mot · GM02A203 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:A203av ()Småföretag och arbetsmarknadslagstiftningenI den avslutade valrörelsen var så gott som alla överensom att den största potentialen för ökade anställningar finnshos små och mellanstora företag. Skall nya arbetstillfällenskapas, så är det absolut nödvändigt att detta sker i denprivata sektorn. har inte några nya jobb skapats iden privata sfären. Detta är en direkt följd av hur regelverketför företagande ser ut. har lagar ochförordningar skapats utifrån storföretagens värld.Invändningar från de mindre företagen har negligerats.Småföretagandet har därigenom kommit att bli ettföretagande i strykklass.Svenskt näringsliv har en struktur som märkbart skiljer sig från flera av deövriga EU-ländernas. Vi har ett litet antal mycket stora företag, varav någratillhör de 100 största företagen i världen. Det är dessa företag som ocksåsvarar för en ansenlig del av exporten. är emellertid trenden atten allt större del av produktionen återfinns utanför gränser. Detta ärgivetvis naturligt. Kundnärhet är ett viktigt konkurrensmedel. Storföretagensbetydelse som stora arbetsgivare reduceras också genom den ständiga jaktenpå ökad produktivitet, också den naturlig. Utan ökad produktivitet kommerman snart att bli utslagen i den internationella konkurrensen. Mot dennabakgrund blir det av utomordentlig betydelse att företagandet i stort intemotarbetas genom bestämmelser, skatter och lagar. Det är tillväxten i såvälnya branscher och nya företag som i etablerade företag i gamla branscher,som kan skapa en ökad efterfrågan på arbetskraft. Och möjligheter till ökadekonomisk tillväxt.Nya marknadsförutsättningar som ställer kraftigt ökade krav på företagensspecialisering och flexibilitet gynnar i sig småföretagare. Det är inte längrede långa seriernas standardisering som är allena saliggörande. Det äremellertid långt ifrån säkert att vi kommer att få uppleva en småföretagensrenässans i . Det är få av dem som hyllar småföretagen som harinsikten att det i själva verket är högst osannolikt att någon verklignytändning kommer till stånd förrän villkoren för ny- och småföretagandeförbättrats. Företagare i gemen vare sig vågar eller vill ikläda sig alla derisker som ligger i företagande - i synnerhet om det gäller att genomexpansion öka risktagandet.Egentligen skall vi vara tacksamma för att nuvarande och nya tänkbaraföretagare resonerar på detta sätt. Skulle de, livligt påhejade av politiker ochandra, satsa stort så är vinstmöjligheten inte särskilt stor efter kostnader förskatter, administration av momsredovisningar, inlämnande av olika typer avuppgifter till myndigheter, förhandlingar med fack etc. Möjligheten attföretagandet i stället skulle resultera i en ordentlig förlust är överhängande.Och det är inte orealistiska chanstagare som vi har behov av, utan företagaresom kan kalkylera och bedöma risker på ett bra sätt.Om man frågar en småföretagare vad som är viktigast att förändra för atthan skall kunna tänka sig att expandera är svaret ofta: Avskaffa krånglet!Med det avses den uppsjö av bestämmelser, undantag, särkrav etc. som finnsi vår lagstiftning, och då inte minst i arbetsmarknadslagstiftningen. För storaföretag som har tillgång till expertis och specialavdelningar är det möjligt attnågorlunda väl kunna hålla sig orienterad om vad som gäller på olikaområden. För en småföretagare är det en omänsklig uppgift. Om man intekänner till hur regelverket ser ut, och om man vet att minsta felstegbestraffas hårt, så är det naturligtvis inte underligt att småföretagen inteexpanderar.Eftersom lagstiftningen i allt väsentligt utgått från storföretagens värld ärbestämmelserna ofta helt artfrämmande för de mindre företagen. Genom attför dessa mindre företag upprätta en "frizon", innebärande att företagenundantas från regelverken inom arbetsrätten, som utvecklats under de senastedecenniernas trepartsdialog mellan stat, fack och de större företagensföreträdare, skulle möjligheter öppnas för att tillvaratapotentialen för tillväxt och nya jobb som finns bland de minsta företagen.Småföretagen skulle även ges möjligheten att teckna individuella avtal medde anställda, om båda parter så önskar. Fackets möjligheter att tillgripastridsåtgärder för att tvinga fram kollektivavtal skulle starkt begränsas. Omen majoritet av de anställda inte önskar kollektivavtal skall facket inte kunnaförklara företaget i blockad eller vidta andra stridsåtgärder.Det är svårt att finna någon enskild åtgärd än de här föreslagna som skullekunna kraftigt minska arbetslösheten. kan inte skapa några nyajobb, inte heller regeringen. Men vi kan skapa regler och bestämmelser somunderlättar företagande, och vi kan undanröja sådant som hindrarutvecklingen. Det är vår skyldighet mot både nuvarande medborgare ochkommande generationer att se till att åter blir en nation, som har etthögt välstånd. För att nå detta mål måste företagandet i landet växa.En invändning mot detta förslag om "time out" skulle kunna vara att detskapar en tröskeleffekt och att inget företag skulle vilja bli större än tioanställda. Det är därför viktigt att man föranstaltar om engenomgång av de arbetsmarknadslagar som innebär direkta hinder för enexpansion av sysselsättningen, så att konkurrensneutralitet mellan stora ochsmå företag i detta avseende inte rubbas. bör detemellertid gå att ha olika regler på arbetsmarknaden för stora och småföretag. Detta inte minst med tanke på att nuvarande regelsystem i alltväsentligt har skrivits för de större företagen, och ingen eller mycket litenhänsyn tagits till de mindre företagens situation. De har tvingats anpassa sigunder alltför , varför en provperiod inte kan anses varasärskilt dramatiskt.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett för små företag tidsbegränsat undantag från delar avarbetsmarknadslagstiftningen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en översyn av arbetsmarknadslagstiftningen.Stockholm den 12 oktober 1998Carl ()