ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GL02Jo81 · 1998-06-09 00:00:00 — HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om möjligheterna för enskilda och företag att frivilligt avsätta pengartill skydd av värdefulla naturmiljöer,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om statens skogsinnehav,3. att begär att regeringen skall återkomma till med ettförslag till förändrad terminologi inom skogsbruket, i enlighet med vad somföreslagits i utredning,4. att begär att regeringen skall återkomma med förslag omskärpning av ransoneringsregeln,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om slutavverkningsålder,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en parlamentarisk utredning i syfte att se över jordförvärvslagen,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om fyra veckors anmälningsskyldighet för avverkning,8. att beslutar att avslå förslaget om en obligatoriskskogsredovisning,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om skogsvårdslagens parallella tillämpning med ,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av skoglig forskning.
mot · GL02L29 · 1998-06-09 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:166 Ny associationsrätt för bankaktiebolag, m.m. I slutskedet av det pågående har regeringen till överlämnat ett stort antal propositioner. tidsskäl gör det omöjligt att färdigbehandla dessa ärenden i vår. Avsikten är att ställningstagande skall ske först efter riksdagsvalet . Enligt RO 5:10 skall ärende avgöras under den valperiod då det väckts. Det krävs ett särskilt beslut av för att uppskov med behandlingen av ett ärende skall medges till första i nästa valperiod. Av förarbetena till RO framgår att detta var tänkt att ske endast i undantagsfall. Regeringen har lagt sina propositioner så att motionstiden nätt och jämnt hinner löpa ut, innan avslutas. Men om proposition har uppskjutits från en valperiod för till nästa, får enligt RO 3:12 motion med anledning av propositionen även väckas från början av den nya valperioden. Efter omläggningen av budgetåret löper numera dessutom allmän motionstid från det nya början och så länge som motioner får avlämnas med anledning av budgetpropositionen. Detta betyder att den tid under vilken motion kan väckas i ett ärende som behandlas i en från föregående uppskjuten proposition förlängs med ytterligare minst . Därmed är man framme . De frågor som regeringen nu aktualiserar i propositioner avser i allmänhet ändrad lagstiftning. Med den nya budgetordningen skall emellertid hösten i första hand ägnas åt budgetprövning. Detta blir särskilt angeläget under det första efter ett val, eftersom den tid som står till förfogande blir avsevärt kortare än normalt. Flertalet av de regeringsförslag som väckts kommer därmed även om de parlamentariska förhållandena skulle bli oförändrade att kunna utskottsbehandlas och avgöras först . kan emellertid valet medföra en ny parlamentarisk situation, t.o.m. ett byte av regering. Moderata samlingspartiet har en stark strävan att så skall ske. Vi finner det därför föga meningsfullt att på nuvarande stadium i sak ta ställning till regeringens förslag. För att markera vårt missnöje med regeringens sätt att lägga fram ett stort antal propositioner i slutskedet av det sista yrkar jag avslag på prop. 1997/98:166. Det får ankomma på den regering som sitter efter valet att vid lämpligt tillfälle återkomma i frågan. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår proposition 1997/98:166.
mot · GL02N21 · 1998-06-09 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:159 Genomförande av och rådets direktiv om gemensamma regler för den inre marknaden för el, m.m. beslutade om en omfattande om- och avreglering av elmarknaden. Tanken med elmarknadsreformen var att genom ökad konkurrens stärka konsumenternas ställning på marknaden. I propositionen 1997/98:159 föreslår regeringen åtgärder för att åstadkomma tariffutjämning mellan tätort och glesbygd. En uttalad målsättning med elreformen är att överföringskostnaderna för el bör utjämnas mellan tätorts- och glesbygdskunder. Enligt den nuvarande ellagstiftningen får geografiska indelningar av kunderna inom samma nätkoncessionsområde inte göras, exempelvis med olika tariffer för tätort och glesbygd. Dock är skillnaderna mellan koncessionsområdena stora. Detta är tydligt i län, där betydande skillnader finns. Därför menar vi att beslut och åtgärder måste vidtas så att en utjämning mellan koncessionsområden kan åstadkommas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utjämning av nätkostnader mellan koncessionsområden.
mot · GL02Sf45 · 1998-06-09 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:178 Medborgarskap och identitet Regeringen vill införa en möjlighet till dispens från kravet på styrkt identitet i ärenden som rör naturalisation. Dispensen skall få ges om den sökande har haft hemvist i och kan styrka sin identitet. Min uppfattning är att är . Även den praxis som har utvecklats i fall som rör identitetsprövning har blivit för sträng. Det finns flera fall där och praxis vid identitetsprövning har visat sig vara för rigid. Det har resulterat i många mänskliga tragedier. Den identitetsprövning som görs i samband med beslut om uppehållstillstånd bör enligt min mening vara tillräcklig och godtas utan vidare prövning i medborgarskapsärenden. I stället förordar jag . Flera flyktingar dras med stora problem som har med styrkt identitet att göra. Exempelvis vet vi att många iranier har svårt att få sin identitet styrkt på grund av det sätt på vilket sökanden erhållit handlingen. Iranska hemlandspass godtas under förutsättning att passhandlingen är utförd i behörig ordning samt att sökanden erhållit handlingen genom inställelse hos vederbörlig myndighet. inställning är att inte ge nya identitetshandlingar till sina forna medborgare. Därtill kommer att iranska medborgare ofta har mycket svårt att erhålla befrielse från sitt medborgarskap vilket innebär att även om lättnader beträffande kravet på styrkt identitet införs kvarstår problem för en del iranier. Detta är ett problem som regeringen nu har uppmärksammat och därför ges i princip regelmässigt dispens från villkorskravet. Individer som befinner sig i sådana situationer måste behandlas på ett fördelaktigt sätt av , och regeringen. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar om en sådan ändring av 6 § andra stycket lagförslaget, enligt vad i motionen anförts, att dispens från kravet på styrkt identitet kan ges , att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om flyktingar som har problem med att få sin identitet styrkt.
mot · GL02T59 · 1998-06-08 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:167 Ändringar i lagen (1993:599) om radiokommunikation, m.m. Regeringen föreslår att ett anbudsförfarande införs när man skall ge tillstånd för innehav och användning av radiosändare för nya och väsentligt ändrade radioanvändningar. Anbudsförfarandet skall användas när frekvensutrymmet inte är tillräckligt för att ge tillstånd åt alla som vill driva den aktuella verksamheten. Regeringen föreslår dock att detta förfarande inte skall användas för sådan radioanvändning som avser rundradiosändningar eller teletjänster. Vidare undantas radioanvändning för privat bruk som amatörradio och jaktradio. Frekvensutrymmet är begränsat vilket ställer stora krav på att frekvensutnyttjandet sker så effektivt som möjligt. Införande av ett anbudsförfarande skapar konkurrens om utrymmet och skapar därmed ökade förutsättningar för ett effektivt utnyttjande. Politiska grunder skall dock inte vara avgörande vid fördelning av frekvenser vilket inte minst har varit fallet på rundradioområdet. Vi stödjer därför förslaget om att införa ett anbudsförfarande, men vi anser att alla former av radioanvändning skall grunda sig på samma regelverk. Alla typer av radioutsändningar konkurrerar om frekvensutrymmet vilket också gör det naturligt att fördelningen av frekvenser skall ske utifrån samma regler. Vidare pågår en sammansmältning mellan det vi tidigare kunnat definiera som tele-, data- eller rundradiotjänster. Den innebär att det kommer att vara omöjligt att ha separata lagstiftningar för olika typer av kommunikationstjänster. Denna utveckling kommer naturligtvis att slå igenom även inom radioområdet och kommer att göra fördelningen av frekvenser på dessa områden krånglig och oförutsägbar. kommer det att vara helt omöjligt att tillämpa olika regler för fördelningen av frekvenser. Med den tekniska utveckling som pågår så anser inte vi att det längre är meningsfullt att ha skilda lagar för tele, data och rundradio. Frekvensfördelningen måste därför ske på likartade villkor. Nuvarande regler för privat- och jaktradiobanden bör gälla även fortsättningsvis. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om införande av ett anbudsförfarande vid fördelning av radiofrekvenser, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att alla former av radioanvändning skall grunda sig på samma regelverk, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om konkurrens inom radiokommunikationsområdet.
mot · GL02Ub40 · 1998-06-09 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:169 Gymnasieskola i utveckling - kvalitet och likvärdighet I propositionen föreslås att gymnasieskolans utbildning i högre utsträckning knyts till arbetslivet och att nya samarbetsformer med arbetslivet bör utvecklas. I det syftet avser regeringen bl a att tillsätta en arbetsgrupp med uppgift att belysa hur samarbetet mellan skola och arbetsliv kan utvecklas vidare. En ny modern lärlingsutbildning föreslås också inrättas som alternativ studiemöjlighet inom nationella program med yrkesämnen. Det är mycket bra att regeringen på detta sätt vill möta behovet av en mer yrkesinriktad gymnasieutbildning. Det finns dock anledning att i detta sammanhang peka på de möjligheter som redan finns att genom ett effektivare resursutnyttjande uppnå en del av detta syfte inom ramen för nuvarande utbildningsverksamhet. Ett bra exempel på det är Stefansskolan i kommun. Vid denna skola bedrivs en gymnasial utbildning i urmakeri och mikromekanik. Utbildningen har riksintag. Den bedrivs dock även delvis som vuxenutbildning som inte omfattas av riksintag. Vid finns även en optikerutbildning på gymnasienivå av välkänt god kvalitet. Det är ett ettårigt program för affärs- och hantverksoptik för utbildning av i första hand personal inom optikerbranschen vid sidan av de legitimerade optikerna. Gemensamt för de utbildningar som bedrivs vid är att de både från arbetsmarknaden och från elevhåll visats ett stort intresse. Så gott som alla som genomgått någon av utbildningarna får arbete direkt. Likväl hotas nu skolan av nedläggning på grund av för litet elevunderlag. Förklaringen till det är att den utbildning som omfattas av riksintag ofta är alltför okänd bland de elever som skulle kunna vara intresserade. Från hemkommunernas sida gör man heller inget åt detta, då intresset att skicka sina elever på utbildning i andra kommuner är svagt, även om det som i detta fall för det mesta leder till arbete istället för arbetslöshet. Tillika är det få kommuner som är beredda att stå för kostnaderna för gymnasiestudier utanför den egna kommunen för vuxenelever och för de elever som vill gå en utbildning som inte omfattas av riksintag. Beträffande Stefansskolan har det dessutom visat sig att det är bland dessa elever som intresset är störst. Det finns därför en uppenbar risk för att små gymnasiala nischutbildningar av riksintresse med direkt inriktning mot yrkes- och hantverkskompetens försvinner om inte något görs för att stimulera ett bättre utnyttjande av dessa resurser. Med utgångspunkt från regeringens ambition att inom gymnasieskolan utveckla nya former för att inom nationella program med yrkesämnen få en bättre anpassning till arbetsmarknadens behov, borde det vara angeläget att de resurser i samma syfte som redan finns också utnyttjas och utvecklas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett effektivare utnyttjande av de nationella resurser som redan finns för en till specifika yrkes- och hantverksområden bättre anpassad gymnasieutbildning.
mot · GL02Ub43 · 1998-06-09 00:00:00 — Inom gymnasieskolan finns ett särskilt problem då skolan inte har rätt att underrätta försörjningsansvariga föräldrar till myndiga elever om skolk eller dåligt uppförande i skolan. Föräldrarna kan dock drabbas då hårdare sanktioner används, som indragning av studiebidrag vilket också kan leda till sänkt bostadsbidrag då eleverna avregistreras som studerande. upplever det som bekymmersamt att föräldrarna har försörjningsansvaret intill för gymnasieelever men att de inte har självklar rätt till information om elevernas uppförande i skolan. Det bör ankomma på regeringen att överväga om rätten att underrätta föräldrar till myndiga elever ska skrivas in i skollagen. Detta bör ges regeringen tillkänna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en utredning för en förändring av kärnämnesutbudet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om tilläggsdirektiv om att stimulera entreprenörskap som egenskap i lärandet till , att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder för att stimulera samverkan mellan skolan och det omgivande samhället, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lärlingsutbildningen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett nationellt kvalitetsinstitut, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en ändring av skollagen så att kommunernas ansvar för uppföljning och utvärdering förtydligas, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en utbildningsgaranti, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en utveckling av betygssystemet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om möjligheten att genomgå särskild prövning, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om rätten att underrätta föräldrar till myndiga elever om problem i skolan.
mot · GL02Ub45 · 1998-06-09 00:00:00 — Skolan skall också ha tillgång till lärare med fördjupad specialpedagogisk utbildning. Specialutbildning krävs för elever med dyslexi, komplicerad inlärningssituation, för hörselskadade och döva, för synskadade och utvecklingsstörda elever. Det är en förutsättning för att rätt till gymnasieutbildning för dessa ungdomar ska vara en verklig rättighet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om värdegrunden, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att etiska frågor med anknytning till skolan bör få större plats inom forskningen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om rätt att genomföra gymnasiestudierna på lika villkor , att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att kärnämnen skall kunna indelas i etapper och läsas med olika ambitionsnivå och i olika takt, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om högskolebehörighet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att syo-verksamheten behöver förstärkas, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att avveckla timplanen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lärarlösa lektioner, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om integration av kärnämnen och karaktärsämnen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om religionskunskap som kärnämne, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om möjligheten att läsa valbara kurser i angränsande kommuner, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om det individuella programmet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utformning av lärlingsutbildningen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett företagsinriktat program, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om APU, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om nischutbildningar av riksintresse, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utvecklingssamtal, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om möjligheten att utveckla sin sociala kompetens, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om betyg, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om gymnasieexamen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om elevinflytande, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bättre förutsättningar för lärarna, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om fristående gymnasieskolor, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om elever med särskilda behov. Skånberg (kd)
mot · GM02A10 · 1998-10-12 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:A10av m.fl. (kd)med anledning av prop. 1997/98:180 Lag mot förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggningSamtliga tre propositioner 1997/98:177, 1997/98:179 samt1997/98:180 behandlar frågor som är kopplade till olikaformer av diskriminering i arbetslivet. Det gäller åtgärdermot etnisk diskriminering i arbetslivet, förbud motdiskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggning ochförbud mot diskriminering i arbetslivet av personer medfunktionshinder. Tre nya lagar föreslås, med två olikaikraftträdandedatum.Kristdemokraterna anser att det är mycket angeläget att man i arbetslivetgenom de föreslagna lagarna ges ett nytt verktyg för att ta itu med olika typerav diskriminering. Respekten för alla människors personliga integritet är enförutsättning för ett civiliserat och demokratiskt samhälle.Det förefaller däremot tämligen omotiverat att för ovanstående ändamålskapa tre nya lagar, med en nästan identisk uppbyggnad. För mångaföretagare, men också för enskilda arbetstagare, innebär den föreslagnaordningen med tre lagar onödigt krångel och en mer svåröverblickbarsituation vad gäller diskriminering i arbetslivet. Lagförslagen skulle medfördel kunna samordnas i en lag.Likaså förefaller det omotiverat att ha tre parallella myndigheter hantera frågor om diskriminering i arbetslivet. Kristdemo-kraterna anser att de av regeringen föreslagna tre myndigheterna bör samlas ien myndighet. De tre ombudsmännen skulle i en sådan myndighet dessutomkunna samarbeta på ett kraftfullt sätt. noterar attregeringen inte har samordnat sina förslag eftersom man i prop. 1997/98:180finner det "mindre lämpligt" med en samordning med ochdärför föreslår att en ny myndighet inrättas, som man i prop.1997/98:179 skriver att "regeringen uttalat att den avser att tainitiativ till en analys av vilka effekter en samordning av bl.a. DO ochOmbudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning skulle få. Idenna analys bör även Handikappombudsmannafunktionen ingå. "OmbudsmannaväsendetssjälvständighetRegeringen vill reglera () kompetens utanför arbetslivet i en förordning och intesom i lagen. Det innebär att regeringen inte behöver gåtill om den vill göra förändringar, vilket alltsåbetyder ökad regeringsstyrning och minskad självständighetför ombudsmannaväsendet. anser att detfrån såväl principiella som praktiska utgångspunkter ärväsentligt att ombudsmannaväsendet är fristående frånregeringen. DO:s kompetens utanför arbetslivet bör därförregleras av i lag.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en samordnad lagstiftning,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en samordnad myndighet för ombudsmannaväsendet motdiskriminering i arbetslivet,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ombudsmannaväsendets självständighet.Stockholm den 8 oktober 1998Dan ()()()()()()()()
mot · GM02A201 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:A201av ()konvention om företagshälsovårdSvensk företagshälsovård har sedan statsbidragen upphördegenomgått en strukturförändring, som i allt väsentligt varitpositiv både för de anställda och företagen. Statskontoretkunde i en undersökning 1997 påvisa att tre av fyra anställdahade tillgång till företagshälsovård, att kundföretagen varnöjda, att dialogen med företagen hade förstärkts och atttjänsterna anpassats efter efterfrågan.Företagshälsovården har således utvecklats positivt ur såväl företagenssom de anställdas synvinkel och dessutom utvecklats till en viktig resurs iföretagens arbetsmiljöarbete.Sverige har tillsammans med ett antal andra länder ratificerat nr 161 om företagshälsovård. Konventionen trädde i kraft1988-02-17 och har ratificerats av följande stater: , , , , , , , ,, , , , , och Jugosla-vien. Konventionen innehåller en mängd detaljerade bestämmelser som fördagens svenska företagshälsovård är främmande och otidsenliga. Om kon-ventionens bestämmelser skulle tillämpas strikt vore det att direkt motverkaden positiva utveckling som svensk företagshälsovård genomgått sedan fleraår.Den svenska lagstiftningen (arbetsmiljölagen, lagen om allmän försäkringm.m.) innehåller regler om företagshälsovård, arbetsgivarens ansvar förarbetsmiljö och rehabilitering och om samverkan mellan arbetsgivare ocharbetstagare. Dessutom finns inom större delen av den privata arbets-marknaden avtal om företagshälsovård. Eftersom dessa avtal träffas påförbundsnivå ger de i motsats till konventionsreglerna stort utrymme förlokala lösningar.ILO-konventionen bör därför sägas upp och detta måste ske mellan och . Sker ingen uppsägning förlängs giltigheten underytterligare . Med tanke på hur den svenska lagstiftningen utvecklats,företagshälsovården förändrats och kollektivavtalen utformats vore det direktskadligt att vara bunden till en konvention, vars regelverk inte längretillämpas.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om uppsägning av om företagshälsovård.Stockholm den 12 oktober 1998Carl ()
mot · GM02A204 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:A204av och ()Förbättrad nordisk arbetsmarknadMånga människor i gränstrakterna mellan och Norgebor i ett land men arbetar i ett annat. Gränsen ses av dessamänniskor enbart som en administrativ gräns. Trots att detnordiska samarbetet varat länge är det emellertid inteproblemfritt att arbeta eller bo i för en ellertvärtom.En norsk medborgare som arbetar i och blir arbetslös måste få ettspeciellt formulär (E-301), som styrker att personen i fråga arbetat i ,ifyllt av a-kassan i för att sedan lämna in detta till den norska a-kassan/myndigheten. Problemet är att den svenska kassan kräver att norr-mannen skall ha varit medlem i den svenska a-kassan. Om inte, fyller a-kassan inte i formuläret och norrmannen får således inte ut någon arbets-löshetsersättning i . Endast ett fåtal norrmän är medlemmar både i dennorska och den svenska a-kassan.Ett annat problem är ersättningen för icke gränspendlare. En person som ärbosatt i (inte gränskommun) och arbetar i medges inteavdrag för resor till och från arbetet, inte heller avdrag för räntor elleravdragför pensionsförsäkringspremier. Reglerna gäller givetvis även vid boende iStrömstad och arbete i Fredrikstad.Detta är några exempel på svårigheter som kan drabba gränsboende iSverige och . När det nu blir allt vanligare att man arbetar i ett landoch bor i ett annat måste dessa problem lösas.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att skapa förutsättningar för en gemensam nordiskarbetsmarknad.Stockholm den 15 oktober 1998Kent ()()