ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GM02So251 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So251av ()Likvärdig behandling vid infertilitetDet råder stora ekonomiska skillnader för dem som pågrund av ofruktsamhet inte kan skaffa barn på naturlig väg.Lagen sätter stopp för likvärdiga ekonomiska möjligheter för de enskildamänniskorna.Saknaden efter ett barn man inte kan få är en påtaglig sorg för många.Längtan efter ett barn som inte kommer skapar även problem i relationenmellan mannen och kvinnan i ett förhållande. Det är många par i Sverigesom har detta problem och det skapar inte sällan en psykisk press.Idag finns dock hjälp att få för många par genom bl.a. provrörsbefruktning.Dessvärre kan då ekonomin vara ett stort hinder för att få tillgång tilldenna hjälp.Sedan några år tillbaks klassas infertilitet (ofruktsamhet) som en sjukdom,men landstingen gör väsentliga skillnader i prioriteringsordning när det gälleratt bedöma barnlösheten och dess psykologiska konsekvenser. Detta är intetillfredsställande. Det bör inte vara avgörande var man bor i landet, vilketlandsting som man tillhör för att få den hjälp som man behöver.Det bör inte vara så att par som tillhör det ena har möjlighet betalningsfri provrörsbefruktning medan man i ett annat landsting gertillgång till tre eller flera behandlingar.Provrörsbefruktning bör inte betraktas som lyxvård. Det handlar om att gelivskvalitet till de människor som har en stark önskan att få egna barn. Detbör således vara en likvärdig behandling oavsett vilket landsting mantillhör. Detta bör ges regeringen till känna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en översyn av möjligheter att få likvärdig behandling vidinfertilitet.Stockholm den 22 oktober 1998Rigmor ()
mot · GM02So252 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So252av ()Språkprov för utländska sjuksköterskorEn förutsättning för att få svensk legitimation om man ärutländsk sjuksköterska är att man klarar ett språkprov somanordnas av . Kraven på kunskaper isvenska språket skärptes och varsäkerligen en bra åtgärd. De nya reglerna har dock fått enolycklig utformning.Dagens språkprov består av 4-5 olika moment och man måste få godkäntpå varje delmoment. Momenten omfattar exempelvis uppgifter som hör-förståelse, uppsatsskrivning och diktamen. Bland dessa moment finns ocksåuppgiften att, efter uppläsning av läraren, skriva ner namn och födelsetid påpatienter. Momenten är lika viktiga i provet och många stupar på stavningenav namn. Många utländska studerande har svårt att höra och förstå skillnadeni stavningen mellan exempelvis "" och "". I det praktiska arbetethar denna svårighet ingen större betydelse i synnerhet som vi i Sverigeanvänder personnummer som utgångspunkt för registrering av olika data ompatienterna, journallagring etc. Men det som händer är att utländskastuderande får underkänt i språkprovet enbart därför att de har svårighetermed stavningen av namn, framför allt om det skall vara enkel eller dubbel-konsonant. Detta är inte rimligt.Mot bakgrund av ovanstående anser jag att man bör se över språkprovensändamålsenlighet.En annan fråga gäller formerna för hur eleverna skall bedömas. De flestagår på olika kurser för utländsk sjukvårdspersonal. Kurserna avslutas med ettskriftligt prov. Det är emellertid bara provresultatet som bedöms, inte vilkenlämplighet eleven visat för sitt yrke under kursens gång, vid förhör och ikontakten med patienterna. Jag anser att man inför beslut om godkännandebör göra en samlad bedömning av elevens prestation under kursen ochresultatet av det skriftliga provet.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om översyn av språkprov för utländska sjuksköterskor,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om formerna för bedömning av utländsk sjukvårdspersonalslämplighet för yrket.Stockholm den 22 oktober 1998Barbro ()
mot · GM02So253 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So253av ()Biokemiska reagensInom medicinen används preparat av animaliskt ursprungbåde som läkemedel och som biokemiska reagens. Eftersomdet handlar om preparat framställda från djur är det i förstahand som står som ansvarig myndighet,antingen det är fråga om import av färdiga produkter ellervid inhemsk framställning av t.ex. antikroppar från råtta.Utöver är andra kontroll- ochtillsynsläkemedel inblandade.För läkemedel, t.ex. antiserum i samband med transplantationer, är detLäkemedelsverket som i ansvarar för kontrollen av nya produkterenligt SFS 1992:859. Läkemedel som godkänts i ett EU-land kan ocksåsäljas i övriga EU-länder om detta beslut åberopas. Alternativet är att direktansöka hos den centrala för läkemedelskontroll - -i . Läkemedelsföretag utanför EU kan också göra samma ansökan, iSverige eller hos den centrala myndigheten i London.Är det fråga om import/export av medicintekniska produkter av animalisktursprung gäller som ansvarig myndighet. För produkter somkan sprida smittsamma sjukdomar från land inom EU ska importören anmälasändningens ankomst till (SJVFS 1997:13). Motsvarandeanmälningsplikt gäller också om produkten tillverkas i för export.Vid import från tredje land, dvs utanför EU, får införsel ske endast vidsärskilt anvisade gränskontrollstationer där gränsveterinär anställd av ansvarar för kontrollen (SJVFS 1996:23). Särskilda bestämmel-ser gäller för produkter där smittrisken anses hög, t.ex. från apa, klövdjureller fjäderfä.Ifråga om inhemsk tillverkning av medicintekniska produkter står Social-styrelsen som tillsynsmyndighet och meddelar föreskrifter (SFS 93:584).Liksom tidigare vad gällde läkemedelsframställning är ävenhär inblandat om det förekommer djurhållning i samband med laboratorie-framställningen av t.ex. antikroppar.Förutom föreskrifter om medicintekniska produkter och djurhållning harlaboratorierna också skyldighet att ansöka om en allmän ackreditering ochcertifiering. Det kan också vara fråga om krav på olika typer av rutiner ochkvalitetssystem som måste uppfyllas (exempelvis Good Laboratory Process,EG-direktiv /320). I är det styrelsen för ackreditering och tekniskkontroll (SWEDAC) som är ansvarig myndighet.Detta är inte någon fullständig beskrivning av ansvarsfördelning och regel-verk när det gäller godkännande och kontroll av biokemiska reagens avanimaliskt ursprung. Uppenbart är att såväl framställning som import avbiokemiska reagens kan bedömas utifrån ett otal aspekter där gränsdrag-ningsproblem snarare är regel än undantag. Jag anser därför att regelverketbör bli föremål för en utredning med syfte att åstadkomma förenklingar utanatt säkerheten därmed eftersätts.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kontrollen av biokemiska reagens av animaliskt ursprung.Stockholm den 22 oktober 1998Barbro ()
mot · GM02So254 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So254av ()beslut att potenshöjaren Viagra skallingå i läkemedelsförmånen har med rätta resulterat i endebatt om vilka läkemedel som bör ingå i denna och undervilka förutsättningar. Uppenbarligen är läget attgodkända läkemedel som förskrivs av läkare ingår och attautomatisk subventionering och högkostnadsskydd därmedinnefattar ett mycket brett spektrum. Samhällets kostnad förvissa nya preparat, med användningsområden som bara del är sjukdomsrelaterade, kan därmed bli mycket stor.Enbart för Viagra har nämnts siffran cirka 200 miljonerkronor. Om konsumtionen av medlet skulle bli likaomfattande som i blir prognosen förläkemedelsförmånen varavendast en liten del skulle ha med sjukdomstillstånd att görautan i huvudsak avse s.k. "allmänt ökad livskvalitet".Det finns vidare en tendens att en del av den ökande läkemedelskonsum-tionen avser just medel som skall senarelägga naturliga effekter som kommermed stigande ålder. Det finns anledning att diskutera när och i så fall i vilkenutsträckning dessa preparat, när de är klassade som läkemedel, skall ingå iläkemedelsförmånen. Att den enskilda individen skall ha rätt att få ett sådantmedel förskrivet av läkare om inga kontraindikationer föreligger ärvisserligen självklart. Frågan är om en förskrivning alltid automatiskt skallleda till en subventionering från samhällets sida. I sammanhanget kan erinrasom att olika typer av nedsatt syn som leder till behov av glasögon, vilket förmånga blir en nödvändighet, inte alls ingår i någon automatisk subven-tionering från samhället. Vissa operationer/medicinska ingrepp är ocksåhänvisade till privat finansiering.Många avvänjningspreparat och olika kosmetiska produkter är inregistre-rade läkemedel. Östrogenpreparat används av många kvinnor på indikationersom knappast har med sjukdomstillstånd att göra. En rad nya bantnings-produkter beräknas bli godkända som läkemedel . Dettatorde ytterligare ställa frågan på sin spets. Skall mediciner/genvägar att fåettangenämare liv för i grunden friska få ta resurser från mer angelägensjukvård och omsorg? Ett naturligt svar på den frågan torde vara attläkemedelsförmånen måste vara omgärdad med större restriktioner och attkonsumtion av vissa typer av de uppräknade läkemedlen (och troligen en delandra också) bör kunna ligga på den enskilda individen att prioritera i sinegen situation.En lämplig väg vore t.ex. att förskrivning av vissa typer av läkemedelinom läkemedelsförmånen endast får ske av specialister och då föruppenbara sjukdomstillstånd och ej för det "allmänna välbefinnande" somnormalt torde kunna åstadkommas på andra sätt. Det är angeläget att dessafrågor övervägs och att det görs med sådan snabbhet att det intesenare upplevs svårt att ändra i en förmån som säkert uppskattas av dem somberörs men som är inte är en rimlig prioritering av knappa resurser.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att en snabb utredning bör göras om vilka läkemedel som börinnefattas i en ordning med endast begränsad rätt till läkemedelsförmån.Stockholm den 22 oktober 1998Lennart ()
mot · GM02So261 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So261av m.fl. (v)Ersättning för vårdVänsterpartiet har uppmärksammat att vissa patienter harproblem med att förstå skillnaden mellan de olikabestämmelser som reglerar ersättningen för sjukgymnaster,kiropraktorer och naprapater. Patienterna har tagit fasta påatt samhället nu har legitimerat dessa yrkesgrupper. Av dettadrar man den till synes självklara slutsatsen attersättningsreglerna för samtliga är desamma.Läkare remitterar exempelvis till en naprapat och upplyser inte patientenom att han eller hon får betala en högre avgift än för annan sjukvårdandebehandling. Det kan vara olika behandlare som sedan ger patienten beskedetatt kostnaden för behandlingen går utanför högkostnadsskyddet. Men attpatienten inte tidigt får information före remittering och behandling ärotillfredsställande för alla parter.Vänsterpartiet tar varken ställning till eller gör någon värdering av de olikaaktörernas verksamhet, men vi vill att samtliga yrkesutövare som fått enlegitimation av och som har närliggande medicinskabehandlingsuppgifter skall behandlas lika.Vänsterpartiet föreslår att hos regeringen begär en översyn aversättningssystemet.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär att gör en översyn aversättning till vårdgivare enligt vad i motionen anförts.Stockholm den 19 oktober 1998Ingrid ()()()()()()()()()
mot · GM02So264 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So264av Skånberg och ()Åtgärder mot hembränningenHembränningen innebär ett stort hot mot vår lands folkhälsa.Vi riskerar att få en situation som dåhusbehovsbränningen var accepterad och svenska folket höllpå att supa ihjäl sig.Hittills gjorda polisingripanden visar att hembränning är mycket vanlig,dock är enligt (SOU 1994:25) de beräkningar somSvenska bryggeriföreningen och Kolk gjort alltför högt tilltagna (4,0miljoner liter alkohol).Enligt mer trovärdiga bedömningar av , CAN:s vd, och EckartKuhlhorn, professor vid sociologen i kan hembränningenbedömas utgöra av den registrerade alkoholkonsumtionen. (Hibellberäknar hembränning till alkohol).Särskilt illavarslande är att konsumtionen av hembränt blivit omfattande ilägre åldrar. I en undersökning som CAN utfört av ungdomars alkoholvanor(CAN: Skolelevers drogvanor 1994, Nr 44) ställdes frågan "Har du druckithembränt ?". 1991 svarade av pojkarna och 30 %av flickorna ja. 1994 svarade av pojkarna och av flickorna ja.Situationen är alltså alarmerande. Det finns en bred politisk enighet om attungdom, åtminstone under , överhuvudtaget inte skall dricka alkohol.Att langa alkohol, och dessutom hembränt, är olagligt. All alkohol är skadligför växande ungdomar, den hembrända spriten är dessutom ofta av dåligkvalitet, inte sällan med inslag av träsprit, som kan medföra blindhet,förlamning och dödsfall. Ett kraftfullt åtgärdsprogram för att förebygga,upptäcka och beivra hembränningen måste till.Regeringen bör därför uppdra åt att formulera etthandlings- och informationsprogram för att motarbeta hembränningen.Likaså måste polisen få ytterligare resurser och få tydliga signaler om attstatsmakten vill se hembränningsproblemet åtgärdat och beivrat. Det får intevara allmänt accepterat att bränna hemma.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett kraftfullt åtgärdsprogram för att förebygga, upptäcka ochbeivra hembränning.Stockholm den 24 oktober 1998Tuve Skånberg (kd)()
mot · GM02So266 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So266av ()Vaccination mot tuberkulosDet behövs en förnyad kamp mot TBC. Sjukdomen som mantrodde att vi hade lämnat bakom oss hotar nu att åter tagafart. På några håll i världen är en ökad smittospridning avtuberkulosen redan ett faktum. Jag är djupt oroad ochefterlyser mer av information samt att en mer allmänvaccinering återupptas i . Läkare påpekar att detfortfarande finns människor som dör i oupptäckt ellerobehandlad tuberkulos i . Det uppges också att bara70 % av fallen botas mot de som enligt WHO:s mål förområdet skall tillfriskna. Man kan misstänka att just denutbredda uppfattningen att tuberkulosen varit praktiskt tagitutrotad i är en orsakerna till att faran medtuberkulosen underskattats.Experter från har uppmärksammatvärldens alla regeringar på att inte nonchalera hotet om en världsomfattandetuberkulosepidemi. Och chefen för mot tuberkulos, , sa på en konferens att tuberkulosen dödar fler ungdomaroch vuxna än någon annan infektionssjukdom. Om inte verksamma åtgärdersätts in kommer 70 miljoner människor att dö i tuberkulos de närmaste årenenligt WHO. Sjukdomen är betydligt allvarligare i vår omvärld än i Sverige.Under det senaste decenniet har i genomsnitt 550 nya fall av aktivtuberkulos registrerats i . nyregistrerades tuberkuloshos 564 personer och 1996 hos 530 personer. Över hälften av dem sominsjuknade var födda utrikes. Av svenskfödda som får tuberkulos är70 % . Nya faktorer, som ökat resande, invandring, fritidsvanoroch inte minst aggressivare tuberkulosbakterier, måste också vägas in närman bedömer smittrisken och smittvägarna för framtiden.På många håll, bland annat i , ökar andelen patienter medtuberkulosbakterier som är resistenta mot flera läkemedel. Den ökning avresistenta bakteriestammar som vi ser på olika håll i världen beror blandannat på att man försummat att övervaka behandlingen, svåra socialalevnadsvillkor och felanvändning av antibiotika. Enligt uppgift frånSmittskyddsinstitutet är problemet med resistent tuberkulos än så längebegränsat i Sverige.Det finns, med hänsyn till utvecklingen, all anledning att vidmakthålla dekunskaper som finns inom hälso- och sjukvården om tuberkulos samt påkallaen skärpt vaksamhet. Den i allmänna råd rekommenderadeselektiva vaccinationen mot tuberkulos av barn och ungdomar, vilka löperökad risk att utsättas för smitta, bör utvidgas till att omfatta fler.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att utöka antalet vaccinationer mot tuberkulos.Stockholm den 12 oktober 1998Carina ()
mot · GM02So267 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So267av ()Det psykologiska verksamhetsområdetFrån och med är titlarna psykolog ochpsykoterapeut skyddade i lag. Man har inte rätt att kalla sigpsykolog eller psykoterapeut om man saknar legitimation.Legitimerade psykologer som undersöker, vårdar ellerbehandlar människor räknas som hälso- ochsjukvårdsperonal och står under samhällets tillsyn,oberoende av var verksamheten är organiserad.Samtidigt är legitimerade psykologer verksamma inom en radområden där de inte har som primär uppgift att undersöka, vårda ellerbehandla. Psykologer utför då arbetsuppgifter som kan ha vittgåendekonsekvenser för enskilda människor, inom till exempel arbetslivets olikaverksamheter, utbildningsväsendet, rättsväsendet, försvaret och kriminal-vården. På dessa områden utövas dock ingen tillsyn över psykologersicke hälso- och sjukvårdande verksamhet.Idag är det också fortfarande så att personer med otillräcklig utbildningändå använder sig av psykologiska metoder. Vi har hittatmånga verksamma, utifrån en icke dokumenterad kunskap, inom närings-livet. De finns att hitta på såväl små som stora företag. Det kan handla ommedverkan vid rekrytering och vidareutbildning av personal. När legitima-tionen infördes trodde man att det skulle innebära en begränsning av floranav icke-seriösa utövare på området. Men den förhoppningen kom inte attinfrias.Allmänhetens skydd mot oetisk och ibland till och med skadliganvändning av psykologiska kunskaper är fortfarande alltför bristfällig. Detbehövs nu en samlad tillsynslagstiftning avseende psykologyrket, inklusivebestämmelser mot oseriös och skadlig samt vilseledande verksamhet inomdet psykologiska området. Det behövs även en effektiv tillsynsverksamhet påområdet.Några av de problem som finns på arbetsmarknaden har jag redantidigare påtalat i kammaren men då problemet inte visat sig minska iomfattning behövs förbättrade verktyg för att hantera problemet. För attytterligare belysa de problem som drabbar människor till följd avotillräckliga regler, vad avser det psykologiska verksamhetsområdet, behövsdärför en förbättrad lagstiftning.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en förbättrad lagstiftning inom det psykologiskaverksamhetsområdet.Stockholm den 15 oktober 1998Carina ()
mot · GM02So268 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So268av ()för livsåskådnings- och trosfrågorUtredningen I god tro, samhället och nyandligheten belyserbehovet av en ökad kunskap om nyandliga frågor ochfenomenets komplexitet, för dem som möter människor i krisi samband med medlemskap i en rörelse. Det handlar enligtutredningen om social tillhörighet, om trosföreställning, omauktoritet, underordning och mycket annat. Den allmännadebatten om de nyreligiösa rörelserna sägs domineras avöverdrifter, och ibland av ren desinformation från olikaparter. Kontakter med forskare, vårdarbetare, medlemmaroch andra visar entydigt på behovet av en ökad dialog mellansamhället och de nya religiösa rörelserna och på behovet aven seriös kunskap om det nya religiösa landskapet.Jag delar till fullo utredningens uppfattning om att behovet av en ökadkunskap bland människor som möter avhoppare och andra, med problemförknippade med att man slutat eller blivit utesluten, eller för den delenanhörigs medlemskap i en nyandlig rörelse, inte bara är av psykologisk natur.För att kunna handskas med dessa mänskliga kriser sägs det heller inte räckamed ett individuellt perspektiv, utan det krävs också att social, juridisk ochteologisk kunskap tillförs.Utredningen föreslår att det inrättas en stiftelse med arbetsnamnet KULT-Kunskap för livsåskådnings- och trosfrågor. I finns mångaverksamma samfund och ett väl dokumenterat intresse för religion. I länetfinns också fördelen av en stor historisk erfarenhet om olika samfundsframväxt i relation till det omgivande samhället. bör kommaifråga för lokalisering av det genom utredningen föreslagna Kunskaps-centrum för livsåskådnings- och trosfrågor.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att ett för livsåskådnings- och trosfrågor enligtutredningen I god tro inrättas,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att förutsättningarna i beaktas vid val avlokaliseringsort för ett för livsåskådnings- och trosfrågor.Stockholm den 15 oktober 1998Carina ()
mot · GM02So269 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So269av ()Barn i sekterVad är en sekt? Sekter skiljer ut sig genom sin onda kärnamen i övrigt är begreppet svårdefinierat i dess samtid. Vi kandock inte vänta med att uppmärksamma sekterna till desshistorieskrivarna ger oss ett svar. somreligionsfrihet tillsammans med åsiktsfrihet är grundstenar ivårt samhälle missbrukas de av krafter som vill begränsa justde friheter som möjliggör deras existens. Även omreligionsfriheten missbrukas vore det ändå olämpligt attifrågasätta den. Med ökad kunskap, information och insynborde vi kunna bidra till att stävja de värsta avarterna.Få vuxna kontakter utanför sektens kontroll gör att problem ärsvårupptäckta. Möjligheten att fånga upp de här barnen ligger i detgenerella skyddsnätet som skall nå alla barn genom mödravårdscentraler ochbarnhälsovården. Barn med psykisk ohälsa kan där upptäckas tidigt meninriktningen är i första hand medicinsk. har vi inte tillräcklig kunskapom villkoren för de barn som växer upp i sekter.En sund religiositet bygger på en humanistisk människosyn med dessbetoning på frihet, reflektion, ansvar och gemenskap - värden som inte gällerför en sekts medlemmar, inte de vuxna och i än mindre grad för barnen.Gemensamt för sekter är i stället att de utsätter sina medlemmar för en starktstyrande mental påverkan, en påverkan som introduceras långsamt för attstegvis öka. Med tankekontroll, informationskontroll och emotionell kontrollbinder man medlemmarna allt hårdare till sig som kontakterna utåtskärs av. Någon lag som förbjuder "mind control" finns inte. Den förstagenerationens sektmedlemmar har ändå haft en teoretisk möjlighet att välja.Men de som föds in i en sekt har aldrig själva haft möjlighet att välja. Fårdessa barn tillräckligt med uppmärksamhet och stöd från samhället?Grundlagen garanterar oss respekt för alla människors lika värde och förden enskilda människans frihet, värdighet och religionsfrihet. I FN:skonvention om barnens rätt, , slås fast att barn har fulltmänniskovärde och dessutom särskilda rättigheter till skydd och omvårdnadför att säkerhetsälla en normal fysisk, psykisk och social utveckling.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av ökade kunskaper, bland dem som i sin yrkesroll möterbarn, om situationen för dem som växer upp i sekter.Stockholm den 16 oktober 1998Carina ()