mot · GM02So260 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So260av m.fl. (v)Psykiskt funktionshindradePsykiatrireformen som trädde i kraft , ären reform vars intentioner stöder och vill segenomförda fullt ut. Med tillräckliga och individuelltutformade stödinsatser skall människor med långvarigapsykiska funktionshinder kunna få möjlighet att efterförmåga delta i samhällslivets olika områden och slippa varainstitutionsbundna mer än nödvändigt.Vi måste dock konstatera att det fortfarande finns stora brister och problemnär det gäller att leva upp till intentionerna i reformen. Det finns ettdelat huvudmannaskap i vården av de psykiskt funktionshindrade mellansocialtjänst och sjukvård, mellan kommuner och landsting, som skaparproblem. Det finns på ömse håll ett ängsligt revirtänkande när det gälleransvarstagande, ett vaktslående om de egna resurserna och budgetmedlen,som i väldigt många fall leder till att de berörda människorna inte får denhjälp och de insatser de behöver fullt ut och i rätt tid. Detta är oacceptabeltoch larmsignaler om ett ökande antal uteliggare ochmänniskor tillhörande gruppen psykiskt funktionshindrade som på andra sättfar väldigt illa ute i samhället, måste tas på djupaste allvar.Några av de insatser det handlar om, där det brister, är adekvata ochbehovsanpassade boendeformer, stöd i boendet och möjligheter till dagligsysselsättning. Det gäller också i hög grad på många håll, att i lämpliga ochmobila former få ut de psykiatriska vårdresurserna i samhället, där depsykiskt funktionshindrade numera finns i stor utsträckning. I budget-propositionen framgår att en hel del av de stimulansmedel som beviljats ännuinte omsatts i konkreta verksamheter riktade till målgruppen, vilket framstårsom närmast stötande med tanke på den allvarliga situationen för de berördamänniskorna.I budgetpropositionen konstateras att kontinuer-ligt utvärderar psykiatrireformen och avser att avlämna en slutrapport tillregeringen . har dock redan i rapporter konstateratovanstående problem, t ex i "Reformens första tusen dagar" (i vilkenSocialstyrelsen följer upp och utvärderar 1998:4). vill attregeringen i samband med den fortsatta behandlingen av frågan vidtaråtgärder vad avser utvidgad tillsyn över verksamheten även för dennamålgrupp i kommuner och landsting och att regeringen verkar för attnödvändiga utbildningsinsatser och stimulansåtgärder sätts in för attförverkliga intentionerna i reformen. Därvidlag bör inspirerande exempel påfungerande samarbete mellan socialtjänst och sjukvård från olika håll i landetlyftas fram, liksom välfungerande konkreta verksamheter.I det slutbetänkande (SOU 1998:32) som ladefram understrykes till yttermera visso de brister som konstaterasovan. Bristerna leder till att människor, dömda enligt LRV, som inte längrehar egentligt vårdbehov kvarhålls inom psykiatrin, i många fall som en följdav att de personliga förhållandena, t.ex. boendet, inte är ordnade så attutskrivning kan ske. Detta är ej acceptabelt och vi förutsätter att i denöversyn av lagstiftningen som ska ske, riktlinjer ges för såvälkommunernas ansvarsområde som sjukvårdens fortsatta ansvar, för att iöppna och uppsökande former bistå människorna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om åtgärder för att förverkliga intentionerna i psykiatrireformen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om det allvarliga i att pengar ämnade att stimulera verksamheter intehar använts,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om inriktning av lagen om psykiatrisk tvångsvård.Stockholm den 24 oktober 1998Ingrid ()()()()()()Carlinge Wisberg (v)