mot · GM02Fi909 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Fi909av m.fl. (s)Den sociala ekonominIndustrialismen har präglat allt ekonomiskt tänkande frånmitten av och fram till våra dagar. Det har varitindustrialismen som utgjort grunden för flertalet människorssysselsättning och relativa välstånd . Detsenaste decenniet har däremot präglats av kraftigt minskadsysselsättning i traditionellt industriarbete och därmedsammanhängande stigande arbetslöshetssiffror. I Sverigekunde den minskadesysselsättningen i industrin kompenseras av särskiltuppbyggnaden av en stor offentlig sektor, men ocksåutbyggnaden av andra, privata servicebranscher. Samtidigtmed industrins minskade efterfrågan på arbetskraft harproduktiviteten ständigt blivit högre. Färre industriarbetareklarar av att producera alltfler varor per anställd ellerarbetstimme. Industrins investeringar leder inte längre tillfler sysselsättningstillfällen utan i stället färre.Den nuvarande arbetslösheten, vars problem delar med störredelen av det övriga , bedöms inte vara konjunkturbetingad i mer änringa utsträckning. Det är istället hela näringslivets struktur som genomgåren omvandlingsprocess med minst lika stora effekter på samhället somföljden av den industriella revolutionen. De trygghets- och välfärdssystemsom byggts upp i har egentligen aldrig konstruerats för att klaramassarbetslöshet av den nuvarande omfattningen. Antalet ålderspensionärerökar dessutom relativt till den arbetande befolkningen vilket utgör ytterligarebelastningar på trygghetssystemen. När massarbetslösheten blir merpermanent ställs systemen inför oförutsedda svårigheter och hotar att i värstafall helt kollapsa. Vad som skall komma i industrisamhällets ställe diskuteraslivligt bland samhällsvetare, ekonomer och andra samhällsdebattörer. De nyasamhällsstrukturerna benämns ibland kunskapssamhället och ibland informa-tionssamhället. Ingen har dock kunnat komma med något helt övertygandesvar på vad dessa begrepp kommer att betyda i verkligheten och därför ärgivetvis osäkerheten stor både bland allmänheten och i det politiskasystemet. Många inser att etablerade ståndpunkter som gällde i går inte ärapplicerbara på dagens situation, men man är osäker på i vilkenriktning en omorientering måste ske. Historien visar dessutom att det ärobekvämt att behöva ställa om från invanda tänkesätt och föreställningar tillnågot nytt.Ute i där problemen med stor arbetslöshet och därmedsammanhängande sociala och politiska problem visat sig tidigare än iSverige, har också olika lösningar på problemen redan börjat diskuteras. Ettav de begrepp som förekommer i dessa diskussioner är social ekonomi (avfranskans "économie sociale"). Med "sociale" skall i detta sammanhangförstås en vidare "samhällelig" mening än vad vi vanligen lägger i ordetssvenska betydelse. I företeelsen social ekonomi ingår sådant som koopera-tionen, ideella föreningar med vissa ekonomiska verksamheter, ömsesidigaförsäkringsbolag och sjukkassor samt stiftelser med sociala ändamål.Begreppet har funnit en vid acceptans, förutom i också i ,, och . Även i används nu ofta termen"social economy" som närmast synonym till "The third sector". I EG-kom-missionen inrättades 1989 en särskild enhet för social ekonomi under DGXXIII.Den sociala ekonomin utgår ifrån att, genom mobilisering av lokalaresurser, samarbete och bildande av olika nätverk, utveckla såväl närings-livsstrukturer som sociala strukturer. Det är frågan om att människor som harbehov av arbete, service av olika slag, barnomsorg och annat som förknippasmed välstånd och social trygghet själva skapar sina arbetstillfällen, sina egnasystem för distribution och försäljning av varor och tjänster, sina vård- ochomsorgssystem och så vidare. På ett sätt påminner detta om hur olikatrygghetssystem i industrialismens barndom i byggdes upp ochorganiserades i en mängd verksamheter som senare har kommit attförknippas med välfärdssamhället. Det finns dock en mängd skillnader.Skillnaderna består bland annat i att samhället blivit alltmer globaliserat ochekonomin alltmer internationaliserad. Politikerna tänker i globala termer iallt större utsträckning och kapitalet är extremt rörligt. Kontrollen över detinternationella kapitalet glider politikerna ur händerna och politiska beslutsom berör ekonomin på nationell nivå har svårt att få avsedd effekt på grundav komplexiteten i det moderna samhället.Till de faktorer som komplicerar det moderna samhället hör den insikt sombörjar få fotfäste om vikten av att värna miljön och att utnyttja världensresurser på ett sätt som är så lite förstörande som möjligt. Kraven på enmiljövänlig produktion och hushållande med naturresurserna står ofta i stridmed kraven på ekonomisk tillväxt, konsumtionsökning med mera som i denklassiska ekonomin räknas till ökad välfärd och ekonomisk välmåga. Deindustriellt utvecklade länderna som tillsammans står för merparten avenergi- och råvarukonsumtion är på den politiska nivån angelägna om att demindre industriellt och ekonomiskt utvecklade länderna snabbt anpassar sigtill system som uppfattas som mindre påfrestande för miljön. Samtidigtutnyttjar många företag med rötter i ekonomiskt utvecklade länder de mindreutvecklade ländernas ofta bristfälliga miljölagstiftning och billiga arbetskraftutan hänsyn till effekterna på miljön.Ur nationalstatens synvinkel sker en utveckling åt två håll. Dels handlardet om den nämnda globaliseringen som i kommer till uttryck i attalltfler stater är anslutna eller vill ansluta sig till EU. Men det handlarocksådels om en dragning mot större ekonomisk och politisk betydelse förregioner. Regionerna kan både vara belägna inom nationalstaternas gränseroch vara gränsöverskridande.Det politiska systemet försöker men har svårt att komma till rätta medarbetslösheten och många andra komplexa problem som till exempel att fådet allmännas utgifter att balanseras av dess inkomster. Människorna somberörs av företagsnedläggningar är inte i någon större utsträckning bereddaatt flytta mellan orter, stater och världsdelar. Flertalet människor vill bokvari den ort eller den bygd de växt upp i och ha ett arbete som ger dem en rimliginkomst. De vill också ha ett system som ger skälig trygghet vid sjukdom,ålderdom och i andra sociala sammanhang. Åtminstone i den västliga världenstegras kraven dessutom ständigt på att livsmedel skall vara "rena" och denmiljö man lever i skall erbjuda livskvalitet, vilket förutsätter att människornaoch deras produktion så långt som möjligt anpassar sig till naturens villkor.Sist men inte minst vill människor ha ett reellt inflytande över sitt arbete,över sitt sociala liv i övrigt samt över den miljö de lever i. De nämnda målensammanfaller väl med innehållet i den sociala ekonomin.Om förändringar skall kunna genomföras i en riktning, som medelstanvändande av den sociala ekonomins instrument, leder till de angivna målenkrävs vissa förutsättningar som kan delas in i tre grupper. Samladeeuropeiska erfarenheter visar att om skapandet av kooperativ av olika slagskall bli framgångsrikt måste det politiska systemet i attityd och handlingställa sig positivt. Det gäller till exempel sådant som adekvat lagstiftning,adekvat institutionell infrastruktur och ett utbildningssystem som ger enlämplig förberedelse för rollen som företagare. För det andra krävs det ett välutvecklat rådgivningssystem som kan ta hand om människors önskemålbeträffande lämpliga företagsbildningar med mera. För det tredje krävs dettillgång till finansiella instrument, alltså riskvilligt kapital för investering iden sociala ekonomins företag och organisationer.För svenskt vidkommande finns en rätt heltäckande lagstiftning. Vissaförändringar och förbättringar krävs och sådana har också genomförts genomregeringens prop. 1996/97:163 om den kooperativa företagsformen. Däremotbrister det fortfarande i fråga om de attityder som intas av myndigheter ochnäringslivsorganisationer med flera gentemot den sociala ekonomin.Beträffande stöd- och rådgivningssystem, så finns det lokala kooperativautvecklingscentra runt om i landet. Systemet skulle emellertid behöva byggasut betydligt och förstärkas personellt och kompetensmässigt. Den tredjefaktorn slutligen, tillgång till särskilda, för den sociala ekonomin anpassadefinansiella instrument saknas helt. De tillgängliga kapitalförsörjnings-instituten är inte på något sätt inriktade på eller förberedda på de speciellakrav som ställs av den sociala ekonomins organisationer. Regeringen harunder året tillsatt en särskild arbetsgrupp för den sociala ekonomin.Arbetsgruppens uppgifter är dock av begränsad natur och går uppenbarligeninte alls in på till exempel ekonomiska och finansiella frågor.Särskilt i det avseendet anser vi att regeringen exempelvis inom ramen förKooperativa rådets verksamhet bör ta upp och allsidigt diskutera demöjligheter som den sociala ekonomin kan erbjuda för att bidra till lösningav de problem som kan förväntas . I det sammanhanget böruppmärksammas att de frågor som skall diskuteras hör intimt samman medövriga näringslivsfrågor och särskilt med små och medelstora företag.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att utreda hur den sociala ekonomin kan användas föratt lösa olika ekonomiska och samhälleliga problem.Stockholm den 23 oktober 1998Karin ()()()()()()()