mot · GM02Bo511 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Bo511av m.fl. (v)Externa köpcentraBakgrundProblemen i och annorstädes, avseende placering avexterna köpcentra, visar tydligt att en förändring behövs.Problemen som uppkommer vid lokalisering av köpcentra,särskilt externa och halvexterna, är väl kända. Utarmadestadskärnor vad gäller normalutbudsvaror (ersatta medlyxbutiker i storstäderna), minskad attraktionskraft på orten,ökat buller, ökade luftföroreningar och försämrad service förde grupper som inte har tillgång till bil är några av de störstaproblemen. I bästa fall kan det innebära lägre priser ochgenerösare öppethållandetider för köpstarka bilburnakonsumenter. Vi kan också konstatera att i storstädernasytterområde försämras servicen, priserna stiger och utbudetav tjänster minskar. Skälen till den här utvecklingen kanframför allt härledas till sex olika problem:1. Det är svårt för kommunala politiker och planerare att förutse utveck-lingen och behoven i handeln och överblicka effekterna av etableringarna.Vad som är bra för den ena är dåligt för den andra.2. Istället för att göra utredning av konsekvenserna styrs man ofta av för-hoppningar på allmänt positiva effekter kring arbetstillfällen ochskatteintäkter. Risken att effekten blir den motsatta är påtaglig. Stormarkna-dens idé är bl a att hålla låg personaltäthet och hög omsättning. Den handelsom slås ut är ofta personalintensiva småföretag. Ofta förloras fler arbetstill-fällen i de små företagen än vad som skapas i de nya externa företagen.Staten tar dessutom hand om bolagsskatten.3. Ofta behandlas etableringarna av köpcentra som enfrågeprojekt utanhänsyn till allmänintresset.4. Rädslan från politiker och planerare att hämma den fria konkurrensenleder till att man släpper igenom många etableringar. Man glömmer då attetableringarna, där marken är billig och tillgängligheten hög för bilburnakonsumenter, ger konkurrensfördelar gentemot dem som inte kan utnyttjadessa fördelar.5. Ett viktigt skäl tycks vara att det kommunala planmonopolet användssom argument i sig för att anta dåliga och otillräckligt analyserade plan-beslut.6. Länsstyrelserna intar en alltför passiv roll som samordnare avmellankommunala, regionala och nationella intressen.Plan- och bygglagenFörändringarna i PBL i samband med införandet av detkommunala planmonopolet (prop. 1985/86:1) ledde fram tillatt länsstyrelserna inte längre ska fastställa kommunernasantagandebeslut. Detta innebär dock inte att planmonopoletberättigar till vilka beslut som helst. Planmonopolet gällerinom kommungränsen och regleras av PBL:s stränga krav påintresseavvägningar och därmed på beslutsunderlaget. Det ärockså klart uttryckt att planläggningsbeslut som får effekt påandra kommuner skall diskuteras och samordnas med dessa.Om man inte lyckas med samordningen skall det normaltmedföra att planen inte får antas. Även i övrigt avseendefinns i PBL begränsningar av tillstånd och därmedmöjligheter att styra etableringarna. T.ex. har miljöhänsynenförtydligats och betonats (prop. 1994/95:230) även om detinte lett fram till regelförändringar i PBL.Framtida förändringarVad som behövs är förtydligande av PBL avseendelokaliseringbeslut om mellankommunala och regionalaeffekter utan att man därför gör inskränkningar iplanmonopolet. Därför föreslår vi att regeringen skyndsamtutreder frågan och återkommer med förslag till förändringaravseende förutsättningarna för att:1. ställa formella krav på beslutsunderlaget inför beslut som fårmellankommunala och regionala konsekvenser. Detta skulle skapa bättreförutsättningar för ordentliga konsekvensutredningar och ge länsstyrelsernaett verkningsfullt redskap i diskussionerna med kommunerna,2. ställa krav på att planläggningsbeslut, oavsett vad som får ingripanderegionala effekter, skall belysas i översiktsplanen före detaljplanläggning.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär en utredning om PBL i enlighet medvad som anförts i motionen.Stockholm den 27 oktober 1998Sten ()()()()()