mot · GM02So270 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So270av ()Åtgärder mot självmordSedan slutet av har självmordsfrekvensen iSverige sjunkit totalt sett med avbrott för vissa tillfälligauppgångar. I dör mellan 1 400 och 2 000 personerårligen för "egen hand". Osäkerheten i siffrorna beror på attdödsorsaken inte alltid framgår tydligt i dödsattesterna utandöljer sig bakom andra rubriceringar t.ex. tveksamhet omskada uppkommit genom olycksfall eller uppsåt. Genom attantalet obduktioner minskat kan man inteutesluta att det också ökar statistikens osäkerhet. Somjämförelse kan nämnas att ca 600 personer dör itrafiken och knappt 100 genom arbetsolyckor. Självmord ärsåledes ett allvarligt problem.Antalet självmordsförsök, som leder till sjukhusbesök uppgår till ca 20 000per år i . Man räknar med att 200 000 haft allvarliga tankar påsjälvmord.Enligt en undersökning av presenterad uppger enprocent av svenska folket att försökt ta sitt eget liv.Ytterligare sex procent av befolkningen har åtminstonenågon gång haft tanken på att beröva sig livet, utan att ha gjort ett försök attfullfölja avsikten.Kvinnor överrepresenteradeAv undersökningen framgår också att kvinnor i signifikantlägre grad än män tycker att livet alltid är värt att leva.Denna åsikt är mer uttalad hos yngre kvinnor än äldre. Dåligekonomi är en betydande orsak till att man ibland är trött pålivet. Nitton procent av de tillfrågade säger att det hänt att deönskat sig vara döda. Det är återigen kvinnor, yngremänniskor och låginkomsttagare som uttalar denna åsikt.Fyra av tio bland dem som önskat sig vara döda har haft det itankarna . Hälften av dem så sent somsenaste månaden. Av dem som haft planer på att ta sitt livhar ungefär var femte också försökt sätta planerna i verket.Självmordsmönstret är olika för män och kvinnor. Män begår flestsjälvmord och med drastiska metoder som hängning och skjutning. Kvinnorssjälvmord sker oftare genom förgiftningar. Männen missbrukar oftarealkohol och gör färre självmordsförsök än kvinnor. Kvinnorna visardessutom oftare depressioner än män. Viss utjämning har iakttagits undersenare år mellan könen. Omkring fem personer begår självmordvarje år. Sedan stiger frekvensen med åldern. I ärsjälvmord den vanligaste dödsorsaken.Varför självmord?Bakom självmord ligger i de flesta fall en psykisk störning.Depressionerna överväger men också andra allvarligapsykiska störningar som schizofreni förekommer. Bland demsom försöker begå självmord lider ungefär en tredjedel avlångvarig psykisk störning, en tredjedel av en övergåendestörning och en tredjedel är psykiskt friska.Bland dem som hyser självmordstankar är mycket få psykiskt sjuka. Dehar andra besvär som vantrivsel, fysisk och psykisk trötthet och kroppsligasymtom.Andra utsatta grupper är missbrukare av alkohol och narkotika, hiv-smittade och aidssjuka samt människor som utsatts för kränkningar av olikaslag, t ex mobbning, misshandel och olika typer av sexualiserat våld. In-vandrare som utsatts för tortyr och andra krigsskador är ytterligare en risk-grupp.De arbetslösa är ofta överrepresenterade bland dem som begått självmordeller gjort självmordsförsök. Man är dock inte säker på om det beror på ettverkligt samband eller om det är så att vissa människor, på grund av t expsykisk sjukdom, råkar ut för både arbetslöshet och senare självmord. Detfinns också en studie från där man kunde visa en minskning avsjälvmordsförsöken då massarbetslösheten breddeut sig.UngdomarAntalet ungdomar som söker hjälp hos skolkurator och påbarnpsykiatriska mottagningar ökar. En tonåring tar sitt livvarje vecka och många fler gör självmordsförsök. Enligt ennyligen genomförd undersökning i har 3,6 procentav pojkar och av flickor , gjortett eller flera självmordsförsök. I en undersökning avåttondeklassare i hade i genomsnitt två pojkar() och sex flickor () i varje klass detsenaste året haft självmordstankar.Av olika intervjuer framgår att eleverna sällan talat med sina föräldrar omproblemen. I första hand var det kamrater eller andra vuxna man vänt sig till.Som en röd tråd genom svaren gick att ungdomar önskar att vuxna skall brysig, prata med dem, ha tid för dem.Bristande kontinuitetBristande kontinuitet i den psykiatriska vården kan vara ensjälvmordsrisk för unga. En undersökning av denpsykiatriska slutenvården för 34 unga människor som senaretagit sitt liv visar att medan kontinuiteten inom den barn- ochungdomspsykiatriska vården är god så brister den inomvuxenpsykiatrin och att detta haft betydelse för attungdomarna tagit sina liv. Hälften av dem tog sina liv ianslutning till sin vård inom vuxenpsykiatrin, antingen påvårdavdelningen, vid förflyttning mellan vårdavdelningareller efter utskrivningen.Ett annat problem som anknyter till problem med kontinuitet i vården harförts fram av Svenska organisationen för Prevention och Efterlevandes Stöd(SPES) . Den har påtalat att vården inte alltid reagerar med uppsökandeverksamhet när en självmordsnära person inte kommer på avtalat återbesök.Det måste vara en uppgift för vården att alltid undersöka varför en personinte kommer till en tidigare bestämd konsultation. Det kan ju vara så att densjälvmordsnära personen helt enkelt inte orkar komma till vården.Alarmerande är att nio personer tagit sitt liv på svenska häkten ochanstalter . Sju av de nio befann sig i häkte och två på den anstaltdär straffet skulle avtjänas. Misstänkta eller dömda för brott är inte sällanmissbrukare eller psykiskt störda. Att då bli inlåst och bli avklippt från sinasociala kontakter är en press och kan ha bidragit till självmordshandlingen.Självmord i är ingen ovanlighet. Under perioden1985-1995 inträffade 189 självmordshandlingar och 59 olycksfall. Ungefärhälften av de 189 sjävmordshandlingarna slutade med döden. Av deöverlevande fick många livslånga skador eller handikapp. lokal-trafik har 1997 utarbetat ett program för att förebygga självmord i tunnel-banan, som man hoppas skall ha effekt.Självmord - ettfolkhälsoproblemSjälvmord definieras av () som ettfolkhälsoproblem. Det har tagits upp vid internationellakonferenser bl.a. ordnade av (). I har och Folkhälsoinstitutet1994 inrättat ett nationellt råd för självmordsprevention.Inom ramen för det arbetet har de båda myndigheternatillsammans med presenterat ett nationellt handlingsprogram prevention inrättades av länslandsting 1993. Det har till uppgift att nedbringa förekomsten av självmordoch självmordsförsök. Detta centrum arbetar främst inom fyra områden:utbildning, information, epidemiologisk bevakning och forskning. Det är enenhet som är av stort riksintresse.Målet för den självmordspreventiva verksamheten skall enligt det svenskahandlingsprogrammet vara:? att varaktigt minska antalet självmord och självmordsförsök?? att därutöver så långt som möjligt undanröja omständigheter som kanleda till att barn och unga tar sitt liv?? att tidigt upptäcka och försöka bryta stigande trender av självmord ochsjälvmordsförsök i utsatta grupper?? att öka den allmänna kunskapsnivån om självmord, så att mänskliggemenskap och samhälleliga åtgärder blir ett stöd för människor medsjälvmordstankar och för människor med upplevelser av närståendessjälvmord och självmordsförsök. ?Strategin för att nå målet inrymmer att skapa ökadmedvetenhet och en mer genomarbetad och allmäntaccepterad syn på självmordsproblemen. Att kunna tala omdem på ett allmänmänskligt sätt. I detsjälvmordsförebyggande arbetet ingår som en given del stödoch behandling och omhändertagande av självmordsnärapersoner i hälso- och sjukvården, stöd till anhöriga och andrahjälpare. Varje självmordsnära människa, som söker hjälp,skall utan dröjsmål utredas och få tillräckligt stöd ochbehandling. Här visar det sig att resurserna är otillräckligainom psykiatrin på sina håll. Dessa brister måste avhjälpas.AnhörigaBrister föreligger också i stödet till anhöriga. Enkartläggning av psykiatrins insatser i länslandsting 1996 för anhöriga har visat att endast en tredjedelav de tillfrågade svarade att de alltid erbjöd stöd till anhörigatill patienter inom psykiatrin som begått självmord. Enfemtedel svarade att de gav sådant stöd ibland, sällan elleraldrig.Bakom varje självmord eller självmordsförsök finns alltid en rad tragedier.Även för de anhöriga medför det inträffade svårt lidande. Känslan av skuldoch vanmakt kan förhindra ett naturligt sorgearbete, eftersom det kan varasvårt att tala om ett självmord på ett liknande sätt som vid ett "naturligt"dödsfall. De anhöriga måste därför i högre utsträckning ges möjligheter tillprofessionell hjälp efter ett självmord . Den hjälpen måste aktivt erbjudas, attvänta på att anhöriga själva söker hjälp räcker inte. De orkar många gångerinte ta egna initiativ.För en framgångsrik suicidprevention krävs att det nationella programmetförs ut inte bara till primärvård och sjukhusvårdutan också till skolan, skolhälsovården, företagshälsovården, socialtjänstenoch polisen. I skolan utgör en video , en filmom fyra ungdomars liv, kriser och självmordstankar, en bra utgångspunkt församtal kring liv och död. Filmen har tagits fram av Centrum försuicidforskning och prevention. I det här arbetet kan ideella organisationervara en viktig resurs. För polisen, som ofta är den som förmedlar budskapettill anhöriga om att en person begått självmord, är det av största betydelse attha den kunskap som krävs för att kunna meddela budskapet med förståelseoch förmåga till empati.Psykiatrins bristande resurser för att ge självmordsnära personer den vårdoch behandling de behöver och för att stödja anhöriga måste också avhjälpas.Det måste vara en prioriterad uppgift att hjälpa dessa människor.Det är också viktigt med fortsatt forskning både för förståelsen av varfören del människor begår självmord och för utvecklingen av effektivabehandlings- och rehabiliteringsinsatser. Vi vet att vissa signalsubstanser ihjärnan är av betydelse för vårt stämningsläge. Fortsatt forskning över dessasignalsubstansers förekomst hos personer som begått självmord skulle kunnage svar på frågan vilka som är riskindivider. Enligt uppgift hartransplantationslagen som trädde i kraft lagt hinder i vägen för fortsattsådan forskning. Det bör därför utredas om och hur dessa hinder kanundanröjas.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om spridning av det nationella programmet för utveckling avsjälvmordsprevention,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om psykiatrins ansvar och resurser för att tillgodose självmordsnärasbehov av stöd,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om anhörigas och andra närståendes behov av stöd,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad motionenanförts om forskning om självmord.Stockholm den 27 oktober 1998Barbro ()