mot · GM02Sk693 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Sk693av och ()Moms på böckerEn bokhandel är snart en raritet i många svenska småstäderoch mindre orter. Ett av de senaste årens offer i landsortensbokhandelsdöd var den sista boklådan i , en stadkänd som barndomsstad.I regeringens proposition 1998/99:1 volym 17 konstateras också att en vissminskning av bokhandelstäckningen skett , men fortfarande harvarje kommun en bokhandel inom kommunens gränser, påpekar regeringen.Med tanke på många svenska kommuners vidsträckta yta vittnar detta om enmycket begränsad ambitionsnivå.Till skillnad från finns det bokhandlare i de flesta mindre städeroch orter i kulturländer som , och Frankrike.Våra svenska förlag har allt svårare att klara sig och deras utgivning måstei ökad utsträckning inriktas på "breda" titlar. Att de som skulle blivitefterföljare till , , . ,eller har växande svårigheter atthitta förläggare, som vill satsa på debutboken, tillhör dagens kargaverklighet.Förlagen har helt enkelt allt sämre råd att ta risker och en ny författareutgör alltid en stor affärsrisk. Det är de säkra titlarna som ges ut. ärdetutländska bestseller i översättning.Årets budgetproposition bekräftar den nu beskrivna utvecklingen.Bokbranschens finansieringsinstitut () redovisar en fortsatt stagneradeller minskad försäljning totalt sett för den fullsorterade bokhandeln ochservicebokhandeln. BFI anser att utvecklingen på bokmarknaden inger vissoro (1998/99:1 volym 17 s. 59).Svenska författare kan räkna med allt sämre ersättning för sitt skrivande.Få grupper i har kunnat notera en så omfattande "löneminskning"som författarna . Royaltyberäkningarna har blivit alltmer ofördelaktiga. Det tidigare bruttopriset har numera - av nödtvång förförlagen - ersatts av alltmer rabatterade förlagspriser. Arbetsgivaravgifternasmotsvarighet för egenföretagare har höjts drastiskt sedan 60-talet.Höjningarna drabbar författaren både direkt och indirekt, indirekt därför attden förhållandevis arbetskrävande bokbranschen måste höja sina utprisermed åtföljande försäljningsminskningar. Att en 25-procentig moms på redandyra böcker gör dem än dyrare säger sig självt.Den svenska allmänheten köper jämförelsevis litet litteratur.Konsumtionen uppgår till ca och capita. Tyskar, belgare,schweizare och österrikare köper mer än dubbelt så mycket böcker. Derasköp uppgår genomsnittligen till , och norrmänläser för hela och capita.Vad är orsaken till den stora skillnaden i litteraturintresse mellan svenskaroch norrmän och länderna nere på kontinenten? Vad beror det låga intressetför svensk litteratur på?Regeringen tycks faktiskt vara medveten om att här finns ett problem.Detta framgick redan av budgetpropositionen utgiftsområde 17litteratur 6 C bibliotek, litteratur och kulturtidskrifter.I denna proposition konstateras att bibliotekens inköp och utlåning avbarnböcker har minskat samt att barnboksförlagen redovisarsämre försäljningssiffror. En tröst enligt budgetpropositionen 1998/99:1 äratt denna utveckling har avstannat, dvs bibliotekens utlåning av barnböckerhar inte minskat ytterligare. Kan regeringen var nöjd med denna utveckling?Bibliotekens utlåning av bra litteratur till barn har ju särskilt prioriterats?Nej, utveckling bör i stället uppfattats som allvarlig av regeringen.I budgetpropositionen 1997/98 tillstår också regeringen att "avKulturrådets kulturvaneundersökningar framgår att kvalitetsförfattarna inombarn- och ungdomslitteraturen tappar mark samt att kvalitetslitteraturenallmänt läses mest i de tre storstäderna. "Det är utomordentligt lätt att förklara den nu beskrivna utvecklingen. Fördetta fordras ingen mer omfattande utredningsverksamhet. Barn gör som sinaföräldrar. Läser föräldrarna, läser också barnen. När böcker blir allt dyrareoch hushållens budgetar allt snålare köps färre antal böcker. (Svenska hushållhar haft en genomsnittlig total sammanlagd konsumtionsökning sedan 1970på . Det finns således inte mycket utrymme för en ökadlitteraturkonsumtion. För att åtminstone upprätthålla denna genomsnittligablygsamma konsumtionsökning på har det ofta krävts tvåförsörjare per familj. Även tiden för besök på bibliotek har således blivit enreell konsumtionsbegränsande flaskhals för hushållens bokläsande. )På landsorten har bokhandeln nästan blivit en sällsynt företeelse. Enbokhandel per kommun är inte tillfredsställande. En alltmer uttunnadbokdistribution, dvs att potentiella kunder i minskande utsträckning kommeri kontakt med en bokhandel leder självklart till färre köp, färre utgivnatitlaroch då också färre barn som äger egna böcker, allra minst egna s.k.kvalitetsböcker. Populära seriemagasin blir naturliga ersättningar för godbarn- och ungdomslitteratur.Regeringen tror att en satsning på biblioteken kan ersätta egna böcker ochstimulera till större litteraturintresse. Detta är feltänkt ur många synvinklar.För det första kan biblioteken aldrig erbjuda en tillräcklig marknad försvensk förlagsutgivning. Tankegången med bibliotek är att väldigt mångapersoner skall läsa samma bokexemplar. Detta innebär självklart (allt annatlika) att den bokupplaga som går att sälja minskar. Mindre upplaga leder tillradikalt höjda priser beroende på att marginalkostnaden för ytterligare ettexemplar av en bok är liten, medan de fasta kostnaderna, framställnings-kostnaderna, är i stort sett desamma oberoende av om man trycker 100 eller100 000 böcker.För det andra behövs bokhandeln i princip inte för distributionen tillbiblioteken.Detsamma har gällt läroböcker som betalas av kommunerna och varsinköp i ökande utsträckning sker genom ett mycket omfattande upphand-lingsförfarande under samverkan mellan många kommuner. Den härutvecklingen har ytterligare drivit upp kostnaderna för att distribuera böckergenom bokhandeln och eftersom kapacitetskostnaderna, de fastakostnaderna, är betydande har (allt annat lika) distributionskostnaden per bokökat väsentligt. Detta leder till höjda bokpriser för allmänheten och givetvisminskande bokköp.För det tredje leder färre bokhandlare, dyrare böcker, färre nya titlar till attlitteraturintresset bland vuxna minskar. Finns det inget utbud, ett bekvämttillgängligt utbud, blir det oftast inga köp av. Läser inte de vuxna, lär siginteheller barnen att läsa. Litteratur, läsandet, blir inte den glädje den tidigarevarit för många generationer svenskar.För det fjärde leder den process som beskrivits ovan till att de somfortfarande tillhör en bokläsande allmänhet i växande utsträckning köperutländska böcker, först i översättning men allt oftare på originalspråket. Iförsta hand är det engelskan som gäller. Det blir mycket billigare och deutländska förlagen kan erbjuda ett helt annat utbud. Att köpa utländskaböcker från utlandet blir också lättare. Beställningar kan ske över Internet,betalningarna har blivit allt säkrare med kort, momsen är 0 vid köp frånEngland och portot till är billigt. (Det ligger på en helt annan nivå ändet svenska! )Bokens snara undergång har förutspåtts de senastedecennierna. Den nya informationstekniken utmålas som det senaste hotet.USA och tillhör de länder som ligger längst framme på IT-området. Men boken fyller med råge fortfarande sin plats i dessa länder. Deminskade och låga bokköpen i beror inte på konkurrensen från dennya tekniken, de beror på en helt ohållbar skattepolitik från regeringens sida.Redan det höga skattetrycket på arbete gör det svårt att vidmakthållaarbetsintensiv verksamhet. Att skriva böcker och att sälja böcker krävermycken mänsklig arbetskraft. Glöm inte att . , en författaresom mästerligt behandlade vårt svenska språk, brukade ägna varje sida minsten arbetsdag! Att den svenska staten numera anser det lämpligt att beskattaböcker moms hotar den svenska bokens överlevnad.Norge och har i moms. , ochÖsterrike har mellan moms. som av dessa sistnämnda tre länder har högst moms (), har också lägst konsumtionper capita på ca per invånare mot moms ochen konsumtion på nästan och capita.Men spelar det någon roll om den svenska bokläsningen minskar? Betydersvenska böcker något för vårt lands utveckling?Att språket är ett sammanhållande kitt för ett land, för vår nation såväl somför andra, är uppenbart. Det skrivna språket är väsentligt för att skapa enspråklig kontinuitet. Det skrivna språket behövs för att förmedla kunskaperoch idéer mellan människor.Kvalificerad kommunikation kräver ofta framställningar av kompliceradnatur. Dålig känsla för det egna språket skapar lätt missförstånd och hindraren effektiv kommunikation mellan olika människor, mellan olikaspecialister, mellan beslutsfattare i företag och offentlig förvaltning ochmellan företag, myndigheter och konsumenter och allmänheten. Dåligakunskaper i det egna språket, litet ordförråd och förenklad och stereotypmeningsbildning gör det dessutom svårare att behärska utländska språk,kanske med undantag för en begränsad vardagsvokabulär. Kort sagt, denogenomtänkta litteraturpolitik som regeringen har gjort till sin under mångaår kommer att leda till betydande skadeverkningar och om det vill sig illastora klasskillnader. En mer internationell elit kommer i växandeutsträckning att använda sig av engelska i stället för svenska i forskning och iarbetslivet och när det gäller kulturella aktiviteter, medan svenskan alltmerblir ett talspråk. En sådan utveckling kan ta decennier, men har vi välkommit dit är det svårt, om inte omöjligt, att återskapa det språk somförstörts.Är det då väsentligt att bevara det svenska språket? Är det inte lika bra attvi alla går över till engelska i som kännetecknas av EU och envidsträckt global utveckling? Detta är en fundamental fråga, som bordeinnehålla betydligt fler dimensioner än vad som återfinns i årets proposition1998/99:1 på denna fråga.På s. 59 volym 17 finns ett avsnitt om svenska språket. Här nämns svenskaspråknämndens uppdrag att utarbeta ett handlingsprogram för att främja detsvenska språket med mål för svensk språkvård samt förslag till framtidastrategier och konkreta åtgärder för bevarandet av ett nationellt språk. Vilkaåtgärder förslås då? Att stärka svenska språket sker, enligt regeringen, genomatt ge modersmålet en starkare ställning i utbildning och undervisning samtgenom att utveckla språkvården.Vad spåknämnden och regeringen glömmer är att språket är var mansegendom. Det går inte att uppifrån - från myndighetsvärlden - utvecklakänsla och omsorg om det egna språket. Det är de enskilda människornasintresse, stolthet, samhörighetskänsla med vårt litterära kulturarv och vårtspråks utveckling som är en nödvändig förutsättning för att svenska språketskall utvecklas och leva vidare som ett viktigt skriftspråk i eninternationaliserad värld. En av de viktigaste praktiska förutsättningarna ären konkurrenshaftig svensk bokproduktion som kännetecknas av godtillgänglighet i distributionsledet och konkurrenskraftiga priser. I ett litetspråkområde som det svenska är det - vid närmare eftertanke - absurt att haen bokmoms på , när det går att köpa böcker på engelska frånStorbritannien med en momsbelastning på . Skillnaden mellansvensk och brittisk moms gör svenska böcker ännu mer konkurrenssvaga.Vilka slutsatser drar då regeringen av den svenska litteraturpolitiken?Den är bra. Regeringspolitiken skall även i fortsättningen följa redanupptrampade fotspår. Bidragslinjen utgör huvudfaran. Bidrag till folk-biblioteken, utgivningsbidrag, produktionsbidrag, bidrag till bokhandeln etcfår ökat stöd. Men hushållens egna möjligheter att öka sin bokkonsumtiongenom att skattebelastningen på böcker minskas ingår inte i regeringensstrategi.Det är en paradox att regeringen som brukar betecknas som en"vänsterregering" är så uppknuten till en elitistisk "veta-bäst-mentalitet".Hur kommer det sig att Socialdemokraterna har glömt en tidigare djuptförankrad tro på enskilda människors kreativitet, kunskapstörst och vilja attförkovra sig?Att i stället hålla fast vid en av myndigheter styrd bidragslinje samt enskattesats, en momsnivå på , leder till kulturella skadeverkningarsom inte är önskade av någon.Att sänka skattesatsen till är skattemässigt logiskt. harredan en kulturmoms på för konserter, teater-, opera-,filmföreställningar etc. Förändringen av "kulturstödet" kan lätt finansierasgenom omfördelning inom utgiftsområde 17 om förändringen verkligenbehöver finansieras. Lägre priser brukar leda till ökad försäljning och dåtotalt ökade intäkter och då också skatteinkomster, något beroende påpriselasticiteten. (Se avsnittet längre fram om brittisk konstmoms. )En momssänkning är i ordets egentliga bemärkelse inget stöd. Det innebärendast att staten måste begränsa sina inte självklara procentuella krav påbokmarknadens intäkter. De regelrätta stöd som staten har inrättat påkulturområdet bör lämpligen minskas. I första hand bör då Kultur-departementets egen verksamhet bantas.Att beskattningens höjd har dramatiska effekter, inte minst inomkulturområdet, visar de momshöjningar som nuvarande brittiska labour-regering släppte igenom i enlighet med en EU-regel gällande försäljning avkonst. var den internationella konsthandelns centrum. Eftermomshöjningen försvann halva marknaden till och Schweiz.Effekterna på den internationella konstmarknaden är lätta att följa, men hurblev effekterna på den inhemska handeln med god men inte världsberömdkonst? Den skadades givetvis också genom att hushållen (allt annat lika)begränsar sina inköp. Ett alternativ är att konstnärerna får sälja billigare,detvill säga får en realinkomstminskning. En slutsats är att kultur är enverksamhet med hög priselasticitet, och höga och höjda skatter är minst avallt kulturbefrämjande. Höga skatter är i stället "kulturdödande".Att inte sänka momsen på böcker till , allra helst att ta bort denhelt (om nu tillåter) leder till allvarliga långsiktigakonsekvenser. Vårt kulturarv i vid bemärkelse urholkas alltmer. Att sänkamomsen till 0 på böcker, konserter, teaterföreställningar, cirkus m.m. skullegöra mer för att skapa ett blomstrande kulturliv i än alla deaktiviteter anser bör få stödpengar från staten. Enframåtsyftande kulturpolitik skall som första steg bygga på en enhetligkulturmoms på . I ett andra steg bör momsen sänkas till 0 procentprecis som i och , och skulle EU-regler lägga hinder ivägen bör regeringen driva en momslinje på kulturområdet som en högtprioriterad fråga, inte minst för små språkområden som det svenska.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att den viktigaste åtgärden för att främja kulturklimatet i Sverigeär att införa en gemensam kulturmoms även innefattande böcker på 6 %.Stockholm den 25 oktober 1998Margit ()()