mot · GM02U211 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:U211av m.fl. (v)MAI-avtaletInledningDagens värld präglas av skriande fattigdom jämsides medlyx och överflöd. Världen står inför stora miljöproblem,bristande demokrati, förakt för mänskliga rättigheter,ojämlikhet mellan kvinnor och män och utsugning av fattiga.De 254 rikaste människorna i världen äger tillgångar som ärlika mycket värda som de samlade tillgångarna hos världenstvå och en halv miljard fattigaste. av världensbefolkning förbrukar av världens tillgångar.För är det uppenbart att det ekonomiska system sombehärskar världen, kapitalismen, inte förmår angripa dessa problem utantvärtom förvärrar dem. Ojämlikheten och orättvisorna förstärks av den orätt-visa fördelningen av makt. Människor har som medborgare i många ländererövrat makt genom demokratiska styrelseformer. Denna demokratiska maktär dock hotad av multinationella företags krav på makt och inflytande överpolitiska beslut och av kapitalspekulanters möjlighet att utmana demokratisktfattade beslut. De så kallade fria kapitalrörelserna över världen i kombinationmed koncentrationen av ägandet och kontrollen över detta kapital leder tillsnäva ramar för demokratiskt valda beslutsfattare. Den internationaliseradeekonomin har inte mötts av en motsvarande internationell demokratiskmotmakt. Världsekonomin är i stor utsträckning oreglerad eller endastreglerad på nationell basis.Vänsterpartiet är därför varma anhängare av en demokratisk makt överstorföretagens och kapitalspekulanternas agerande på den internationellamarknaden. Vi är också förespråkare för avtal som ger rätt till likabehandlingav inhemska och utländska företag. Förutsättningen för en sådan reglering ärdock att den inte inskränker det demokratiska beslutsfattandet och attmöjligheterna att nationellt reglera miljöfarlig verksamhet, barnarbete,fackliga och andra mänskliga rättigheter inte urholkas.MAI-avtaletDet avtal om multilaterala investeringar, , somförhandlats fram inom uppfyller inte på långa vägardessa krav. är ett nyckelavtal som innebär ettkvalitativt steg mot en värld där makten flyttas frånmedborgarna till ett fåtal transnationella företag. På följandeområden innebär att de senaste årens utvecklingbefästs och där avtalet riskerar att förvärra problemen.MiljöUtlandsinvesteringar bidrar ofta till exploatering avnaturresurser och finansiering av projekt som inte är en delav en ekologiskt och socialt hållbar helhetssyn. MAI-avtaleti den form som det presenterades stärker deutländska företagens möjligheter att utmana miljölagar.Avtalet innehåller en farlig kombination av begränsningarför vad regeringar får göra och möjligheter för företag attstämma stater i en process som dessutom äger rum utaninsyn.USA-företaget har stämt den kanadensiska staten på grund av ettkanadensiskt lagförslag om att förbjuda handel med ett tillsatsmedel somEthyl använder. Ethyl krävde skadestånd också för uteblivna framtidaintäkter och lyckades få en förlikning med den kanadensiska staten. USA-företaget har stämt , eftersom företaget hävdar att inför-andet av ett ekologiskt skyddsområde innebär en expropriering av företagetsegendom och påbörjade investeringar.Dessa är två exempel på vilken rättsordning vi riskerar att lyda under omMAI-avtalet drivs igenom.I avtalsförslaget står inte att utländska företag ska behandlas lika sominhemska företag. I stället står det att utländska företag ska "behandlas likasom inhemska företag eller bättre". Diskriminering av inhemskt ägda företagfår alltså förekomma. Vissa länder har infört restriktioner för utländskaföretag för att bevara försvinnande naturresurser och en inhemsk kultur.Restriktionerna kan till exempel gälla tillgång till skog, mark eller ekologisktkänsliga områden. skulle ge företag en möjlighet att stämma länder omföretagen nekas en möjlighet att exploatera dessa tillgångar.Flera internationella miljöavtal innehåller centrala skrivningar omtekniköverföring. Sådana avtal - som till exempel omfarligt avfall och klimatkonventionen med Kyotoprotokollet ochMontrealprotokollet - riskerar att bli ogiltiga i vissa delar eftersom MAIuttryckligen förbjuder regeringar att ställa krav på utländska företag att deskall bidra till tekniköverföring.En hållbar framtid kräver att vi minskar uttaget av naturresurser ochfördelar resurser jämnt mellan jordens invånare. bygger i stället påföretagens rätt till råvaror och avsättningsmarknader. Sannolikt kommer ettMAI-avtal i dess nuvarande form att leda till att det totala uttaget avnaturresurser ökar vilket främjar ökad konsumtion av resurser i den rikadelen av världen. Därmed ökar den globala ojämlikheten. är därför enhopplös felsatsning ur ett ekologiskt och socialt perspektiv.ArbetsrättI en värld där det blir allt lättare att flytta produktion ochkapital försvagas arbetstagarnas möjligheter att ställa krav påarbetsgivarna. Många stora företag bemöter krav påförbättringar från de anställda med hot om utflyttning. I ettinvesteringsavtal kan minimiregler ge ett visst skydd.Samtidigt finns det problem med att utforma dessa regler såatt såväl arbetstagare i rika industriländer som arbetare itredje världen erhåller ett rimligt skydd. Dessutom finnsalltid risken att minimiregler blir normgivande och faktisktfungerar som ett medel för arbetsgivare att försämra villkorsom uppnåtts i fackliga förhandlingar.MAI-debatten har ibland förts utifrån det felaktiga påståendet attinvesteringar alltid leder till fler jobb. I stället expanderar multinationellaföretag ofta genom att köpa upp och lägga ner konkurrerande företag ellergenom sammanslagningar och rationaliseringar. Medan omsättningen i de100 största företagen ökade minskade,enligt FN, antalet anställda i samma företag . har aldrig förhandlats fram med de anställdas bästa för ögonen. Istället handlar det om att garantera de internationella storföretagens rätt tillvinstmaximering genom att ge företagen ännu större makt.UtvecklingEn socialt hållbar utveckling kräver en rättvisare fördelningav världens resurser och en större tillgång till livsnödvändigavaror för jordens fattiga befolkning. Den så kalladeglobaliseringen har inneburit att några länder fått draghjälp isin ekonomiska utveckling men framför allt har den bidragittill att öka skillnaderna i levnadsvillkor mellan och inomländer. Genom att inte behandla detta som ett problem blirMAI-avtalet endast ännu ett steg mot en orättvisarevärldsordning.Investeringarna är heller inte "rättvist" fördelade. I 10 rika länder sker68 % av alla investeringar medan de 100 länder som får minst andel avinvesteringarna delar på . Två tredjedelar av alla investeringar kommerfrån fem länder: , , , och . Det ärframför allt investerarnas intressen är till för att skydda. ären direkt utmaning mot många länders politik. Avtalet förbjuder demokra-tiska församlingar att ställa särskilda villkor om tekniköverföring eller kravpå viss andel lokal arbetskraft vilket slår direkt mot många fattiga ländersförsök att utveckla nationell kompetens som kan hjälpa till att lyfta dessaländer till något annat än att vara råvaruleverantör till den rika världen.Mänskliga investeras av storatransnationella företag runt om i världen . Dessaföretag arbetar med vinstmaximering som viktigaste - iblandenda - mål. Att produktionen sker i demokratiska länder medfackliga och mänskliga rättigheter är däremot ingetsjälvändamål för de flesta stora investerare.Enligt får inte investeringar av ett företag i ett visst land tjäna somargument för att detta företag får sämre villkor. "Indirekta investerings-bojkotter" förbjuds, vilket gör det svårare att ställa krav på att eninvesterareska uppfylla krav som att investeringar inte ska gynna utsugning, förtryckeller särbehandling av fackliga organisationer och deras medlemmar,barnarbete eller något liknande. Medborgarnas möjligheter att styra överutvecklingen minskar och fler företag kan förväntas uppfylla sina mål omstörsta möjliga vinst till lägsta möjliga kostnad genom att investera i länderdär mänskliga och fackliga rättigheter är satta på undantag.FN:s kommission för mänskliga rättigheter uttryckte oro för hurMAI kan komma att begränsa staters möjligheter att gynna svaga grupper,vilket ofta är en förutsättning för att till exempel uppfylla FN:s deklarationerom de mänskliga rättigheterna.Kommissionen för mänskliga rättigheter, Sub-Commission on Preventionof Discrimination and Protection of Minorities skrev bland annat iresolutionerna The realization of Economic, Social and Cultural Rights - theinternational economic order and the promotion of human rights och Humanrights as the primary objective of trade, investment and financial policy (50thsession - Agenda item 4).Concerned about the possible human rights implications of the andparticularly about the extent to wich the Agreement might limit the capacityof States to take proactive steps to ensure the enjoyment of economic, socialand cultural rights of all people, and in the process creating benefits for asmall privileged minority at the expence of an increasingly disenfranchisedmajority. (Vi är bekymrade över de eventuella effekter som det multilateralaavtalet om investeringar kan ha på de mänskliga rättigheterna; speciellt medhänsyn till i vilken omfattning avtalet kan begränsa statens möjlighet attvidta pro-aktiva åtgärder för att säkerställa alla människors tillgång tillekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Vilket istället kan leda tillatten liten privilegierad minoritet gynnas på bekostnad av en majoritet somförlorar sina rättigheter. )Dessutom saknas möjligheter för individer att föra talaninom oavsett hur berörda de än är av avtaletstillämpning.Folkligt deltagandeMAI-förhandlingarna har omgärdats av ett stort mått avhemlighetsmakeri och tystnad. Bristen på öppenhet har letttill att fackliga organisationer, solidaritets- ochbiståndsgrupper, miljöorganisationer och politiska partierhaft betydande svårigheter att kommentera och varadelaktiga i utformningen av avtalet. Även lagstiftandeförsamlingar har haft svårigheter att få tillgång tillinformation under förhandlingarna.För att ett internationellt avtal ska kunna träffas på någorlunda demokra-tisk väg måste allmänheten ha rätt till kännedom om förhandlingarna,tillgång till texter och alternativa förslag samt bli tillfrågade om avtaletsinnehåll i så god tid att förhandlingarna kan påverkas. Inget av dessa krav haruppfyllts under OECD-förhandlingarna. Genom att avtalet var hemligt iinledningsskedet fanns ingen möjlighet för intresserade medborgare attpåverka grunderna för avtalet. Endast marginella förändringar har varitmöjliga att göra, vilket lett till att hundratals organisationer världen överförenats i protester mot såväl avtalets innehåll som mot själva förhandlings-processen.KonfliktlösningFörslaget till innebär att ett marknadspris måstebetalas om en regering utnyttjar sin rätt att exproprieraegendom tillhörig en investerare. Problem uppstår framförallt med formuleringarna "indirekt expropriering" och"åtgärder som har liknande effekt". Genom dessa vidadefinitioner öppnar möjligheter för utländskainvesterare att ständigt utmana ländernas miljöregler ochkalla dem för expropriation. Om diskussionen ommiljöregler hamnar under så förhindrasmedborgare att delta i en öppen debatt.Om ett företag anser att ett land där de har investeringar bryter mot två olika möjligheter:? De kan klaga hos den egna regeringen som har möjlighet att stämma detandra landet inför en internationell skiljedomstol.?? Investeraren kan själv utmana ett land hos en internationell instans. ?I båda fallen består skiljedomstolarna av ett fåtalhandelsexperter som ska bedöma frågan i en process helt frifrån insyn. Denna panel beslutar om regeringar bryter motavtalet och kan rekommendera länder att ändra de lagar somenligt deras mening står i strid med . Panelenkan också utdöma ett skadestånd till det klagande företageteller landet.MAI ger därmed multinationella företag ett verktyg som inhemska företagsaknar. De stora företagen får en möjlighet att utmana existerande ellerföreslagna lagar, eller använda skiljedomsprocessen för att förhindra oönskadlagstiftning. MAI:s konfliktlösningsmodell undandrar medborgarna fråninflytande och insyn. En folkvald församling kan fällas i en internationell"domstol" utan insyn och riskerar att dömas till skadestånd sombefolkningen, genom staten, får betala. Och de som kan erhålla skadestånd,de stora företagen, är närmast opåverkbara av demokratiska beslut ellermajoritetsuppfattningar och onåbara för medborgarna.Lång uppsägningstidDe flesta internationella avtal kräver en sex månadersförvarning om ett land avser att säga upp avtalet. skulle gälla efter det att avtalet ratificerats.Om ett land då säger upp avtalet gäller MAI:s bestämmelserändå för företag som investerat i landet underavtalets giltighetstid. Genom denna långsiktighet bindsregeringar och folkvalda till bestämmelser som helt kansakna stöd hos en folkmajoritet. Demokratin sätts påundantag och folkviljan får ännu lite svårare att göra siggällande. Avtalet skapar en struktur som inte tar hänsyn tillskiftande majoriteter utan låser fast ingående länder till enpolitik som är skräddarsydd för transnationella företag.OECD-förhandlingarnaOECD-förhandlingarna om ett har förts i relativtysthet. Det är först under trycket av en ökande opinion frånfolkrörelser och enskilda medborgare i de förhandlandeländerna som textförslag och avtalskonstruktioner nåttoffentlighetens ljus. Enligt avtalsförslaget skulle länderutanför uppmuntras att skriva under - trots att de intefått delta i förhandlingarna. Detta kan ses som ett försök frånde 29 rika att ge sina storföretag tillträde tillmarknader som ofta är reglerade av nationelllagstiftning i syfte att skydda framväxande nationellaindustrier i tredje världen.Och naturligtvis skulle ett avtal inom påverka regleringar ochförhållanden för företag även utanför OECD-området. Just därför var det felfrån första början att föra förhandlingarna inom den snäva kretsen av länderinom . Efter den franska regeringens starka avståndstagande från detavtalsförslag som diskuterats är OECD-förhandlingarna, enligt den svenskaregeringen "stendöda".Regeringens positionDen har lite motvilligt mött kritiken motMAI-avtalet genom att försäkra att det inte handlar om attskriva på ett avtal utan offentlig debatt. Regeringen harockså sagt att man funnit sig i att förhandlingarna förs inomOECD:s ram, trots att detta forum egentligen inte bör hanteraavtalsförslag som berör hela världen. Den svenskadelegationen tycks ha hållit en mycket låg profil iförhandlingsarbetet. Det är svårt att finna spår av svenskaåsikter i förslagen till avtalstexter, och den svenskaregeringen verkar ha haft som regel att inte reservera sig motmajoritetsuppfattningar.I förhandlingarna säger sig regeringen ha nått framgångar för att dumpningi form av lägre miljökrav eller avsaknad av fackliga rättigheter inte ska fåförekomma. Detta är inte helt sant. I ett PM från Närings- och handels-departementet tar man upp kritiken mot att avtalet kan leda negativ spiral i vilken länder tävlar om investeringar mot varandra genomatt sänka kraven på god miljö och värdiga arbetsförhållanden. I PM:et skrivsatt "verkar för att kommer att få starka skrivningar somförhindrar just detta ... Det blir alltså tvärtom en ordentlig uppsträckningfråndagens läge." I de dokument som kommit ut finns ingenting som hindrar ettland från att sänka sin standard inom dessa områden. Och i det material somkommit ut, trots bristen på offentlighet kring förhandlingarna, finns Sverigeinte nämnt då frågan om miniminivåer diskuterats. Regeringen har ned-värderat riskerna med avtalets innehåll och framhåller att det inte kommer attinnebära särskilt stora förändringar. framhåller man att det ärmycket viktigt att förhandlingarna leder fram till ett avtal.I nämnda PM skriver departementet att konfliktlösningsmodellen i är "komplicerad" och att det föreligger ett "behov av en fördjupadanalys". Detta är minst sagt en underdrift.NulägetTrots att den franska regeringen markerat sitt starkaavståndstagande från det nuvarande avtalsförslaget ochhävdat att OECD-förhandlingarna bör avslutas är nyaförhandlingstillfällen inplanerade.Den har välkomnat den franska regeringens hårdakritik av och sagt att den svenska uppfattningen varit attförhandlingarna i stället borde föras i har regeringen uttryckt en besvikelse över den franska positioneneftersom de framsteg man menar sig ha uppnått kommer att bli svårare att fågehör för i den stora församlingen av WTO-länder. Det vore önskvärt att densvenska regeringen klargjorde att man inte kommer att medverka till attslutföra några förhandlingar inom ram.Ett helt nytt avtalOm nu förhandlingarna inom är stendöda så öppnardet för en diskussion av ett helt annat slag än den som leddefram till MAI-förslaget. kan en demokratisk och öppendiskussion ta sin början. I den diskussionen deltar gärnaVänsterpartiet.Vår utgångspunkt är att de stora transnationella företagen har en alltför storoch ibland närmast oinskränkt makt över länders politiska beslut,skatteregler, miljölagstiftning och arbetsrätt. Det stora problemet i arbetetföratt skapa rättvisa och solidariska villkor i världen är alltså den bristanderegleringen av dessa företag. Ett helt nytt avtal bör därför inriktas på attstärka demokratin och utformas så att det långsiktiga arbetet för att skapa enekologiskt hållbar värld med respekt för mänskliga och fackliga rättigheterförstärks. Inom ramen för ett nytt avtal bör även regleringar av de kortsiktigaspekulationerna och kapitalrörelserna diskuteras. Avtalet ska vara ett verktygför de internationella planer och avtal som är formulerade inom FN-systemet.Ett internationellt avtal om investeringar måste göra skillnad mellan olikainvesteringar och stadfästa både skyldigheter och rättigheter för såväl företagoch stater som för medborgare. Tillämpningen av nationell miljölagstiftningfår inte riskeras vid träffandet av internationella avtal om inte syftet meddessa avtal uttryckligen är att stärka skyddet för miljön och att främja enhållbar utveckling. Ett internationellt investeringsavtal får inte begränsamöjligheterna för ett effektivt genomförande av internationella miljöavtaleller annat miljöarbete. Det måste också stå helt klart att mänskligarättigheter, såsom de definieras av FN, går före företagens rättigheter. Allaförslag som skyddar och underlättar kortsiktig spekulation måste utgå. Detnaturliga forumet för en diskussion om ett sådant avtal är Förenta nationerna.Nya förhandlingarVi inser dock svårigheterna med att nå framgång inom FN-systemet. Vi tror också att det är svårt att förhandla fram ettavtal som tar hänsyn till alla de synpunkter som redovisats idenna motion. är inte etttransparent forum där också utvecklingsländerna har reellamöjligheter till inflytande. Inget av de avtalsförslag somOECD-länderna förhandlat om bör förläggas till WTO. Istället bör ett nytt avtal i så fall bli mindre omfattande än detMAI-avtal som förhandlade om. Och somgrund för detta avtal bör ligga en generalklausul somgaranterar att alla - nu gällande ellerframtida - är överställda ett internationellt investeringsavtal.Åtskillnad måste också göras mellan investeringar i rikarespektive fattiga länder. Skillnaderna och ojämlikheterna imaktförhållanden och ekonomisk styrka i dagens värld måsteleda till att fattiga länders speciella villkor och situationmåste prägla avtalsarbetet. Därför får inget avtal, anpassattill den relativt snäva kretsen av , påtvingastredje världen. Förhandlingarna måste ske med öppenhet ochföras på ett sätt så att insyn och inflytande överförhandlingsprocessen säkras för parlament, medborgare ochfolkrörelser.NTMVad som sagts i denna motion om krav på ett nyttmultilateralt avtal om investeringar bör i allt väsentligt ävengälla de förhandlingar som förs mellan och omNTM (New Transatlantic Market-place). Dessaförhandlingar riskerar annars att leda till att regler somliberaliserar den internationella synen på investeringar ochegendom pressas på parter som varken haft inflytande övereller insyn i dessa förhandlingar.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett avbrytande av MAI-förhandlingar inom ram,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utgångspunkter för ett nytt internationellt investeringsavtal,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att nya förhandlingar i första hand bör föras inom FN-systemetsram,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att nya avtalsförhandlingar inom WTO skall föras endast om engeneralklausul införs som garanterar att alla - nu gällandeeller framtida - är överställda ett internationellt investeringsavtal,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om omfattningen av ett nytt avtal,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om öppenhet och folkligt deltagande i framtagandet av ettinvesteringsavtal,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förhandlingarna mellan och angående NTM (NewTransatlantic Market-place).Stockholm den 24 oktober 1998Gudrun ()()()()()()()()()()