mot · GM02So465 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So465av m.fl. (fp)Stöd till funktionshindradeSammanfattningÅterställ handikappreformen. Socialdemokraterna ochCentern har försämrat stödet i form av personlig assistent.Dessa försämringar av LSS och skall tas tillbaka.RFV:s allmänna råd om personlig assistans innebär enoacceptabel inskränkning för barns rätt till personligassistans och måste dras tillbaka.Hjälpmedelsgaranti och bra hjälpmedel ger ökad frihet. Väntetidernaför personer som är i behov av hjälpmedel är ibland oacceptabelt långa. Denvårdgaranti som vi förespråkar bör därför utökas till att omfatta tekniskahjälpmedel som är medicinskt motiverade. Den som är i behov av hjälpmedelskall få snabb hjälp och komplicerade hjälpmedel senast inom tre månader.Tekniken ger möjligheter. På flera håll i landet ingår inte datorer i den sk hjälpmedelsförteckningen, vilket innebär att funktionshindrade inte kan fåen dator som individuellt hjälpmedel. Denna inställning är alltför restriktiv.Utveckla informationsbaser med uppgifter om tillgänglighet - s k"handikappguider". Dessa "guider" - som kan vara databaser men ocksåandra typer av informationsbanker - uppmuntrar fler att anpassa sina affärs-och boendemiljöer för människor med funktionshinder.Kollektivtrafiken skall i högre utsträckning göras tillgänglig för personermed funktionshinder. bör alla allmänna kommunikationer varahandikappanpassade.Reglerna för färdtjänst måste bli flexiblare. Det är inte acceptabelt attden som är funktionshindrad skall behöva acceptera att tidspassningen förspecialfordon varierar med , eller att beställningen måsteske dagen innan.Smärre hinder i offentliga miljöer, som är enkla att åtgärda, skall iförsta hand tas bort. Arbetet med att åtgärda hinder av denna typ börintensifieras. Dessa "smärre" hinder kan exempelvis vara avsaknad avhörselslingor, felaktig belysning, dåliga dörrar eller avsaknad av dörr-öppnare.Underlätta eget boende. Nyproducerade flerfamiljshus bör så långt det ärmöjligt byggas anpassade till människor med funktionshinder.Erbjud kontaktperson. Personligt ombud/kontaktperson skall erbjudasalla med svåra psykiska sjukdomar. Det underlättar ett självständigt liv.Underlätta eget förvärvsarbete. Det är ett slöseri med mänskliga resurseratt funktionshindrade som vill arbeta tvingas gå i förtidspension. Samhallsarbetssätt behöver förändras - viktigast skall vara att ge arbetsmöjlighetertillde svårast funktionshindrade. Ett sätt att bidra till detta är att hjälpmedelsombehövs i arbetet i högre utsträckning kan finansieras genom arbetsmark-nadsanslagen. Ett annat sätt är att på bred front underlätta förvärvsarbete förfunktionshindrade med hjälp av handledare, en s k "job coach".Skärpt antidiskrimineringslag. Ingen skall få diskrimineras p g afunktionsnedsättning. vill stärka rättsskyddet för funktions-hindrade.Det glömda SverigeUtgångspunkten för en liberal handikappolitik är allamänniskors lika värdighet och lika rätt.Integritet, självbestämmande och delaktighet blir inte mindre viktigt baraför att man råkar ha en funktionsnedsättning. Det är rättigheter som skallomfatta alla.Folkpartiet har ägnat stor kraft åt arbetet med att skapa bättrevillkor för det glömda och för människor med funktionshinder ochderas familjer. (S)veket mot de handikappadeTack vare medveten och långvarig liberal kamp kundelevnadsvillkoren för personer med funktionsnedsättningförbättras. De har större möjligheter att på egen handpåverka sin vardag. liberalerna accepterar inte attutvecklingen mot ökad delaktighet bryts. Vi har därför sagtnej till urholkningarna av handikappreformen. Tvärtom - ettanständigt samhälle måste arbeta vidare för att försöka uppnåbl a de mål som finns fastlagda i FN:s standardregler.Det är mot denna bakgrund som vi i har uttryckt stor oro överSocialdemokraternas bristfälliga fördelningspolitik. tillbakavisarstarkt de indragningar och nedskärningar som Socialdemokraterna ochCentern genomfört i handikappreformen i syfte att finansiera andra, mindreangelägna reformer.Slå vakt omhandikappreformenFolkpartiet liberalerna vill riva upp försämringarna avhandikappreformen. får handikappreformen inteheller innebära en slutsignal i strävan att förbättralivsbetingelserna för människor med funktionsnedsättning.Det är också viktigt att komma ihåg att långt ifrån allareformer kostar mycket pengar. Att stärka det juridiskaskyddet mot diskriminering och att vid reparation ochombyggnad passa på att tänka på att byggahandikappvänligt är - för att nämna några exempel - oerhörtangeläget och inte särskilt dyrt.Vi vill särskilt peka på tre områden där rättigheterna för människor medfunktionsnedsättning behöver stärkas. Människor med funktionsnedsättningskall ha samma möjligheter som alla andra att leva ett självständigt liv, ha ettarbete att gå till samt känna sig trygga mot alla former av diskriminering.Självständighet, arbete och värdighet - tre nyckelord i det fortsattareformarbetet.Självständighet, arbete ochvärdighetFN har utarbetat standardregler om delaktighet och jämlikhetsom antagits av hela generalförsamlingen. Dessastandardregler kräver aktiva insatser från medlemsländernassida. har förpliktigat sig att leva upp till standard-reglerna. Så är ännu långt ifrån fallet.I standardreglerna betonas självständigheten - möjligheten att själv kunnafå tillgång till mycket av det vi andra tar för givet - och respekten, dvsrättenatt slippa diskriminering både i arbetslivet och i andra sammanhang.Återställhandikappreformen!Socialdemokraterna och har försämrat stödet i formav personlig assistent. Dessa försämringar av LSS och LASSmåste tas tillbaka.Våren 1996 beslutade regeringen med stöd att skära nedstödet till rätten till personlig assistans. Detta beslut slog hårt mot mångafunktionshindrade som bl a fick sin rätt till personlig assistans omprövad.Bakgrunden var att kostnaden för reformen ursprungligen var beräknad attuppgå till . I realiteten blev den istället 3,7 miljarder.Kostnadsökningen berodde i huvudsak på att antalet beviljade assistans-timmar blev fler än beräknat. Det berodde i sin tur på att det fanns ett störreuppdämt behov än beräknat av fler assistanstimmar per person.1996 års försämringar var flera.? För det första ändrade tidsramen för beslut om assistans-ersättning från .?? För det andra ändrade definitionen av rätten till personligassistans.?? För det tredje övervältrade en större del av ansvaret förpersonlig assistans på kommunerna genom att funktionshindrade inte fårsamma rätt till personlig assistans som tidigare när de vistas i dagligkommunal verksamhet. ?Ett resultat av dessa försämringar är nu att rätten tillpersonlig assistans omprövas och att flera försäkringskassorskickar över ansvaret till kommunerna och alltså gör ensnävare bedömning än tidigare.I socialutskottet ändrades visserligen regeringens ursprungliga förslag endel efter kraftiga protester från andra politiska partier och den samladehandikapprörelsen. Men faktum kvarstår att regeringen med Centerpartietsbistånd genomförde de allvarliga försämringar som vi nu kan se resultatet av.Vårbudgeten 1997 innebar ytterligare inskränkningar. Socialdemokraternaoch ansåg det prioriterat att, som man tecknade inmiljardöverskott i de offentliga finanserna, spara ett par hundra miljonerkronor på assistansersättningen. Handikappreformen urholkas bland annatgenom att en större del av ansvaret vältras över på kommunerna genom dens k schablonersättningen som innebär att kommunerna står för kostnaden förde första . För flera av brukarkooperativen hardetta beslut inneburit att deras verksamhet avsevärt har försvårats. Det blirdelvis en återgång till situationen före reformen, då människor medfunktionshinder ofta fick finna sig i att servicen radikalt kunde skilja sig åtmellan olika kommuner.Vi anser det även viktigt att den s k 65-årsregeln avskaffas. Det ärväsentligt att funktionshindrade som fyllt skall veta att den personligaassistansen fortsätter även efter . Deras behov av personligassistans är oförändrade trots att de fyllt 65 år.Riksförsäkringsverket har gett ut Allmänna råd (1998:6) omassistansersättningen. Följs dessa kommer försäkringskassorna endast attbevilja ett fåtal barn rätt till personlig assistans. Enligt RFV:s allmänna rådskall endast de barn som har ett omvårdnadsbehov perdygn komma i fråga för rätt till personlig assistans.RFV:s rekommendation strider mot Regeringsrättens praxis. RFV:srekommendation innebär en oacceptabel inskränkning i barns rätt till person-lig assistans och måste återkallas.Förändringarna i rätten till personlig assistans måste rivas upp.Återupprättandet av handikappreformen hamnar i första rummet. När det välär gjort och ekonomin ger utrymme finns det anledning att blicka framåt motnya reformer. Det är också viktigt att notera att enligt Handikappombuds-mannen så är 40 000 personer eller mer berättigade till stödinsatser enligtLSS men erhåller inte detta - trots att kommunerna fått statsbidrag för atttillgodose dessa personers stödbehov. När rätten till personlig assistans äråterställd är dessa personers behov en angelägen uppgift att åtgärda.En av insatserna i LSS är råd och stöd. Det kan handla om stöd av logoped,psykolog, dietist m m. Enligt ett par domar i Regeringsrätten (den 3 juli1997, målnr 720696) konstateras att habiliterande och rehabiliterandeinsatser inte kan beviljas som råd och stöd enligt LSS. I praktiken innebäralltså det att råd och stöd enligt LSS saknar innehåll. Detta strider också motlagens förarbeten. Det är angeläget att det görs ett klargörande av riksdagensavsikt med insatsen råd och stöd enligt LSS genom ett förtydligande avlagtexten.Ändringar isocialtjänstlagenDen ändrades reglerna om överklaganden avbeslut om bistånd enligt socialtjänstlagen. Endast vissabeslut om bistånd kan numera överklagas genom så kallatförvaltningsbesvär - övriga beslut överklagas genom denmindre förmånliga laglighetsprövningen. I praktiken innebärförändringen att den enskilde funktionshindrade i störreutsträckning än tidigare måste förlita sig på kommunensgoda vilja för att få stöd för andra insatser än dem somräknas upp i 6 § socialtjänstlagen, som t ex ledsagning ochavlösning. Förändringen ger en försämrad rättstrygghet förden enskilde. finner detta oacceptabelt.Hjälpmedelsgaranti och brahjälpmedel ger ökad frihetTekniska hjälpmedel kan bidra till att omgivningen intelängre blir ett problem för den som har ett funktionshinder.Funktionshindret leder inte längre till handikapp.Ett funktionshinder skall inte behöva innebära betydande merkostnader förden enskilde. Avgifter på hjälpmedel skall därför undvikas eller hållas på lågnivå. Ingen skall, av ekonomiska skäl, behöva avstå från ett hjälpmedel somhan eller hon har behov av. Ur samhällsekonomisk synvinkel måste detockså vara kostnadseffektivt med gratis hjälpmedel om alternativet annars ärhemtjänst.Det är viktigt med en hög kvalitet i hjälpmedelsförskrivningen. Närförskrivningen sprids på för många händer finns det en risk att kvalitetensjunker. En del problem inom hjälpmedelsförsörjningen beror till stor del påatt både landsting och kommuner är inblandade. På sina håll bygger man uppparallella organisationer för hjälpmedel i såväl landsting som kommuner,vilket måste anses som slöseri med kompetens och resurser. Oavsett hurkommuner och landsting har delat upp ansvaret för hjälpmedel emellan sig,har de ett gemensamt ansvar för hjälpmedelsfrågorna. I varje län måstelandsting och kommuner därför gemensamt bygga upp en "vattentät"organisation, som garanterar att den enskilde får den hjälp som han eller honbehöver i form av rådgivning, utprovning och anpassning av hjälpmedel.En ökad konkurrens på hjälpmedelsområdet skulle kunna vara ett sätt atthöja kvaliteten och kapa köerna. Inom t ex hörselvården skulle man i högreutsträckning än vad som sker kunna upphandla tjänster från privataentreprenörer. Det är då viktigt att upphandla hela kedjan, det vill sägautprovning - hörapparat - uppföljning.Många gånger kan väntetiden för den som är i behov av hjälpmedel varaoacceptabelt lång. Det leder till en onödig inskränkning i möjligheterna attleva ett självständigt liv. Vårdgarantin bör därför utökas till att omfattatekniska hjälpmedel som är medicinskt motiverade. Den som är i behov avhjälpmedel skall få snabb hjälp och komplicerade hjälpmedel senast inom tremånader.Tekniken ger möjligheterDatatekniken ger möjligheter, inte minst för barn medfunktionsnedsättning. Tekniken möjliggör för fler barn medsvåra funktionsnedsättningar att få upplevelser, delta i lekaroch gå i skolan med andra barn. Inte minst barns ohämmadenyfikenhet gör att de ofta har lättare än vuxna att ta till sig nyteknik. krav på en dator till varje elev har tyvärrinte förverkligats, men datorn som hjälpmedel åt barn medfunktionsnedsättning torde nog de flesta kunna inse värdetav. Funktionshindrade elever bör också ha tillgång till datornsom hjälpmedel hemma.På flera håll i landet ingår, av kostnadsskäl, inte datorer i den s khjälpmedelsförteckningen, vilket innebär att funktionshindrade inte kan få endator som individuellt hjälpmedel. Vi avvisar en sådan restriktiv hållning.Datorer kan vara ett ovärderligt hjälpmedel vid många olika funktionshinder.Utveckla informationsbasermed uppgifter omtillgänglighet - s k"handikappguider"Dessa "guider" uppmuntrar fler att anpassa sina affärs- ochboendemiljöer för människor med funktionshinder.För att underlätta för personer med funktionsnedsättning att delta isamhällslivet skall information om tillgänglighet finnas, som kan gevägledning vad gäller allt från handikappanpassade offentliga institutionertill tidningar som ges ut på kassett. Om en informationsbas av detta slag kanskapas, kommer det att bli intressant även för privata företag att meddelavilken service de tillhandahåller. Erfarenheterna visar att handikapptill-gänglighet ofta också leder till ökad tillgänglighet för äldre och förbarnfamiljer. Ju fler grupper som berörs desto större blir allas intresse av attinformera om att deras verksamheter är tillgängliga. Vi kallar dennainformationsbas "handikappguide".Elektronisk handikappupplysning har prövats på olika håll, bl a iStockholms läns landsting. Den som har tillgång till dator och modem kan fåinformation och ta del av kunskap och erfarenheter på handikappområdet.Det går också att ringa till handikappupplysningen. Den skall vara ettelektroniskt bibliotek, konsumentupplysning samt mötesplats för erfarenhets-utbyte och debatt. Kommuner och handikapporganisationer kan med fördeldelta i den här typen av projekt, som bör få vidare spridning i landet.Kollektivtrafiken skall ihögre utsträckning görastillgänglig för personer medfunktionshinderFärdtjänsten är ett komplement till allmännakommunikationer därför att inte alla kan resa med de tåg,spårvagnar och bussar som finns . Målet är att de allraflesta handikappade skall kunna använda allmännakommunikationer. bör samtliga dessa transportmedelvara handikappanpassade.När upphandling av trafiktjänster skall genomföras måste handikappan-passning vara en viktig faktor. En förutsättning för att människor medfunktionshinder skall kunna använda kollektivtrafiken är förstås också attden omgivande miljön så långt som möjligt är handikappanpassad. Dettaställer krav på kommunerna att se till att gatumiljön är tillgänglig förpersoner med funktionshinder.Reglerna för färdtjänstmåste bli flexiblareÄven om alla kommunikationer anpassas till de vanligastefunktionshindren kommer det att finnas människor som trotsdetta måste erbjudas färdtjänst.För att färdtjänsten skall bli ett bra komplement för dem som behöverdessa tjänster också efter en anpassning av offentliga färdmedel krävs attansvaret ligger hos en huvudman. Det skall vara samma huvudman som förkollektivtrafiken. Genom en sådan koppling kan vi få utvecklingen att gåfortare framåt och göra det lättare för enskilda genom att de bara behövervända sig till en instans för att få stöd och service vid resor.På sina håll i landet har färdtjänsten ställt upp orimliga regler som starktbegränsar friheten för människor med funktionshinder. Det är t ex interimligt att den som är funktionshindrad skall behöva acceptera atttidspassningen för specialfordon varierar med , eller attbeställningen måste ske dagen innan. Reglerna för färdtjänst behöver därförses över på sina håll, så att färdtjänsten ökar - inte begränsar - denenskildesfrihet.FN:s standardregler förfunktionshindradeSverige har varit pådrivande när det gäller utvecklingen avFN:s standardregler för funktionshindrade. Om Sverigemenar allvar med att säkerställa allas fulla rättigheter, krävsatt standardreglerna efterlevs i . På samma sätt somarbetet fortskrider med att förverkliga barnkonventionengenom att skärpa lagstiftningen måste ett omfattande arbetesättas igång även för att anpassa lagar efter de kravsom uppställs i . bör också bidra till att lyfta fram dessa frågor i biståndet inomramen för fattigdomsbekämpning och i arbetet med att stärka fred, demo-krati, mänskliga rättigheter samt agerandet i och samarbetetinom FN och EU.Strategier och metoder för hur handikappfrågor skall kunna införlivas ibilaterala och multilaterala utvecklings- och katastrofinsatser bör tas fram.Smärre hinder i offentligamiljöer som är enkla attåtgärda skall i första handtas bortArbetet med att avhjälpa mindre hinder i offentliga miljöersom drabbar funktionshindrade bör istället intensifieras.Dessa "smärre hinder" kan exempelvis vara avsaknad avhörselslingor, felaktig belysning, dåliga dörrar eller avsaknadav dörröppnare.När det gäller byggnaders tillgänglighet är målet på samma sätt som förkollektivtrafiken att alla offentliga byggnader och platser bör görastillgängliga. Det finns varierande grad av hinder på platser där allmänhetenvistas. Erfarenheten visar att det på sina håll kan handla om mycket enklaingrepp - annorlunda färgsättning för att markera olika nivåer, hörselslingor,ändrad belysning, annorlunda dörrar eller dörröppnare i en entré.Mera omfattande hinder kräver för att ansvariga skall hinnaplanera och ekonomiskt klara av att komma till rätta med dem. I några fallkan bristen på tillgänglighet vara så stor att stora ombyggnaderkrävs för en handikappanpassning. Det är då rimligt med en längreövergångstid. Detta bör läggas in i de långsiktiga budgetarna och finansierasenligt ansvars- och finansieringsprincipen. Varje ansvarig myndighet,landsting och kommun skall upprätta planer som anger i vilken takt och påvilket sätt tillgänglighetsproblemen skall avhjälpas. måste särskildhänsyn tas, t ex vid planer som gäller kulturhistoriska miljöer.Samhället har byggt upp en uppsjö av hinder i infrastrukturen, t.ex.trottoarkanter och trappor, bussar utan lyftplatta, TV-program utan text fördöva, övergångsställen utan akustiska signaler m m. Studenter medfunktionshinder har fått vänta på att börja sina studier därför attuniversitetet/högskolan inte ansett sig kunna ta emot dem på grund avlokalernas utformning.Det är anmärkningsvärt att utbildningen i handikappkunskap för arkitekterförsämrats jämfört med 1990-talets början. Det är en självklarhet att varjearkitektstuderande måste få kunskap om olika handikappgruppers behov avanpassning av lokaler inte bara med hänsyn till rörelsehinder utan ocksåbeträffande syn- och hörselhandikapp. Också andra yrkesgrupper som haransvar för utformningen av lokaler och samhällsplaneringen behöver ut-bildning i handikappkunskap såväl i grundutbildningen som i fortbildningen.Underlätta eget boendeNyproducerade flerfamiljshus bör så långt det är möjligtbyggas anpassade till människor med funktionshinder. Denyttre miljön kring bostäderna bör också i möjligaste månvara anpassad så att det finns handikapparkering, anpassadsophantering och i övrigt tillgängliga miljöer.Om vi lyckas i vår ambition att anpassa samhället efter allas behovkommer också kraven på specialinsatser att kunna minska. Det bostadsan-passningsbidrag som finns kan komma att minska i omfattning när detboende som erbjuds i större utsträckning är så utformat att också personermed funktionsnedsättning kan flytta in utan särskild anpassning. Att tro attbostadsanpassningsbidragen helt kan upphöra är dock att hoppas på förmycket. Det kommer alltid att finnas situationer som kräver ytterligareanpassning för att enskilda skall kunna klara sin vardag.Attityderna motfunktionshindrade måsteförändrasAv en framlagd rapport framgår att de flesta anställda har en positivinställning till funktionshindrade. Dock tycks mångatjänstemän och handläggare inte förstå allvaret i människorssituation, utan betraktar grundläggande behov som vilkaärenden som helst. I utredningen refereras till hundratalsmänniskor med funktionshinder som berättat om hur svårtdet är att få den hjälp de behöver från det allmänna.Utredningen visar också att många ärenden faller mellan stolarna därför attmyndigheternas samarbete inte fungerar bra. har personer medfunktionshinder och föräldrar till funktionshindrade barn blivit mer insattaoch för sin talan på ett effektivare sätt. Det i sin tur pressar personalen somkritiserar arbetsledningen för att inte ge det stöd personalen behöver ikomplicerade fall. Neddragningen av resurser vid försäkringskassor, i skolor,i sjukvården och inom anses vara en viktig förklaring tillmänniskors upplevelser av dåligt bemötande.Folkpartiet anser detta oacceptabelt. Den personal som ansvarar förärenden rörande funktionshindrade måste få den utbildning, den tid och detstöd som krävs både för att ge ett bra bemötande och kunna göra en korrektbedömning och därmed tillgodose de funktionshindrades behov.Erbjud kontaktpersonPersonligt ombud/kontaktperson skall erbjudas alla medsvåra psykiska sjukdomar.Boende i egna bostäder underlättas om en del av de utvecklingspengar somSocialstyrelsen avsatt med anledning av psykiatrireformen används för attutveckla s k rörliga team. De rörliga teamen kan ingripa för att bl a lugnapersoner som fått ångestattacker. Tidiga ingripanden förhindrar onödigavräkningar och oro hos grannar.På flera håll i landet har man byggt upp rörliga team inom psykiatrin.Teamen kan göra akuta hembesök och ta sig an akuta psykiatriskakonsultationer. Erfarenheterna har varit väldigt positiva. De hjälpsökandekänner sig tryggare i sin hemmiljö och de som jobbar i teamet får genomhembesöken värdefull kunskap om hur den som behöver akut hjälp har det isin vanliga miljö.De mobila teamen kan nå människor på ett tidigt stadium och fungera somlänk mellan hemvård och sjukvård. Teamet skall man kunna nå dygnet runt,även via telefon. Det är framför allt , då och andra ärsvåra att nå, som telefonerna ringer som mest.Underlätta egetförvärvsarbeteInkomst genom arbete skall vara den huvudsakligautgångspunkten också för den som är funktionshindrad. Attförtidspensionera unga människor utan att ha prövat alla devägar som trots allt står tillbuds i form av handledare,utbildning eller andra arbetsmarknadsåtgärder är enstyggelse som måste motarbetas. Det är samhällsekonomisktlönsamt att satsa på lönebidrag eller arbete i omalternativet annars är förtidspension, vilket är verklighetenför många i dag.Samhalls sätt att arbeta bör förnyas - viktigast skall vara att gearbetsmöjligheter till de svårast funktionshindrade. Ett sätt att bidra tilldettaär att hjälpmedel som behövs i arbetet i högre utsträckning kan finansierasgenom arbetsmarknadsanslagen. Ett annat sätt är att på bred front underlättaförvärvsarbete för funktionshindrade med hjälp av handledare, s k "jobcoach".Handledaren kan bistå den enskilde i dennes arbete och informeraarbetsgivaren och arbetskamraterna om olika tekniker som kan hjälpa densom är funktionshindrad på arbetsplatsen. En handledare blir också ennaturlig länk mellan arbetsgivaren och arbetstagaren, en samtalspart som varoch en kan ta upp problem med, som det kanske är svårt att formulera direkttill varandra. Handledaren garanterar också att de arbetsuppgifter som denenskilde har att utföra blir gjorda.