mot · GM02L302 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:L302av och ()Arbetstagares förmånsrätt vid konkurs samt lönegarantiI har sedan urminnes tider gällt att arbetstagaresfordringar haft förmånsrätt i arbetsgivarens konkurs. Redani lag 4 Handelsbalken 17 kap hade betjänters ochtjänstehjons lön för i princip bästa rätt iarbetsgivarens konkurs. vidgades förmånsrätten förlönefordringar tidsmässigt.Genom rättspraxis utvidgades förmånsrätten att inte bara avse intjänad lönutan även eventuell uppsägningslön. kom den nu gällande förmåns-rättslagen och hade lönefordringar i princip behållitplaceringen som bäst prioriterad fordring. infördes en lönegaranti-lag. Lagen gav ett maximibelopp om 3 basbelopp. Detta ändrades 1975 dåmaximibeloppet höjdes till 12 basbelopp. I och med detta placerades löne-fordringarna nederst bland de förmånsberättigade fordringarna, då de ansågsha ett fullgott skydd genom lönegarantin.Genom lönegarantilag (1992:497) försämrades dramatisktsituationen för arbetstagarens lönefordringar genom att maximibeloppetsänktes till . Detta skedde utan att lönefordringarnas dåligaförmånsrätt förändrades. En ytterligare försämring skedde genomändring av reglerna för förmånsrätt och lönegaranti.Sammanfattningsvis innebär försämringarna att maximalt 6 månadslönerinklusive uppsägningstiden (max 100.000) kan utgå, att fristen att söka enarbetsgivare i konkurs har drastiskt förkortats, att skyddet för inneståendesemesterförmåner försämrats samt att vissa fordringar helt undantagits frånrätten till lönegaranti.Här redovisade klara försämringar borde föranleda överväganden på fyraområden:1. Tidsfristen - förfallna fordringar mån4. Lönefordringarnas placering i förmånsrätten1. MaximibeloppetNuvarande begränsningar innebär att arbetstagare vidkonkurs kan drabbas av synnerligen betydandeinkomstförluster, en förlust som ökar om det dessutom finnsen sparad semester med i bilden. De överväganden som härbör göras är en höjning av taket, att beloppet värdesäkrassamt rätt till uppsägningslön motsvarande reglerna i LASeller gällande kollektivavtal utöver innestående löner.2. Sparad semesterEnligt semesterlagen får arbetstagare spara upp till 5 dagarssemester . Dessa sparade dagar omfattas inte avförmånsrätten om de är äldre än från föregåendeintjänandeår. Konsekvenserna blir att arbetstagare inte kannyttja sin lagliga rätt att spara semesterdagar utan att riskeraatt förlora dessa vid en konkurs. Det rimliga vore här attsparad semester enligt semesterlagen också omfattades avförmånsrätt.3. Tidsfristen - förfallna fordringar månFör att kunna bevara förmånsrätten vid en konkurs får intelönefordringen vara förfallen till betalning tidigare än 3månader före konkursansökan. Det är inte ovanligt attmindre företag inte betalar ut lönen eller del därav när detbörjar gå dåligt. Ej heller är det ovanligt att anställda villvara lojala och nöjer sig med löftet om att vid nästkommandelönetillfälle få pengarna utbetalda. När sedan pengarnauteblir avvaktar man ytterligare mot löfte att pengarna "snartskall komma". Stora problem uppstår ofta i situationer avdet här slaget när det gäller att säkra medlemmarnas pengar.Slutsatsen blir därför att fristen för förfallna fordringar börutökas till åtminstone 6 månader.4. Lönefordringarnas placering i förmånsrättenPlaceringen av löntagares lönefordran bland deförmånsberättigade fordringarna är en inte okompliceradfråga. Om skyddet för löntagarna återställs till enbetryggande nivå är angelägenhetsgraden i denna del mindre.I ett statsfinansiellt perspektiv bör frågan ändå kunna väckaett visst intresse. Det är heller inte orimligt att anta attbanker och mindre nogräknade fordringsägare med "säkra"inteckningar skulle bli mindre benägna att begära företagmed tillfälliga likviditetsproblem i konkurs. En förändringav nu gällande förmånsrätt bör ske.Det är också av stor vikt att arbetsrättslagstiftningen gäller fullt ut även ien konkurs och vid arbete för konkursboets räkning.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om arbetstagares rättigheter vid lönegaranti och konkurs.Stockholm den 26 oktober 1998Bengt Silfverstrand (s)Elisebeht ()