mot · GL02T7 · 1998-02-23 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:63 En reformerad yrkestrafiklagstiftning Yrkestrafiklagen skall bidra till att yrkesverksamhet på trafikområdet utövas på ett seriöst och säkert sätt. Speciellt säkerheten är viktig. Vi vill att alla medborgare skall kunna känna sig trygga när man väljer att åka buss eller taxi. Detta ställer stora krav på att föraren är kompetent och kan sitt jobb. En väl fungerande yrkestrafiklagstiftning bidrar till att yrkesförare och trafikföretag kan känna att de har allmänhetens förtroende att utöva sin verksamhet med en god kvalitet för kundens bästa. I propositionen föreslår regeringen en ny yrkestrafiklag och en ny lag om biluthyrning med vissa följdändringar. moderniseras och anpassas ytterligare till . liberalerna anser att det är nödvändigt att lagstiftningen moderniseras och harmoniseras med EU. Vi har dock invändningar mot en del av förslagen i propositionen och dessa presenterar vi i denna motion. I propositionen föreslår regeringen att det skall finnas en eller flera personer hos varje juridisk person som bedriver yrkesmässig trafik som är trafikansvarig. Det är bra att ansvarsförhållandet blir tydligare men vi stöder uppfattning i deras remissvar, att det klart skall stå i lagen att bestämmelsen också gäller för statliga och kommunala trafikutövare. De ekonomiska kapitalkraven för att bedriva yrkestrafik föreslås bli höjda från dagens till för det första fordonet. Vi menar att detta riskerar att skapa problem för de mindre företagen inom yrkestrafiken och att detta därigenom kan verka hämmande för en aktiv konkurrens. Många remissinstanser, bl.a. , har också ställt sig avvisande till denna höjning. borde hålla fast vid EU:s minimikrav på detta område även i fortsättningen. Det förutses att minimikravet inom EU kan komma att höjas . Därför anser vi att det vore bättre om det exakta penningbeloppet även fortsättningsvis anges i en förordning så att ändringar i lagen inte blir nödvändiga varje gång nivån justeras . Reglerna för offentliga subjekts rätt att bedriva yrkesmässig trafik välkomnar förslaget att särreglerna för stats, kommuns och landstings rätt att utöva yrkesmässig trafik tas bort. Vi vill dock betona att det ändå inte råder lika förhållande mellan privata och offentliga utövare av yrkestrafik då den offentliga näringsverksamheten ofta är finansierad och subventionerad av skattemedel. De bör därför säljas ut. Det ligger dock inte inom ramen för denna proposition att behandla detta. liberalerna har dock aktualiserat frågan i motioner under allmänna motionstiden. Denna rubrik innebär i klartext att bl.a. den långväga busstrafiken inte får konkurrera med järnvägstrafiken. Utredningen yrkestrafiklag (SOU 1996:93), som ligger till grund för denna proposition, samt slutbetänkande (SOU 1997:35) föreslår att den långväga busstrafiken skall avregleras. Regeringen väljer att inte göra någonting nu utan man avser att återkomma i denna fråga i den trafikpolitiska propositionen som är aviserad till . liberalerna anser att den långväga busstrafiken bör avregleras. Dagens system är uppenbart orimligt då exempelvis en bussresenär från till tvingas åka flera mil norrut för att stiga på bussen p.g.a. att regleringar hindrar bussen från att stanna i och andra större orter längre söderut. Dessa regleringar bör avskaffas. liberalerna vill också ta upp de påpekanden som Lagrådet gjort i sitt yttrande rörande lämpligheten att hänvisa till regeringsförordningar i lagtext. blir då bunden av regeringens föreskrifter vilket är principiellt felaktigt. Vi delar därför Lagrådets uppfattning att de centrala definitionerna inom kommunikationsområdet bör tas in i lag. Den nuvarande fordonskungörelsen bör delas upp i en fordonslag och en fordonsförordning så som föreslagits i motion 1993/94:T212 (fp). Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. I propositionen föreslår regeringen att länsstyrelserna skall få mandat att utfärda regionala föreskrifter för taxitrafiken. Vi stöder denna tanke, men anser att det av rättssäkerhetsskäl är viktigt att lagstiftningen är tydlig vad gäller tillämpningsområdet. Det räcker då inte som precisering att det skall gälla för "trafiken i länet", så som regeringen föreslår. Det kan inte vara så att nya regler skall bli tillämpliga så fort en taxibil passerar en länsgräns vid en enstaka körning. Det måste vara helt klart när de olika länsstyrelsernas föreskrifter skall vara tillämpliga. En möjlighet är då att länsföreskrifterna skall tillämpas på sådan taxitrafik som ligger under den föreskrivande tillsynsansvar. Regeringen planerade ursprungligen att lämna den aktuella propositionen med ikraftträdande . När propositionen inte kom i utsatt tid har en osäkerhet spritt sig inom branschen om när ändrade regler skulle träda i kraft. Efter att har fattat beslut skall regeringen ge ut förordningar och berörda myndigheter skall ge ut nya föreskrifter. Därefter skall ett stort antal näringsidkare informeras i rimlig tid innan de nya lagarna träder i kraft. Genom att ge så från beslut till ikraftträdande ger regeringen felaktiga signaler till näringslivet och skapar en skadlig osäkerhet som faktiskt riskerar att leda till en snedvriden konkurrens mellan företag och dessutom färre riktiga jobb. Vi anser att de nya lagarna bör träda i kraft för att branschen skall få ytterligare på sig för behövlig information och anpassning. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att det klart i yrkestrafiklagen anges att trafikansvariga också skall finnas när statliga och kommunala organ utövar yrkestrafik, att beslutar att 2 kap. 9 § andra stycket i regeringens förslag till yrkestrafiklag skall utgå och att de preciserade kapitalkraven även fortsättningsvis anges i förordning, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att EU:s miniminivå skall gälla beträffande de ekonomiska kapitalkraven för att bedriva yrkestrafik, att beslutar om en omedelbar avreglering av den långväga busstrafiken, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att föra in centrala definitioner på kommunikationsområdet i lag och att dela upp vissa kungörelser i lagar och förordningar, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om tydligt tillämpningsområde för regionala föreskrifter, att beslutar att föreslagna lagar skall träda i kraft i stället för såsom regeringen föreslagit.