mot · GM02U612 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:U612av andre vice talman m.fl. (v, kd, c, fp, mp)Mänskliga rättigheterOm mänskliga rättigheterDen är det FN:s allmännaförklaring om de mänskliga rättigheterna antogs. Dettajubileum har uppmärksammats över hela världen. 1948 antog förklaringen har dennavarit hörnstenen i arbetet för de mänskliga rättigheterna ochlett till utarbetandet av många internationella och regionalakonventioner och fördrag som har ratificerats av en stor delav FN:s medlemsländer. Trots detta är brotten mot demänskliga rättigheterna vitt utbredda. För många människorär förklaringen inte mer än löften på ett papper. Församvetsfångar som hålls i fängelse världen över och förtortyroffer som finns i en tredjedel av världens stater är detlångt mellan ord och handling.Den allmänna förklaringen fastslår att de mänskliga rättigheterna äruniversella och odelbara - och efterlevnaden är ett ansvar för alla stater. om mänskliga rättigheter 1993, antog 171 staterWiendeklarationen, vilken starkt poängterar att det är alla staters skyldighetatt utöva påtryckningar mot länder som kränker de mänskliga rättigheternasamt att kritik mot dessa länder inte skall ses som en inblandning i en statsinre angelägenheter. Lika viktigt som att uppnå universell anslutning tillkonventionerna är att få till stånd universell efterlevnad både när det gällerinkorporering i nationell lagstiftning och när det gäller praxis. Det är ocksåviktigt att fokusera på det stora antalet stater som har gjort reservationer isamband med ratificeringar, eftersom dessa reservationer undergräverkonventionernas syfte.Många länders regeringar uppvisar dubbla ansikten i sin attityd tillmänskliga rättigheter.Irlands tidigare president , numera FN:s högkommissionärför mänskliga rättigheter, har beskrivit situationen när det gäller mänskligarättigheter i världen på följande sätt:50-årsjubileet är varken för firande, ett tillfälle att vara självbelåtnaeller gratulera oss själva till den utveckling som ägt rum . Vi kaninte låtsas att det som uppnåtts när det gäller mänskliga rättigheter lett tillgenomgripande förändringar i form av en minskning av brotten mot demänskliga rättigheterna. Två gånger under detta årtionde har vi bevittnatfolkmord riktade mot hundratusentals människor. I strid med de mänskligarättigheterna och internationella lagar har våldtäkt blivit ett fenomen somsystematiskt använts som ett vapen i krigföringen. Tortyr, summariskaavrättningar och försvinnanden är vanliga. Hundratals miljoner människorlever i extrem fattigdom, lider av undernäring, sjukdomar och är utan hopp.Miljoner barn dör på grund av brist på rent vatten. Vi har fortfarande enomfattande diskriminering på grund av kön, etnisk tillhörighet, religion ochsexuell läggning. Länder som berömmer sig själva av att välkomnaimmigranter slår igen portarna för flyktingar och asylsökande. (A HumanRights Message, 1998, s. 10-11)När det gäller de krav världens regeringar måste uppfyllaanser följande:? att göra slut på våldet mot kvinnor, barn, minoriteter och invandrare ochett slut på att de antar nationella planer för sitt arbete med mänskligarättigheter och att de i detta arbete inkluderar de ekonomiska förhållan-dena,?? att de ratificerar de internationella fördragen rörande mänskliga rättig-heter,?? att anta nationella handlingsplaner för genomförande av mänskligarättigheter och i dessa beakta hur ekonomiska prioriteringar inverkar,?? att säkra de mänskliga rättigheterna till utbildning för alla,?? att man skapar nationella institutioner för förverkligande och till försvarav de mänskliga rättigheterna,?? att man måste ta krafttag för att utplåna fattigdomen.? (A Human Rights Message, 1998, s. )Vi ser med oro att de mekanismer som inrättats för attkontrollera efterlevnaden, bl.a. har FN:s särskildarapportörer för små resurser eller också hindras de från att påett effektivt och resolut sätt ställa regeringar till svars i deländer där övergreppen förekommer. Det internationellasamfundet avstår ofta från starka påtryckningar av politiskaeller ekonomiska hänsyn. Försvaret för de mänskligarättigheterna försvagas även på grund av regionalahänsynstaganden. Bästa sättet att uppmärksamma50-årsjubileet är att med större kraft arbeta för att deinternationella fora och traktat som inrättats och antagits skabli de effektiva redskap de var tänkta att vara.Sverige bör i FN, EU och i andra internationella fora arbeta för att demekanismer som inrättats för att kontrollera efterlevnaden av deklarationenom de mänskliga rättigheterna ges större resurser. Detta vill vi ge regeringentill känna.AfghanistanKränkningarna av de mänskliga rättigheterna i Afghanistanär oerhört utbredda. Offentliga avrättningar, amputationeroch spöstraff har ökat , och förtrycket drabbarstora delar av samhället. Särskilt drabbade är kvinnor sominte får vistas utanför hemmet utan sällskap av manligsläkting, de får inte söka arbete och de nekas utbildning.Kvinnor som trotsar de rigida restriktionerna, utsätts försvåra trakasserier och misshandel. Världssamfundet stårlamslaget som många regeringar bär ett tungtansvar som vapenexportörer till de stridande parterna.Sverige bör i FN, EU och andra internationella fora verka för att allvapenexport till upphör. Detta vill vi ge regeringen till känna.AlgerietVåldet i har pågått utan att detinternationella samfundet har agerat. Vid åretsFN-kommission för de mänskliga rättigheterna kom Algerietinte ens upp på dagordningen. Tiotusentals civila har dödats ioerhört brutala massakrer. Den algeriska regeringen hävdaratt samtliga attacker har utförts av terrorister och islamiskafundamentalister. Överlevande från massakrerna har dockmånga gånger vittnat om att militär och polis vägrat ingripatrots att de funnits i närheten av de byar där övergreppen harskett. Tusentals människor har dömts till fängelse efterbristfälliga rättegångar, och många människor kvarhålls utanrättegång. Tortyr och misshandel uppges vara mycket vanligtförekommande, särskilt mot fångar i hemliga häkten.Oberoende organisationer har trots upprepade förfrågningar inte fåtttillstånd att resa in i för att kunna göra utredningar. hartvå delegationer från EU och en delegation utsedd av FN:s generalsekreterareKofi Annan besökt landet. Ingen av dessa delegationer hade mandat attutreda MR-kränkningar och villkoren för deras besök hade hårt dikterats avden algeriska regeringen. publicerade för demänskliga rättigheterna sitt svar på den försenade rapporten från denalgeriska regeringen. Kommittén riktar stark kritik mot den bristanderespekten för de mänskliga rättigheterna i landet och har också utfärdat ettantal rekommendationer till regeringen.Åtgärder måste vidtas för att skydda civilbefolkningen och stoppamassakrerna. Vidare måste noggranna utredningar göras av oberoende ex-perter för att kunna säkerställa vem som ligger bakom övergreppen, även vadgäller säkerhetsstyrkornas och den regeringsstödda milisens roll. Anklagelserom tortyr, försvinnanden och utomrättsliga avrättningar måste utredas, ochde skyldiga ställas inför rätta.Sverige bör i FN, EU och andra internationella fora verka för att endelegation ges möjlighet att besöka och undersöka våldet i . Dettavill vi ge regeringen till känna.ColombiaDe har mer än 30 000 människor fallit offerför politiska mord. Ytterligare 3 000 har förts bort och ärfortfarande "försvunna". Över en miljon människor hartvingats på flykt i det egna landet på grund av det politiskavåldet - 150 000 av 1998. Dåden förre presidenten tillträdde sitt ämbete iseptember 1994 presenterade han ett vittgående programmed förslag till åtgärder för att förbättra situationen för demänskliga rättigheterna i landet. I detta program ingicklöften om att avväpna och upplösa de paramilitära gruppernaoch att vidtaga åtgärder för att komma till rätta medstraffriheten, så att de som gjort sig skyldiga till övergreppskulle ställas inför rätta. Tyvärr har utvecklingen inte allsgått i denna riktning. Under president regeringstidfortsatte de systematiska och grova övergreppen ioförminskad skala. Paramilitära grupper och även gerillanhar skaffat sig ett allt större utrymme. Ingen kan egentligenkänna sig säker i dagens : gatubarn, prostitueradeoch småbanditer blir föremål för utrensningsaktioner utfördaav enskilda eller grupper som agerar med polisens godaminne. Organisationer för mänskliga rättigheter har ävendokumenterat ett stort antal fall där MR-aktivister, ledare islumområden, företrädare för indianbefolkningen, lärare,advokater som försvarar offren för MR-kränk-ningar,politiskt aktiva på vänsterkanten och fackligt aktiva förtsbort, torterats, "försvunnit" eller dödats på öppen gata.MR-aktivister hotas till livet och tvingas upphöra med sinverksamhet och fly ut ur landet eller gå i intern exil. Dettainnebär att de viktigaste rapportörerna när det gällerMR-brott tystas. Utan information till omvärlden hotassäkerheten för de utsatta grupperna i allt högre grad. Detskydd som återstår för hotade och förföljda människor iColombia är det internationella engagemanget.Det är otvetydigt så att de flesta MR-brott med politisk anknytning begåsav säkerhetsstyrkorna med hjälp av de paramilitära grupperna. Dessa grupperkan fritt röra sig i områden med stark militär närvaro och får i storutsträckning sin utbildning och sitt beskydd från säkerhetsstyrkorna.Straffriheten för medlemmar ur säkerhetstyrkorna och de paramilitäragrupperna är närmast total.Den 8 augusti 1998 tillträdde som nyvald president. Hansregering har ännu ej vidtagit åtgärder för att komma till rätta med straffri-heten och stoppa de svåra övergreppen.FN:s MR-kontor i är ett viktigt led när det gäller övervakningen avde mänskliga rättigheterna. Men detta kontor får inte ses som en garant föratt övergreppen kommer att upphöra. som är en av biståndsgivarna,bör noga följa rapporteringen från kontoret. Den börockså främja och upprätthålla ett kraftfullt internationellt tryck på dencolombianska regeringen att på allvar inleda fredsförhandlingar med gerillanoch avväpna de paramilitära grupperna. Man bör också kräva effektivaåtgärder för att sätta stopp för straffriheten.Sverige bör i FN, EU och i andra internationella fora verka för att deparamilitära grupperna, som står för de flesta brotten mot mänskligarättigheter i , upplöses att straffriheten för brott mot mänskligarättigheter upphör samt att en FN-rapportör inrättas som följer utvecklingennär det gäller efterlevnaden av de mänskliga rättigheterna i landet. Detta villvi ge regeringen till känna. (Se vidare särskild motion om )IranOtaliga rapporter om grava kränkningar av de mänskligarättigheterna i har förekommit under en lång rad år.President utfästelser om reformer på MR-området,exempelvis när det gäller yttrandefrihet och kvinnorsrättigheter, motarbetas av konservativa religiösa krafter i detpolitiska etablissemanget. Hundratals politiska fångar hållsalltjämt fängslade, många utan rättslig prövning eller efter attha blivit dömda vid bristfälliga rättegångar. Tortyr ochmisshandel är vanligt förekommande och brutalastraffmetoder som spöstraff och stening till döds tillämpas.Under 1997 avrättades minst 143 människor, flera av dem samvetsfångar.Religiösa minoriteter utsätts för svår förföljelse, ett exempel är Bahaian-hängare. Sedan den islamiska revolutionen har minst 200 av dessa av-rättats och fastställdes dödsdomarna mot ytterligare två Bahai-anhängare.Vi ser med tillfredsställelse på att dödsdomen mot författaren har upphävts.Det är dock nödvändigt att det internationella samfundet noga bevakar attutvecklingen i går i en positiv riktning, att man ställer konkreta krav påförändringar och stöder reformarbetet.Att president förklarat att fatwan mot upphävts innebärinte att de mer militant fundamentalistiska grupperna kring den andligeledaren och för landets bästa följer beslut.Sverige bör alltså noga följa vad som sker i när det gäller mänskligarättigheter och framför allt när det gäller säkerhet. Dettavill vi ge regeringen till känna. (Se vidare särskild motion om )KinaFN:s kommission för de mänskliga rättigheterna avslutadesin 54:e session utan att fördöma övergreppen i . Detskäl som angavs var att har inlett en dialog medomvärlden och att man även har undertecknat de tvåkonventionerna om mänskliga rättigheter. Trots dettarapporteras om svåra kränkningar av de mänskligarättigheterna. Ännu efter massakern på är minst 250 människor fortfarande fängslade fördelaktighet i demokratirörelsen. I genomsnitt döms 60personer till döden . Förtrycket i fortgårmed oförminskad styrka. Minst 10 fångar rapporteras hadödats efter fredliga protester iDrapchifängelset i , . Protesterna genomfördes isamband med ett besök av en EU-delegation. En dialog medde kinesiska myndigheterna får inte leda till att övergreppeninte påtalas. Dialogen mellan och måste vara kritiskoch vaksam när det gäller de mänskliga rättigheterna i Kinaoch när det gäller de kinesiska myndigheternas uppträdande iTibet. Allt annat än ett kraftfullt agerande från världensregeringar är ett tyst medgivande till de kinesiska ledarna attde kan fortsätta bryta sina löften att respektera de mänskligarättigheterna. Besöket av FN:s högkommissarie för demänskliga rättigheterna var ett positivt första steg, men denkinesiska regeringen bör också uppmanas att bjuda in FN:ssärskilda rapportörer om tortyr och utomrättsligaavrättningar. Vidare bör krav ställas på att ICRC() får besöka fängelseroch interneringsläger, och att internationellamänniskorättsorganisationer släpps in i för att kunnagöra utredningar om MR-situationen.Sverige bör i FN, EU och andra internationella fora verka för attInternationella Röda Korset får besöka fängelser och interneringsläger, ochatt internationella människorättsorganisationer släpps in i för att utredaMR-situationen. Detta vill vi ge regeringen till känna.TurkietSituationen för de mänskliga rättigheterna i harmånga gånger varit föremål för debatt i den svenskariksdagen. Trots vittgående löften från den turkiskaregeringen om reformer, har de förbättringar som hittillsgenomförts varit ringa och övergreppen fortgår i stor skala.Systematisk och omfattande tortyr förekommer fortfarandepå polisstationer. dog minst sex personer i häkte.Trots löften från den turkiska regeringen om lättnader när detgäller yttrandefrihet, fortsätter man att fängsla personer somfredligt har uttryckt sin åsikt.I maj utsattes den kände människorättskämpen för ett svårtattentat. Hundratals människor har gripits för sin fredligaverksamhet. De så kallade "lördagsmödrarna" som är anhöriga till personersom "försvunnit" i polisens häkten, har genomfört tystafredliga demonstrationer i . har detrakasserats svårt, och ingrep polisen med våld motdemonstrationen och drygt 150 medlemmar av det turkiska människorätts-förbundet greps.Turkiet har formellt inbjudit mot försvinnanden ochden särskilde rapportören om tortyr att besöka landet. Den svenskaregeringen bör via EU verka för att dessa löften verkligen uppfylls, och attbesöken genomförs på ett tillfredsställande sätt. Den turkiska regeringenmåste garantera att arbetsgruppen och den särskilde rapportören tillåts attröra sig fritt i landet för att kunna genomföragrundliga utredningar. bör ställa sig bakom ett sådant krav. Detta villvi ge regeringen till känna. (Se vidare särskild motion om )DödsstraffetVid årets möte med FN:s antogs återigenen resolution med en uppmaning till alla stater att ansluta sigtill andra tilläggsprotokollet till konventionen ommedborgerliga och politiska rättigheter, som syftar till ettavskaffande av dödsstraffet. Dessutom uppmanades de statersom fortfarande har kvar dödsstraff att införa ett moratoriumoch inte verkställa några avrättningar. harvissa framsteg gjorts när det gäller dödsstraffets avskaffande.Mer än 100 stater har avskaffat dödsstraffet de jure eller defacto, men utvecklingen när det gäller dödsstraffet i vissaländer är mycket oroande.Enligt uppgift från avrättades i minst 1 876personer och 3 152 dömdes till döden . Den officiella statistikenöver antalet avrättningar är sekretessbelagd, och den korrekta siffran är medall sannolikhet betydligt högre.I har allt fler stater genomfört avrättningar. Det rättsliga skyddet harförsämrats ytterligare genom att möjligheterna till att överklaga har minskat.Risken att oskyldiga avrättas har ökat. har, fram till den 15september, 52 personer avrättats. Han var hjärnskadad sedan födseln och dömdes till döden förett brott han begått då han var . Detta var den tredjeungdomsbrottslingen som avrättades i , vilket är helt i stridmed internationell rätt som förbjuder dödstraff mot ungdomar som var under18 år då brottet begicks. Dödsstraffet har också brutaliserats, man har t.ex.utfört dubbel- och trippelavrättningar.Sverige har arbetat för ett avskaffande av dödsstraffet.Detta arbete måste fortgå både i bilaterala kontakter med länder somfortfarande har dödsstraff, men också i mellanstatliga organ som FN, EU,och . Detta vill vi ge regeringen till känna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att i FN, EU och i andra internationella forum skall arbetaför att de mekanismer som inrättats för att kontrollera efterlevnaden avdeklarationen om de mänskliga rättigheterna ges större resurser,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att i FN, EU och andra internationella forum skall verkaför att all vapenexport till upphör,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att i FN, EU och andra internationella forum skall verkaför att en delegation ges möjlighet att besöka och undersöka våldet i ,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att i FN, EU och i andra internationella forum skall verkaför att de paramilitära grupperna i upplöses,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att straffriheten för brott mot mänskliga rättigheter i Colombiaupphör,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att en FN-rapportör inrättas som följer utvecklingen när det gällerefterlevnaden av de mänskliga rättigheterna i ,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att noga skall följa vad som sker i när det gällermänskliga rättigheter, framför allt när det gäller säkerhetsamt iranska kritikers rättigheter och personliga säkerhet,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att när det gäller EU:s dialog med måste varakritiskt och vaksamt när det gäller de mänskliga rättigheterna i och dekinesiska myndigheternas uppträdande i ,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att regeringen via EU skall verka för att löften om attlåta mot försvinnanden och särskilda rapportör om tortyrbesöka verkligen uppfylls,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att FN:s särskilda rapportör och motförsvinnanden skall ges möjligheter att röra sig fritt i ,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att skall fortsätta och intensifiera sitt arbete fördödsstraffets avskaffande både genom sina bilaterala kontakter med ländersom fortfarande har dödsstraff och i mellanstatliga organ som FN, EU, OSSEoch ,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att i internationella forum skarpt bör kritisera ochprotestera mot att man dömer ungdomar till döden och mot den brutaliseringsom kommit till uttryck i och och andra länder när det gällerdödsstraffet.Stockholm den 25 oktober 1998Eva ()()()()()