mot · GM02U204 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:U204av m.fl. (c)Internationellt bistånd1 SammanfattningCenterpartiet utvecklar i denna motion partiets syn på Sverigesutvecklingssamarbete.Ökad rättvisa mellan världens rika och fattiga är en förutsättning för fredoch en långsiktigt hållbar utveckling. föreslår för framtiden enproblemorienterad anslagsstruktur. Det bilaterala svenska biståndet skall ihögre grad koncentreras på att ge människor bättre möjlighet att tillgodosesina grundläggande behov. Satsa på småskalighet i biståndet med tyngdpunktpå landsbygdsutveckling, hållbar utveckling och miljö, jämställdhet,anpassad teknik och hjälp till självhjälp. Fortsätt stödja utbildning och hälso-och sjukvård. Bistånd som särskilt kommer kvinnor till del bör prioriteras.Centerpartiet anser att biståndsmålet på en procent av BNI stegvis skallåterupprättas. Regeringen bör ge Sida i uppdrag att planera för hur enåtergång till en biståndsram på en procent av BNI kan genomföras medbibehållen kvalitet. är kritiskt till att regeringen och desssamarbetspartier har så låga ambitioner för det svenska biståndet.Centerpartiet anser att biståndsramen bör uppgå till , eller till av BNI. föreslårCenterpartiet en biståndsram om av BNI och för budgetåret2001 en biståndsram om av BNI.Centerpartiet förespråkar en höjning av utgiftsramen för Internationelltbistånd med jämfört med regeringen. Anslaget församarbete med föreslås öka med 25 miljoner kronorjämfört med regeringen. Anslaget för Internationellt utvecklingssamarbetebör höjas med jämfört med regeringens förslag.Centerpartiet föreslår att det upprättas gemensamma globala strategier. FNkan och bör spela rollen som samordnare av bilaterala insatser och för attkoordinera många länders och organisationers insatser. Strävan efter ökadsamstämmighet, koherens, är central.Centerpartiet anser att inslaget av villkor bör öka i det bilaterala biståndet.Vi kräver att regeringen lämnar en redogörelse över tillståndet fördemokratin och de mänskliga rättigheterna i länder som mottager svensktbistånd. bör avhålla sig från att ge omfattande bistånd till länder ochvia regimer som inte eftersträvar demokratisering. anser attolika former av demokratibistånd till diktaturer endast bör kunna ges viaenskilda organisationer.Centerpartiet föreslår en generell neddragning av respektive landram . Dessa medel omfördelas till de regionala anslaget för Afrikarespektive Asien.Jämfört med regeringen föreslår bland annat:+ till bistånd genom Enskilda organisationer+ till miljöprogram+ till program för demokrati och mänskliga rättigheter+ till Ekonomiska reformer+ 20 miljoner till utvecklingsländer+ 25 miljoner till samarbete med Central- och Östeuropa+ till regionala insatser i Afrika+ till regionala insatser i AsienCenterpartiet föreslår minskade anslag till forskningssamarbete, informa-tion och rekrytering.2 globala ansvarJorden är vårt gemensamma hem. Ur denna grundläggande insikt hämtarCenterpartiet inspiration till arbetet för hållbar utveckling och rättvisfördelning. Vi delar alla samma biosfär, ingenting försvinner - alltingsprider sig. Hållbar utveckling kan inte varaktigt upprätthållas på vissaplatser i världen om livsbetingelserna förgörs på andra håll.Möjligheten att avdela hav eller kontinenter för rovdrift eller somavfallslager existerar inte. Detsamma gäller idén om att ett samhälle viaisolering från resten av världen skulle kunna undkomma de globalaproblemen. Från jorden finns ingen flyktväg. Det går inte att avskärmaett Idyllien. De livsnödvändiga resurserna har vi att gemensamt förvalta.En värld, som kännetecknas av växande klyftor mellan rika och fattiga, därförödelsen av livsmiljöer accelererar parallellt med befolkningsökningen, ärinte långsiktigt hållbar och därför instabil. Stora spänningar inom ellermellan samhällen ökar osäkerheten. Därför måste en politik för ökadsäkerhet alltid sträva efter hållbar utveckling och rättvis fördelning. Detgäller inom samhällen och mellan länder, regionalt och globalt men ocksåöver tiden, mellan generationer. Hållbar säkerhet handlar om att bekämpafattigdom och orättvisor, om att skapa demokratiska, jämställda ochmiljömässigt livskraftiga samhällen, om att väva samman människor,kulturer och nationer.Biståndet från världens rika länder till världens fattiga är ett uttryck försolidaritet och rättvisa och för det gemensamma ansvaret att, efter förmåga,medverka till att lösa globala problem. är i jämförelse med de flestaandra länder ett oerhört rikt och välmående land. Det internationellautvecklingssamarbetet hör till vårt lands viktigaste och mest konkretautrikespolitiska verksamheter. Det är en självklarhet att skall ta påsig sin del av ansvaret också för de globala problemens lösning.Behovet av internationellt bistånd är oändligt mycket större än vad somkan tillfredsställas över den svenska statsbudgeten. Att dimensionerabiståndet efter behoven är därför orealistiskt. I stället tvingas vi politisktbesluta om hur mycket av våra samlade resurser vi är beredda att avsätta somvårt bidrag till att lösa de stora globala problemen.3 BiståndsvolymenCenterpartiet och Socialdemokraterna tvingades under den mödosammasaneringen av de offentliga finanserna genomföra besparingar också påSveriges internationella utvecklingssamarbete. Det var nödvändigt om änbeklagligt. Däremot är kritiskt till att regeringen och desssamarbetspartier, nu när statsfinanserna visar överskott, har så lågaambitioner för det svenska biståndet.I propositionen beräknas biståndsramen till 12 840 miljonerkronor, d.v.s. av bruttonationalinkomsten, BNI. Det innebärförvisso en höjning av biståndsanslaget, mätt i förhållande till BNI, med0,jämfört med . Men i förhållande till vad som i prop.1997/98:150 förväntades bli biståndsram, innebär regeringens förslag ensänkning med 5 miljoner kronor.Ökad rättvisa mellan världens rika och fattiga är en förutsättning för fredoch en långsiktigt hållbar utveckling. anser att biståndsmålet påen procent av BNI stegvis skall återupprättas. Med det tempo för höjningensom regeringen och dess samarbetspartier förespråkar skulle det ta trettio åratt återta enprocentsmålet om ambitionerna för den kommande treårsperio-den förverkligas. Trettioårstempot gäller under förutsättning att ökningen avramen 2000 och 2001 verkligen genomförs. Skulle höjningen i 1999 årsbudget bilda norm skulle det ta att uppnå enprocenstmålet. Motdenna bakgrund framstår propositionens stolta skrivningar om en höjning avbiståndsanslaget med i en annan och mindre glansfulldager.Centerpartiet anser att biståndsramen bör uppgå till , eller till av BNI. föreslårCenterpartiet en biståndsram om av BNI och för budgetåret2001 en biståndsram om av BNI.Tabell 1: (Tabell biståndsram (milj. 1999 2000 2001 )Vad som ovan anförs om biståndsramen , 2000 samt 2001 börges regeringen till känna.3.1 Utgiftsområde 7 Internationellt biståndFör utgiftsområde 7 Internationellt bistånd föreslår regeringen attanslaget sänks till jämfört med förslaget i prop.1997/98:150, där anslaget för utgiftsområdet beräknades till . var överens med regeringen omdenna utgiftsram för UO7 och vi ser ingen anledning att ändra vårhållning på denna punkt. föreslår därför att ramen förutgiftsområde 7 höjs med . Ett tillkännagivande meddenna innebörd återfinns i gör ingen annan bedömning än regeringen vad gäller dekostnader för EU:s gemensamma bistånd, för mottagande av asylsökandesamt för administration som avräknas från biståndsramen. Centerpartietförespråkar en höjning av anslaget B. inom utgiftsområde 7, Samarbete medCentral- och med och beräknarsamma höjning för . Anslaget för utgiftsområde 7, anslagsposten A.Internationellt utvecklingssamarbete bör höjas med 77 miljonerkronor jämfört med regeringens förslag.RegeringenTabell 2: (Tabell UO 7 (milj. 1999 2000 beräknat anslag 2001beräknat anslag )CenterpartietTabell 3: (Tabell UO 7 1999 2000 beräknat anslag 2001 beräknat anslag)Återgången till enprocentsnivån bör ske successivt och på ett planeratsätt. anser att regeringen bör ge SIDA i uppdrag att planeraför hur en återgång till en biståndsram på en procent av BNI kangenomföras med bibehållen kvalitet. Regeringen bör återkomma tillriksdagen med en sådan redovisning i samband med 1999 årsvårproposition. Detta bör ges regeringen till känna.Centerpartiet återkommer senare i motionen till de ändringar partietföreslår vad gäller anslagen inom utgiftsområdet.4 ProblembildVärlden präglas av stora förändringar. Antaletdemokratier ökar, den moderna tekniken blir allt mer betydelsefull ochsamarbetet mellan länder fördjupas alltmer. Globaliseringen ökar inomhandel och kommunikationer på gott och ont. växer jordensbefolkning och antalet fattiga blir fler. Naturresurserna utarmas ochfördelningen av tillgångarna är mer sned . Konflikter, krigoch miljöförstöring plågar människor runt om på jorden. Många tvingastill flykt från oro i sitt hemland.Klyftan mellan fattiga och rika bara växer. Tudelningen är störst mellannord och syd, men finns också i och i vårt eget land. Samhället -lokalt, regionalt och globalt - spricker i tu.Globaliseringen skapar ett omvandlingstryck som påverkar rika såväl somfattiga, länder och regioner såväl som byar och kommuner. Globaliseringenökar insikten om att verksamheten i en del av världen får konsekvenser förresten, insikten om vårt ömsesidiga globala beroende växer. Globaliseringeninnebär möjligheter men ställer oss också inför de ödesfrågor som följer avväxande inkomstklyftor, ökad belastning på miljön och den potentiella riskenför att länder eller regioner med etniska och nationalistiska argumentexploaterar vad som uppfattas som globaliseringens hot.Världsekonomin är fortfarande organiserad på ett sätt som gör att en stordel av befolkningen ställs utan möjligheter att göra en rimligt produktivarbetsinsats. Detta är ett oerhört slöseri med mänskliga resurser, förutom attdet medför att de drabbade inte heller får anständiga livsvillkor.Världens fattiga drabbas hårdast av de försörjningsmässiga och miljö-mässiga överlevnadshoten. Brist på egen jord är en av de viktigastefaktorerna bakom fattigdomen. Den snabba befolkningsökningen är inte enorsak till fattigdomen. Däremot förstärker befolkningsökningen fattigdomenoch den är ett symptom på fattigdom och på kvinnors utsatta och maktlösaposition. De fattiga drabbas alltid värst när katastrofer drabbar samhällenoavsett om dessa är naturkatastrofer eller om de är resultat av miljö-förstöring, krig eller konflikter.Världen blir alltmer urban. väntas mer än halva jordensbefolkning bo i städer. Människor flyr fattigdomen på landsbygden för attsöka arbete, utbildning och högre levnadsstandard i städerna. Men flyttvågorfrån landsbygden in till storstäderna skapar en ökande fattigdom också där.Jordens tillgängliga åkerarealer minskar dramatiskt. En orsak är densnabba urbaniseringen, som lägger stora områden av jordensbördigaste under asfalt och betong. Till detta kommer den ständigajordförstöringen genom bland annat ökenutbredningen, jord som sköljs bort ibergstrakter samt översvämningar i lågländerna på grund av skogsskövlingar.1997 uppgick antalet flyktingar till 13,2 miljoner, medan antalet människorsom lever som flyktingar i sitt eget land uppgick till närmare fem miljonermänniskor. Antalet flyktingar minskar långsamt men flyktingströmmarna tillnärbelägna länder utgör en avsevärd belastning för dessa oftast nästan likafattiga länder.4.1 RegionaliseringDet satte under sin prägel på i stort settalla konflikter i världen. Det låg i de stridande parternas intresse att gesin motsättning ideologiska övertoner för att på det sättet dra till sig stöd.Idag bygger det internationella systemet inte i samma utsträckning påideologisk konkurrens. Regionala konflikter förblir regionala utanomedelbara globala återverkningar.Regional spänning och regionala och lokala konflikter har fått en merframträdande roll. På , i Kashmir, och Kaukasus-området, i Stora sjö-regionen i och i pågår regionalakonflikter. På än fler ställen pyr latenta konflikthärdar. stärkssamarbetet på regional nivå. Regionala beslutsinstanser, som ofta kombinerarkonflikthantering och säkerhetspolitiskt samarbete med ekonomisk-politisksamverkan, har ökat i betydelse . I har vi () och EuropeiskaUnionen (EU), i SADC (Södra Utvecklingsgemenskap) ochOAU (Organisationen för Afrikansk Enighet), på Amerikanska kontinentenOAS, (Organisationen av Amerikanska Stater) och i ASEAN(De Sydöstasiatiska staternas förbund).Krig och konflikter medför, förutom allt direkt mänskligt lidande, enresurs- och miljöförstörelse som gör fattigdomen djupare. Det ändradekonfliktmönstret med ett ökande antal inomstatliga konflikter, vilka oftasthar sitt ursprung i ekonomiska och sociala orättvisor, innebär dels attcivilbefolkningen drabbas än värre än i mellanstatliga konflikter, dels att denfattigaste befolkningen drabbas hårdast. I takt med att mellanstatligakonflikter blir allt ovanligare och att de inomstatliga dominerar, ökar ocksåsvårigheten för FN att tillse att mänskliga rättigheter och internationell lagefterlevs. Konflikterna berör också i högre grad omvärlden genomspridningseffekter i form av flyktingströmmar, terrorism och ytterst riskenför utvidgade och mer omfattande konflikter.5 Inriktning av utvecklingssamarbete5.1 Medverka till globala utvecklingsstrategierSverige skall aktivt använda sitt medlemskap i , EU och andrainternationella organ för att stärka samarbetet i syfte att skapa fred,jämlikhet och en ekologiskt hållbar värld.Regeringen pläderar i propositionen för en ökad internationell samordningav biståndsinsatserna. Det är glädjande. Effekten av de samlade bistånds-insatserna kan på detta sätt öka och förutsättningarna för ett partnerskap därmottagarna har inflytande över inriktning och utformning av bistånds-insatserna förbättras. ser positivt på att , , har enats om en gemensam strategi, Shaping the 21stCentury: The Contribution of Development Cooperation. efter-strävar en bättre samsyn inom EU på biståndsområdet och välkomnar strävanatt uppnå ökad komplementaritet mellan EU:s gemensamma bistånd och deenskilda medlemsländernas bilaterala insatser.Regeringens strävan efter större samordning på landnivå inom FN-systemet har stöd, liksom försöket från och utarbeta gemensamma landstrategier. Ansatserna måste emellertid sträckasig längre än till praktisk samordning i fältarbetet, inrättandet av gemen-samma landkontor etc. Det behövs gemensamma globala strategier för denglobala samvaron, där självfallet biståndsinsatserna till jordens fattiga skallha en framträdande plats. De globala strategierna skall sedan brytas ned tillregionala strategier. Genomförandet av biståndsinsatserna skall sedan skelokalt och regionalt.Det krävs bättre styrformer inom FN. FN kan och bör spela rollen somsamordnare av bilaterala insatser och för att koordinera många länders ochorganisationers insatser. Ge , UNDP, ett reellt sam-ordningsansvar, inte bara inom FN-familjen, utan också för andramultilaterala biståndsinsatser samt för medlemsländernas bilaterala bistånd.5.2 Ökad samstämmighetMen biståndsinsatser, som inte upp av insatser på andrapolitikområden, är i bästa fall inte resurseffektiva. I värsta fall kan densamlade politiken göra mer skada än nytta. Strävan efter ökadsamstämmighet, koherens, är därför central. De inledandeförhandlingarna om ett internationellt avtal om investeringar, , utgör en aktuell illustration av hur illa resultatet kan bli närhandelsfrågor för skötas utan koppling till miljö- och utvecklingsfrågor.Centerpartiet har i hög grad medverkat i arbetet med att formulera de sexfastlagda biståndspolitiska målen resurstillväxt, ekonomisk och politisksjälvständighet, ekonomisk och social utjämning, demokratisk samhälls-utveckling, framsynt hushållning med naturresurser och omsorg om miljönsamt jämställdhet mellan kvinnor och män. strävan bör självfalletvara att dessa principer också skall bilda basen för en global strategi. Vadsom ovan anförts om behovet av ökad koherens, samordning och om behovetav globala strategier för biståndet bör ges regeringen till känna.5.3 Använd ett problemorienterat arbetssättCenterpartiet har länge kritiserat den dominerande roll landprogrammenhaft för bilaterala bistånd. konstaterar medtillfredsställelse att regeringen närmar sig en mer behovsfokuseradbiståndspolitik, om än i alltför långsam takt och i otillräcklig omfattning.Den globala trenden är att i högre utsträckning arbeta problem- ochprogramorienterat och mer med regionala strategier än med landramar.Genom en regional insats, framför en nationell, stimuleras en regional sam-verkan och gränsregionalt samarbete. bör aktivt stödja exempelvisdet spirande regionala samarbetet i . Miljöproblem, klimatfrågor,ökenspridning och livsmedelsförsörjning är problemområden i stort behov avsamlade grepp och regionala, gränsöverskridande samarbetsformer.Det svenska biståndet måste bli mer flexibelt. Nya angelägna projekt måstekunna startas och måste andra projekt eller landsamarbeten kunnaminska i omfattning eller helt avvecklas.Tonvikten i biståndsprioriteringarna måste ligga vid de problem som börlösas. Landvalet eller regionvalet blir då beroende av var problemenuppträder. föreslår för framtiden en problemorienteradanslagsstruktur. anser att det som av regeringen kallas verk-samhetsgrenar skulle kunna bilda bas för det bilaterala biståndet. Programskall tillskapas baserade på ämnesområden. Det som är delpostenSärskilda utvecklingsprogram skall i stället bilda en stomme för anslagspostA 1.2 Bilateralt utvecklingssamarbete. Regionala ramar skall ersättalandramarna. Vad som ovan anförts om en mer problemorienterad anslags-struktur bör ges regeringen till känna.5.4 Demokrati som förutsättningNittiotalet har inneburit att antalet demokratier och marknadsekonomiervuxit avsevärt. Antalet länder har ökat som en följd av Sovjetunionensuppsplittring och som ett resultat av delningar av länder, fredligt ellergenom krig. I , och har ett omfattande antalländer kastat av sig diktaturens ok och formats till fungerandedemokratier. Antalet demokratier bedöms 1996 ha ökat med drygt entredjedel jämfört med . Antalet länder på väg mot demokrati harockså ökat, framförallt i . Demokratin har sin svagaste ställning iAsien samt i och Nordafrika.Centerpartiet gläds åt de betydande demokratiska framstegen. Demokratioch fred går hand i hand. Därför har också världen blivit allt säkrare i taktmed demokratins landvinningar. Men med detta kan vi inte låta oss nöja. Imånga av samarbetsländer råder fortfarande diktatur.Sverige får som biståndsgivare aldrig stå neutralt i en konflikt mellandemokrati och diktatur. Auktoritära diktatoriska system innebär att en elitgynnas på de stora befolkningsgruppernas bekostnad. Utan en fri debatt, ettfungerande flerpartisystem och reella möjligheter för oppositionen att arbeta,är det svårt att förhindra ineffektivitet, korruption och nepotism i samhälls-strukturen och brott mot de mänskliga rättigheterna.5.5 VillkorCenterpartiet anser att inslaget av villkor bör öka i det bilateralabiståndet. Det gäller särskilt avseende demokrati, respekt för mänskligarättigheter och rättvis fördelning. Länder som erhåller svenskt biståndskall sträva efter en rättvis fördelning och solidaritet i det egna landet.Skattesystemen måste vara så utbyggda att de medger en omfördelningmellan rika och fattiga också i mottagarlandet.Resultaten av insatser för att främja demokrati, mänskliga rättig-heter och social utveckling måste kontinuerligt utvärderas. Vårt biståndmåste främja förändring, om inte, är det bättre att insatserna avvecklas.Sverige bör avhålla sig från att ge omfattande bistånd till länder och viaregimer som inte eftersträvar demokratisering. Det gäller särskilt det biståndsom går till att bygga ut infrastruktur, näringsliv och statsförvaltning.Centerpartiet anser att olika former av demokratibistånd till diktaturer endastbör kunna ges via enskilda organisationer. Landramar till länder vars regimerinte eftersträvar demokratisering bör inte upprättas eller förnyas.Centerpartiet välkomnar att regeringen, om en välvillig tolkning avbudgetpropositionen görs, är böjd att ändra uppfattning. "kommeren mer kritisk dialog att inledas med regeringar i samarbetsländer, därförutsättningar för partnerskapskontrakt inte föreligger till följd av ennegativpolitisk utveckling. Kriterier kommer att utarbetas för vilka grunder somgäller för ett långsiktigt och förtroendefullt utvecklingssamarbete." Center-partiet anser att en mer decentraliserad och problemorienterad bistånds-givning, som direkt riktar sig till medborgarna, skulle minska risken för attsvenskt bistånd blir ett stöd till odemokratiska regimer.5.6 UtvärderingCenterpartiet har i likhet med riksdagsmajoriteten krävt att regeringenårligen till lämnar en redogörelse över tillståndet fördemokratin och de mänskliga rättigheterna i länder som mottager svensktbistånd. Regeringen bör i en sådan redogörelse göra en värdering av omrespekten för mänskliga rättigheter förbättrats i mottagarländerna. För atten sådan redogörelse skall vara meningsfull krävs att redogörelsenpresenteras tillsammans med budgetpropositionen och att slutsatsernainarbetas i regeringens resultatbedömning av biståndsinsatserna.Av utrikesutskottets betänkande 1997/87:UU2 framgår att utskottet erfaritatt regeringen utfäst sig att fortsättningsvis lämna en redogörelse överutvecklingen vad gäller demokrati och mänskliga rättigheter i mottagar-länderna. lämnade regeringen skrivelse 1997/98:76Demokrati och mänskliga rättigheter i utvecklingssamarbete. Ibetänkande 1997/87:UU15, som behandlar regeringens skrivelse, konstaterarutskottet att regeringen i skrivelsen utlovar en redogörelse. "Utskottetförväntar sig att detta löfte kommer att uppfyllas i samband med höstensbudgetproposition, varför något särskilt tillkännagivande inte tordevara befogat. "tvingas konstatera att det regeringen i budgetpropositionenpresterar av analys och värdering av läget för demokrati och mänskligarättigheter i mottagarländerna inte på långa vägar uppfyller vad riksdagenåterkommande avkrävt regeringen. Regeringen och dess samarbetspartier harsåledes svikit sitt löfte. Mot detta bör rikta kritik.Vad som ovan anförs om biståndet till diktaturer och om att regeringenårligen skall redovisa och värdera utvecklingen av demokrati och mänskligarättigheter bör ges regeringen till känna.6 Sätt människa och miljö i centrumDen envisa fokuseringen på landramar och stat-till-stat-samarbete hardirekt eller indirekt blivit ett stöd till auktoritära och korrupta regimer,tungrodda och ineffektiva byråkratier och till stora olönsamma statligaföretag. Resultatet har i flera fall blivit allmänt snedvridna ochineffektiva ekonomier. kan notera att de senaste åreninneburit att vår syn på biståndspolitiken vunnit ökat gehör och bredareacceptans. Vi kan också konstatera att SIDA:s verksamhet de senasteåren utvecklats i en klart positiv riktning. Mycket återstår dock att göra.Det bilaterala svenska biståndet bör enligt uppfattning ihögre grad än koncentreras på att ge människor på den lokala nivånbättre möjlighet att i första hand tillgodose sina grundläggande behov. Detinnebär en generell inriktning till förmån för småskalighet i biståndet medtyngdpunkt på landsbygdsutveckling, hållbar utveckling och miljö, anpassadteknik och hjälp till självhjälp. Det innebär också fortsatt stöd tillutbildningoch hälso- och sjukvård. Bistånd som särskilt kommer kvinnor till del börprioriteras. Slutligen bör tydligare än vad som sker i markeras attdemokrati och respekten för mänskliga rättigheter är en förutsättning för enlångsiktigt hållbar fattigdomsbekämpning. Det är viktigt att uppmuntra ung-domsorganisationerna i biståndsarbetet.Regeringen redovisar verksamhetsgren för verksamhetsgren sinaprioriteringar för det bilaterala biståndet. delar i mångaavseenden regeringens bedömning av vad som är angelägna insatser. Särskiltpå det sociala området redovisar regeringen en inriktning som överens-stämmer med de prioriteringar som ser som centrala.