bästa vården och utbildningen. En del av de missförhållanden som uppdagats har att göra med att kommunerna inte fullgjort sina uppgifter som yttersta kontrollinstans. Det viktiga är inte vem som producerar vård, skola, omsorg, det viktiga är att tjänsterna är bra. Politisk dogmatism får inte hindra det utförande som ger mest valuta för skattepengarna till barnen och de äldre. Endast det bästa är gott nog. En god tillväxt är viktigare för kommunernas ekonomi än statsbidrag i ett längre perspektiv, bortom det av regeringen skapade akuta läget. Kommunsektorns skatteinkomster är ungefär fem gånger större än statsbidragen. För att öka kommunernas inkomster med krävs en ökning av statsbidragen med mot en ökning med 1,av skatteunderlaget. Med den låga tillväxt som varit under den socialdemokratiska regeringen krävs ökade statsbidrag för att upprätthålla verksamheten i den kommunala sektorn. Regeringen föreslår i vårpropositionen ytterligare i statsbidrag till kommuner och landsting och följande år. Detta har välkomnat. För att vi skall kunna vara säkra på att dessa extrapengar verkligen kommer vården och skolan till del anser vi att en granskning av kommunernas planer och utfall bör ske och att i fall där kommunerna inte följt upp statsmakternas ambitioner en återbetalningsskyldighet skall aktualiseras. som regeringen föreslår dessa utvecklas kommuneras reguljära skatteinkomster sämre än regeringen räknade med i höstens budgetproposition. har kommunerna visserligen i ökade statsbidrag men 8 miljarder lägre skatteinkomster: 4 8 = -4. Kommunernas totala inkomster av skatter och statsbidrag är således i själva verket lägre än regeringen räknade med i budgetförslaget. Tydligare kan inte vikten av en stark skattebas, dvs en stark privat sektor och ökande sysselsättning, visas. Vår politik är inriktad på att skapa förutsättning för att välfärdstjänsterna ska kunna finansieras. Detta lyckades också under den borgerliga regeringens tid. Kommuner och landsting hade då en bättre ekonomi än än de haft under den socialdemokratiska regeringen. Kommunernas och landstingens inkomster under socialdemokratisk jämfört med borgerlig regering, miljarder kronor priser, årsgenomsnitt: (Korrigerat för överföring av uppgifter m.m.) Kommunsektorn har således i reala pengar haft mindre att röra sig med under den socialdemokratiska regeringen än under fyrpartiregeringen. är en garant för att de angelägna välfärdstjänsterna får resurser. Även i ett kort perspektiv kan resurser frigöras genom omprioriteringar. Att avveckla kommunala bolag är en sådan åtgärd. När ett kommunalt bolag säljs minskar både tillgångar och skulder. Försäljningsintäkterna kan inte användas till att finansiera löpande verksamhet. När bolag säljs kan skulder amorteras och därmed minskar kommunens ränteutgifter. Förlustbidragen till olönsamma kommunala bolag upphör också. Korrigerar man för de vinster som de kommunala bolagen kan inleverera finner man att resurser motsvarande minst ett par miljarder kronor kan frigöras. Härtill kommer att kommunen kan koncentrera sig på de väsentliga uppgifterna: vård, skola, omsorg. De kommunala bolagen svarar ofta för en osund konkurrens gentemot de privata. Vem kan konkurrera med den som har tillgång till kommunens skattekista? En avveckling av kommunala bolag ger en sundare konkurrens och därmed fler jobb. Erfarenheten visar också att det är i de kommunala bolagen som en osund politikerkultur frodats. Exemplen behöver inte nämnas. 9 Det ekonomiska läget Konjunkturen ute i förbättras . Då sker samma sak i , även om , som nämnts, varnar för att det kan hända att just nu befinner sig på konjunkturtoppen. Den svenska konjunkturförbättring vi sett är en del i en allmän europeisk återhämtning. Hotet mot en god utveckling i industriländerna har främst utgjorts av Asienkrisen. Eftersom den både kom överraskande och gav upphov till ett antal spekulativa slutsatser finns det anledning att något kommentera denna. Först kan konstateras att de sydostasiatiska länderna haft en mycket god ekonomisk utveckling. uppgick tillväxten i genomsnitt per person till . Sysselsättningen ökade starkt. Detta kan jämföras med där tillväxten per person stannade vid . sjönk BNP per person i . Även utvecklingen på arbetsmarknaden var sämre i och . En kritisk synpunkt på den sydostasiatiska utvecklingen har varit att dess tillväxt inte främst burits av en ökande produktivitet utan av ökad mobilisering av arbetskraft och kapital. Detta är sant, men innebär ändå en positiv skillnad mot och där denna mobilisering tagit . Ett problem har dock varit att en del av de utländska investeringar som gjorts i inte gjorts med tillräckliga avkastningskrav. Skillnaderna mellan länderna inom har varit och är stora. Det är bl.a. dessa skillnader som gör sig gällande. Det är då intressant att konstatera att av jämförbara länder är det de som har mindre statsstyrning, mindre sammanblandning mellan storföretag och byråkrati, mer marknadsorientering, en öppnare ekonomi, mindre regleringar och mer demokrati som klarat sig bäst. Det är länder som och som haft och har de största problemen. Det är internationaliseringen och marknadens krav på öppenhet som bidragit till att sätta press på slutna system och odemokratiska byråkratier. är ett särfall genom att den utlandsrelaterade delen av ekonomin fortfarande utgör en så liten del av ekonomin. Frågan är hur utdragen Asienkrisen blir och vilka återverkningar den får på övriga ekonomier. Både IMF och har gjort bedömningar av vilka återverkningarna av Asienkrisen kan bli på ekonomier. Enligt kalkyler kan man uppskatta återverkningarna till att innebära en lägre BNP om 1998 i både och EU och den ackumulerade effekten till ca tre fjärdedels procentenheter. Detta förefaller i sig inte mycket men ett motsvarande produktionsbortfall skulle för del uppgå till , varav ca hälften hade fallit på de offentliga finanserna. Det ingår i bedömningen att Asienkrisen med dess depreciering av de drabbade valutorna medför ett minskat behov av att höja räntorna i industriländerna för att möta ett inflationstryck. Räntehöjningarna kan förväntas komma senare än de annars skulle ha gjort. har de industrialiserade länderna främst upplevt den positiva sidan av krisen, de bibehållet låga räntorna. Den negativa effekten, genom bortfall av exportmarknader och ökad konkurrens från de med deprecierande valutor, har i allt väsentligt ännu inte känts av. Detta medför att det kan finnas en tendens att underskatta Asienkrisens återverkningar. Även och kan ha underskattat effekterna. En särskild fråga är hur den japanska ekonomin kommer att utvecklas. kommer att påverkas direkt genom att av dess export går till övriga länder i . Motsvarande andel för EU:s del är . Det handlar dels om ett betydande marknadsbortfall för del, dels kommer dessa länders produkter att vara mera konkurrenskraftiga efter de deprecieringar som skett. Till detta kommer de interna japanska problemen. byggdes upp en finansiell bubbla vars återverkningar har tagit att komma över bl.a. därför att man inte på samma tydliga sätt som i tog itu med detta. Ett hinder är själva beslutsformerna där sammanvävningen av byråkrati och stora banker och företag hindrat ett effektivt angripande av problemen i den finansiella sektorn. Utvecklingen i , och i en del av de övriga länderna i , visar på problemen när den politiska makten vävs samman med ekonomiska institutioner och företag. Detta är ett memento också för där institutionella placerare som AP-fonder och fackföreningar kommer att ha stora ekonomiska maktresurser och där, som i , sammanvävningen med ett parti är påtaglig. Problemen i den japanska finanssektorn har hämmat småföretagens utveckling eftersom de är beroende av en fungerande kreditgivning från bankerna. Vidare finns omfattande regleringar inom andra delar av det japanska samhällslivet som hämmat en återhämtning. Tillväxten i har därmed varit låg under en följd av år och utsikterna är också svaga. räknar med en svagt sjunkande BNP medan väntas lättnader i finanspolitiken och de finansiella problemens avklingande möjliggör en tillväxt på . Även detta kan visa sig vara en optimistisk bedömning. För del är det troligt att det kommer att bli en viss dämpning av tillväxten, vad som kallats en mjuklandning. Med detta avses att den amerikanska tillväxten kommer i nivå med den potentiella tillväxten utan att penningpolitiska åtstramningar räntehöjningar behövt tillgripas. Den amerikanska ekonomin har förvånat bedömare genom att det varit möjligt att upprätthålla en hög tillväxt och ökande sysselsättning utan att överhettningsfenomen tillstött. En del av förklaringen är sannolikt både en väl avvägd finanspolitik med minskande underskott och en skickligt förd penningpolitik räntehöjningar när detta krävts och avstående från räntehöjningar när detta varit motiverat. Men det är också en effekt av en flexibel arbetsmarknad. har tillkommit närmare 15 miljoner nya jobb, mot ca 1,5 miljoner i EU. De största riskerna i den amerikanska utvecklingen är om en kraftig avmattning i skulle leda både till ett bortfall av amerikansk export och att dessa länders sjunkande valutakurser skulle göra deras export så konkurrenskraftig att effekten på amerikansk produktion skulle bli ordentligt märkbar. Detta skulle kunna väcka upp protektionistiska stämningar i , vilket skulle kunna leda till en dämpning av världshandeln med negativa effekter världen runt. Här utgör kongressens vägran att ge administrationen ett förhandlingsmandat fast track i de internationella handelsförhandlingarna ett tecken på vad som skulle kunna komma. har befunnit sig i en liknande konjunkturfas som där uppgången kommit tidigare än i övriga . Den har dock dämpats genom bl.a. höjda räntor. skiljer sig också från flertalet länder i genom en bättre sysselsättningsutveckling. Efterhand väntas komma mera i fas med konjunkturen i övriga EU. Detta är ett av den brittiska regeringens villkor för att kunna delta i EMU:s tredje fas, den gemensamma valutan. Den europeiska kontinenten kan visa sig vara det område där återhämtningen blir tydligast . visade sig klara tendenser till uppgång. Enligt senaste bedömning kommer tillväxten inom EU , 1998 och 1999 att ligga på 2,5 . Tabell 9.1 BNP-tillväxten i EU-länderna 1997-99 enligt olika bedömningar Detta utgör självfallet ett starkt stöd för den svenska ekonomin. Återhämtningen hörde sannolikt ihop med den europeiska uppgången. Det blir nu allt klarare att EMU kommer till stånd och med bred omfattning. Frågetecknen omkring EMU-processen blir allt färre efterhand. Kraven i tillväxt- och stabilitetspakten sätter ramarna för vilka offentliga underskott som är tillåtna. Därmed har osäkerheten om den framtida finanspolitiken minskat. Huvudinriktningen inom penningpolitikens område tycks också vara klar i allt väsentligt: en kraftig inriktning på prisstabilitet. Därmed har också i betydande grad ramarna för den svenska finans- och penningpolitiken satts, oberoende av om vi blir medlemmar i eller ej. Däremot är den nationella rörelsefriheten för strukturella reformer betydande, både inom den offentliga sektorn och på arbetsmarknaden. Även om nu de finans- och penningpolitiska huvuddragen i den europeiska utvecklingen kommer att vara klara är arbetslösheten och den svaga sysselsättningen inte lösta på långa vägar. står eller 18 miljoner människor utan arbete inom EU. Härtill kommer att förtidspensioneringar och liknande åtgärder fört bort människor från arbetsmarknaden utan reell möjlighet för dem att komma tillbaka.