mot · GL02Fi65 · 1998-04-29 00:00:00 — Det kan vara genom ett aktivt stöd från personkretsen kring en missbrukare som gör att rehabiliteringen blir framgångsrik. Särskilt gäller detta efter en behandlingsinsats. har tidigare föreslagit att den utredning som gör en översyn av socialtjänstlagen får till uppgift att se över möjligheten att ålägga socialnämnderna att aktivt stödja den närmaste personkretsen till en missbrukare. Vi håller fast vid detta förslag. Vad som ovan anförts bör som sin mening ge regeringen till känna. Det finns en klar brist i utvärdering, uppföljning och dokumentation av missbrukarvården. Detta har uppmärksammats vid ett flertal tillfällen. Det gäller både kostnaden för vården och resultaten. Kommunerna kan i låg grad svara på hur effektiv vården är. Kunskapen om invandrare i missbrukarvården är också bristfällig. 7.2 Barn- och ungdomsvård Kommunerna ska enligt socialtjänstlagen sörja för att barn och ungdomar växer upp under trygga förhållanden. Kommunernas socialnämnder ska också erbjuda hjälp vid frågor kring vårdnad, umgänge och fastställande av faderskap i de fall där föräldrarna inte är gifta. I regeringens brottsförebyggande program betonas vikten av att minska nyrekryteringen till kriminalitet. Det är svårt att få fram en samlad bild av barnens situation. Antalet utredningar inom som rör barn har ökat i större kommuner men om det beror på en faktisk ökning av antal barn som far illa är oklart. Samarbetet mellan socialtjänst och skola har ökat och arbetet med att stödja barnen har förbättrats. Institutionsvården av barn minskar till förmån för öppen vård i olika former. Vi konstaterar att kommunerna är i stort behov att utveckla sin dokumentation för att bättre kunna följa upp och utvärdera sitt arbete med barn. Vid alla åtgärder som rör barn, vare sig de vidtas av offentliga eller privata sociala välfärdsinstitutioner, domstolar, administrativa myndigheter eller lagstiftande organ, skall barnets bästa komma i främsta rummet (artikel 3 i ). har krävt att den skall följa den norska regeringens exempel vad gäller presentation av budgeten i ett avseende nämligen en barnbilaga. Vi menar att det är av stort värde att budgeten granskas ur ett barnperspektiv. I en nyutkommen bok av ekonomen , publicerad av , Barn och Ekonomisk Politik för en alternativ statsbudget presenteras exempel på vad som borde ingå i en barnvänlig budget. Han skriver vidare: Sambanden mellan barn och makroekonomi är ofta svåra att iaktta både teoretiskt och empiriskt. Att till exempel försöka isolera och mäta effekterna på våra barns välbefinnande av en förändring av så kallade styrränta med en halv procentenhet vore minst sagt våghalsigt. Det är självklart svårt att prissätta olika kostnader vad gäller just barn. Likväl är det en viktig signal när seriösa försök till sådana bedömningar görs. I flera kommuner, exempelvis , görs numera barnbokslut, och i alltfler kommuner, exempelvis samtliga stadsdelsnämnder i , skall en särskild bilaga till budgeten redovisa konsekvensbeskrivningar för barn och ungdomar. har förlitat sig på tidigare löften från regeringen att en sådan bilaga till statsbudgeten skulle komma. har så inte skett. Vi anser att lagen om statsbudgeten skall innehålla krav på att barnbilaga införs. Vad som ovan anförts bör som sin mening ge regeringen till känna. genomfördes ändringar i socialtjänstlagen. Den viktigaste förändringen var införandet av riksnorm. ställde sig bakom en lagreglering av biståndet som vi ansåg vara nödvändigt för att garantera ett ekonomiskt skyddsnät för medborgarna. Vi var dock inte odelat positiva. Vi tyckte att det fanns skäl att lägga in ytterligare poster i försörjningsstödet och därmed bland annat ge möjlighet att överklaga med förvaltningsbesvär. Det handlar om skäliga kostnader för möbler, husgeråd, TV m.m. och kostnader för tandvård, psykologisk behandling och psykoterapi. Kostnader för socialbidrag har ökat . I fasta priser innebär det en ökning . Det var drygt 403 000 hushåll eller drygt 753 000 socialbidragsmottagare . Motsvarande siffra har ännu ej gått att få. Bidragsbeloppen skiljer sig avsevärt mellan kommunerna. Lägst var bidraget i glesbygdskommunerna och störst i storstadskommuner. Två förklaringar kan vara att den genomsnittliga bidragstiden är längre i storstäderna liksom att hyrorna är högre. Bidragstidens längd har ökat från i medeltal . har socialbidragen utvecklats till att mer bli en källa till försörjning än att vara det yttersta ekonomiska skyddsnät som är den egentliga avsikten. Det finns flera förklaringar till detta. I första hand den höga arbetslösheten, men även besparingar i transfereringarna som bland annat inneburit sänkta nivåer i socialförsäkringarna. Besparingar i syfte att sanera statens finanser har även på detta sätt fått betydelse för kommunernas ekonomi. vill att kostnadsansvaret för socialbidragen skall delas av stat och kommun. En del av ansvaret skulle i så fall flyttas från kommunerna till staten. På så sätt får både stat och kommun ekonomiska motiv att få ut socialbidragstagare i arbete. föreslår att hos regeringen begär en utredning av hur kostnader och eventuell organisation av socialbidragen kan delas på detta sätt. Oavsett grad av statligt övertagande av kostnadsansvaret är det angeläget att finansieringsprincipen upprätthålls. Vad som ovan anförts bör som sin mening ge regeringen till känna. 8 Barnomsorg, skola och vuxenutbildning infördes nya bestämmelser om barnomsorgen i socialtjänstlagen. Bestämmelserna innebär en skyldighet för kommunerna att tillhandahålla barnomsorgsplats under vissa förutsättningar. Däremot innebär de inte en rättighet för den enskilde medborgaren att få barnomsorgsplats. Allt fler kommuner närmar sig full behovstäckning men detta har skett på bekostnad av barngruppernas storlek. Andelen barn inskrivna i förskola, fritidshem och familjedaghem har stigit som antalet årsarbetare inte har ökat i motsvarande grad. Barnantalet per årsarbetare på daghemmen har ökat från 4,5 till 5,4 . Det motsvarar en ökning ! Kvaliteten i barnomsorgen är enligt vår uppfattning i hög grad relaterad till personaltätheten. Det finns stor risk att uttunningen av personal gör det omöjligt att bedriva en god pedagogisk verksamhet och att barnen därmed kommer i kläm. I hälften av landets kommuner har barn till arbetslösa föräldrar ingen möjlighet att få barnomsorg. I andra kommuner får barn med arbetslösa föräldrar sin närvaro i barnomsorgen starkt begränsad. Om föräldrarnas situation förändras, t.ex. till följd av arbetslöshet, mister alltså många barn sin plats i barnomsorgen . Med hänsyn till hur viktigt det är att barn har möjlighet att få kontinuitet i omsorgen, tycker vi att det är angeläget att barn till arbetslösa föräldrar inte stängs ute från barnomsorg vid föräldrars arbetslöshet. Vad som ovan anförts om barnomsorg vid arbetslöshet bör som sin mening ge regeringen till känna. I diskussionerna om kommunernas behov av ytterligare statsbidrag framhålls att nya resurser behövs till skola, vård och omsorg. Nedskärningar och problem inom såväl skolan som vården och äldreomsorgen har också, ofta med rätta, uppmärksammats . Däremot har det varit förvånansvärt tyst om barnomsorgen, trots att det troligen inte finns något område inom vare sig eller annan verksamhet som fått bära så stor del av 1990-talets besparingar och försämrade ekonomi som just barnomsorgen. anser att den läroplan för förskolan som ska fatta beslut om senare i vår kommer att kunna användas som ett verksamt redskap i arbetet att höja kvaliteten i barnomsorgen. 8.2 Det offentliga skolväsendet för barn och ungdom Det offentliga skolväsendet för barn och ungdom ska enligt skollagen ge alla, oberoende av kön, geografisk hemvist samt sociala och ekonomiska förhållanden, lika tillgång till utbildning. Utbildningen ska inom varje skolform vara likvärdig, varhelst den anordnas inom landet. Utbildningen ska ta hänsyn till elever med särskilda behov. Även har fått göra kraftiga besparingar. Undervisningens andel av de totala kostnaderna har därtill minskat. Antalet lärare per 100 elever har minskat från 8,3 till 7,6. Det redovisas inte i skrivelsen, men i andra rapporter framkommer att särskilt antalet speciallärare har minskat. För övriga personalkategorier har resurserna för kuratorer och elevassistenter blivit mindre. I många kommuner bedömer man dessutom att antalet elever med behov av särskilt stöd har blivit fler. En undersökning presenterad av , där en jämförelse gjorts mellan åren 1986 respektive 1995, visar att kommunerna numera fördelar resurser mer efter elevantal och mindre efter elevernas behov. Skollagen poängterar som vi tidigare nämnt att man inom utbildningsväsendet ska ta hänsyn till elever med särskilda behov. Mot bakgrund av detta och mot bakgrund av att man i ett flertal kommuner bedömer att elever med behov av särskilt stöd växer i antal, anser att det är djupt oroande att besparingar i så hög utsträckning drabbat just dessa elever. Vad som ovan anförts om elever med särskilda behov bör som sin mening ge regeringen till känna. Den kommunala vuxenutbildningen har tre utbildningsnivåer: den grundläggande vuxenutbildningen som kommunerna är skyldiga att anordna för de kommuninvånare som inte har utbildning motsvarande grundskolebehörighet, gymnasial vuxenutbildning, som kommunerna ska erbjuda men som inte på samma sätt som grundläggande vuxenutbildning är en utbildning som kommuninvånaren har rätt till men som de flesta kommuner anordnar, påbyggnadsutbildning som syftar till att ge vuxna vidaraeutbildning eller ny yrkesutbildning. Anordnare av vuxenutbildning är skolenheten komvux, men komvux kan ge andra utbildningsanordnare i uppdrag att anordna utbildningen. Den kommunala vuxenutbildningen är kommunalt finansierad. Det är vuxenutbildning som finansieras av staten med kommunerna som anordnare. Organiseringen av varierar från kommun till kommun. För att extra medel till vuxenutbildning inom ska utgå måste kommunen upprätthålla sin tidigare volym på vuxenutbildning. vuxenutbildning sker i kursform. En elev kan alltså läsa allt från en enstaka kurs till att vara heltidsstuderande i komvux. Undervisningen anordnas också på kvällstid. Studieavbrotten är ett stort problem. En fjärdedel av kursdeltagarna i den grundläggande vuxenutbildningen och en sjättedel av de studerande i gymnasial vuxenutbildning avbryter påbörjad kurs. Skälen till kursavbrotten redovisas inte i skrivelsen. Andra rapporter ger vid handen att en orsak kan vara svårigheter med studiefinansieringen. En annan att de studerande behöver mer stöd för att anpassa sig till studierna än komvux kan ge. Studieavbrotten är ett problem såväl för utbildningsanordnaren som för den enskilde. Kraftfulla insatser måste göras för att i möjligaste mån motverka studieavbrott. Ett nytt och rättvist studiestödssystem behövs för att det ska vara möjligt att som vuxen satsa på utbildning. innebär en stor kraftsamling på vuxenutbildning. är mycket positivt till detta, och vi menar att erfarenheter från kan bli en grund för en reformerad vuxenutbildning för framtiden. resurser går till kommunerna som ansvarar för utbildningarna, vilka kan upphandlas från andra utbildningsanordnare. För kommunernas del borde få till följd att man i större utsträckning än ser på vuxenutbildningssektorn med dess olika nivåer, anordnare och studerande som en angelägenhet med stor potential för kommunens utveckling. förstärks ofta konkurrensen mellan exempelvis komvux, folkbildningen och . I stället borde samarbete och samverkan mellan olika utbildningsanordnare förstärkas och utbildningen för vuxna ses som en viktig utvecklingsresurs. Inte minst när det gäller undervisning och undervisningsmetoder har folkbildningen erfarenheter som är viktiga att ta till vara. Behovet av utbildning för vuxna kommer troligen aldrig att kunna utbildas bort av ungdomsskolan. Samhälls- och arbetslivet ställer nya och högre utbildningskrav på människor. Omkring en miljon människor mellan saknar gymnasiekompetens eller motsvarande utbildning. Vuxenutbildning kommer även de närmaste decennierna att vara viktig, om idéerna om ett livslångt lärande ska kunna bli en realitet för alla. I rapporten mångfald har en utvärdering gjorts av det svenska flyktingmottagandet åren 19911996. Det visar sig att flyktingarna haft svårigheter att bli självförsörjande efter introduktionstiden. Vidare har det framkommit att kommunerna inte i tillräcklig grad tagit hänsyn till de nyanländas individuella förutsättningar och behov. Barns och ungdomars behov har kommit i skymundan liksom att man inte i tillräckligt hög grad uppmärksammat hälsofrågorna. är kritiskt till och kan inte godta den asylpolitik som förs . måste leva upp till sina internationella åtaganden vad gäller mänskliga rättigheter. är av den uppfattningen att alla som söker här har asylskäl. Det är därför viktigt att integrationen börjar en flykting kommer till . Vi vill därför att flyktingbarn ska ha rätt till samma utbildning som svenska barn, både på grundskole- och gymnasial nivå. Vi anser att flyktingbarn inte ska bo i s.k. korridorförläggningar. visar i sina undersökningar att det statsbidrag som går till kommunerna för flyktingmottangandet inte fullt ut kompenserar kommunerna för deras kostnader. Detta kan vara en orsak till att kommuner som tidigare tagit emot flyktingar nu tvekar. avsätter i budgetmotionen ytterligare medel till kommuner för att täcka kostnader i samband med flyktingmottagande och för insatser för flyktingbarn enligt ovan. Vad som ovan avförts bör som sin mening ge regeringen till känna. 10 Kommunerna och sysselsättningen Kommunerna har getts en ökad roll i arbetsmarknadspolitiken. Budgetåret 199495 var i genomsnitt drygt 229 000 personer i konjunkturberoende åtgärder. var 60 000 av dem som var i åtgärder sysselsatta inom kommunerna. hade antalet personer i åtgärder i kommunerna ökat till drygt 90 000. har kommunerna svarat för fler åtgärdsplatser än övriga anordnare. har lagt förslag om att frigöra resurser från a-kassemedlen för att finansiera avtalsenliga anställningar inom kommuner och landsting. Vi har varit kritiska till att arbetsmarknadspolitik i många fall egentligen handlar om att ersätta personalminskningar i den offentliga sektorn med lågavlönade tjänster som finansierats över a-kassa och arbetsmarknadspolitiska medel. innebär vårt förslag en möjlighet till omvandling av ca 1314 000 resursarbeten, ALU-placeringar m.m. inom den kommunala sektorn för tidsbegränsade anställningar med lönenivåer enligt avtal. För kommunsektorns del handlar det då bara om att själv finansiera en mindre del av den ökade kostnaden. Större delen handlar om en överflyttning av a-kassemedel. För att ytterligare stärka kommunernas ekonomi och möjligheter att trygga bra kvalitet i vård, skola och omsorg och för att ge möjlighet till kommunerna att anställa mer personal föreslår också en riktad arbetsgivaravgiftssänkning till kommuner och landsting motsvarande 1999. 11 Medborgaren i den lokala demokratin Regeringsformens 1 kap. 1 § säger: All offentlig makt i utgår från folket. Den svenska folkstyrelsen bygger på fri åsiktsbildning och på allmän och lika rösträtt. Den förverkligas genom ett representativt och parlamentariskt statsskick och genom kommunalt självstyrelse. Den offentliga makten utövas under lagarna. Vi värnar demokratin som den definieras i vår regeringsform och i konventioner. Konventionen om de mänskliga rättigheterna antogs enhälligt . Den innefattar bland annat rätten till arbete, rätten för envar att åtnjuta rättvisa, gynnsamma arbetsvillkor och en tillfredsställande levnadsstandard, tillräckligt med mat och kläder samt en lämplig bostad. Den innefattar även allas rätt till att såväl fysiskt som psykiskt åtnjuta bästa uppnåeliga hälsa och rätt till utbildning samt rätt till frihet, personlig säkerhet, tankefrihet, religionsfrihet, åsiktsfrihet och föreningsfrihet. Till de mänskliga rättigheterna hör även kvinnofriden. Kommun betyder gemensam. Den kommunala självstyrelsen bygger på att medborgarna gemensamt sköter sina angelägenheter utan onödig inblandning av staten. Närhetsprincipen ska styra. Detta kräver juridisk och ekonomisk handlingsfrihet. Utifrån målsättningen om jämlika levnadsförhållanden anser vi att staten ska garantera likvärdiga ekonomiska förutsättningar över hela landet. Detta fördelningspolitiska ansvar får inte innebära att staten begränsar kommunernas självstyre. En ömsesidig respekt för varandras olika ansvarsområden underlättar den svåra balansakten att kombinera jämlika levnadsförhållanden i hela landet med ett decentraliserat ansvar. Vad som ovan anförts bör som sin mening ge regeringen till känna. Antalet fritidspolitiker minskar. Fullmäktiges roll som besluts- och debattforum har minskat. Ungdomar och personer med utländsk bakgrund är underrepresenterade i de kommunala valen. Var femte kommun saknar helt representation i fullmäktige av personer med utländsk bakgrund. Den lokala demokratin och medborgarnas möjlighet till medverkan och påvekan måste vidareutvecklas. Det finns i ett stort intresse för politiska frågor men inte för medlemskap i politiska partier. Det är därför viktigt att de politiska partierna eftersträvar en bred förankring i sitt arbete. Fler människor måste få möjlighet att påverka politiska beslut. Därför måste det representativa systemet kompletteras med olika former av direkt inflytande. Agenda 21-arbetet kan med sitt underifrånperspektiv tjäna som ett bra exempel på hur man kan förena lokal demokrati med långsiktigt miljöarbete. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kommunernas balanskrav (3.5), att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om regeringens förslag om en förlängning av nuvarande lag för att motverka kommunala skattehöjningar (3.5), att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om sjukvård och omvårdnad (4.1), att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om personalen inom vården (4.4), att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vård i livets slutskede (5), att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om äldre människors valmöjligheter till vård (5), att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om diskriminering av funktionshindrade (6), att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om missbrukares möjlighet att välja vård och behandling (7.1), att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stöd åt anhöriga till missbrukare (7.1), att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om barnbilaga i statsbudgeten (7.3), att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om socialbidraget (7.4), att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om barnomsorg vid arbetslöshet (avsnitt 8.1), att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om elever med särskilda behov (avsnitt 8.2), att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om flyktingmottagandet (9), att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om det kommunala självstyret (11.1).