mot · GM02Ju901 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Ju901av ()RättsvårdenSammanfattningDet rättsvårdande systemet befinner sig i kris.Trygghet får inte tillåtas bli en klassfråga. De människor som harekonomisk möjlighet kan köpa sig fria från brott genom att flytta till tryggarebostadsområden utan sociala problem. Andra köper sig skydd genom attlarma sina bostäder, åka taxi och anlita vaktbolag för extrabevakning. Ytterligare andra lever sina liv i socialt utsatta områden.Människor skall kunna åka buss, tunnelbana och vara ute när de vill ochvar de vill - det skall inte dikteras av ungdomsgäng, missbrukare ellerbrottslingar. Städernas kärnor och miljonprogramsområden får inte ha sinaegna lagar.Våld upplevs av svenska folket som det största samhällsproblemet efterarbetslösheten. Fyra av tio svenskar oroar sig för att en anhörig eller desjälva skall drabbas av misshandel. Det motsvarar 2,5 miljoner svenskar.Motsvarande 2 miljoner svenskar anger att de inte vågar gå ut själva när detär mörkt.Södersjukhuset i menar att gatuvåldet nu är så utbrett att det ärett rent folkhälsoproblem. Medborgargarden har bildats på orter därmänniskor inte upplever att polisen kan göra tillräckligt för att förhindra ochlösa brott. Spärren för unga människor att pröva knark verkar vara lägre änpå länge.Det behövs ett omfattande program för att börja komma till rätta medungdomsbrotten.Trots människors oro har Socialdemokraterna drivit igenom att resursernatill rättsväsendet minskats med 1,2 miljarder kronor.Vårt moderata budgetförslag ligger över regeringensförslag för de kommande tre åren för det rättsvårdande systemet.Huvuddelen, , skall tillföras polisen.StoppatrygghetssegregationenSommaren 1998 står det klart att det rättsvårdande systemetbefinner sig i kris.Det är allvarligt och måste åtgärdas snabbt. Om allmänhetens förtroendeför statens förmåga att förhindra, avstyra och lösa brott avtar - då minskarförtroendet för staten som sådan. Rättstryggheten är en kärnuppgift förstaten. När det gäller polis-, åklagar- och domstolsväsende, samt inomkriminalvården skall staten vara så stark att den klarar sina uppgifter fulltut.Allt annat är oacceptabelt.Människor har rätt att få hjälp i rimlig tid, det är människors rättighet attbrottet de utsatts för utreds på bästa sätt och sedan prövas rättsligt inomrimlig tid. I samtliga dessa avseenden finns brister idag.Södersjukhuset i menar att gatuvåldet nu är så utbrett att det ärett rent folkhälsoproblem. Medborgargarden har bildats på orter därmänniskor inte upplever att polisen kan göra tillräckligt för att förhindra ochlösa brott. Spärren för unga människor att pröva knark verkar vara lägre änpå länge.1996 hade de 18-åriga killarna i landet prövat narkotika. Förår 1997 var motsvarande siffra . En tydlig ökning om 0.7procentenheter på bara kan alltså konstateras. Den utvecklingen måstevändas.Trygghet får inte tillåtas bli en klassfråga. De människor som harekonomisk möjlighet kan köpa sig fria från brott genom att flytta till tryggarebostadsområden utan sociala problem. Andra köper sig skydd genom attlarma sina bostäder, åka taxi och anlita vaktbolag för extrabevakning. Ytterligare andra lever sina liv i socialt utsatta områden.Denna utveckling mot trygghetssegregation är ohållbar. Människor skallkunna åka buss och vara ute när de vill och var de vill - det skall intedikteras av ungdomsgäng, missbrukare eller brottslingar. Städernas kärnoroch miljonprogramsområden får inte ha sina egna lagar.Brottsligheten upplevs som ett av de största problemen i idag.Många svenskar har själva varit utsatta för brott i sin vardag, eller haranhöriga som råkat illa ut. Redan oron för brott påverkar människors liv ochförändrar vardagen. Föräldrar kan känna olust när barnen skall gå ut påhelgkvällar, äldre drar sig för att vara ute ensamma när det är mörkt, kvinnorvågar inte motionera på egen hand av rädsla för att råka illa ut, familjer oroarsig för att resa bort och lämna bostaden utan bevakning, barn vet att derascyklar lätt kan bli stulna - låsta eller inte.Hur många tonårsföräldrar ligger inte vakna och väntar tills barnen kommithem sena helgkvällar?Våld - den yttersta kränkningenVärst i alla avseenden är våldsbrott som ofta gör att offren får både fysiskaochpsykiska skador för hela livet. Våld är den yttersta kränkningen då förövarenvisar att inte ens offrets liv är värt hans respekt. Våld ärlikaså det yttersta angreppet mot alla människors lika värde.Den starkes rätt bygger på förakt för den svage. Men också"vardagsbrott" som inbrott och stölder lämnar efter sig enkänsla av att vara kränkt hos dem som drabbas.Våld upplevs av svenska folket som det största samhällsproblemet av allaefter arbetslösheten. Fyra av tio svenskar i en undersökning som Brottsföre-byggande rådet gjorde oroade sig för att en anhörig eller desjälva skulle drabbas av misshandel. Det motsvarar 2,5 miljoner svenskar.Motsvarande 2 miljoner svenskar angav att de inte vågar gå ut själva när detär mörkt.Våld är inte minst ett problem för unga människor. Det var en förhöjdandel unga av de tillfrågade som kände någon som misshandlats eller hotats.Mycket av våldet begås av ungdomar mot andra ungdomar.Södersjukhuset i redovisade att de får ta hand om 1.800misshandelsfall . Enligt undersökningen där blev av offrenmisshandlade av en eller flera okända förövare. I av fallen var detflera förövare som misshandlat offret. av brottslingarna var män.Enligt BRÅ är gatuvåld mot män, begånget av okända, det våld som ökarallra mest. Sista kvartalet ökade våldsbrotten iförhållande till året innan.Det är dags att reagera.Brotten ökar i landet ...minskade antalet brott som anmäldes i Sverigemed jämfört med året innan. Sedan harutvecklingen gått åt fel håll. 1995 började antalet brott ökaigen.Det totala antalet brott minskade sammantaget under denborgerliga regeringsperioden. Under den efterföljande mandatperioden ökadebrotten igen. Därmed är antalet brott tillbaka på 1.200.000.I ett längre perspektiv pekar kurvan starkt åt fel håll. Mellan 1950 och1996 ökade antalet anmälda brott . I faktiska tal stegbrottens antal till 1.200.000 år 1996 från 200.000 år 1950.... men inte uppDet kanske bästa stöd ett brottsoffer kan få är att polisenseriöst utreder anmälan och lyckas lösa brottet i fråga. Idagär andelen lösta brott i många fall oroväckande låg.Förtroendet för polisens arbete skadas av att människor upplever attanmälningar läggs åt sidan, eller avskrivs, utan att några egentligaansträngningar gjorts för att lösa brottet ifråga. Dessvärre ger statistikendenna uppfattning ett visst stöd.Uppklarningsprocenten för olika brott kan ses som en indikator på hur välpolisen fullgör sitt arbete. Den som stjäl en bil i har 96procents chans att gå fri. Om ingen kan peka ut gärningsmannen avskrivsbrottet.1995 sjönk uppklarningsprocenten från av alla brott ilandet, jämfört med . I faktiska siffror innebär det att ca300.000 av de 1.2 miljoner brotten klarades upp. 900.000 brott klarades inteupp. Minskningen beror inte minst på att färre vardagsbrott som inbrott ochstölder upp.Siffrorna inom parantes avser uppklaringsprocenten .? Av alla inbrott i vind eller källare klarades upp 1995 (4,1).?? Av alla inomhusvåldtäkter klarades upp (50).?? Av skadegörelsen klarades upp (17).?? Av all kvinnomisshandel klarades upp detta år (56). ?I samtliga fall redovisas alltså betydande minskningar avandelen uppklarade brott.Många värdefulla insatser kan göras för brottsoffer. Brottsofferjourernasverksamhet är en av dem. har uppfattningen vårdats att det ärbrottslingen det egentligen är synd om. Offren har i alldeles för hög gradlämnats därhän.Samhället skall stå på offrens sida.Unga brottslingarHuvuddelen av alla brott begås av unga människor,drogmissbrukare och återfallsbrottslingar. Unga människorär överrepresenterade både som offer och förövare vad gällervåld.Enligt BRÅ finns en mindre grupp unga killar som man kanförutse kommer utgöra nästa generations grova vanebrottslingar. Det ligger ibåde deras och samhällets intresse att den brottsliga karriären avbryts såtidigt som möjligt.När unga människor upplever att ingenting händer när de begår sina förstabrott tolkas detta som att den som tiger samtycker. Ett slags tyst acceptansför brott. Det är särdeles viktigt att unga brottslingar möts av tidiga ochtydliga reaktioner.Idag fungerar det tvärtom. En ung människa kan samla på sig ett mycketstort brottsregister innan samhällets reaktion kommer. Då är det ofta för sent.Våldsbenägenhet märks ofta tidigt i skolan. Polisen menar att mobbning ärett första tecken på att en person håller på att komma på glid. Man bedömeratt risken för kriminalitet och drogmissbruk är "betydligt förhöjd" för demsom mobbar andra i skolan. Ungdomsvåldet hänger samman med mobbning.Detta sagt utan att förringa andra faktorer bakom våldet, som alkoholintag,dåliga hemförhållanden och bristande kontakter med vuxna. De som mobbarandra är överrepresenterade i våld på fritiden.Det finns en påfallande kunskapsbrist i skolan om vilka beteenden som ärbrottsliga, enligt polisen. Misshandel och olaga hot är just misshandel ocholaga hot också när det äger rum i skolan.Det är i skolan som samhället tidigast kan sätta gränser när någon ger sigpå andra. Undfallenhet och passivitet ger problem både på kort och lång sikt.Samtidigt är det som samhället kan hjälpa ungdomar som hamnatpå glid rätt igen. Alltför ofta försöker skolan hantera våld internt, men detsänder fel signaler. Det får inte finnas skilda rättssystem i samhället. Trots detta anmäls inte de flesta våldsbrott som begås iskolan av skolan själv. Istället är det föräldrar och barn som polisanmälervåldet. Skolorna bör i lag åläggas att polisanmäla rena våldshandlingar.Skolan bör också ges förtydligade möjligheter att stänga av elever efterskolvåld. Detta utvecklas i motion 1998/99:A202 Nationell handlingsplanmot mobbning och våld i skolan.Ansvaret för barnens fostran och normer ligger på föräldrarna. Attföräldrar är ansvariga för sina barns agerande markeras också i lagen. Sedan1994 kan föräldrarna bli skadeståndsskyldiga om de brister i tillsyn av sinabarn och något går snett. Skadeståndsansvaret är dock inte så väl känt idag.Föräldrarnas möjlighet att kontrollera var barnen är och vad de gör börstärkas genom en rätt att be polis eller socialtjänst om hjälp att hämta hembarn från stan, när de vistats där utan föräldrarnas tillåtelse. Polisen haridagrätt att omhänderta minderåriga med stöd av 12 § i polislagen.Många föräldrar kan ha svårt att rå på en aggressiv tonåring, som är på vägatt hamna snett och som vägrar att följa föräldrarnas regler. Inte minst när detgäller ungdomar på glid kunde rätten att begära hjälp vara ena sidan av detmynt där andra sidan är att föräldrars skadeståndsansvar markeras.För att polisen skall kunna forma en bättre bild av ungdomsbrottslighetenoch en gripen persons bakgrund måste även ungdomar , som ärskäligen misstänkta för brott, kunna registreras. är många unga "blanka"i polisens ögon, när någonting allvarligt inträffar. Detta trots att den ungekan ha en lång rad olagliga gärningar på sitt samvete.När polisen misstänker att en ung människa knarkat måste man få rätt att tablod- och urinprov - också när den misstänkte är . Ingen vinnerpå att problemen döljs. Tvärtom, ju tidigare drogproblem upptäcks, destotidigare kan hjälp ges.Det förekommer alltför ofta att unga människor begår brott som är såallvarliga att fängelse inte kan undvikas. Ungdomar som begåttallvarliga brott skall kunna dömas till ett särskilt ungdomsstraff på ettkriminalvårdshem för unga. Därigenom kan kontakt med äldre, erfarnabrottslingar undvikas. Det frihetsberövande straffet skall vara tidsbestämt avdomstol. Vård inom kan därmed avskaffas i berörd del. Desom är är myndiga och bör bedömas på samma villkor som vuxna.Ytterligare en variant som kan ha särskild relevans för unga brottslingar ärvillkorligt fängelsestraff. Det går till så, att när en ung människa döms tillskyddstillsyn fastställer domstolen ett villkorligt frihetsberövandestraff, anpassat efter brottets beskaffenhet.Straffet följer brottslingen , men verkställs inte.Fängelsetiden kan dock förlängas om ny skyddstillsyn utdöms. Om och närden villkorligt utdömda fängelsetiden överstiger en viss sammanlagd längdmåste tiden dock avtjänas i sin helhet. Om den unge brottslingen skärper sig itid slipper han fängelse - om han fortsätter begå brott måste han avtjäna heladet sammanlagda straffet.I har man använt en metod kallad "Scared straight", grovt översatt:skrämd på rätt väg. Unga människor har fått tillbringa någon dag i fängelse,där internerna visar dem hur svårt det är att sitta inne och pekat ut den vägsom väntar ungdomarna om de inte lägger om kursen.En variant av det villkorade fängelsestraffet kan därför vara att skydds-tillsynen föregås av ett kortare frihetsberövande straff, som en föraning omvad som kan komma. Genom ett förbättrat beteende kan fängelse undvikasoch det frihetsberövande straffet förblir villkorat.Det bör vara möjligt att döma ungdomar till s.k. weekendfängelser, dvs.korta frihetsberövande straff som skall stämma till eftertanke.Den som hamnar på glid måste möta tidiga och tydliga reaktioner och enkonsekvent attityd från skola, socialtjänst, polis och andra berördamyndigheter.Ett rättsvårdande system ikrisLite drygt 200.000 brott överlämnades från polisentill åklagare, vilket resulterade i 58.000 åtal.Antalet ärenden som lämnades över till åklagare minskade 1996 med 12procent jämfört med /93. 1997 var ännu sämre i detta avseende. Dåminskade antalet brott som gick till åklagare sett i relationtill 1992/93. Det var 60.765 färre ärenden.Det rättsvårdande systemet har hamnat i en ond cirkel. När antalet poliserminskar, minskar förmågan både att förebygga, förhindra och klara upp brott.Det gör att antalet fall som går till åklagare minskar. Eftersom åklagarnaockså har stora problem - antalet åklagare har minskat från 779 till 696 ochantalet administratörer från 593 till 352 - minskarockså antalet åtal och antalet brottmål.Antalet brottmål har minskat från 79.326 år 1992 till 58.512 år 1997. Detär en minskning med 26 procent.Antalet domare har också minskat. 1997 fanns det 181 färre ordinarie ochicke ordinarie domare än 1993/94. Det innebär att de icke-ordinarie domarnablivit färre under perioden.Färre döms nu till fängelse varför beläggningen där minskar. Antaletfängelseplatser krymper också. /95 har platserna minskat från5.003 till 4.245 år 1997. Platserna minskar dock inte för att antalet brottminskar, utan för att färre brottslingar ställs till ansvar.Brottslingar har vad gäller många typer av brott större chans att klara sig,än att ställas till ansvar för sina gärningar. Att det rättsvårdande systemetharså stora problem verkar knappast avskräckande. En hårdbantad polisPolisen är den del av det rättsvårdande systemet som med allrätt uppmärksammats mest den här sommaren. Vi moderateraccepterar inte den nedrustning av polisen och rättsväsendetsom ägt rum . Människors rättstrygghet måstekunna garanteras i hela landet.Målet för polisen måste vara att beivra alla brott. Polisen måste organiserasoch dimensioneras för att klara uppgiften.Polisen har en viktig uppgift som förmedlare av normer. Det är därföravgörande att poliser finns ute bland människor, på gator och torg.Samarbetet mellan skola, polis och socialtjänst måste fungera smidigt. Detgäller likaså för polisens samverkan med föräldrar och andra vuxna. Detkrävs också ett samhälleligt medborgerligt ansvarstagande för att komma tillrätta inte minst med ungdomsvåldet.49 av landets polisstationer håller numera nattöppet. Det är en kraftigminskning från de 118 nattöppna stationer som fanns 1993. 69 har alltsåförsvunnit . Orsaken är resursbrist. Polisen tvingas välja mellan atthålla öppet eller ha bemanning på stan. Det är orimligt.Till stor del är polisens förmåga att förhindra och lösa brott en resursfråga.Polisen kan aldrig vara bättre än de förutsättningar som ges den. Det äranmärkningsvärt att Socialdemokraterna trots människors oro och de storabehoven har valt att skära ner på polisens resurser under den härmandatperioden.Antalet poliser har minskats med - trots att antalet brottökar. I faktiska siffror har poliskåren minskats från 18.587 sommaren 1993till ca 16.700 . har den civilanställda personalenskurits ned från 7.100 till 6.200 . Minskningenav antalet poliser förutspås fortsätta. Enligt kommerSverige endast att ha 16.357 poliser /2001.Enligt fanns det 23.857 polisanställda ute i länen. År1997 hade antalet minskat till 21 490 stycken. 2.367 tjänster försvann alltsåsammanlagt.Den operativa polisverksamheten har minskat. Det är färre poliser synligapå gator och torg. Utryckningsverksamheten hämmas på många håll av attekonomin inte medger ett tillräckligt antal patruller och poliser. Risken för ipolishänseende vita fläckar på kartan är betydande.Men inte bara den numerära minskningen i sig drabbar polisens förmågaatt förebygga och klara upp brott. Många av de mest erfarna utredarna harfått gå i förtidspension. Det kommer att ta tid innan kunskaps- ocherfarenhetsbanken är uppbyggd igen. Dessutom gör minskningen av antaletcivilanställda att polisens möjligheter att sköta de egentliga arbetsuppgifternaminskar. Tiden går åt till administrativa kontorsgöromål. Det är slöseri medpolisens resurser.Mellan antogs 1720 aspiranter till polis-högskolan. Regeringen stoppade efter valet intagningen till Polishögskolan.Först 1998, när krisen blev uppenbar, tilläts antagningen komma igång igen.Idiotstoppet av antagningen till gör att polisbristen kommeratt bestå. De 68 elever som antagits och de ytterligare 200 som kommer attantas och som kommer att examineras från Polishögskolanframöver räcker helt enkelt inte för att kompensera avgångarna.Medelåldern bland poliserna är hög på många håll i landet, så hög att denupplevs som problematisk i vissa polisdistrikt. Därför är det allvarligt attantagningen till stängdes . Lika allvarligt är detatt den ekonomiska situationen hindrar att ett tillräckligt stort antalpolisaspiranter anställs. Polisen är på många håll under omorganisering medsikte på en modell där förebyggande verksamhet skall utgöra grunden förarbetet. Full effekt har ännu inte uppnåtts av detta.Det är som framgår knappast fel att påstå att polisen är enorganisation i kris.Polisens kris beskrivs bäst av poliserna själva. ordförande,, sa så här: "På många platser har polisen ingen egentligspaningsverksamhet. Utryckningsverksamheten har förminskats till den gradatt man inte kan skicka poliser till mycket av det som inträffar. Den tidigareväl fungerande kriminalpolisverksamheten har slagits sönder. "Han tycker att "'polisen måste få de resurser som krävs för att kunna gemänniskor skydd till liv och egendom"'.Vårt moderata budgetförslag ligger över regeringensförslag för det rättsvårdande systemet. Vi harmarkerat att huvuddelen, , skall tillföras polisen. Till-sammans med återanställning av administrativ personal och metodutvecklinggenom bl.a. IT-användning kommer de ökade resurserna att innebärabetydligt bättre förutsättningar för polisen.Den ökning av anslagen till polisen med 157 miljoner som regeringenberömmer sig för täcker inte ens löneökningarna. I praktiken är det därmedt.o.m. en minskning.Polisens organisation måste utvecklas i takt . Problemen somidag kommer upp till ytan beror inte bara på bristande ekonomiska resurseroch nedskärningar, även om de i sig innebär svåra problem. Vad bör dågöras?? Polisen resurser bör stärkas och bemanningen därefter ökas.?? Polisens förmåga att nå resultat måste följas och uppmärksammas interntinom organisationens alla nivåer, men också politiskt.?? Ledarskapsfrågorna inom polisen bör utvecklas.?? Informationsteknikens möjligheter att bearbeta och analysera informationom kriminalitet i landet och på lokal nivå måste utnyttjas fullt ut.Tekniken ger också möjligheter att effektivisera det löpande arbetet.?? Arbetstidens förläggning bör primärt styras av allmänhetens behov avpolishjälp. ?Skolans, polisens och samarbete bör ses över, inklusive dehinder som sekretesslagen kan orsaka för samverkan. Socialdemokraterna dränerarrättsväsendetTrots att brotten ökar har regeringen genomfört kraftigabesparingar på /96 sparade regeringen 400 miljoner på det samladerättsväsendet. /97 uppgick besparingen till 364 miljonerkronor. Därtill skall läggas att Socialdemokraterna i krisuppgörelsen 1992/93hade som absolut krav att skulle sparas på polisen . Sammanlagt har Socialdemokraterna alltså drivit igenom att resursernatill rättsväsendet minskats med 1,2 miljarder kronor.Polisen har drabbats hårdast av regeringens nedskärningar. Sammanlagthar sparats på polisen /94.89 miljoner har regeringen sparat på domstolsväsendet, men man har ålagtDomstolskommittén att lämna förslag som sparar genomen ny domstolsorganisation.Kriminalvårdens resurser har bantats med totalt, närbeslutade och genomförda förslag inräknas.Den elektroniska bojanSocialdemokraterna var inledningsvis avvisande till försökenmed elektronisk fotboja men har av besparingsskäl byttfot.Försöksverksamhet med den elektroniska fotbojan har pågått i några år.Bojan är nu permanentad. är det ca 400 personer som tjänar sitt straffmed bojan.Försöken gällde från början människor dömda till upp till två månadersfängelse. gäller försöken med elektronisk boja personer som dömts tillända upp till tre månaders fängelse. Vi moderater har varit avvisande tilldenna utvidgning av strafftiden.Utvidgningen av försöken till att gälla människor dömda till tre månadersfängelse gör att en ny kategori brottslingar kommer att omfattas. 24 procentav dem som fick fängelse hade dömts förvåldsbrott. Det är en högre siffra än för gruppen som dömts till två månadersfängelse. Där var andelen dömda för våldsbrott . Den största delenav de dömda i tvåmånadersgruppen hade dömts för rattfylleribrott. Tre-månadersgruppen innefattar också en betydligt större andel återfalls-förbrytare - - än tvåmånadersgruppen.Orsaken till regeringens kovändning är det rättsvårdande systemets dåligaekonomi. Det finns förslag om att brottslingar med ända upp till elvamånaders fängelsestraff skall kunna avtjäna det i boja. Då blir det upp till800 personer som kommer att avtjäna straffet på det viset.Den elektroniska bojan kan komma ifråga som ersättning för fängelsestraffbara för korttidsdömda brottslingar, dvs. med strafftider upp till max tvåmånader.Lär av New York-modellenDen krossade fönsterrutan har fått symbolisera strategin föratt få ned brottsligheten i . Tanken är attreaktionen på små brott sänder en signal om hur samhälletser på brott i stort. Reagerar inte samhället för små brott ärdet alltför lätt att det skapas onda cirklar i en stad eller ettbostadsområde. Om ungdomar tillåts slå sönder rutor utan attnågon vuxen reagerar - om värden sedan låter fönstren ståolagade - så blir ofta fler rutor sönderslagna - så kommersedan allmän skadegörelse och nedskräpning att öka - då blirmänniskor otrygga, de stänger dörren och tar hand om sitt.Sammantaget kommer "buset" då att få dominera ettbostadsområde.Lämnar vi småbrotten och småbrottslingarna i fred kommer de att växa tillgrova brott och grova brottslingar. Reagerar samhället inte mot småbrottuppfattas detta som att småbrott accepteras. I skulle vi kanskebeskriva sammanhanget med uttrycket: det börjar med en knappnål ochslutar med en silverskål. Istället bör det omvända förhållningssättet gälla.Goda cirklar skall skapas genom att signalen sänds att inga brott accepteras.Utgångspunkten i New York-modellen är därför att inga brott är för små förpolisen att gripa in emot. Tidiga och tydliga reaktioner skall präglasamhällets förhållningssätt. En dålig utveckling skall brytas innan den fårfäste.Om samhället kommer tillrätta med de små brotten, om människorsrättsmedvetande tas till utgångspunkt för polisens agerande kommer detta attpåverka hela samhällsklimatet.Grova brott kommer att minska när de små brotten bekämpas. Det är oftasamma personer som står för båda sorternas brott.