mot · GM02So456 · 1998-10-28 00:00:00 — Nya förbättrade hjälpmedel kommer fler till delsnabbare.Garantin ger handikapporganisationerna en starkare ställning såvälekonomiskt som rent organisatoriskt - ekonomiskt eftersom t.ex. hjälp-medelsproducenterna för att marknadsföra sina produkter kommer attanvända organisationernas informationskanaler, organisatoriskt då handi-kapprörelsen blir en naturlig källa för information om alla nya och gamlaprodukter på hjälpmedelsmarknaden.De som inte väljer att använda sig av garantin kommer att få kortareväntetider på landstingens hjälpmedelscentraler, då dessa avlastats genomhjälpmedelsgarantin.Hjälpmedelsgarantin skall ingå som en del i socialförsäkringen, men interymmas inom ramen för vårt förslag om en sjukvårdsförsäkring, eftersom viinte anser att det är naturligt att jämställa funktionshinder med sjukvård.Rätten till "hjälpmedelskort" ges av hjälpmedelscentralernas konsulenter.Men även läkare skall kunna utfärda intyg för "hjälpmedelskort", specielltom det är frågan om funktionshinder som har grund i hög ålder.Vi har inte fastlagt någon nivå på garantin. Skälet till detta är att den rentpraktiska utformningen av garantin måste bli föremål för särskild utredningdär noggranna analyser och avvägningar görs. Det är också viktigt att föra endialog med handikapporganisationerna. Ett problem kan t.ex. varakostnadsskillnader för olika hjälpmedel på ända upp till flera 100.000-talskronor. Nivån måste sannolikt därför variera beroende på vilken typ avhjälpmedel som behövs.Kostnaden för vår garanti kommer att rymmas inom de nuvarandeutgifterna för hjälpmedlen. Mycket talar dessutom för att garantin i längdenkommer att minska det offentligas kostnader, som såväl utbudet avhjälpmedel som valfriheten ökar. En uppluckring av en monopolmarknadinnebär även när det gäller hjälpmedel till handikappade ökad konkurrensoch därmed lägre kostnader.Psykiskt funktionshindradeDet har situationen för de psykisktfunktionshindrade uppmärksammats allt mer. Det äruppenbart att de förändringar som har skett genom bl.a. denså kallade psykädel inte har fungerat tillfredsställande. Vi serdet i form av allt fler uteliggare och missbrukare, vilket inteär värdigt ett så kallat välfärdssamhälle. Det är allvarligt ochinnebär att åtgärder måste vidtas.Mot den bakgrunden anser vi att regeringen bör återkomma till riksdagenmed ett förslag som innebär att även de psykiskt sjuka omfattas avpersonkretsen enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade(LSS). Det innebär ökade utgifter på kort sikt. Vi anser att möjligheten ävenför psykiskt funktionshindrade att få rätt till en personlig assistent innebärbättre omsorg för denna glömda handikappgrupp, som det i etttotalt perspektiv innebär oförändrade kostnader för den offentliga sektorn. Ursamhällsekonomisk synpunkt är det viktigt att de sociala förhållandenafungerar tillfredsställande för denna grupp. Om så inte sker återkommer oftadessa personer som ännu tyngre vårdfall i den slutna vården och drar då allthögre kostnader för samhället i stort.I avvaktan på att regeringen återkommer med ett förslag om utökadpersonkrets anslår vi i särskildastimulansbidrag till kommuner i syfte att öka insatserna för de psykisktfunktionshindrade.FärdtjänstEn grundläggande förutsättning för att funktionshindradeskall ges verklig möjlighet att leva ett så normalt liv sommöjligt är en fungerande färdtjänst. Färdtjänsten skallbetraktas som en transportform och inte som en form avbistånd. Att pröva rätten till färdtjänst som ett socialt biståndär diskriminerande. En sådan prövning är otänkbar i övrigkollektivtrafik, där rätten att resa och avgiftens storlek är likaför alla. Så bör det självklart också vara för de handikappade.Vi har därför i motion 1996/97:T3 av Per m fl(m) framhållit att tillståndsgivning för färdtjänst måste utgåfrån funktionshindret, inte från ekonomi ellerhemförhållanden. Omständigheter som den sökandesekonomiska förhållanden eller en närståendes tillgång till bilfår inte påverka vem som skall anses färdtjänstberättigad.Där framhålles också att då färdtjänsten är en ersättning för,eller komplement till, kollektivtrafik måste principen vara attfärdtjänsttaxan knyts till kollektivtrafiktaxan.ADADen republikanske presidenten signerade 1990en lag som innebar att de funktionshindrade i gavs nyamöjligheter att leva ett så normalt liv som möjligt. Ett antalrättigheter garanterades också för de funktionshindrade.Americans With Disabilities Act () förbjuder t.ex.diskriminering av personer med funktionshinder. Den gerockså funktionshindrade rätt att använda kollektivatransporter, varför trafikmedlen måste anpassas. Detta skermed hjälp av den s.k. ansvars- och finansieringsprincipen,vilket i fallet med kollektiva färdmedel innebär att helaresekollektivet får betala kostnaderna för nödvändigainvesteringar via biljettpriset.Vidare stadgar att federala, delstatliga och lokala myndigheter måstevara tillgängliga för personer med funktionshinder. Funktionshindrade harockså enligt lagen rätt att på lika villkor få tillgång till utbjudna varor,tjänster, lokaler och förmåner som erbjuds av privata näringsidkare. Detomfattar även allmänna utrymmen som restauranger och hotell. Telefonbolagmåste anpassa sina system så att t.ex. personer med hörsel- eller tal-svårigheter får samma möjlighet att använda sig av telekommunikationersom hörande personer.Lagen har varit i kraft och det borde vara av stort intresse attstudera resultaten och konsekvenserna av denna mycket avanceradelagstiftning som i sin omfattning saknar motsvarighet i Sverige.Förändringarna och de nya bestämmelserna har inte kostat de amerikanskaskattebetalarna några större belopp. I stället har kostnaderna spritts bland deandra nyttjarna av en viss tjänst.Vi anser att regeringen bör tillsätta en utredning som utan dröjsmålstuderar de amerikanska erfarenheterna och hur dessa kan användas i arbetetför att underlätta de funktionshindrades situation i . börfrågan om ansvars- och finansieringsprincipen ytterligare belysas.Det torde ankomma på utskottet att utforma erforderlig lagtext.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om inriktningen av handikappolitiken,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om bostadstillägg till funktionshindrade,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om de funktionshindrade och den nya tekniken,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om handledning för att kunna använda IT,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en hjälpmedelsgaranti,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om de psykiskt funktionshindrade,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en antidiskrimineringslag för funktionshindrade,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om färdtjänsten, 29. att hos regeringen begär en utredning om Americans WithDisabilities Act i enlighet med vad i motionen anförts.Stockholm den 28 oktober 1998Ulf ()()()()()()()()()()()()()()()()()de ()()()1 Yrkande 2 hänvisat till SfU.2 Yrkande 8 hänvisat till TU.