mot · GM02Fi208 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Fi208av m.fl. (m)Tillväxt ger välstånd och trygghetInnehåll1 Sammanfattning1.1 InledningModerata samlingspartiet vill skapa en grund för en förnyelse av detsvenska samhället baserad på enskilda människors initiativkraft ochföretagande i syfte att värna och utveckla medborgarnas frihet ochvälfärd. En politik för företagande ger fler jobb och ökat välstånd. Etttydligt ställningstagande för ett deltagande i den gemensamma valutanöppnar nya möjligheter för svenskt näringsliv. En inriktning på de viktigaoffentliga uppgifterna ger utrymme för skattesänkningar som ökartillväxtkraften och hushållens sociala trygghet.Behovet av en tillväxtpolitik för att utveckla välstånd och trygghet harkommit att bli alltmer uppenbart. Efter valet har även regeringens egnabedömningar kommit att bli mindre optimistiska än före valet. Den oro förden internationella ekonomin som regeringen före valet inte ville vidkännaspåverkar nu bedömningen av de kommande årens ekonomiska utveckling.Trots detta väjer regeringen för den ekonomiska verklighet som präglarSverige med socialdemokratisk politik. Under dessa år harjobben trots en god konjunktur inte blivit fler. Höjda skatter och "åter-ställare" bröt den starka tillväxt och den goda sysselsättningsutveckling somkännetecknade 1994 och 1995. Sysselsättningen minskade från våren 1996.Vid utgången av är antalet sysselsatta färre än underregeringens första år vid makten.Det innebär att den samlade arbetslösheten ligger kvar på de nivåer somgällt under den gångna mandatperioden. Summeras den öppna arbetslöshe-ten, antalet personer i åtgärder samt arbetslösa som deltar i kunskapslyftethar antalet arbetslösa inte blivit färre då sysselsättningenborde ha stigit kraftigt och arbetslösheten i motsvarande mån skulle haminskat.Innevarande år har kännetecknats av en starkare tillväxt till följd av enbättre konjunktur. Trots detta har emellertid sysselsättningsläget under dettaår bara förbättrats i ringa grad. Socialdemokraternas misslyckande medjobben skapar därför en riskfylld situation för svensk ekonomi. De offentligautgifterna har ökat mer än vad de under inledningen av perioden minskade.De ökade statsintäkterna har inte åstadkommits genom att fått flerskattebetalare utan genom ökade skatter. De offentliga finansernas känslighetkvarstår därför.De sociala och ekonomiska problemen med massarbetslösheten kvarstårlikaså, trots att de gångna åren borde kunnat ge utrymme för nytt företagandeoch framväxten av nya jobb i stor skala. Det finns därför en uppenbar risk föratt sysselsättningen vid en svagare konjunktur inte bara faller utan också nårnya bottennivåer och att arbetslösheten som en följd av detta slår ännuhårdare mot samhället . Detta är ett hot mot såväl de enskildamedborgarnas välstånd och trygghet som mot de offentliga finansernasstabilitet.De strukturreformer som borde ha vidtagits för att ge en starktillväxtkraft, ett bra företagandeklimat och goda förutsättningar för nya jobbhar lyst med sin frånvaro. Tvärtom har strukturproblemen i flera avseendenförstärkts . Skatterna på företagande och investeringarhar skärpts, krånglet har ökat och arbetsmarknaden reglerats hårdare.Regeringen har valt att förankra sin politik hos partier som mer ellermindre uttalat vill föra en antitillväxtpolitik, som uttalat avvisar Europasam-arbetet, som vill öka de offentliga utgifterna och höja skatter och som mot-sätter sig de strukturreformer som är nödvändiga. Det hotar människornasvälfärd.De utmaningar som nu står inför understryker att det behövs enpolitik som lägger grunden för stabilt hög tillväxt och en kraftig ökning avarbetstillfällen i nya och i gamla företag. Det är bara genom en sådantillväxtpolitik som grunden för välstånd och trygghet säkras.I framtidens kan välståndet växa snabbare därför att vi är fler somarbetar och därför att många vågar ta steget att starta eget. Här kan allaarbeta- inte för att någon annan avstår sin plats, utan för att hindren för nyaarbetenrivs.I förnyelsens ligger tryggheten i att förändringen accepteras och ivarje människas tro på sin egen förmåga. Den grundläggande trygghetenskall växa ur dynamiken. I ett bättre kan vi alla lita på en offentligsektor som är stark för att den är begränsad och som är den sista ochosvikliga tryggheten när inget annat finns och som klarar skola, vård ochomsorg för att den prioriterar dessa verksamheter före andra.1.2 Den ekonomiska utvecklingenDen finansiella krisen i och har visat sig bli djupareoch få betydligt större följdverkningar för omvärlden än vad flertaletbedömare trodde så sent som . Vid sidan av de renahandelseffekterna - i form av en dämpad importefterfrågan frånkrisländerna - riskerar problemen i de råvaruproducerande länderna attsprida sig till via de finansiella marknaderna.Regeringen tar tämligen lätt på dessa risker. I sitt huvudalternativ räknarden med en årlig BNP-tillväxt på i 1998-2001. Vårt huvudscenario är en något långsammare BNP-tillväxt iOECD-länderna. Dessutom ser vi en risk för en betydligt långsammareåterhämtning i de krisdrabbade länderna än i regeringens sidoalternativexempelvis som en följd av en kreditåtstramning i OECD-länderna.Den internationella utvecklingen och bristen på strukturreformer gör attden svenska tillväxttakten sannolikt blir lägre än i regeringens kalkyler förhela med den politik som redovisas i budget-propositionen. Särskilt utvecklingen riskerar att bli svag då vi stårdåligt rustade för en mer omfattande kris. Med de strukturreformer vi före-slår i denna motion skulle tillväxtförutsättningarna vara bättre. Det tar docktid för strukturella förändringar att få effekt varför svensk ekonomi nästa åräven med moderat politik skulle präglas av den internationella avmattningen.Därefter skulle tillväxten och sysselsättningen få möjlighet att ta fart,successivt understödd av en bättre internationell konjunktur och bättreinhemska strukturella förutsättningar.1.3 BudgetpropositionenBudgeten saknar nästan helt åtgärder som stärker det svenskaföretagandet och därmed de långsiktiga förutsättningarna för tillväxt ochnya riktiga jobb. De offentliga utgifterna höjs. De skattesänkningar somgenomförs är begränsade, tillfälliga och utformade så att de skärper istället för mildrar marginaleffekterna. De måste också ses mot bakgrundav de senaste fyra årens kraftiga skattehöjningar.Hanteringen av den nya budgetprocessen lämnar mycket övrigt att önska.Tillfälliga skatteökningar används för att finansiera permanenta utgiftsök-ningar. Regeringen fortsätter dessutom att dölja kostnaderna för den förtidaavvecklingen av kärnkraften. Med en seriös redovisning av dessa skulleutgiftstaket brytas igenom.Det nya sysselsättningsmålet är förvisso bättre än det tidigare arbetslös-hetsmålet men är inte oproblematiskt. Det ligger nära till hands att misstänkaatt regeringen kommer försöka uppnå målet genom arbetsdelning och enexpansion av den offentliga sektorn.Krånglet fortsätter för företagen. Regeringen avvisar för-slag om utökade möjligheter att få F-skattsedel. Lindringar i fåmansbolags-beskattningen skjuts trots att den av regeringen tillsatta utred-ningen redan kommit med förslag till ändringar. Småföretagardelegationens71 förslag till förenklingar nämns inte ens. Det största krånglet uppkommerdock genom att svenska företag kommer att stå utanför valuta-unionen.1.4 Företagande och arbeteDet är en huvuduppgift att rekonstruera skapandets och tillväxtensgrundläggande förutsättningar. I den öppna internationella konkurrensenligger en stor utmaning. För att kunna ta tillvara globaliseringensmöjligheter måste kunna tävla med de mest konkurrenskraftiganationerna i fråga om villkoren för företagande och investeringar. Det ärbara så arbetslösheten kan avvecklas som samhällsproblem.Ett mer dynamiskt företagande och fler riktiga arbeten förutsätter insatseröver breda områden, i första hand skatterna, arbetsmarknaden, Europapoliti-ken, energiförsörjningen och kunskapsutvecklingen. På samtliga dessa områ-den lyser offensiva regeringsförslag helt med sin frånvaro.Det krävs en omläggning av politiken på dessa områden i syfte att göraSverige mer utvecklingskraftigt och jobben fler. De åtgärder som föreslåssyftar till att främja nyföretagande, företagsetableringar och företagstillväxt.1.5 Att kunna leva på sin lön - en social skattepolitikEn politik som syftar till att skapa förutsättningar för att de flesta skallkunna leva på sin lön måste stå på två ben. Det ena är en kraftfullskattesänkningspolitik som syftar till att växla lägre skatter mot minskatbehov av bidrag och offentliga subventioner. måste målet vara attden som är i behov av bidrag och offentligt stöd inte skall betala skattoch att den som betalar skatt inte skall behöva bidrag.Det andra benet är reformer på bl.a. skatteområdet som syftar till att stärkatillväxtkraften i ekonomin så att den höga arbetslösheten kan pressas tillbakaoch antalet människor som av andra skäl blivit helt beroende av detoffentliga för sin försörjning minska.Mot den bakgrunden lägger vi för de kommande tre åren fram konkretaförslag om skattesänkningar på främst arbete, boende och familjer. Dessaförslag innebär att målet för marginalskattereformen - 30 procents inkomst-skatt för de flesta och 50 procents högsta marginalskatt - åter nås.Skattesänkningarna utformas så att problemet med den s.k. fattigdoms-fällan beaktas. De höga marginalskatterna innebär att många hushåll somockså betalar daghemsavgifter som ökar i takt med inkomstökningar ocherhåller bostadsbidrag som minskar i takt med inkomstökningar får samman-tagna marginaleffekter på . Det innebär att de låses in ien situation där de i realiteten inte av egen kraft kan förbättra sin ekonomiskasituation. De fastnar i fattigdomsfällan. Skattesänkningarna måste därförsyfta till såväl lägre skatt i kronor räknat som lägre marginalskatt vilket gerlägre marginaleffekter.1.6 En välfärdsreformMedborgarna i kan och vill ta allt större personligt ansvar.Självständigheten, den värdemässiga mångfalden och den individuellafrimodigheten ger många människor nya möjligheter. Det innebärsamtidigt att krav kan ställas på ett större personligt ansvarstagande.Den välfärdsreform vi vill genomföra syftar till att medborgarna skall blimindre beroende av det offentliga och mer kunna förlita sig på det egnaarbetet, den egna kompetensen, det egna sparandet och de egna socialanätverken.Samtidigt som de allra flesta har goda möjligheter att ta ett stort ansvar försin egen trygghet, finns det andra som har stort och permanent behov avgemensam hjälp. De människor som och utan egen förskyllaninte kan försörja sig själva skall kunna räkna med hjälp i så generella formersom möjligt. Vår norm är att staten här skall vara generös. Den humanitäraplikten är stark.En stor välfärdsreform, som inkluderar skatterna, socialförsäkringarna,och sjukvården, är nödvändig. Vi tror att den kommer attbygga på en kombination av offentliga och privata försäkringar och enskiltsparande. Försäkring passar vid situationer som är ovanliga eller omöjliga attförutse.På kort sikt är det uppenbart att de resurser som finns i den offentligasektorn i dess helhet och i den kommunala sektorn är fullt tillräckliga för attutföra kärnuppgifterna väl. Det som krävs är politiker som förmår prioriteraoch se till att de resurser som finns utnyttjas effektivt.På är det sannolikt att den demografiska utvecklingen gör detnödvändigt med större resurser till sjukvård och äldreomsorg. Om inte ännustörre skattebördor skall läggas på de förvärvsarbetande , måstesysselsättningen öka rejält från dagens rekordlåga nivå.1.7 En politik för självständiga och starka kommunerGenom avregleringar och konkurrensutsättning i förening med tydligprioritering av kärnuppgifterna finns goda möjligheter för kommunernaatt fortsätta ett förändringsarbete. Det krävs långsiktiga reformer för attåtgärda systemfel i den offentliga sektorn.- Det lokala skatteunderlaget är kommunernas viktigaste inkomstkälla.Alltså måste det föras en politik som leder till att fler företag startas, attde små vågar anställa och att de stora inte flyttar utomlands.- Dagens grundlagsstridiga och tillväxtfientliga utjämningssystem måsteförändras i grunden. Kommuner och landsting med för sina uppgifterotillräcklig egen skattekraft skall erhålla statsbidrag, enligt ett systemsom stimulerar till förbättrad egen skattekraft.- Om kommunerna kunde bedriva sin verksamhet friare och mer anpassattill de lokala förutsättningarna som de handlade upp produk-tionen i konkurrens skulle medborgarna få mer för varje skattekrona ochutrymme för fler skattesänkningar skapas.- Konkurrensutsättning ger bättre kvalitet och valuta för pengarna. Kund-val ger mer makt direkt till medborgarna.- En kraftfull prioritering av vård och omsorg inom ramen för den kom-munala ekonomin för att säkra kvalitet och service.- Vårdgaranti ger patienten en ovillkorlig rätt till vård när den behövs.- Skolpeng för alla garanterar familjens rätt att välja skola, säkrar skolansresurser och gör alla skolor mer självständiga.1.8 Det moderata budgetalternativetI budgetpolitiken omsätts den politiska viljeinriktning vi angivit tillkonkreta förslag. De överordnade målen för vårt budgetalternativ är:- Att skapa förutsättningar för så många nya arbetstillfällen i företagen attarbetslösheten avskaffas som samhällsproblem. Det förutsätter och ledertill en högre tillväxt och därmed bättre välståndsutveckling.- Att växla lägre skatter på arbetsinkomster mot mindre bidrag ochsubventioner så att det blir möjligt att kunna leva på sin lön och byggaupp ett eget sparande.- Att återskapa förtroendet för att stat och kommun klarar sina grundläg-gande åtaganden genom en prioritering av kärnuppgifterna inom ramenför de omfattande resurser som tas i anspråk av den offentliga sektorn.Ett mål för finanspolitiken bör enligt vår uppfattning vara att uppnåbalans i de offentliga finanserna över konjunkturcykeln. Till skillnad frånom målet sätts till ett permanent offentligt överskott kan därmedtillväxten bli snabbare och ekonomin som helhet expandera, samtidigtsom den offentliga skulden som andel av ekonomin krymper. Eftersomtillväxten kan beräknas bli högre än genomsnittligt överkonjunkturcykeln , bör det finansiella sparandetvara positivt dessa år. Vårt budgetalternativ innebär ett finansielltsparande som överstiger regeringens mål. Det uppgår till 22 miljarderkronor , 2000 och över 52 miljarderkronor 2001.Vi föreslår besparingar i de offentliga utgifterna som uppgår till drygt30 miljarder kronor 1999, 2000 och drygt66 miljarder kronor 2001. Detta ger utrymme för skattesänkningar, givet detstörre finansiella sparande vi eftersträvar, som uppgår till drygt 30 miljarderkronor , 2000 och 86 miljarder kronor2001.Vid en svagare ekonomisk utveckling än i regeringens kalkyl får enjustering göras av utgifts- och skatteförslagen. Det finansiella sparandetmåste utvecklas så att vårt mål, att statsskulden skall ha sjunkit till 60 pro-cent av BNP , uppfylls. Det kan vidare inte uteslutas, med destora strukturella problem som kvarstår i den svenska ekonomin, attöverhettningstendenser visar sig . Detta kommer iså fall att påverka utformningen av finanspolitiken.2 Medborgarnas SverigeDen socialdemokratiska samhällsmodell som präglat under långtid har urholkat välfärden i egentlig mening. Genom ett missbruk avbegreppet välfärd har en ständig expansion av den politiska sektornlegitimerats. I politikernas har de enskilda medborgarnassjälvständighet och fria val trängts tillbaka i motsvarande mån.I vänsterretoriken är välfärd synonymt med offentlig verksamhet ochoffentliga bidrag och subventioner. Välfärd är emellertid något betydligtvidare - en kombination av välstånd och trygghet. Offentliga insatser är endel av välfärden, men inte det hela.Under de tre har den svenska välståndutvecklingenvarit sämre än i flertalet jämförbara länder. har halkat ner i dens.k. välståndsligan från en topposition 1970 till en placering efter flertaletövriga västeuropeiska länder.Tryggheten har två dimensioner. I den personliga tryggheten ligger blandannat att ha ett arbete och att kunna försörja sig på sin arbetsinkomst. I dengemensamma tryggheten ligger förvissningen om att när den egna förmåganinte räcker till finns det ett oavvisligt gemensamt ansvar.Den personliga tryggheten har urholkats genom brist på arbetstillfällen ochgenom att många som har arbete inte kan försörja sig på sin arbetsinkomst.Den gemensamma tryggheten uppvisar många sprickor. Trots världenshögsta skatter förmår inte det politiska systemet fullfölja sina löften när detgäller grundläggande gemensamma uppgifter som vård, omsorg, skola ochrättstrygghet.Tillåts vänstermodellen fortsätta att prägla utvecklingen i kommerframtiden att innebära fortsatt sjunkande välstånd relativt andra länder, fort-satt höga skatter som hindrar nya arbeten och ökar bidragsberoendet samtfortsatt urholkad kvalitet när det gäller de gemensamma kärnuppgifterna.Inget säger emellertid att inte skulle kunna vara ett av världensbästa länder att leva i. Om det skall bli så, beror på oss själva. Det handlarom att våga förnya , inte till ett annat utan till ett bättreSverige - med en annan fördelning av ansvar, kunskap och möjligheter änidag. Valet är politiskt och det står mellan förnyelse och stagnation. Skall vibygga framtiden på historiens erfarenheter, eller skall vi försöka återskapahistorien?Sverige kan vara ett samhälle där varje enskild människas drömmar ochmöjlighet att växa tas tillvara. I skolan och i barndomen, på ochi ungdomen, på arbetet och i vuxenlivet.I framtidens kan välståndet växa snabbare, därför att vi är fler somarbetar och därför att många vågar ta steget att starta eget. Här kan allaarbeta- inte för att någon annan avstår sin plats, utan för att hindren för nyaarbetenrivs.I förnyelsens ligger tryggheten i att förändringen accepteras och ivarje människas tro på sin egen förmåga. Den grundläggande trygghetenskall växa ur dynamiken.I ett bättre kan vi alla lita på en offentlig sektor som är stark förattden är begränsad och som är den sista och osvikliga tryggheten när ingetannat finns och som klarar skola, vård och omsorg för att den prioriterardessa verksamheter före andra.Det är i medborgarnas som vi kan skapa förutsättningar för genom att fatta de riktiga besluten. Förnyelsen av är ettuppdrag att använda politiken som en frigörandekraft i det svenska samhället. På samma sätt som förra seklets liberalarevolution skapade förutsättningar för en ekonomisk, social och kulturellutveckling som hade upplevt, bör uppdraget i vår tidvara att riva ner de hinder, skrån och privilegier som står i vägen förmänniskornas växt- och skaparkraft.Det politiska förnyelseuppdraget måste inge hopp om att kanbättre men också ta människors oro på allvar. Det måste tahänsyn till att många fruktar förändringen och att de som predikar reaktionenkommer att kunna spela på ett brett register av oro och farhågor. Annarsväxer den förnyelsens paradox som ligger i att viljan till förnyelse tenderaratt sjunka ju starkare behovet av förnyelse blir. Ju smalare marginalerna blir,desto mer hotfull blir förändringen.Förnyelsearbetet måste därför bygga på en uttalad viljeriktning, ett tydligtledarskap och ett pedagogiskt förklaringsarbete. Man skall våga lita på attmedborgarnas är bättre än politikernas som misslyckats - attförnyelsen innehåller ett löfte också för dem. Man skall våga lita på att viunder färden kan resa tillräckligt säkert - det måste stå alldeles klart attingenkommer att lämnas kvar.3 Den ekonomiska utvecklingen3.1 Den internationella finanskrisenDen finansiella krisen i och har visat sig bli djupareoch få betydligt större följdverkningar för omvärlden än vad flertaletbedömare trodde så sent som . , , ,, och kommer sannolikt att uppvisasjunkande BNP och eventuellt även . Det innebär en kraftigdämpning av importefterfrågan från dessa länder. Trots mycketkonkurrenskraftiga valutor har heller inte deras export satt fart . I ettljust scenario kan det dock ske en svag exportledd återhämtning idenna region. IMF har reviderat ned den globala BNP-tillväxten från 3till och till . WTO har på liknande sätthalverat tillväxten för världshandeln i sin prognos.Fallande råvarupriser har lett till att även råvaruproducerande länder iAfrika och samt har fått problem, eftersom krympandeimportintäkter har dämpat efterfrågan i dessa länder. För exempelvis USAsom har stor export till kommer det att medföra en försvagningav exporttillväxten.EU-länderna kan väntas bli mindre starkt berörda av den internationellakrisen. Exporttillväxten påverkas naturligtvis negativt, vilket har föranlettEU-kommissionen att revidera ned tillväxten i från till2,1999. En mindre åtstramande finanspolitik - avbudgetkonsolidering i syfte att uppfylla Maastrichtvillkoren - medför dockatt den privata konsumtionen kan väntas utvecklas relativt gynnsamt. Ävenpenningpolitiken kan väntas underbygga en stark inhemsk efterfrågan.Vid sidan av de rena handelseffekterna riskerar problemen i de råvarupro-ducerande länderna att sprida sig till via de finansiella mark-naderna. har redan deklarerat att betalningarna på utlandsskuldenskjuts , vilket skapat stora problem för framför allt tyska bankersom har en stor utlåning i . En liknande utveckling i exempelvisBrasilien skulle skapa problem för bankerna i såväl som , vilketi förlängningen riskerar att leda till en kreditåtstramning i OECD-länderna.Bankerna får svårt att uppfylla kapitaltäckningskraven och måste därförstrama åt kreditgivningen, vilket i sin tur skapar problem för framför allt desmå företagen. Även riskkapitalförsörjningen försvåras av att investerarnasvilja att ta risker har minskat och att de flyttat sina pengar från aktier tillräntebärande papper i företrädesvis stora stabila länder. Den amerikanskacentralbanken verkar ha sett detta som en uppenbar risk medföljden att man sänkt styrräntan två gånger med sammanlagt enhalv procentenhet. Detta har lättat på trycket och är en viktig anledning tillden senaste återhämtningen på de globala aktiebörserna. Viljan att anpassapenningpolitiken vid ökad finansiell oro är sannolikt inte lika stor iEU-länderna som i , eftersom EU-länderna förbereder övergången gemensam valuta med åtföljande behov av att skapa trovärdighet förviljan att alltid sätta inflationsbekämpningen främst.3.2 Den internationella tillväxten dämpasRegeringen tar tämligen lätt på dessa risker. I huvudscenariot räknar denmed en årlig BNP-tillväxt på i 1998-2001. förutses uppnå positiv tillväxt , denamerikanska ekonomin "mjuklanda" i en tillväxt på runt 2,25 procentunder prognosperioden och EU-länderna uppnå en tillväxt på 2,75procent . I ett sidoalternativ räknar regeringen med attåterhämtningen i de asiatiska ekonomierna sker först i stället för1999 som i huvudscenariot. Det får spridningseffekter till övriga världen,men när uppgången väl sker är den desto starkare.Vårt huvudscenario är en något långsammare världshandelstillväxt ochdärmed även en lägre BNP-tillväxt i än enligt regeringensprognos för . Dessutom ser vi en risk för en betydligtlångsammare återhämtning i de krisdrabbade länderna än i regeringens sido-alternativ, exempelvis som en följd av en kreditåtstramning i OECD-län-derna.Vår syn på den internationella ekonomin påverkar naturligtvis även vårbedömning av utsikterna för svensk ekonomi.3.3 Svagare tillväxt i SverigeI budgetpropositionen gör regeringen bedömningen att tillväxten skall och för att därefter stiga till 2000 ochsedan sjunka till 2001. Det innebär en marginell nedjusteringav tillväxtprognosen från vårpropositionen med 0,1 respektive0,1999 och 2000. I ett sidoalternativ redovisarregeringen effekterna av en tillväxt på 1999. Den bedömningman då gör är att tillväxten följande år blir högre än i basalternativet.Även detta alternativ är orealistiskt.