mot · GL02Fi21 · 1998-04-29 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:150 ekonomiska vårproposition 2 Miljöanpassa ekonomin 5 2.1 Miljön måste in i de ekonomiska beskrivningarna 6 2.2 Från ord till handling 7 3 Den ekonomiska utvecklingen 8 3.1 Det ekonomiska läget i 8 3.2 Privat konsumtion och sparande 10 4 Regeringens ekonomiska politik 11 4.1 En liten tillbakablick 11 4.2 Tre budgetpolitiska misstag 12 4.3 Omvärlden förändras 13 4.4 Regeringens rosenröda drömmar 13 4.5 Glädjekalkyl fixar arbetslösheten 14 5 Grön politik för arbete och livskvalitet 15 5.2 Sänk arbetstiden 16 5.3 Sänk beskattningen av arbete 17 5.4 Reformera arbetsmarknadspolitiken 18 5.5 Ge företagen bättre spelregler 20 6 Dags för grön skattereform 21 6.2 Regeringens skattepolitik 22 6.3 Utgångspunkter för en grön skattereform 22 6.4 Förslag till grön skattereform 23 7 Det socialt hållbara samhället 26 7.1 Satsa på barnen 26 7.2 Tid att leva 27 7.3 Råd med vård 28 7.4 Grönt med rättvisare fördelning 28 8 En grön ekonomisk politik 29 8.1 Strukturella problem 29 8.2 Mål för den ekonomiska politiken 30 8.3 Penning- och valutapolitiken 31 8.4 Grön finanspolitik 33 9 Förslag till utgiftstak och preliminära utgiftsramar 35 10 Ute ur EU 46 10.2 Effekterna på svensk ekonomi 46 12 Antaganden och beräkningar 50 12.1 Avvikande antaganden 50 12.2 Offentligt sparande och balansmål 51 12.3 Effekter av sänkt arbetstid 52 12.4 Effekter av skatteväxling 54 Den ekonomiska tillväxten i nuvarande former är ekologiskt ohållbar. På den globala skalan ökar exploateringen av ändliga naturresurser kraftigt, utarmningen av den biologiska mångfalden fortsätter i hög takt, atmosfärens kemiska och fysikaliska egenskaper fortsätter att påtagligt försämras av utsläpp, kraven på att ta i anspråk ytterligare naturresurser ökar kraftigt . Vi är i full färd med att såga av den gren vi sitter på. De fundamentala naturliga förutsättningarna för välstånd och välmående har redan skadats allvarligt och skadorna tilltar snabbt. Den ekonomiska utvecklingen i har också inneburit växande ekonomiska och sociala orättvisor. Inkomstskillnaderna ökar generellt, stora grupper som många yngre människor och barnfamiljer har fått betydande standardsänkningar, massarbetslösheten har bitit sig fast och medfört växande orättvisor, stora grupper av pensionärer och långtidssjuka har fått relativt sett kraftigt minskade ekonomiska marginaler. har de rikaste blivit rikare, vilket tydligast visas med den dramatiska värdeökningen på börsen och de spektakulärt uppblåsta fallskärmar som vissa företagsledare erhållit. Detta är sammantaget en helt oacceptabel utveckling som försämrar ekonomins funktionssätt och försvagar de sammanhållande sociala krafterna i vårt samhälle. Den ekonomiska politiken ska utformas så att den aktivt bidrar till ett ekologiskt och socialt hållbart samhälle. Vi avvisar bestämt ekonomismen som innebär att människor och naturliga processer reduceras till ekonomiska eller rentav monetära modeller och nyckeltal. Den ekonomiska politiken är endast ett verktyg bland flera för att uppnå övergripande mänskliga målsättningar. är det viktigt att detta verktyg hanteras efter sina egna förutsättningar och möjligheter en misskött ekonomi får stora negativa återverkningar på livskvalitet och välstånd. Finanspolitiken måste skötas med stor omsorg, de offentliga finanserna måste vara i långsiktig balans, skuldsättningen i såväl privat som offentlig sektor får inte vara så stor att framtida möjligheter försämras eller andra mer angelägna åtaganden åsidosätts, de ekonomiska spelreglerna för olika marknader måste leda till ett sammantaget och långsiktigt bra utnyttjande av begränsade resurser, det monetära systemet ska utmärkas av låga räntor och låga prisökningar. de gröna föreslår i den här partimotionen en omläggning av den ekonomiska politiken i syfte att åstadkomma ett ekologiskt och socialt hållbart samhälle. De tre viktigaste åtgärderna är: En grön skattereform. Priset på miljöförstöring och användning av ändliga resurser måste öka på marknaderna. måste priset på arbetskraft och tjänster bli lägre. Skatterna på energianvändning och utsläpp ska därför ökas, och den numera extremt höga beskattningen på arbete sänkas. Vi föreslår att att växlas . Även andra skatteförändringar för att tillgodose krav på rättvisare fördelning föreslås. Tiden är en stor bristvara för många heltidsarbetande, särskilt för småbarnsföräldrar, vilket har stora negativa sociala effekter. har vi massarbetslöshet där en stor del av befolkningen förvägras möjligheten att försörja sig själva, vilket medför stora ekonomiska och sociala förluster. Vid en rimlig ekonomisk utveckling kommer denna grundläggande obalans i ekonomin att bestå, och det är därför nödvändigt att fördela arbetstiden på ett rättvisare sätt. Vi föreslår att arbetstiden förkortas till under loppet av nästa mandatperiod, som arbetsgivaravgifter och egenavgifter sänks. Grundtrygghet för alla. Alla människor i ska omfattas av en grundläggande ekonomisk trygghet som man kan försörja sig på. Vi föreslår att sjukförsäkringen, föräldraförsäkringen och a-kassan samordnas och ändras så att grundersättningen höjs och inkomstkopplingen i högre inkomster försvagas. Vi föreslår också ett reformerat pensionssystem där alla får samma ersättning av staten oavsett tidigare inkomster, vilket medför att grundpensionen blir något högre . Dessa tre avgörande reformer ska göras inom ramen för en grön politik för ökad social rättvisa, bättre förutsättningar för små och medelstora företag, utbyggd och förbättrad utbildning, ökade investeringar i miljöanpassad infrastruktur (trafik, energi m.m.), skärpt miljölagstiftning, stärkt skydd för den personliga integriteten, ökad öppenhet, fördjupad lokal demokrati, hög grad av självtillit, ökad solidaritet med fattigare delar av världen, förbättrad vård och omsorg, jämställdhet mellan könen och jämlikhet mellan olika människor. Regeringens prognos för BNP-tillväxten förkastas i motionen. Istället används lägre prognos för den aktuella tidsperioden som vi bedömer som mer trovärdig. Även regeringens prognos för minskning av arbetslösheten bedömer vi orealistisk med de otillräckliga åtgärder regeringen föreslagit. anser att målet för de offentliga finanserna skall vara ett överskott på av BNP av BNP i genomsnitt över en konjunkturcykel . Med den goda ekonomiska tillväxt som förväntas är det naturligt att överskotten dessa år blir högre än genomsnittet. Med budgetförslag blir överskottet av BNP 1999, 2001. Vi föreslår samma utgiftstak som regeringen . föreslås ett 10 mrd kr lägre utgiftstak främst till följd av den arbetstidsförkortning till som ingår i förslaget. görs en alternativ budgetberäkning för det fall har lämnat Europeiska unionen (EU). Det medför minskade kostnader för staten, och därmed kan den införda EU-avgiften som tas ut som en extra arbetsgivaravgift tas bort. En analys av de ekonomiska effekterna visar stora fördelar med att övergå från medlemskap i unionen till samarbetsavtal med såväl EU som andra länder. Inför kan vi se tillbaka som inneburit dramatiska förändringar för mänskligheten. Befolkningen har blivit sex gånger större som ekonomin växt tjugo gånger. Världsekonomin växer med en takt av , och den allmänna föreställningen hos ekonomer är att detta i princip kan fortgå i det oändliga. växte det globala utbudet av varor och tjänster med ungefär samma belopp som tillväxten från civilisationens begynnelse . Detta illustrerar en närmast explosiv utveckling. I takt med den ekonomiska tillväxten intensifieras trycket på jordens naturliga system och tillgångar. tredubblades användningen av trävaror, pappersförbrukningen sexdubblades, fångsterna av fisk ökade i det närmaste femfalt, konsumtionen av spannmål tredubblades, användningen av fossila bränslen fyrdubblades och giftiga utsläpp till luft och vatten flerfaldigades. Medan de ekonomiska indikatorerna som investeringar, produktion och handel ständigt är positiva, förändras de ekologiska indikatorerna stadigt mot det sämre. Skogsarealerna krymper, grundvattennivån sjunker, jordar eroderar, våtmarker försvinner, fiskevatten kollapsar, betesmarker förtorkar, floder torkar ut, temperaturen höjs, korallreven dör och växt- och djurarter dör ut. Med den uppbyggnad som världsekonomin har kan den inte fortsätta att växa mycket längre om ekosystemen som den är beroende av fortsätter att i nuvarande takt må allt sämre. På samma sätt som en ständigt växande cancer till slut förstör sina livsuppehållande förutsättningar genom att förgöra sin värd, förstör en kontinuerligt växande världsekonomi långsamt sin värdväxt jordens ekosystem. Precis som ett flygplan måste anpassa sig till aerodynamikens lagar för att kunna flyga, måste en ekonomi leva upp till ekologins principer för att kunna fortleva. De ekologiska principer som måste tillgodoses är tämligen okomplicerade. får koldioxidutsläppen inte överstiga koldioxidfixeringen; jorderosion får inte ske snabbare än jord nybildas genom naturliga processer; uttagen ur skogen får inte vara större än vad som ger en uthållig avkastning; antalet växt- och djurarter som går förlorade får inte vara större än antalet nya arter som bildas genom evolution; vattenuttagen får inte överskrida de hållbarhetens gränser som de vattenbärande skikten tål; fiskefångsten får inte vara större än återväxten, osv. är djupt delaktigt i det globala skeendet som varande en öppen ekonomi med omfattande export och import, med företag som är verksamma i stora delar av världen, med stort engagemang i olika internationella institutioner. Därtill kommer det självklara faktum att biosfären inte känner politiska nationsgränser. Situationen och utvecklingen inom geografiska gränser avviker inte på något avgörande sätt från den negativa utvecklingen i global skala. Utsläppen av växthusgaser, försurande gaser, hälsoskadliga gaser och övergödande gaser i vårt land medför skador på sjöar, vattendrag, skogar, fjällängar, myrar, havsvikar, innanhav och på oss människor i varierande utsträckning i alla åldrar. Miljöförstöringen är så utbredd att ingen går fri. Likväl ställs nu ökande och fortsatt ensidiga krav på ännu högre ekonomisk tillväxt från såväl regeringen som den borgerliga oppositionen. Miljömedvetandet hos den politiska överklassen framstår som otillräckligt man säger allt oftare de rätta orden, men är ovilliga att ändra politiken i tillräcklig omfattning. När prioriteringar ska göras, förloras ofta det övergripande miljöperspektivet, egen- och särintressen av skiftande slag saboterar en verkningsfull politik, rädslan för förändring växer sig stark när strukturomställningar måste göras. Avståndet mellan högtidstalen och de präktiga linjetalen i till den faktiska politiken växer . Detta är en alltmer ohållbar politisk situation det är nu dags att på allvar påbörja miljöanpassningen av det svenska samhället! 2.1 Miljön måste in i de ekonomiska beskrivningarna Relevanta ekonomiska beskrivningar av de ekologiska realiteterna måste utvecklas mer och tas till användning i den ekonomiska politiken. De ekonomiska målen måste grundas i såväl sociala och som ekologiska realiteter. föreslog att välfärdsbegreppet borde utvidgas till att innefatta faktorer som utarmning av naturresurser och kostnader för reparation av miljöskador. Den svenska miljöskulden beräknades 1992 till minst 260 mrd kr med en årlig ökningstakt på ca 7 mrd kr (SOU 1992:58). Den om svensk miljövård som kom visar att har stora brister inom framför allt naturvården detta pekar på att miljöskulden sannolikt fortfarande ökar. Beräkningar av det s.k. rättvisa miljöutrymmet som gjorts av ett antal miljöorganisationer pekar på att har en ekologiskt ohållbar utveckling. En annan utredning (SOU 1991:37) föreslog att miljöräkenskaper i anslutning till nationalräkenskaperna ska införas och SCB, KI och SNV fick i uppdrag att utveckla dessa. Det sistnämnda projektet pågår , men är svältfött. 1996 publicerade () en rapport om bl.a. miljöjusterad BNP för . Metoden, som har prövats på en rad västländer, innebär att ett index för hållbar ekonomisk välfärd (Index of Sustainable Economic Welfare, ISEW) beräknas och adderas till det traditionellt beräknade BNP-värdet. Förutom en rad miljöfaktorer ingår även vissa sociala faktorer, främst för inkomstfördelning (jämnare fördelning ger högre värde) och kostnader för sjukvård m.m. De största neddragande komponenterna är utarmning av naturresurser, långsiktiga miljöskador och kostnader för utsläpp till luft och vatten. De miljökostnader man räknat med ligger i linje med eller är lägre än svenska bedömningar i bl.a. (bl.a. SOU 1989:83) och miljöskuldsutredningen (SOU 1992:58). Naturligtvis har man av praktiska skäl inte kunnat räkna med alla miljökostnader, varför bedömningarna kan antas ligga i underkant. De största pluskomponenterna är jämnare inkomstfördelning och hushållsarbete (informell sektor). Enligt dessa beräkningar skedde ett trendbrott kring 1980, varefter den justerade BNP-siffran har haft en fallande trend. 1992 ligger den justerade BNP-siffran per capita lägre än den traditionellt beräknade. Den ekonomiska utvecklingen 19501992 har således varit betydligt svagare än vad den tradionella BNP-beräkningen visar. Tillväxten har i medeltal varit och invånare, dvs knappt hälften av vad som vanligen uppges. har tillväxten varit obefintlig eller negativ, dvs de negativa miljöeffekterna har varit större än den traditionellt beräknade ekonomiska tillväxten. har inga förändringar skett som kan antas ha minskat de negativa miljöeffekterna i någon större omfattning. Inkomstfördelningen har blivit mindre jämlik. Av bägge dessa skäl är det högst rimligt att anta att en fortsatt fallande trend är för handen. Regeringen har i bilaga till vårpropositionen gjort en bedömning av utvecklingen av miljötillståndet som emellertid är mycket bristfällig. Av den är det omöjligt att bedöma huruvida miljöskadorna tilltagit, naturresurserna blivit mindre eller vad kostnaden för att återställa miljöskadorna sammantaget är. Redovisningen är också så pass ostrukturerad och knapphändig att det är svårt att av den avgöra hur miljöskulden eller miljösituationen i sin helhet förändrats. Likväl drar regeringen slutsatsen att miljön inte har försämrats under de år konvergensprogrammet har gällt. Det framstår i sammanhanget som en visserligen from, men dessvärre alltför ogrundad förhoppning. Det är därför angeläget att regeringen även redovisar även miljöskuldens utveckling, och att denna redovisning fördjupas och förstärks. Det skall också sägas att de allmänna föresatser som regeringen ger uttryck för i sin miljöbilaga till budgeten är utmärkta. De följer synbarligen den överenskommelse de gröna och regeringen gjorde i tillväxtpropositionen . Dessa föresatser borde dock komma till betydligt tydligare uttryck i den ekonomiska politikens konkreta utformning än vad som skett. 2.2 Från ord till handling Det är nödvändigt att avsätta betydligt större resurser för att återställa miljöskador och för att se till att nya bestående skador inte uppkommer. Det är också nödvändigt att utveckla en betydligt effektivare energianvändning, minska den totala energianvändningen och övergå till flödande energikällor. Denna ekologiska omställning kräver stora investeringar och den innebär också att energianvändning och miljöpåverkan rent ekonomiskt blir väsentligt mer dyrbara. Detta ställer stora krav på den ekonomiska politiken och begränsar också det ekonomiska utrymmet för andra ändamål. Det kan också medföra att den ekonomiska tillväxten begränsas. Varje fördröjning av den ekologiska omställningen av samhället medför större totala förluster . Det är därför angeläget att nu öka tempot i omställningen. En större andel av statsbudgeten måste anslås till investeringar i miljöomställning av trafik- och energisystem, mer resurser måste anslås till miljötillsyn och miljöforskning, miljöbevakningen måste förstärkas ytterligare m.m. Det är också av avgörande betydelse att ekonomiska incitament för miljöomställning hos företag, hushåll och offentlig verksamhet tillskapas. Prisrelationerna måste ändras genom en reformering av skattesystemet så att det normalt blir mest lönsamt att välja ett miljövänligare alternativ. Det innebär att energi- och miljöskatter måste höjas. Det innebär också att beskattning av arbete måste sänkas. Regeringen föreslår under rubriken ett föregångarland några påplussningar i miljöbudgeten. Det är naturligtvis välkommet, men inom natur- och miljövården motsvarar påplussningen inte ens de neddragningar som har gjorts . Budgeten för miljö- och naturvård borde fördubblas för att på ett rimligt sätt kunna motsvara de akuta behov som redovisas och krävs av och andra centrala miljömyndigheter. Vi måste särskilt peka på behovet att skydda hotade skogar och annan naturmark, de mycket stora behoven att sanera miljöskadade områden, behoven av ökad miljöforskning och behoven av utökad och skärpt tillsyn såväl hos som länsstyrelserna. I övrigt är regeringens satsning på Hållbara i hög grad en ny form av bostadssubventioner vars miljöeffekter kan ifrågasättas. Ett miljöanpassat boende behövs, men då krävs en helt annan miljöanpassning av bidrag och skatter. Betydligt större investeringar i miljöanpassning inom trafik- och energisektorerna krävs också. Särskilt allvarligt är det att regeringen underlåter att nu gå fram med en skatteväxling för miljön. Det är av avgörande betydelse att prisrelationerna ändras på olika marknader så att det blir lönsamt för företag, offentlig verksamhet och hushåll att agera miljövänligt. Regeringens stolta devis ett föregångarland framstår därför som både tom och vilseledande. föreslår i den här partimotionen den offensiva satsning i skattepolitiken, budgetprioriteringar och investeringar som krävs för en verklig ekologisk omställning av det svenska samhället. 3 Den ekonomiska utvecklingen 3.1 Det ekonomiska läget i Svensk ekonomi har återhämtat sig i viktiga, men långt ifrån alla avseenden. Statsfinanserna är i det närmaste i balans och ett visst överskott kan förutses . Kostnadsökningarna är mycket måttliga och räntorna är låga och fortfarande på väg ner. Bytesbalansen är positiv och investeringarna i exportföretagen är höga. Men är statsskulden mycket hög och räntorna tar en mycket stor del av de totala utgifterna, vilket minskar utrymmet för många angelägna åtgärder. Arbetslösheten är fortfarande mycket hög, och allt pekar på att den kommer att fastna på en hög nivå om inte den ekonomiska politiken läggs om i betydligt mer grundläggande avseenden. Nedskärningarna i central offentlig service har medfört betydande problem inom omsorgen, vården, skolan, miljövården, rättssystemet m.m. vilket sin tur medfört försämringar för såväl hushåll som företag. Klyftorna mellan människor i samhället i viktiga avseenden har ökat det gäller bland annat inkomstskillnader, skillnader mellan arbetslösa och arbetande, skillnader mellan ungdomar och vuxna, skillnader mellan invandrade svenskar och etablerade svenskar. Hushållens ekonomiska marginaler har i de flesta fall minskat och hushållens sparande är åter alltför lågt. Särskilt barnfamiljerna har tappat i eget ekonomiskt utrymme . Många företag, särskilt de mindre som i huvudsak producerar för inhemsk konsumtion, har svårigheter med lönsamhet och utveckling. De förbättringar vi har sett i svensk ekonomi , liksom de som kan förväntas under , beror till stor del på en positiv utveckling i vår omvärld. har en stark tillväxt, har tills haft en extremt snabb tillväxt och EU-länderna har i hög grad återhämtat sig liksom och ser ut att få en god tillväxt . Efter den djupa lågkonjunkturen i hela har vi fått en betydligt starkare konjunktur. Efter en svacka 19951996 kan vi nu se ett stigande konjunkturförlopp. Detta bidrar verksamt till den förhållandevis ljusa ekonomiska situationen i vårt land. I en liten och starkt utlandsberoende ekonomi som den svenska betyder detta naturligtvis väldigt mycket. BNP-tillväxten ökade från till . Men en stor del av denna ökning berodde på att företagen, troligen ofrivilligt, byggde upp sina lager. Efterfrågan ökade alltså inte alls i samma omfattning som tillväxten. över hela 1997 var BNP-tillväxten och den var exportledd. Likväl förefaller det rimligt att anta att 1998 och kanske också 1999 blir förhållandevis starka år med en BNP-tillväxt . Vi bör emellertid förvänta oss att konjunkturen åter vänder nedåt . Den trendmässiga tillväxten i har varit och vi bedömer att en genomsnittlig tillväxt av ungefär denna omfattning kan vara möjlig också . Tillväxten måste dock få en helt annan inriktning än för att klara de ekologiska målen. kan en tillväxt över detta genomsnitt förväntas. Vi bedömer dock att regeringens prognos är alltför optimistisk och mer har karaktären av politiskt betingad glädjekalkyl. har därför valt att i stället basera sitt budgetförslag på () kalkyler, som presenterades före vårbudgeten. Skillnaden i tillväxtbedömning framgår av tabell 1. Tabell 1 Antaganden om ekonomisk tillväxt Årlig förändring av BNP i procent lägre tillväxtantagande får till konsekvens att skatteinkomsterna blir lägre än i regeringens kalkyler. Arbetslösheten och kostnaderna för arbetslösheten skulle också bli högre än regeringen antagit, förutsatt att inga ytterligare åtgärder vidtas utöver dem som regeringen föreslår. föreslår dock åtgärder, främst en arbetstidsförkortning, som leder till lägre arbetslöshet. 3.2 Privat konsumtion och sparande Uppgången i privat konsumtion kompenserade för nedgången i offentlig konsumtion och de svaga investeringarna i näringsliv och offentlig sektor. Uppgången berodde på att hushållen bytte bil, skaffade nya kapitalvaror i hemmen, ökade utlandsresandet detta kan ses som att hushållen strävsamt sparande nu ökar sina investeringar och tar ut svängarna lite mer på semestern. Ökningarna avtog emellertid under slutet av året. sjönk de reala disponibla inkomsterna beroende på lägre transfereringar, höjda skatter och inflationen. Särskilt skattetrycket har skärpts mer än väntat, vilket illustreras av att skatteintäkterna var större än beräknat. Uppgången i den privata konsumtionen 1997 innebar att sparkvoten föll drastiskt från 1996 till 1997. Det kan jämföras med att sparkvoten i andra jämförbara europeiska länder ligger . Regeringen räknar nu med att den privata konsumtionen ska fortsätta att öka, som sparkvoten ökar endast mycket långsamt. Regeringen förutser att en ökad inhemsk efterfrågan ska driva fram en hög ekonomisk tillväxt de kommande tre åren. Vi instämmer i bedömningen att hushållens konsumtion kommer att öka även och troligen även med hänsyn till viss reallöneökning och fortsatt låga och sjunkande räntor. Men har de flesta hushåll hunnit ikapp och behovet att bygga upp en tillfredsställande egen buffert för att öka den egna och familjens trygghet gör sig åter gällande. En nedåtgående konjunktur som kan förväntas kan bli just den signal som leder till en sådan förändring. Det innebär att sparkvoten åter bör öka. Det är framför allt önskvärt att hushållens sparande har en hyfsat hög nivå. Det ger hushållen en betydligt större ekonomisk trygghet och bättre möjligheter att finansiera egna satsningar eller att klara ojämnheter i inkomsten. Sparandet är också viktigt för att trygga ålderdomen och barnens uppväxt. Ett högt sparande minskar behovet att lånefinansiera och minskar hushållens kostnader i form av räntor. Det skapar också en viktig grund för ökat småföretagande som ju i hög grad behöver egenfinansieras inom hushållen, släkten eller vänskapskretsen. Sparkapitalet kan vara så placerat att det utgör ett viktigt kapital för företagande i allmänhet. Ett bra sparande innebär naturligtvis också att risken för att tvingas förlita sig på skattefinansierade bidrag minskar, vilket minskar belastningen på de offentliga finanserna. Därmed skapas också ett större utrymme för såväl angelägna offentliga åtaganden som lägre skatter. 4 Regeringens ekonomiska politik 4.1 En liten tillbakablick