mot · GM02N337 · 1998-10-28 00:00:00 — Det har gett möjligheter tillhögskolestudier utan att man behöver flytta från orten. Många har ävenkunna kombinera det med fortsatt yrkesverksamhet. Möjligheterna tilldenna form av utbildning har visat sig särskilt värdefull för de någotäldre studerande som av familje- eller arbetsmarknadsskäl inte kunnatflytta till den ordinarie högskoleorten. Även för de som sedan tidigarehar en utbildning bidrar distansutbildning till att de kan vidareutbilda sigutan att flytta. För högskolornas del är distansutbildning ochdecentraliserad utbildning något man gärna ser mer av.Resurstilldelningssystemet måste ses över så att denna utbildningunderlättas.Resurstilldelningssystemet till högskolorna bör därför förändras så att detökar tillgången till distansutbildningsplatser. har i sin utbild-ningspolitiska motion utvecklat detta.Vidare bör högskolan ges ett särskilt uppdrag att anordna utlokaliseradutbildning i utsatta kommuner. En sådan satsning får finansieras i särskildordning eller med öronmärkta resurser inom resurstilldelningssystemet.Regeringen bör återkomma till med förslag till hur detta kan ske.5.4 Lärcentrum på landsbygdenSkolan är rätt använd mer än en arbetsplats för barnen . Den kanäven utgöra en samlingsplats för de människor som bor i området ochdärmed bidra till sociala mötesplatser.Centerpartiet anser att skolan skall utvecklas till ett lärcentrum på lands-bygden. När skolan fungerar som en skola mitt i byn eller som ett kultur-centrum ökas kontakterna och därmed känslan av delaktighet. Skolanslokaler erbjuder möjligheter till ett rikt utbud av olika verksamheter. Möjlig-heter till samordning är betydande. En förutsättning är dock att det finnstillgång till datakommunikation. Exempelvis innebär detta tillgänglighet tillolika bibliotek och tillgång till stora delar av landets samlade resurser avlitteratur. Ökad samverkan mellan de kommunala biblioteken, länsbibliotekoch de mer vetenskapliga biblioteken är angeläget. Via fjärrlånesystem kanden enskilde få en näst intill obegränsad möjlighet att ta del av special-litteratur. Med utvecklande av skolan till lärcentrum ökas möjligheterna fördistansutbildning och decentraliserad utbildning.Genom samverkan och samnyttjande med en allmän samlingslokal, somt.ex. en bygdegård, ökar förutsättningarna att utveckla skolan/samlings-lokalen till ett lär- och utvecklingscentrum.Möjligheterna att förstärka skolans betydelse som mötesplats och att öppnaskolan för människor i närområdet bör ökas om skolans lokaler upplåts tillolika föreningar och enskilda utan kostnad. Ofta svarar bildningsförbundenför viktiga kulturella aktiviteter och blir till en social samlingspunkt. Folk-bildningen stimulerar människor att öka sin kunskap, utveckla det socialanätverket och verkar för gemenskap och bidrar därmed till den lokala utveck-lingen.Folkbildningen bidrar till ett lokalt kulturutövande som tillsammans medskola och barnomsorg ger möjlighet till ett aktivt kulturliv. Folkbildningenbidrar till en viktig kulturell infrastruktur i orter och delar av vårt land där destora kulturinstitutionerna inte når ut. Mer behöver göras för att stimuleraoch utveckla lärcentrum på landsbygden med möjlighet till distansutbildning.Detta bör ges regeringen till känna.6 NäringspolitikSverige behöver fler företag och fler företag som växer. Den vikandearbetsmarknaden på landsbygden är en viktig förklaring till den högaflyttfrekvensen. De lokala arbetsmarknaderna måste breddas. Denekonomiska utvecklingen har inte varit tillräckligt stark för attgenerera sysselsättningsökning utanför de större tillväxtområdena.Centerpartiet har medverkat till sanering av de offentliga finanserna.Detta har bidragit till kraftigt sänkt ränta och stabil valuta. Detta ärfundamentalt för möjligheterna till en uthållig ekonomisk tillväxt somförmår generera sysselsättningsexpansion i hela landet.Ökad ekonomiskt aktivitet och en uthållig tillväxt måste kompletteras meden näringspolitik som underlättar för människor att starta eget och för flerföretag att växa. Allt tyder på att det är i de många nystartade och de mångamindre företagen som de nya arbetstillfällena kommer.Landsbygden präglas av ett småskaligt näringsliv. Här finns traditioner ochentreprenörsanda att bygga vidare på. En näringspolitik som understödjer demindre företagen att expandera är således särskilt viktigt för landsbygden.6.1 Jord- och skogsbrukÄven om jord- och skogsbruket inte primärt är en stor arbetsgivare är denindirekta sysselsättningen betydande. Inräknat distribution, förädling ochförsäljning sysselsätter jordbruket 340 000 personer. På landsbygden ärjord- och skogsbruket grundförutsättningen för ett öppet landskap ochgrunden för en basservice. En översyn av jordförvärvslagen bör göras iakt och mening att stärka sambandet mellan ägande, brukande ochboende.Det finns en stor sysselsättningspotential i dessa basnäringar. Skogs-industrin är som industrigren landets största nettoexportör. Med ökadeinsatser för forskning och utveckling kan förädlingsvärdet ökas. Sverigeligger efter flera andra länder när det gäller förädlade trävaror. Insatser förproduktutveckling och marknadsföring kan mycket väl resultera i ettfördubblat exportvärde.Svenskt jordbruk har uppenbara konkurrensnackdelar gentemot våragrannländer och främsta konkurrentländer. håller svenska jord-bruksprodukter hög miljökvalitet. Efterfrågan på dessa produkter är stor bådenationellt och internationellt.Konkurrenskraften ligger inte bara i miljökvalitet utan en stor del är själv-fallet relaterat till priset. Med likartade konkurrensmöjligheter som våra kon-kurrentländer kan efterfrågan på svenska livsmedel öka. I detta ligger en storsysselsättningspotential.I jordbrukspolitiska motion framhålls att det särskilt ärnågra faktorer som hämmar utvecklingen av svensk livsmedelsindustri. Imotionen föreslås ett antal åtgärder för att stärka svensk jordbruksnäringskonkurrenskraft. Bland annat framhålls att intentionerna i Utredningen SOU 1997:167 skall genomföras.Forskning och utveckling samt exportfrämjande åtgärder är synnerligenviktigt för livsmedelssektorns expansion. Det bör understrykas att industrinmåste ha tillgång till konkurrenskraftiga råvaror för en expansion inom livs-medelsindustrin. Detta kan inte ske utan att jordbruket är konkurrenskraftigtoch har rimliga konkurrensvillkor gentemot andra länders jordbruk. Demedel som regeringen föreslår för utveckling av jordbrukssektorn är långtifrån tillräckliga.Möjligheterna till småskalig livsmedelsproduktion måste utvecklas. När-producerade livsmedel är ofta efterfrågade. Inte minst då man vet vilkaråvaror man får, men också för att många anser att de långa transporternautgör miljöproblem. Upphandlingsregler måste kunna tolkas så att det finnsmöjligheter att väga in miljöhänsyn och upphandla närproducerad livsmedel.6.2 Kretsloppsanpassat energisystemEnergisystemets negativa miljöpåverkan måste minska genomenergisparande, effektiv energianvändning och en omställning tillförnybar energi. Energiomställningen har påbörjats genom att enavveckling av kärnkraften inleds. Omställningen innebär en övergångfrån storskalig elproduktion till ett småskaligt decentraliseratenergisystem. Detta ger tydliga signaler. Entreprenörer ochnyföretagande på energimarknaden kan nu ges utrymme att utveckla nyaidéer anpassade för ett uthålligt energisystem. Biobränsle kommer att haen central roll.En ökad användning och förädling av biobränslen kommer att innebära attarbetstillfällen skapas i de delar av landet som har ett bekymmersamtsysselsättningsläge. Särskilt skogslänen kommer att bli vinnare när ettkretsloppsanpassat energisystem utvecklas. Även för jordbruksnäringen finnshär nya avsättningsmöjligheter för energiråvaror.Med en gemensam nationell kraftsamling kan energiomställningen utgöraen plattform för en förnyelse som ger en plats i den internationellautvecklingens frontlinje. Det är en utveckling som hela landet tjänar på.6.3 Mindre och medelstora företagPå landsbygden saknas ofta det diversifierade näringsliv som de störreorterna och tillväxtområdena kännetecknas av. Detta gör att landsbygdenofta är mer känslig för konjunktursvackor eller omstruktureringar avverksamheter. Alternativ sysselsättning saknas ofta. Den högaarbetslösheten och höga säsongsarbetslösheten kan förklaras med detta.Samtidigt kännetecknas landsbygden ofta av ett småskaligt företagandeoch en entreprenörsanda. Därför är satsningar riktade mot nya företagoch mindre företag av särskild vikt på landsbygden. Det behövs fler nyaföretag som breddar arbetsmarknaden.Centerpartiet arbetar för att mer av politiken inriktas på att skapa godaförutsättningar för ett småskaligt diversifierat näringsliv. Detta ger utrymmeför nya företag och för små och medelstora företag att växa. En småföre-tagarorienterad politik gynnar näringsutvecklingen på landsbygden. Särskildainsatser för mindre företag måst ske parallellt som det bedrivs en generellnäringspolitik som bidrar till goda betingelser för företagande.I näringspolitiska motion utvecklas våra förslag för attunderlätta för de mindre företagen och för att förbättra företagsklimatet iSverige. Bland annat föreslås sänkt arbetsgivaravgift, förändrad och för-enklad arbetsrätt. Ett allt för omfattande regelverk är en av de mest häm-mande faktorerna för de mindre företagen, därför föreslås förenklingar i lagaroch regler.Åtgärder som underlättar för de mindre och medelstora företagen ärsåledes påkallat, inte minst för att förbättra de regionala arbetsmarknaderna.I Småföretagardelegationens rapport återfinns ett antal förslag till förenk-lingar och förbättringar. Det är av synnerligen stor vikt att regeringen snaraståterkommer med förslag i enlighet med Småföretagardelegationens rapport.Detta bör ges regeringen till känna.För att på ett bättre sätt skall kunna svara upp mot efterfrågan påriskkapital bör ytterligare medel tillföras. Regeringen bör därför återkommatill med förslag om ökade resurser till lånefonden. För att påett tillfredsställande sätt skall leva upp till sina åtaganden bör medeltillförasi driftskapital. Regeringen bör i samband med budgetpropositionåterkomma till med ett sådant förslag. Detta bör ges regeringen tillkänna.Den regionala riskkapitalförsörjningen kan även förbättras genom attstimulera lokala mötesplatser efter modell med regionala aktietorg, innova-tionsmarknader etc, för att möjliggöra för lokala placerare att investera ilokala företag. Regeringen bör även ta initiativ som gör det möjligt attanvända det nya pensionssystemets premiereserv för att bygga upp regionalafonder. Detta bör ges regeringen till känna.Ett alltför tungrott och stelt regelverk inom arbetsmarknadspolitikenhindrar lokala lösningar. anser att arbetsmarknadspolitikenmåste decentraliseras.I andra motioner har anfört att AMV:s roll och funktion börses över och att större befogenheter med fördel kan läggas på länsarbets-nämnderna. Den regionala och lokala nivån kan bättre avgöra på vilket sättde arbetsmarknadspolitiska resurserna används effektivast. För att skapastörre utrymme för åtgärder som ger jobb måste volymkraven förändras.Dagens kvantitativa mål bör ersättas av effektmål eller mer kvalitativa mål.Inom flera områden genomförs nu försöksverksamhet med frizoner.Möjligheten till större lokal flexibilitet får inte endast bli föremål för några fåregioner. anser att det inom ramen för de nationella målen förarbetsmarknadspolitiken bör ges ökade lokala möjligheter att lokalt hanterade medel som står till arbetsmarknadspolitikens förfogande. Ett minimikravär att en friare användning av de arbetsmarknadspolitiska medlen omedelbartbör omfatta regionalpolitiskt prioriterade områden. Detta bör ges regeringentill känna.6.4 Kvinnors företagandeCenterpartiet anser att mer måste göras för att satsa på kvinnorsföretagande. De särskilda lån för kvinnor som finns har haft storbetydelse och lett till många nya arbetstillfällen. Det visar sig attefterfrågan på lån till kvinnor är stor. Även den arbetsmarknadspolitiskaåtgärden att starta eget har visat sig mycket populär bland kvinnor.Kvinnor startar och driver företag annorlunda än män. För många kvinnorär möjligheten att starta eget ett sätt att utveckla en idé eller att brytaarbetslösheten. Med bra stödsystem och målmedvetet arbete kan kvinnorsföretagande utvecklas än mer. Kvinnliga affärsrådgivare är en viktig resurs.Kommunerna måste tydligare stärka deras funktion och arbete. Kvinnligaaffärsrådgivare måste vara en naturlig del i kommunernas arbete mednäringslivsutveckling. Deras arbete måste integreras i kommunernasnäringslivskontor.På många håll i landet finns en uppbyggd samverkan mellan privat,offentlig och ideell sektor, i dagligt tal kallat den sociala ekonomin. Densociala ekonomin tar ofta ansvar för arbetsuppgifter som den privata sektorninte vill satsa pengar i och som den offentliga sektorn inte tycker sig ha rådmed men som ändå behöver utföras, för att medborgarna skall må bra.Genom samarbete kan många viktiga uppgifter utföras, inte minst inom detsociala området, som stärker det lokala samhället. anser att densociala ekonomin bör stärkas och därför är det viktigt att offentligt stöd gestill olika rådgivningscentrum runt om i hela landet.Kooperativa företag har visat sig vara särskilt intressanta för kvinnor. Detkooperativa företagandet har expanderat kraftigt . Ett sätt attsnabbt öka kvinnors företagande och därmed skapa fler arbetstillfällen är attuppmuntra och utveckla det kooperativa företagandet. Många nya kooperativväxer fram som ett svar på lokala behov och fyller en stor och viktig funktionpå landsbygden. Samhället har ett ansvar att stödja dessa former av sam-verkan och kan genom detta nyttja gemensamma resurser på ett bättre sätt.Den kooperativa företagsformen måste därför stödjas och utvecklas medbland annat bättre rådgivning och genom projektinriktade åtgärder.Det bör finnas könsuppdelad statistik på de regionalpolitiska stöden.Centerpartiet anser vidare att det bör göras en utvärdering av företagsstödenur ett könsperspektiv. I detta sammanhang bör även det så kallade kvinno-lånet ses över. Detta bör ge regeringen till känna.I näringspolitiska motion återfinns flera förslag för att stärkakvinnors företagande. Bland annat framhålls att det nationella resurscentrum,som ligger inom , bör permanentas. Vi föreslår även att dekvinnliga resurscentrumen på länsnivå permanentas.6.5 TurismTurismen ger nya möjligheter för landsbygden. har allamöjligheter att utvecklas som turistland. Med ökade satsningar kan dettamycket väl generera ökad sysselsättning. Kultur och natur är efterfrågat,båda finns rikligt i . Ofta är det här fråga om mindre företag.Landsbygdsturismen och den småskaliga turismen spelar en allt viktigareroll som kompletterande verksamhet på landsbygden.För mindre företag inom turismbranschen finns dock flera problem.Samordningen mellan olika aktörer och myndigheter inom turismen måsteförbättras. Bristen på samordning är ett de största hindren för en godutveckling. Små företag har mindre möjligheter och ofta sämre kunskaperom marknadsanalys och marknadsföring. Därför behövs kunskap ochkompetensuppbyggnad för dessa. finns forskning och utbildning påflera håll. Inte minst har detta uppmärksammats av Turist-delegationen. Det finns enligt dem uppenbara glapp mellan den utbildningsom erbjuds, främst av kommunerna, och det behov som näringenefterfrågar. Det är angeläget att den utbildning och forskning som sker inomområdet sker i dialog med de mindre företagen.Ett problem som många mindre företag uppger är bestämmelserna omskyltning. En översyn av nuvarande regler måste göras med ambitionen attdet skall bli lättare att få sätta upp vägskyltar om lokala evenemang ochsevärdheter. Regeringen bör återkomma med förslag.Även livsmedelslagstiftningen ställer till problem för många mindre före-tag. Lagstiftningen om livsmedelshantering tar inte hänsyn till exempelvismindre kaffestugor eller enklare matställen. Det kan inte vara rimligt attbelasta dessa med samma krav som för restauranger. Lagstiftningen måste blimer flexibel inom detta område.Efterfrågan på kulturupplevelser är stor. Den nära och lokala bygde-kulturen och naturen vidmakthålls av hembygdsrörelser, utvecklingsgrupperetc. Den ideella sektorn kan med de rätta förutsättningarna generera ettentreprenörskap och sysselsättning. anser att medel bör kunnakanaliseras direkt till denna nivå. Det engagemang som här finns för denlokala kulturen ger möjligheter att utveckla besöksnäringen på orten ochinom kommunernas turismsatsningar.6.6 MångsyssleriEntreprenörsandan måste tas tillvara. På många mindre orter är detrelativt vanligt att kombinera olika verksamheter. En person kan varabåde anställd och vid sidan om driva eget företag. Detta "mångsyssleri"är för många både livskvalitet och en nödvändighet. Mångsyssleri är ettentreprenörskap som ger stor frihet och som är en livs- ellersysselsättningsstrategi. På orter där arbetsmarknaden sviktat harmångsyssleri blivit den enda möjligheten att klara sinutkomst.Mindre näringsidkare har ofta olika verksamheter som kräver tillsyn. Till-synsavgifter från olika myndigheter kan om de adderas till varandra blirelativt dryga.Transfereringssystemen, exempelvis arbetslöshetsersättning, socialförsäk-ringar etc., ger litet eller ringa utrymme för kombinationssysselsättning.Transfereringssystemen måste i högre grad ta hänsyn till att människor inteär antingen anställda eller företagare. Det måste finnas ett skyddsnät även förde som är mångsysslare. Företagarens sociala situation måste uppmärk-sammas.På mindre orter är det svårt att få heltidsarbete. Deltidsjobbär det enda som kan erbjudas. är det en förlust för denenskilde att ta dessa vilket resulterar i att arbetet inte utförs.Arbetslöshets-försäkringen måste därför utformas på ett sådant sätt att deltidsanställda intemissgynnas.7 Regionalpolitik7.1 Regionalt självbestämmandeI dag ligger allt för många funktioner och beslut som styr den regionalautvecklingen på nationell nivå. Besluten måste decentraliseras tillregioner och kommuner. Statens uppgift är att ha övergripande ansvar,inte att styra i detaljer.Det regionala ansvaret måste bli tydligare. Mycket av det som påverkarden regionala utvecklingen ligger utanför regionalpolitikens domäner.Behoven av att samverka och prioritera är uppenbara, har dettaförsvårats genom en stark sektorsorganisation. Många av besluten liggerutanför den politiska nivån och därmed utan politisk debatt och möjligheteratt utkräva politiskt ansvar.Frågor om infrastruktur, närings- och arbetsmarknadspolitik, utbildning etchar stor betydelse för den regionala utvecklingen. Tyvärr finns få möjligheteratt fatta besluten i de demokratiskt valda församlingarna. Besluten fattasinom respektive sektor utan föregående debatt. Den politiska nivån avkrävshandling för att möta en negativ utveckling. förfogar man inte överalla de medel som är nödvändiga. Knivskarpa gränser mellan olika myn-digheter och sektorer är ett effektivt hinder för samarbete. Den sektorsvisaövergången från en länsbaserad organisation till ett färre antal storregionerinnebär att ett svåröverskådligt mönster med olika geografisk indelninguppstår. Möjligheterna till sektorsövergripande samarbete och rationaliseringförsvåras. Folklig insyn och demokratisk påverkan på regional nivå är nästintill obefintlig. Det föreligger ett demokratiskt underskott i en sektorsvisorganisation.Legitimiteten i beslut på den regionala nivån minskas när medborgarnainte har möjlighet att ta del av en öppen och offentlig debatt. Frågor som rörden regionala utvecklingen bör föras från sektorsmyndigheten till en samladlänsförvaltning. Möjligheterna till samordning, flexibilitet och utvecklandeav det demokratiska innehållet i regionerna eller länen har allt att vinna på ensådan reform. Denna reform innebär att mer av makt, resurser och ansvarflyttas till ett länsorgan och det regionala självbestämmande ökar.7.2 Regionala utvecklingsplanerGenom att samla mer resurser och ansvar på ett länsorgan ökarmöjligheterna för ett samlat utvecklingsarbete som bygger påregionalt/länsvis framtagna utvecklingsplaner. anser attframtagande av strategiska utvecklingsplaner skall ske med brettpartnerskap där kommuner, landsting, länsstyrelserna,sektorsmyndigheter, näringslivets och de anställdas organisationer, medflera medverkar. På länsplanet beslutade strategier föreläggs regeringenför förhandling och fastställelse inklusive tilldelning av ekonomiskaramar. Roller, ansvar och gränsdragningar blir härigenom tydligare.Genom stärkt sektorssamordning både på regional och central nivå nås ettstörre genomslag för regionalpolitiskt hänsynstagande. Helhetslösningar blirlättare att genomföra. Det ger också förutsättningar för tidiga avstämningar,vilket innebär effektivare utnyttjande av resurserna.Regionalt utvecklingsarbete kräver resurser. Dessa skall gå till utveck-lingsinriktat arbete, inte till onödig byråkrati och krångel. De medel somställs till förfogande måste kunna hanteras med stort lokalt självbestäm-mande. Resurser för att genomföra ett regionalt utvecklingsarbete får intesamtidigt följas av allt mer komplicerade regelverk och betungande admi-nistration.En modell som bygger på regionala utvecklingsplaner får inte leda till attstörre regioner gynnas på bekostnad av de mindre. Medel måste alltidfördelas efter kriterier som är rättvisa och accepterade. Utvecklingskapitalbehövs i hela landet. Vid resursfördelningen måste man dock tillmäta denregionala problembilden stor betydelse. Detta bör ges regeringen till känna.Största möjliga regionala och lokala samordning måste eftersträvas för demedel som går ut till olika regioner. Det är på den lokala nivån man bästkänner förutsättningarna och vet vilka åtgärder och insatser som leder tilltillväxt och utveckling. Detta gäller såväl medel för arbetsmarknadspolitik,näringspolitik, infrastruktur, dvs medel inom den "stora regionalpolitiken",som medel avsedda för regionalpolitiska satsningar inom den "lillaregionalpolitiken".För att mer kunna uppmärksamma och utveckla landsbygdsperspektivetmåste det sektorsövergripande arbetet stärkas. De starka sektorsgränserna gerett snävt perspektiv som oftast är till nackdel för glesbygden. Dessasektorsgränser måste brytas ner. Delar av myndigheters och verks funktionerbör förläggas till ett läns- eller regionorgan.7.3 Den lilla regionalpolitikenMålsättningar om att vända den negativa befolkningsutvecklingen ochskapa tillväxt i hela landet kan inte ensamt av den "lillaregionalpolitiken". Denna utgör dock ett viktigt komplement och"smörjmedel" till den "stora regionalpolitiken", dvs åtgärder inom andrasamhällssektorer, för att skapa förutsättningar och möjligheter till enregional utveckling.Den "lilla regionalpolitiken" omfattar olika former av regionalpolitiskaföretagsstöd, medel som länsstyrelserna förfogar över för regional projekt-verksamhet och för en del av medfinansiering av EG:s strukturfondsprogram.Även transportstödet räknas som ett regionalpolitiskt stöd.I samband med den regionalpolitiska propositionen behandlades den lillaregionalpolitiken ingående. skall inte upprepa samtliga de kravvi då anförde. Dock känner vi oss föranledda att ånyo upprepa vissaprincipiellt viktiga förslag.7.4 FöretagsstödMerparten av företagsstöden är inriktade på att främja expansion ochökad sysselsättning i företag i regionalpolitiskt prioriterade områden.Företagsstöden är enligt vår mening viktiga då de är tillväxtorienteradeoch bidrar till landets ekonomiska utveckling. Stöden är en av deviktigaste förutsättningarna för att bibehålla och utveckla servicen ochför att underlätta nya företagsetableringar.Därutöver anser vi att de medel som finns inom ramen för den lillaregionalpolitiken är väl motiverade men alltför knappa. anseratt mer medel för den regionala utvecklingen måste ställas till förfogande.När det gäller resurser för regional utveckling och utjämning måste dock denekonomiska ramen höjas. har i sin budgetmotion avsatt500 miljoner kr i ökad ram för utgiftsområde 19.