mot · GL02Jo48 · 1998-03-27 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:139 Ändringar i fiskelagen, m.m. Rätten till svensktyrkesfiskeFörslag till ändring av 30 § fiskelagen är en kompliceradfråga. I utformningen av en eventuell förändring av lagenoch därmed sammanhängande följdlagstiftning måste mannoga analysera konsekvenserna för svenskt yrkesfiske.Lagtextens utformning måste naturligtvis ses i sammanhanget av redangenomförda förändringar i sjölagens bestämmelser om fartygsregistreringsamt reglerna för erhållande av fartygstillstånd.Vi vill understryka det faktum att avgöranden huvud-sakligen behandlar frågan om villkor för fartygsregistrering och inte fråganom individuella yrkesfiskelicenser. Men frågan om licenserna är närasammanhängande med villkor för erhållande av fartygstillstånd.Den juridiska situationen med gemenskapens yrkesfiskeripolitik sombaseras på fördelning av nationella kvoter enligt den relativa stabiliteten,med det uttalade syftet att de fiskeberoende områdena och de i näringenverksamma skall fortsatt kunna bedriva sin näring, som rättspraxis urholkar denna målsättning, är onekligen paradoxal.Detta oacceptabla förhållande blir alltmer tydligt över tiden.Den avgörande frågan blir då om det är helt klart att EG-rätten förbjudertillämpningen av kriteriet "stadigvarande bosatt" för erhållande av yrkes-fiskelicens. Att EG:s primärrätt i , och dess regler ometableringsfrihet och förbud mot diskriminering på grund av nationalitet,skulle utesluta möjligheten att använda ett bosättningskrav som kriterium föratt uppfylla den nödvändiga länken mellan de nationella fiskekvoterna ochden fiskeberoende befolkningen och områdena är inte rimligt.En juridisk argumentation som i huvudsak går ut på att regler ombosättningskrav är diskriminerande därför att det är troligare att svenskamedborgare är bosatta i än att medborgare från övriga EU-länder ärdet är inte direkt övertygande.Då ändå har öppnat för möjligheten att krav kan ställas påbesättningens bidrag till det nationella socialförsäkringssystemet är detrimligt att ställa frågan om inte detta är ett indirekt medgivande tillbosättningskriterier.Om ovan nämnda synpunkter leder till slutsatsen att ett bosättnings-kriterium i 30 § fiskelagen inte är förenligt med EG-rätten så måste den före-slagna lagtexten "om fisket har anknytning till svensk fiskerinäring"kompletteras med motivtexter till lagtexten och tillämpningar som möjliggören reell koppling till den svenska fiskerinäringen.Att den licensierade yrkesfiskaren och minst en majoritet av besättningenskall bidra till det svenska socialförsäkringssystemet anser vi vara heltnödvändigt. Vidare bör bosättningen vara ett element, dock ej nödvändigt, ien sådan undersökning av anknytningen till svensk fiskerinäring. Vidaremåste licenshavaren ha en reell koppling till svensk fiskerinäring.Normalfallet i samtliga verksamheter som kräver någon form av auktorisa-tion är att tillståndet söks och eventuellt beviljas i det land där verksamhetenbedrivs och individen betalar skatt och bidrar till socialförsäkringssystemet.Det är viktigt att understryka vikten av att någon form av begränsning införsså att sökanden/innehavaren av yrkesfiskelicens inte är licensierad i fler änett land samtidigt.Vidare anser vi att regeringen bör undersök möjligheten att ställa krav påatt för innehav av fartygstillstånd av ägandet måste varaknutet till licensierad yrkesfiskare. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förändringen i 30 § fiskelagen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om innehav av fartygstillstånd.