mot · GL02A47 · 1998-03-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:62 Regional tillväxt - för arbete och välfärd 3 Ny utredning krävs! 4 Jämställdhetsperspektiv i regionalpolitiken 4 4.1 Könsuppdelad statistik 4 5 Propositionens bakgrundsteckning 5 6 Om kommunerna och den offentliga sektorns betydelse 8 7 Infrastrukturen för kommunikationer 8 8 Telefrågor och IT 9 10 Mindre och medelstora högskolor 12 11 Ekonomiska ramar för de särskilda regionalpolitiska medlen 12 12 Angående EU:s strukturfondspolitik 13 12.1 och nationell medfinansiering 13 13 Nedsättning av socialavgifter 14 14 Glesbygds- och landsbygdspolitik 14 16 Regionala resurscentrum (RRC) 17 17 Nationellt resurscentrum (NRC) 17 18 Kvinnor i regionalpolitiken 18 20 Ettöring på vattenkraften 21 21 Förslag till mer flexibel medelsanvändning på regional nivå 21 21.2 Friare användning av arbetsmarknadsmedel i fyra nya försökslän 21 menar att en kraftsamling måste till för att bryta utvecklingen mot ökade regionala klyftor. Det finns mycken optimism och folklig handlingskraft att ta till vara. Vi anser inte att regeringen lyckats formulera en hållbar strategi för regional balans. Vi saknar konkreta förslag på många områden. En parlamentarisk utredning måste tillsättas. Mer av jämställdhetsperspektiv måste genomsyra regional- och glesbygdspolitiken. Vi kräver att resurser från EU återförs på ett rättvisare sätt och att svensk regionalpolitik inte skall klavbindas av Brysselbyråkratin. I motionen kräver vi bl.a. : Utveckla den kommunala välfärdssektorn som är en förutsättning för glesbygdsutveckling Ge statliga verk och bolag vidgat ansvar för regional utveckling Utnyttja regionernas råvaruförutsättningar för vidareförädling och företagsväxt stimulera småföretag och nyföretagande med riskkapital och kompetensutveckling Utred utbyggnaden av de öst-västliga kommunikationerna i landet och förstärk insatserna i och på ROT-bidrag till utbyggnad av fibernät så att hela befolkningen får tillgång till IT Utvidga distansutbildningen till fler människor och större glesbygdsregioner Ytterligare en halv miljard till regionalpolitiska insatser i budgeten Utvidga utrymmet för resurscentrum för kvinnor såväl nationellt som lokalt Utred systemet med nedsatta socialavgifter innan delar därav avskaffas Utred att reducera studielån vid flytt till utsatta regioner Utveckla ett landsbygds- och glesbygdsprogram för en godtagbar samhällsservice Utveckla regionala riskkapitalfonder för investeringar i utsatta regioner, t.ex. Bergslagen Återför en del av vattenkraftsvinsterna till de producerande länen Decentralisera arbetsmarknadspolitiken i hela inte bara i några frilän Demokratisera svensk regionalpolitik: Forma direktvalda länsparlament som styr mer av de regionala resurserna Demokratisera svensk glesbygdspolitik: Mer makt åt byautvecklingsgrupper och lokalsamhälle. I propositionen lägger regeringen fram förslag till mål och riktlinjer för regional tillväxt. Regionalpolitiken skall anpassas till olika regioners förutsättningar. Man vill med större kraft stödja utvecklingen i särskilt utsatta regioner eftersom flyttlassen återigen ökar. Man talar om vikten med den stora regionalpolitiken som man betonar vikten av att olika regionala aktörer drar åt samma håll. De regionalpolitiska åtgärder som föreslås är följande: Förbättringar av väg 45, snabbtågsanpassning av sträckan StockholmÖstersund, åtgärder kring , förbifart på Europavägarna vid , projektering av Kallax flygplats i och ny flygplats i . 1 500 nya distansutbildningsplatser, först och främst i stödområde 1, distansutbildningscentrum i , kulturvision för 30 miljoner i inlandet, stöd till det norrländska jordbruket genom Röbäcksdalen, förändringar av nedsättningen av sociala avgifter och transportstödet, Norrlandsfonden får i kapitaltillskott, som regionalstödet genom länsstyrelserna försvinner, genomgång av läget i , vissa insatser inom glesbygds- och landsbygdspolitiken aviseras, förslag om regionala tillväxtavtal , , och blir frilän vad gäller arbetsmarknadspolitiska medel, Länsanslaget skall få användas till s.k. såddkapital, Regionala kompetensråd inrättas. 3 Ny utredning krävs! beklagar att någon parlamentarisk utredning inte tillsattes inför utarbetandet av propositionen om regional tillväxt trots alla stora förändringar som pågår såväl i som i omvärlden. Till stor del saknas en väl genomarbetad politisk strategi för både den stora och lilla regionalpolitiken trots ett rikhaltigt underlag i form av ett stort antal fakta- och expertrapporter som levererats in av , och många andra myndigheter, organisationer och forskare. Regeringens proposition innehåller många allmänna resonemang om förändrade villkor och hot och möjligheter för regionernas utveckling. På grundval av en rimlig analys av nya villkor för näringsstruktur och konkurrenskraft antyds en kommande decentraliserad politik för regional tillväxt med friare samordnad resursanvändning. Till stor del har regeringen tagit fasta på det underifrånperspektiv och den analys av den regionala tillväxtens förutsättningar som framförde i den regionalpolitiska motionen till den borgerliga regeringens proposition. Dessutom förekommer en del hänvisningar till beslut inom olika politiska sakområden, varav vissa perifera detaljbeslut, utan att något utförligare underlag redovisas. Några positiva nyheter finns, men i många avseenden är det tunnsått med förslag. Detta är illa i ett läge när samhällsutvecklingen så grovt misslyckas att tillgodose de regionalpolitiska målen om social och ekonomisk rättvisa och balanserad tillväxt. Regeringen tycks medveten om att starka krafter hotar utvecklingen i de utsatta regionerna. Det handlar både om globala marknadskrafter och om politiska processer. Det gäller utvecklingen av strukturfonderna inom EU inför nästkommande programperiod och effekterna av östutvidgningen. Men det gäller också effekter av avreglering och besparingar inom offentlig sektor. En neddragen välfärdssektor och undermålig servicenivå slår effektivt ut glesbygdens förutsättningar till utveckling. Regeringen kommer inte med förslag i dessa avseenden utan lägger fram frågor om lägsta acceptabla servicenivå för ett antal bastjänster, om transportservice och skolan i glesbygd i en nyligen aviserad utredning. Regeringen avser likaså att utvärdera stödformen nedsatta socialavgifter och dess regionalpolitiska effektivitet jämfört med andra stödformer. menar att hela arsenalen av regionalpolitiska företagsstöd borde utvärderas i syfte att åstadkomma en regionalpolitisk inriktning byggd på aktivt stöd till regional utvecklingskraft snarare än passiva driftsbidrag. Mot bakgrund av de dramatiska förändringarna i omvärlden avser regeringen att låta analysera regionalpolitikens hittillsvarande effekter och förutsättningarna att upprätthålla regional balans i . Detta sägs avse både den lilla och den stora regionalpolitiken. menar att det nu är nödvändigt att ge en sådan beredning en bred parlamentarisk förankring. Vi förutsätter då att ett tydligt genusperspektiv inarbetas i analysen, något som nästan helt saknas i propositionen. Inom ramen för en sådan parlamentarisk beredning kan även en starkare politisk förankring åstadkommas under förhandlingsarbetet gällande förändringen av EG-finansierade regional- och strukturpolitiska åtgärder. 4 Jämställdhetsperspektiv i regionalpolitiken Den regionalpolitiska propositionen redovisar ett stort antal statistiska uppgifter. De handlar om utbildningsnivå, åldersstruktur, flyttnings- och födelseöverskott, personer i arbetsmarknadsåtgärder, pendling m.fl. Tabellerna redovisas ofta uppdelade på åldersgrupper medan endast en tabell redovisar uppgifterna fördelade på kön. Om man vill jämföra kvinnor och mäns situation i de regioner som har en stor utflyttning eller låg förvärvsfrekvens får man använda sig av andra källor. Vi är starkt kritiska till att inte redovisar på vilket sätt män och kvinnors levnadsförhållanden skiljer sig åt i den regionalpolitiska propositionen. En icke könsuppdelad statistik riskerar att skapa underlag för könsblinda politiska förslag som inte tar hänsyn till den inbyggda bristen på jämställdhet mellan män och kvinnor. menar att det är viktigt att all statistik i regeringens propositioner är könsuppdelad. Vad som ovan sagts om könsuppdelad statistik bör som sin mening ge regeringen till känna. Regeringen har i ett särskilt beslut gett alla statliga kommittéer i uppdrag att anlägga ett jämställdhetsperspektiv i sitt utredningsarbete. ser positivt på detta beslut. Vi menar dock att regeringen i sina egna propositioner mer regelmässigt och på ett tydligare sätt borde redovisa förslagens konsekvenser för jämställdheten. Vi anser att den regionalpolitiska propositionen brister när det gäller att redovisa förslagens konsekvenser för kvinnor och män. Vad som ovan sagts angående konsekvensanalyser av regeringens förslag bör som sin mening ge regeringen till känna. Den analys som görs i avsnittet Näringslivets förutsättningar inför 2000-talet är i stort bra. Regeringen pekar där på den enorma kapitalförstöring som är på väg att ske genom att industrier, bostäder, daghem och vägar inte används utan står outnyttjade i vissa regioner medan universitetsorters och storstäders kostnader skjuter i höjden på grund av brist på det som efterfrågas. Man pekar också på hur viktigt det är med tillgång till välutbildad arbetskraft, en god infrastruktur, goda utbildningsmöjligheter och bra koppling till forskning. Den offentliga sektorns betydelse betonas också. Även om man här kanske är litet naiv när man hävdar att offentliga tjänster kan efterfrågas i lika stor utsträckning av fattig som av rik. Vi har trots allt höga avgifter för vuxna på sjukhus och höga avgifter för många på daghem, exempelvis. Speciellt höga avgifter på daghem kan mycket väl vara det som får en kvinna på landsbygden att sälja andrabilen i familjen och stanna hemma, då det inte lönar sig att arbeta längre. vill också i detta sammanhang betona de statliga företagens och affärsverkens betydelse. Regeringen uppmärksammar hur nedskärningar inom flera affärsverk på samma ort kunnat ställa till mycket elände för de anställda. Man menar nu att omstruktureringar måste samordnas så att de inte slår för hårt mot vissa orter. Detta är bra. Vi skulle dock vilja se ett mer offensivt handlande från statens sida. vill ha ett näringsliv med olika ägarformer, privat, kooperativt och samhällsägt. Det svenska näringslivet domineras av starkt koncentrerat privat ägande. Statligt ägande kan vara en rimlig motvikt till denna privata maktkoncentration. Statligt ägande är främst motiverat inom strategiska sektorer av näringslivet. EU-regler gör det svårt att använda sig av ägardirektiv för att styra statliga företag. Alternativet blir då att mer aktivt placera styrelseledamöter som är lyhörda för statens krav i styrelserna och aktivt utnyttja sitt ägande. Anställda i statliga företag kräver inflytande över sina arbetsplatser, men de kräver också engagerade och aktiva ägare. och bolag som och bör förbli statliga och utvecklas i rollen som kraftcentrum för teknologisk utveckling. Ett statligt företag som genomför ständigt stora investeringar i . För ett tiotal år sedan gick med stora förluster. Utan ett uthålligt statligt ägande hade kanske nordanvinden svept över tomma gruvschakt och vår yttersta nordliga utpost hade varit en mer eller mindre död stad i stället för ett av de stora investeringsobjekten. Likaså krävde moderniseringen av betydande satsningar från statens sida, vilket det privata näringslivet inte var berett att göra. Det har lett till att är det kanske modernaste stålverket i -- och dessutom lönsamt! Däremot är det alldeles riktigt när regeringen påpekar att alla regioner är beroende av hög tillväxt. Till det kommer att regionerna i är beroende av varandra. Stad och land. Utan ett byggande av villor i städer får inte husfabrikerna i någon avsättning. En annan vinkling på hur stad och land är beroende av varandra gäller tillgängligheten vad gäller statlig och service. En snedvriden befolkningsutveckling i landet leder till försämrad tillgänglighet både på landsbygden och i tätorten. På landsbygden genom att avståndet till t.ex. den närmaste vårdcentralen blir långt medan tätortens patienter i stället får orimliga väntetider för att t.ex. anlita akutsjukvården. I näringspolitiska program betonar vi vikten av kunskapsutveckling och teknikförnyelse för att utsatta regioner skall hänga med i den internationella utvecklingen och konkurrensen. Regeringen gör samma bedömning. Staten kan här bidra med ett antal verktyg för att denna utveckling skall ske. Det är dock bara att erkänna att den viktigaste kraften måste komma från regionen själv. Underifrånperspektivet måste vara det vägledande. Troligen måste en blandning av att ligga långt framme i teknikutveckling och inslag av den s.k. sociala ekonomin, som vi återkommer till, vara den mix som kan vända de värst utsatta regionerna. En internationaliserad ekonomi betyder inte att den lokala närvaron och miljön har blivit mindre viktig för det enskilda företaget och dess anställda. Man kan ju inte leva och bo i cyberrymden! I propositionen gör regeringen en längre skrivning om kluster, vilket kortfattat är en sammanvävning av företags relationer, men även konkurrens, med varandra. I går det att identifiera ett antal kluster inom t.ex. bilindustri, läkemedel, massa och papper, telekommunikationer och IT. Om man skärskådar dessa kluster ser man att få av dem ligger i regioner i norra . Dessutom (massa och papper främst) är dessa kapitalintensiva och inne i en stark produktivitetsutveckling, vilket inte kommer att leda till en ökning av antalet anställda , snarare tvärtom. Ett exempel är senaste investering på 200 miljoner som betydde en hundraprocentig produktivitetshöjning utan att öka antalet anställda över huvud taget! Näringslivet måste i dessa regioner breddas om antalet sysselsatta skall öka. Till detta kommer att när det finns regioner med arbetsintensiv industri är dessa industrier ofta svagväxande med en relativt enkel produktion. De är också utsatta för en intensiv låglönekonkurrens från t.ex. de baltiska staterna och risken för att hela produktionen flyttas till ett låglöneland är överhängande. Även här måste näringslivet breddas mot produkter som med mer kunskapsinnehåll kan hålla konkurrensen stången. Staten har genom bl.a. bidragit med stöd som har betytt en ökad privat tjänsteproduktion i glesbygdsregionerna. Ofta med bra resultat. I motion 1993/94:A57 till den borgerliga regeringens regionalpolitiska proposition 1993/94:140 Bygder och regioner i utveckling betonade vi vikten av att utveckla och förstärka den lokala och regionala demokratin, göra regionerna mindre sårbara och mera oberoende som man stärker regionernas speciella kulturella identitet. Regionerna skulle kort sagt ges möjlighet att bestämma sin inriktning själva. Medlet skulle vara långsiktiga tvärsektoriella regionala program för att skapa en genomskinlighet av regionens utveckling och visa om lokala och regionala aktörer drog åt samma håll. Detta skulle vara en förutsättning för att tilldelas regionala utvecklingsmedel. Denna uppfattning ansluter sig nu regeringen i stort till genom tillväxtavtalen. Nästa steg måste vara att staten i egenskap av aktör och i det här fallet arbetsgivare också drar åt samma håll. I den naturliga regionalpolitiken måste en del vara att staten identifierar varje regions specifika karaktär och agerar därefter. T.ex. inland befolkades, om vi undantar samerna, på grund av regionens naturtillgångar. Så är det i stor utsträckning fortfarande. Som propositionen säger: Regionen förfogar över för EU viktiga naturrikedomar som mineraler, skog samt natur. Som vi tidigare beskrivit behövs det allt färre människor i produktionen. Näringslivet behöver breddas. Vi föreslår således att, för att bygga på varje regions förutsättningar, vidareförädling, utbildning, utvecklingsarbete, forskning, administration och miljöteknik, som är knutna till regionens naturtillgångar, i ökad utsträckning etableras i regionen. har i motion om förändringar i minerallagen föreslagit att regeringen i samband med omorganisation av flyttar det till i (mitt i gruvregionen) i stället för att behålla det i . Tyvärr sade nej till förslaget. Likaså anser att vattenfallsadministration, renforskning, administrativa tjänster inom m.m. bör placeras där själva grunden för deras existens finns. Vi vill se en utredning över vilka verksamheter som är möjliga att omlokalisera enligt denna princip. måste vi återigen betona betydelsen av samverkan mellan stad och land. T.ex. den svenska skogsindustrin står för ett stort nettoinflöde av exportinkomster vilket bidrar till det relativa välståndet i landet som helhet. betyder den starka forskningsintensiva industrin kring våra storstäder ett ytterligare bidrag till välståndet genom spridningseffekter av teknik till andra regioner i landet och tillsammans med skogsindustrin bidrar de till att fortfarande kan fördela medel mellan individer och regioner. Den regionala utvecklingen har accelererat emot en allt större obalans. Flyttlassen går mot universitetsorter och storstäder. Det behöver dock inte vara en utveckling som är omöjlig att stoppa om de rätta åtgärderna sätts in, men det kräver en väldig politisk kraftsamling både nationellt och regionalt för att vända den så gott som konstanta nedgången i befolkningsutvecklingen i de utsatta regionerna . Många har menat att flyttlassen har större omfattning än Det är viktigt att analysera läget noga för att se om det är exceptionella faktorer som har förstärkt den senaste utvecklingen. Det finns nu tecken som tyder på att inflyttningen till med omnejd har mattats, är den dock stark till universitetsstäderna. Det kan också handla om ett uppdämt beteende. Under den djupaste depressionen avtog speciellt de yngres flyttande. Det fanns ingen anledning till att flytta till t.ex. eftersom det inte fanns jobb där heller. När nu konjunkturen har förbättrats ökar flyttandet markant . Dessutom bidrar det minskade antalet flyktingar till till att vissa orter har fått en drastiskt minskad tillströmning, som många tidigare flyktingar har flyttat till storstäderna. Antalet högskoleplatser har i det närmaste fördubblats vilket har betytt att många ungdomar har flyttat till högskoleorter. Det är också allt vanligare att de mantalsskriver sig på studieorten. Vi vet ännu inte hur många av dessa nya studerande som kommer att återvända hem. Utan att förringa allvaret i nedgången menar vi att staten kan bidra med en riktig utveckling genom att skapa förutsättningar för ett återflyttande. Den pågående utflyttningen minskar statsbidragen för utflyttningsorterna. av ungdomen flyttar till studier. Befolkningen blir allt äldre. Kompensationen i det interkommunala utjämningssystemet är otillräcklig, statsbidragen minskar i betydligt större omfattning än den kompensation som utgår för ett minskat befolkningsunderlag medan servicebehovet kvarstår i nästan lika hög grad, eftersom de gamla är kvar liksom barnfamiljerna med mindre barn och barn i grundskoleåldern. Statsbidragen till kommunerna fördelas generellt lika mycket per invånare, oavsett en kommuns åldersprofil och ekonomiska förutsättningar. Här behövs en översyn och utredning om ett mer socialt träffsäkert system för att fördela dessa medel, som i statsbidrag motsvarar ca till kommuner och landsting. Tyvärr följs många av de goda genomlysningar som sker i propositionen inte av de konkreta förslag som är nödvändiga för att ändra en utveckling som annars är obeveklig. En god analys skapar i sig inga förändringar! 6 Om kommunerna och den offentliga sektorns betydelse Propositionens bedömning att kommuner och landsting intar en central ställning i det svenska samhället håller vi till fullo med om. Den kommunala välfärdssektorn är en grundläggande förutsättning för de utsatta regionerna. Det handlar om samhällsservice och social infrastruktur förutom att det är en viktig arbetsmarknad, inte minst för kvinnor. budgetmotion stärker kommunernas ekonomi med över 10 miljarder genom bl.a. sänkta arbetsgivaravgifter för kommunerna, slopat grundavdrag över brytpunkt, överföring från A.-kassa till arbete m.m. Vi återkommer i vår motion till vårpropositionen till frågan om kommunernas ekonomi och den offentliga sektorn. 7 Infrastrukturen för kommunikationer De förslag som regeringen anför inom området infrastruktur för kommunikationer anser i stort vara ett fall framåt. Inriktningen är på de regionalt nödvändiga vägarna, utbyggnad av järnvägen, satsning på de kommunala flygfälten och utbyggnad av Kallax flygplats. I det prekära läge som vissa regioner befinner sig behöver ytterligare satsningar utredas och planeras. kommunikationer är i stor utsträckning i syd-nordlig riktning. Delvis beroende på landets geografi, men också beroende på de semikoloniala inslag som förhållande till innehållit. Men är det att göra rundare! För exempelvis blir relationerna till övriga allt viktigare. De öst-västliga kommunikationerna får allt större betydelse. föreslår att följande satsningar på kommunikationer utreds: En utbyggnad av en Sälenbana. Turistområdet är största skidort. Flera vägar leder dit men däremot ingen järnväg. Den slutar i . Vi vill se en utredning om en renovering av banan mellan och och en vidareutbyggnad till , en utredning av behovet av vägar, järnvägar och godsterminal för att öka möjligheterna till ett utvecklat samarbete inom , en utredning av Nordbotniabanan mellan och genom kuststäderna, tidigareläggning av dubbelspår på banan GävleUppsala mellan och Bomansberget utreda bil/tåg-möjligheterna både för turister och åkare på Norrlandstrafiken, utreda vägarnas beskaffenhet i inland med tanke på turismen, utreda förhållandet båt/flyg och möjligheterna till subventioner på Gotlandstrafiken har dessutom ett av de krav som tidigare fört fram vad gäller Gotlandstrafiken fått förnyad aktualitet. har föreslagit att staten skall ta över och driva båtarna på . Enligt tidningsuppgifter har staten i samband med att man nu byter trafikör på fått ersättningskrav på sig från den gamle trafikören på . anser att de kortare upphandlingstiderna har orsakat dem skada. Förmodligen skulle staten kunna köpa de gamla Gotlandsbåtarna för skadeståndet. I den förhandling som vi utgår från nu kommer finns det säkerligen en möjlighet till ett bra avslut. Vi anser att Gotlandsborna med sin ös speciella läge skall veta att det finns långsiktiga och trygga förbindelser. 8 Telefrågor och IT har i ett flertal motioner betonat vikten av att hela befolkningen skall få tillgång till IT. Precis som hela landet, genom statens satsningar, fått tillgång till telefon skall inte surfandet på nätet ske mellan några datortäta storstadsöar. Vi föreslår därför att staten ger i uppdrag att utreda vad ett fibernät till alla () företag skulle kosta. Vi är nämligen ganska övertygade om att merparten av de av företagen som inte har möjlighet till ISDN-uppkoppling till enhetstaxa ligger inom stödområdet. anser också att skall få i uppdrag att utreda kostnaden för att få fibernät till alla hushåll i landet. För att förnya strukturen föreslår vi att man genom ett ROT-bidrag gynnar fiberutbyggnaden i hela landet. har i princip monopol på ISDN-abonnemang. Man har dessutom av kabeltevenäten och de viktigaste frekvenserna för NMT-450-nätet, som är alternativen för höghastighetsmodem. Det betyder att man i princip kan diktera kostnaden för utbyggnaden till den enskilde konsumenten själv. Minns hur det var i skarven mellan när man höjde priset för teleabonnemang till fritidshus och innan mobiltelefonen kom. För att inte skall lockas till att ta ut ohemula priser av hushåll som ligger litet illa till föreslår vi att kabeltevenätet flyttas över i eget bolag alternativt överflyttas till . och regionalutveckling (SOU1998:19) innehåller en sammanställning av de viktigaste IT-satsningarna runt om i landet. Rapporten pekar också ut de problem som projekten står inför.