mot · GL02Fi18 · 1998-04-29 00:00:00 — Det är varken önskvärt att glesbygden avfolkas eller att storstäderna sätts under alltför stort expansionstryck. Regional balans handlar om att ge hela landet likvärdiga villkor att utvecklas. En grundförutsättning är att vi har ett utjämningssystem mellan kommuner och landsting, som tar hänsyn till strukturella skillnader mellan olika delar av landet. Detta behandlas mer utförligt under rubriken . Satsningarna på de små och medelstora högskolorna förbättrar hela landets förutsättningar att utvecklas. Dessa satsningar ingår i en medveten strategi för att skapa utvecklingskraft i olika delar av landet. Härigenom kan spetskompetens spridas till olika delar av landet och förnyelse skapas. Förutsättningarna för att ungdomar ska kunna studera i närheten av sin hemmiljö förbättras. Satsningar på en utvidgad distansutbildning är också angelägna. Den nya informationstekniken bör användas effektivt för att sprida kunskap och lärdom. Distansutbildning kan på ett väsentligt sätt minska avstånden för människor på landsbygden, vilket innebär att studier blir ett realistiskt val för allt fler. Det ligger också i linje med det livslånga lärande som kommer att bli allt viktigare. Staten måste ta ett mer aktivt ansvar för att de statliga arbetstillfällena inte koncentreras till allt färre platser. Dessvärre har minskningarna av statliga arbetstillfällen ute i landet påskyndat avfolkningen av flera regioner. Företagsamheten måste gynnas i hela landet. Det utgör den starkaste drivkraften för ökad sysselsättning. Sänkt skatt för de mindre företagen är en självklar inriktning för . Vi föreslår i denna motion att arbetsgivaravgifterna ska sänkas ytterligare, med särskild inriktning mot de mindre företagen. Vi vill genomföra lättnader för fåmansbolagen. Regelverket för företagen måste förenklas. Närhet till och utbud av kultur har stor betydelse för människors val av boendeort. Det är därför nödvändigt att kulturen tillförs resurser, såsom vi föreslår i vår motion. Kulturen kan bidra till att höja livskvaliteten och till att främja turistnäringen i olika delar av landet. För att det ska löna sig att ta arbete en bit från hemmet har i tillsett att reseavdraget har höjts per mil. Därigenom ökar möjligheterna att ta arbeten, som kräver längre resor och det blir lättare för folk att bo kvar på landsbygden. Kretsloppsanpassningen av energisystemet innebär en mycket stor potential för hela . Med en mer decentraliserad och biobaserad energiförsörjning skapas arbetstillfällen i mer glesbefolkade regioner. Produktionen och omhändertagandet av biobränslen kräver också mänskliga insatser. Jordbruket har en viktig roll för att hela landet ska leva. Många lantbrukare har problem med lönsamheten på sin produktion. I enlighet med de förslag på jordbruksområdet och livsmedelsområdet, som utredaren lagt, föreslår i denna motion att elskatten slopas och skatten på eldningsolja sänks för jordbruket, till samma nivå som gäller för industrin. Vidare läggs förslag om exportsatsningar, resurser till forskning och utveckling samt stöd för gårdsförädling av livsmedel. För är matkvalitet ett viktigt konkurrensmedel för framtiden. Medvetenheten bland européer om faran med bristande matkvalitet ökar. Detsamma gäller inom där marknaden för kravmärkta produkter stadigt ökar. motsätter sig regeringens förslag att ta bort de lägre arbetsgivaravgifterna för bl.a. jord- och skogsbruk i inland. har under den innevarande mandatperioden i medverkat till att höja anslagen till enskilda vägar. Vi kommer även framgent att prioritera det finmaskiga vägnätet inom ramen för utgiftsområde 22 Kommunikationer. Det är viktigt att bärighetshöjande åtgärder kan vidtas och att grusvägar kan hårdbeläggas. I denna motion föreslås att 500 miljoner överförs från utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv till utgiftsområde 19 Regional utjämning och utveckling, för aktiva insatser för att främja näringslivsutveckling i landets olika regioner. har aktivt medverkat till att inrätta kvinnliga resurscentrum runtom i landet. har också en viktig roll i den regionala utvecklingen. 10 Utförsäljning av statligt ägande i företag Statligt ägande av börsnoterade företag som driver affärsverksamhet är inte motiverat. Under första hälften av nästa mandatperiod bör därför försäljning ske av statligt ägda aktier i bolag som Nordbanken, , och . Vid utförsäljningen av bör eventuella specialfastigheter finnas kvar i statlig ägo. Beträffande finns det två handlingsvägar, dels försäljning av aktier, dels försäljning av skogsmark. I syfte att stärka det enskilda skogsbruket och lokalt verksamma sågverksföretag bör staten medverka till försäljning av skogsmark. Detta är inte minst viktigt för utvecklingen i de berörda regionerna. Vidare är det viktigt att bevarandevärd skog behålls i statens ägo. Staten ska, enligt uppfattning inte äga företag som inte uttryckligen tjänar ett samhällsintresse. Det skapar oklarhet kring statens roll. Staten bör inte lägga sig i enskilda företags verksamhet, vilket blir fallet om man agerar som aktiv ägare. Det är mycket som tyder på att riskkapitalmarknaden kommer att få en rejäl tillströmning av kapital, varför får betecknas som gynnsamma för att sälja ut statligt ägande i företag. Intäkterna från en utförsäljning av dessa företag ska enligt vår uppfattning utnyttjas för att betala av på statsskulden. Det skulle också sänka statens löpande räntekostnader. En grov uppskattning utifrån marknadsvärden från ger vid handen att en utförsäljning av det statliga ägande, som vi förordar, skulle inbringa . Det skulle innebära sänkta räntekostnader med . Hänsyn tas dock till att regeringen har planer på ospecificerade utförsäljningar, vilket får effekt på hur stora minskningar vi kan tillgodoräkna oss i form av minskade statsskuldsräntor. Från denna summa dras i våra inkomstberäkningar ett schablonberäknat belopp som hade influtit i utdelningar om utförsäljning inte hade ägt rum. bör besluta i enlighet med de riktlinjer för utförsäljning av statligt ägande i företag, som vi här har föreslagit. 11.1 Kommunernas ekonomiska läge Kommunsektorn tillförs 20 miljarder för jämfört med . Detta innebär att kommunsektorns ekonomiska läge förbättras successivt fram . gjorde bedömningen att kommunsektorn i sin helhet kommer att uppnå balans till dess. Trots detta har många kommuner ett ansträngt ekonomiskt läge. är situationen svårast för vissa glesbygdskommuner. Detta beror till stor del på att människor flyttar därifrån, vilket resulterar i minskad skattekraft och minskat serviceunderlag. Ofta har glesbygdskommuner ett bostadsbestånd med många lediga lägenheter. Den sjunkande arbetslösheten är viktig för kommunernas förmåga att klara budgetbalans . På samma sätt som staten uppnått balans i sin budget, måste löpande verksamhet inom kommuner och landsting vara finansierad. Att löpande finansiera utgifter genom lån är ingen acceptabel lösning. I och med att staten tillskjuter resurser fram till och med är det ett rimligt krav att kommunsektorn inte höjer skatterna. Det riskerar annars att slå hårdast för låg- och medelinkomsttagare för vilka kommunalskatten är den enda skatten. Därför accepterar vi regeringens förslag till indragningar av skattehöjningar som kommuner beslutar. Tillförseln av medel till kommunerna, som varit pådrivande för, är viktig för att hålla beskattningen av låg- och medelinkomsttagare nere. Den är redan hög vid internationella jämförelser och vi har tidigare under vårt skattepolitiska avsnitt redovisat vår avsikt att sänka inkomstskatten för låg- och medelinkomsttagare. 11.2 Effektiviseringen av verksamheterna måste fortsätta Förändringsarbetet ute i landets kommuner och landsting måste inriktas på att både höja kvaliteten och öka kostnadseffektiviteten. Även om neddragningarna på kommuner och landsting blivit för omfattande i samband med den ekonomiska krisen i har viktiga åtgärder vidtagits för att verkligen prioritera människors närmaste och mest centrala behov. Den fortsatta utvecklingen av kommunsektorn kommer att innebära fortsatt hårda prioriteringar för kommunerna liksom för staten. Behoven stiger varför det är mycket viktigt att åstadkomma en ekonomisk tillväxt, som innebär att den samlade kommunsektorn kan få ett tillskott genom att skattekraften successivt ökar. Detta förutsätter en ökad sysselsättning. För kommunsektorn innebär den sjunkande arbetslösheten att kostnaderna för socialbidrag minskar, även om den regionala fördelningen av dessa minskade kostnader är ojämn. Enligt HSU 2000 ökar behovet av resurser till äldreomsorgen betydligt fram , vilket framför allt belastar primärkommunerna. Behovet av resurstillskott till sjukvården är inte lika stort och bedöms till stor del kunna kompenseras genom rationaliseringar. Skolan och barnomsorgen har en minskande belastning, men är utvecklingen svår att förutspå. Det har funnits starka skäl för att, såsom vi i har beslutat, anslå ytterligare resurser till kommunsektorn fram t.o.m. . Därefter kommer sannolikt ytterligare resurstillskott att krävas, men det är nu för tidigt att avgöra vilka tillskott som kan bli aktuella . 11.3 Inkomst- och kostnadsutjämningssystemet för kommuner och landsting Inom ramen för det nuvarande inkomst- och kostnadsutjämningssystemet för kommuner och landsting, som medverkat till, har en utredning fått i uppdrag att se över reglerna. Utredningen ska enligt tidplanen återkomma med förslag till förändringar, som kan träda i kraft . Vår uppfattning är att förändringar behövs. Framför allt måste den vikt som minskat befolkningsunderlag tillmäts justeras upp. Det är befogat med tanke på den utflyttning som största delen av landet upplever. En faktor som bör justeras ned är faktorn för kollektivtrafik. Det är angeläget att förändringar kommer till stånd, som kan förbättra situationen för hårt trängda avfolkningskommuner. Detta bör ges regeringen till känna. 12 Den ekonomiska utvecklingen 12.1 Sysselsättningen och arbetslösheten Förutsättningarna för ökad sysselsättning och minskad arbetslöshet har radikalt förbättras i och med att staten återigen har kontroll över budgeten. Räntorna har halverats och står starkt. Det är ett gott betyg åt den svenska saneringspolitiken. Stabila förutsättningar har skapats, vilket påverkar företagsklimatet, investeringsklimatet och den privata konsumtionen positivt. Redan under innevarande budgetår beräknas den öppna arbetslösheten uppgå till , vilket är lägre än den bedömning som gjordes i budgetpropositionen . Enligt AMS och SCB har utvecklingen på arbetsmarknaden vänt. Enligt SCB:s senaste arbetskraftsundersökning steg sysselsättningen med 45 000 personer, jämfört med samma månad . Regeringen spår att sysselsättningen ökar med 60 000 personer och med 80 000 personer . Prognoserna är optimistiska, men fullt realistiska, förutsatt att ingenting oväntat negativt inträffar. 12.2 De offentliga finanserna De svenska statsfinanserna har sanerats snabbt och resolut. Trots detta har en god fördelningsprofil i förhållande till förutsättningarna åstadkommits. Merparten av saneringen har ägt rum genom utgiftsnedskärningar. har haft en avgörande roll för att åstadkomma den förbättring, som innebär att regeringen räknar med ett överskott i de offentliga finanserna på av BNP. sjunker överskottet till , främst av bokföringstekniska skäl. beräknas överskottet för den offentliga sektorn uppgå till 2,3 respektive av BNP. Med våra förslag till utgiftsramar och förslag till inkomstförändringar blir budgetsaldot något bättre och , medan det blir en aning sämre för . Det är enligt vår mening en önskvärd struktur, eftersom osäkerheten är större ju längre in man blickar. Genom att ha ett starkare budgetalternativ än regeringen skapas utrymme för ytterligare skattesänkningar jämfört 1999 och 2000. 12.3 Inflationen och räntorna De långa räntorna har pressats ned till följd av Asienkrisen och den internationella räntenedgång, som de finansiella oroligheterna förde med sig. Detta hänger samman med att inflationsförväntningarna därmed dämpades. Noterbart är att de svenska räntorna föll mer än i de tilltänkta EMU-länderna. För och kom Asienkrisen ur detta perspektiv i ett passande skede. Innan Asienkrisen blommade ut, handlade diskussionerna om och när räntorna skulle höjas. Den svenska hann höja styrräntan innan vidden av Asienkrisen blev känd. Alltjämt hävdar att det under slutet av året sannolikt finns skäl att höja styrräntan ytterligare. Dock förefaller ett antal indikatorer mycket gynnsamma ur perspektiv. Löneavtalen har slutits på lägre nivåer än befarat, hyresutvecklingen är återhållsam och detaljhandelspriserna höjs endast i begränsad omfattning. Mer strukturellt och långsiktigt verkande faktorer är att förtroendet för svensk ekonomi återskapats, att förtroendet för låginflationspolitiken stärkts samt att konkurrensen på den svenska marknaden ökat. Inflationsförväntningarna är mycket låga hos samtliga aktörer. De främsta orosmolnen består i vilken styrka konjunkturen förstärks med och vilken effekt bristsituationer på arbetsmarknaden indirekt kan få på prisutvecklingen. Inflationsbenägenheten i den svenska ekonomin har gått ned. Det är viktigt att bedriver en penningpolitik som i förväg motverkar inflationsimpulser. Det är också viktigt att kan bedöma vidden av att inflationsbenägenheten gått ned totalt sett i den svenska ekonomin. Slutsatsen är att i sina bedömningar måste ha med den minskade inflationsbenägenheten, som en tungt vägande faktor. Vidare är risken med att inte ha det betydande, eftersom den svenska ekonomins inflationsbenägenhet därmed aldrig sätts på prov. Härmed står inför att allvarligt dilemma, som noga måste beaktas. är det viktigt ett kan bedöma de nya förutsättningarna. Risken finns att med en alltför historiskt orienterad penningpolitik höjer räntorna för tidigt och för mycket. Därmed kan man gå miste om en möjlighet att studera hur inflationsbenägenheten faktiskt har förändrats. Stora framsteg har gjorts på lönebildningens område. Avtal har slutits på försvarbara nivåer, även om lägre avtalsnivåer hade varit önskvärda mot bakgrund av tidigare års för höga generella lönelyft och den konkurrensförsvagning som det svenska näringslivet därmed utsatts för. Produktivitetsutvecklingen har dock varit god, vilket i sig talar för att den nivå kring , som har uppnåtts är förenlig med bevarad konkurrenskraft. Det råder också goda förutsättningar för att de framförhandlade avtalen kommer att innebära reallönelyft för många löntagare. Så var inte fallet när inflationen åt upp de utrymmen som framförhandlades. Den låga inflationen är särskilt viktig för de avtalsgrupper som har liten löneglidning. Såsom vi har konstaterat tidigare i motionen har förtroendet för den svenska låginflationspolitiken nu i högre grad också etablerats hos arbetsmarknadens parter. Det är en viktig pusselbit för att låginflationspolitiken ska fungera väl i längden. Verkstadsindustrins parter har ingått en intressant överenskommelse som i korthet innebär att medlingsinstrumentet stärks och konfliktåtgärder försvåras. Bara för att avtalsrörelsen för avlöpt relativt stilla är inte alla risker eliminerade för framtiden. Naturligtvis har den höga arbetslösheten på ett märkbart sätt bidragit till att ansvarskännandet ökat. 12.5 Den privata konsumtionen och hushållssparandet Parallellt med att staten har sanerat sina finanser har en liknande skuldsanering ägt rum hos hushållen. Under den utdragna lågkonjunkturen har hushållen minskat sin konsumtion och ökat sitt sparande. Det har varit gynnsamt och rationellt. Det har bidragit till att räntorna sjunkit, vilket nu bidrar till att den privata konsumtionen har tagit fart. Som andel av den disponibla inkomsten börjar det privata sparandet nu att närma sig noll. Det är en naturlig utveckling med hänsyn till att investeringsbehov fått stå tillbaka under de sämre åren. Det hänger också samman med att en stor del av hushållen nu ser att deras hushållsekonomi vilar på en mer stabil grund. För detta har den ekonomiska utvecklingen i landet stor betydelse. är det inte oroväckande att hushållen konsumerar mer. Det är en följdriktig konsekvens av de senaste årens utveckling. Dock är det befogat att lyfta ett varnande finger för om denna situation förstärks och sparandet förbyts i ett varaktigt sparunderskott. Det är inte långsiktigt hållbart. Det mesta tyder dock på att läget kommer att stabiliseras inom några års tid. Vaksamheten bör ägnas hur dessa beteendeförändringar samvarierar med konjunkturförändringar. Penningpolitiken är delvis beroende av hur den privata konsumtionen utvecklas. 12.6 Den internationella konjunkturen Den finansiella krisen i har inte fått de drastiska effekter som många befarat. Asienkrisen måste betecknas som en justering till följd av att den finansiella sektorn fungerat dåligt i regionen. Reformer krävs för att komma till rätta med problem såsom korruption, regleringar och bristande informationsgivning. Av allt att döma kommer inte Asienkrisen att kortsiktigt få några avsevärda effekter på den positiva konjunkturutvecklingen i och . Konjunkturen är mycket god på dessa båda för världskonjunkturen så viktiga kontinenter. Mycket hänger samman med att räntorna haft en nedåtgående trend i takt med att en stabilt låg inflation brett ut sig över området. Det har givit och ger alltjämt goda förutsättningar för en stabil och relativt god ekonomisk tillväxt. Den största faran består i de störningar som skulle kunna komma i kölvattnet av sviktande aktiebörser och ytterligare finansiella problem i , som ännu inte är kända. 12.7 Export och import Den svenska tillväxten har till stor del varit exportledd. De svenska företagen gynnades av den kronförsvagning som hade ägt rum. Den internationella konkurrenskraften stärktes därmed. Trots att den svenska kronan därefter försvagades, som en följd av att förtroendet för svensk ekonomi stärktes, har det svenska näringslivet tagit marknadsandelar utomlands. Mycket tyder på att svenska företag varit mer framgångsrika än sina internationella konkurrenter avseende produktivitetsförbättringar och produktutveckling. Det är positivt att de svenska exportföretagen endast i liten utsträckning kompenserat sig för kronförstärkningen via prisförändringar. Detta har naturligtvis underlättat konkurrenskraften. Det är mycket positivt att den svenska handelsbalansen, enligt bedömningar, uppvisar ett överskott på av BNP . Importen ökade nästan lika snabbt som exporten 1997, vilket inte är anmärkningsvärt med tanke på att konsumtionen börjat ta fart. Ingen risk föreligger ännu för att importen ska öka i skadlig omfattning. uppgick överskottet i bytesbalansen till av BNP, vilket också är tillfredsställande. 13 Förslag till utgiftstak och preliminära utgiftsramar 13.1 Utgiftstaket för åren 19992001 har tidigare i bifallit utgiftsramarna . ska i samband med denna proposition ta ställning till utgiftstaket för . Regeringen föreslår att utgiftstaket skall höjas väsentligt, till totalt 770 miljarder. Det skall jämföras med utgiftstaken på 735 miljarder och 744 miljarder för . Mot bakgrund av att budgeteringsmarginalen för , utan egentliga skäl, höjs till 27 miljarder samt att våra förslag till preliminära utgiftsramar ligger några miljarder under regeringens, bör utgiftstaket för enligt vår uppfattning sättas till 760 miljarder. Det innebär således en neddragning av utgiftstaket med 10 miljarder i förhållande till regeringens förslag. Detta bör besluta om. Preliminära utgiftsramar för åren 19992001 Tabell 4 Våra förslag till preliminära utgiftsramar i förhållande till regeringens, mkr, löpande priser Utrikes förvaltning och int. Hälsovård, sjukvård och social omsorg Ekonomisk trygghet vid sjukdom, handikapp Ekonomisk trygghet vid ålderdom Ekonomisk trygghet för familjer och barn Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet Kultur, medier, trossamfund och fritid Samhällsplanering, bostadsförsörjn. Regional utjämning och utveckling Allmän miljö- och naturvård Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar Allmänna bidrag till kommuner Avgiften till Europeiska gemenskapen Summa utgiftsområden exkl. statsskuldsräntor Socialförsäkringar vid sidan av statsbudgeten På utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner beror vår avvikelse på indirekta effekter av främst våra skatteförslag. Samma sak gäller socialförsäkringssektorn vid sidan av statsbudgeten. Inom utgiftsområdet föreslår regeringen att resurser skall tillföras för att öka kvaliteten i beredning av regeringsärenden. Man tillför betydande belopp. Dessutom tillförs resurser med sikte på ordförandeperiod i EU , vilket är fullt naturligt. Av de föreslagna tillskotten anslår 100 miljoner första året och 150 miljoner för åren därpå. Utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning Inom utgiftsområdet har regeringen utökat utgiftsramarna med 23 miljoner för att förstärka vissa myndigheter samt för finansiering av en ny myndighet för kvalitets- och kompetensutveckling i statsförvaltningen. Vi finner inte att det finns något särskilt behov av en sådan myndighet, utan att det hanteras bäst på respektive myndighet. Vi avvisar regeringens utökning av ramen . I övrigt föreslår vi inga förändringar i förhållande till regeringen. Utgiftsområde 3 och uppbörd Inom området ryms , skattemyndigheterna och . I proposition 1997/98:100 läggs förslag om att tillföra 20 miljoner och framåt i syfte att stärka tullens kontrollmöjligheter. Vi delar regeringens bedömning, men menar att ytterligare 30 miljoner bör tillföras tullen för att förbättra tullens möjligheter att genom underrättelsearbete och kontroll effektivare kunna hindra narkotika, cigaretter och sprit att passera våra gränser. Vi anser att smugglingen ska bekämpas med stärkta insatser snarare än genom skattejusteringar. har tidigare motsatt sig den centralisering som genomförs i och med skattemyndigheternas regionalisering. Därigenom minskar närheten till allmänheten och fler statliga arbetstillfällen dras in från delar av landet som har problem med befolkningsutflyttning. Vi vill tillföra 65 miljoner ytterligare till polisen för åren 19992001 i jämförelse med regeringen. Detta kommer vi att finansiera inom utgiftsramen genom höjda tvistemålsavgifter och genom höjda böter för fortkörning. Rättsväsendet har utsatts för en del berättigad kritik. Polisens arbete har inte varit tillräckligt effektivt och den ekonomiska kontrollen inom polisverksamheten har fungerat dåligt. Den press som de rättsvårdande instanserna utsätts för har också ökat. Regeringen föreslår tillförsel av resurser för åren 19992001 med 200, 250 respektive 300 miljoner. Medlen skall enligt regeringen användas för att säkerställa närpolisreformen, kampen mot vardagsbrottsligheten samt ekobrotten. Vi menar också att polisväsendet måste effektiviseras parallellt med att nya resurser tillförs. Polisens ledningsorganisation kan och bör förbättras. Vi föreslår samma totala utgiftsramar som regeringen. Utgiftsområde 5 och internationell samverkan På detta utgiftsområde har regeringen lagt på 18,5 miljoner 1999 och 17,5 miljoner för i en satsning på Europafrågor. Vår uppfattning är att informationen om Europapolitiken inte bör bli föremål för ytterligare anslag. Det finns redan nu en EU-upplysning inom ramen för och har sitt kontor i som kan bidra med upplysningar, liksom på . Det föreligger enligt vår uppfattning inte större behov. har deltagit i utformningen av de försvarsbeslut som ligger till grund för regeringens bedömning. I botten ligger säkerhetspolitiska bedömningar, som föranlett nedskärningar på försvarsområdet. Det är dock viktigt att en effektiv och funktionell försvarsorganisation kan upprätthållas. Vårt förslag till utgiftsram överensstämmer med regeringens. Utgiftsområde 7 Internationellt bistånd Det är viktigt att kan ha ett aktivt och generöst bistånd. Trots det mycket tuffa saneringsprogram som svensk ekonomi gått igenom tillhör vi alltjämt de länder som ger mest i bistånd till världens fattigare länder.