ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GL02K41 · 1998-03-27 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:136 Statlig förvaltning i medborgarnas tjänst I regeringens proposition Statlig förvaltning i medborgarnas tjänst skriver regeringen bland annat: Den svenska statsförvaltningen skall, med höga krav på rättssäkerhet, effektivitet och demokrati, vara tillgänglig och tillmötesgående. Den skall ha medborgarnas fulla förtroende, ge näringslivet goda arbets- och tillväxtförutsättningar samt vara framgångsrik och respekterad i det internationella samarbetet. Myndigheterna ska utföra sina uppdrag med hög kvalitet, med öppenhet, ha motiverade och kompetenta medarbetare, dugliga chefer och förändringsförmåga. Dessa krav på myndigheterna är bra, men i anvisningarna till myndigheter och andra offentliga institutioner saknar vi skrivningar kring bemötandefrågor. har alla myndigheter genomgått flera och stora förändringsprocesser. Detta har medfört minskat antal anställda, har kraven ökat. Många medborgare uppger att de i sina kontakter med myndigheter och förvaltningar känner sig kränkta då de inte bemöts med respekt och förståelse. Det gäller på såväl de statliga som de kommunala förvaltningarna. Oberoende av bakgrund eller förutsättningar måste människor bemötas med respekt för att känna trygghet och säkerhet i myndighetskontakten. Behovet av ett värdigt bemötande av medborgarna gäller alla myndigheter som t.ex. försäkringskassor, arbetsförmedlingar och taxeringsmyndigheter där inte minst arbetslösa och invandrare ofta känner sig kränkta. Handikapporganisationerna vittnar om hur medlemmar har mötts med fördomar och brist på respekt, hur osynliga handikapp hanteras som obefintliga sådana, hur de misstrotts vad gäller nyttjande av bidrag och hur de inte fått den tid som krävs att förklara sin situation. Det är inte fråga om att myndigheterna ska vara mer givmilda i ekonomiska sammanhang, utan att deras medarbetare ska visa mer respekt för medborgarna. Situationen har varit pressad vid myndigheter och inom förvaltningar men det får inte leda till att vi får en förvaltningskultur där inte respekten för den enskilde sätts i främsta rummet. Vi vill i det här sammanhanget understryka människors rätt att mötas med förståelse och inte bli kränkta i kontakter med myndigheter. Fördomar mot t.ex. handikappade ska motarbetas. Detta bör mötas med utbildning och fortbildning av personalen. I propositionen lägger regeringen fram riktlinjer för det fortsatta arbetet med att utveckla den statliga förvaltningen. I förvaltningslagen finns angivet vilka rättigheter medborgare har i fråga om att ta del av handlingar, information m.m. Det vi i detta sammanhang saknar är riktlinjer för bemötande av medborgarna. I förvaltningslagen bör införas ett tillägg angående bemötandefrågor. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om tillägg till förvaltningslagen.
mot · GL02Kr14 · 1998-03-27 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:87 Konstnärernas villkor De förslag som läggs fram i propositionen syftar till att dels förstärka ersättningarna till konstnärerna för utfört arbete, dels till att öka kulturarrangörernas möjligheter att bedriva verksamheter som stimulerar till en ökad efterfrågan av konstnärernas verk och tjänster. Vidare föreslås en rad förstärkningar av statens stödinsatser inom bild- och formområdet för att öka utställningsmöjligheterna. Bland annat ska stödet till utställningsersättningen förstärkas. Utställningsersättningen går direkt till de medverkande konstnärerna och syftar till att stärka deras ekonomiska förutsättningar att arbeta med utveckling och kvalitet i utställningsverksamheten, och att minska deras beroende av att deras verk blir sålda. Utställningsersättningen avser inte att täcka några kostnader som andra utställningsanordnare har t.ex. konstfrämjandedistrikten när de anordnar utställningar, inte heller då man anordnar utställningar med konstnärer som är kvalificerade för utställningsersättning. Vi anser att det är bra att utställningsersättningen i större utsträckning än används för att stimulera kvalificerad bild- och konstform som är ovanlig i utställningssammanhang konst som innebär en högre grad av ekonomiskt risktagande för utställaren. Det kan konstateras att den verksamhet som de regionala organen inom Folkrörelsernas Konstfrämjande distrikten bedriver i stor utsträckning måste delfinansieras av försäljningsintäkter. Förklaringen ligger bland annat i att ett statsbidrag som distrikten tidigare fick från det förra riksförbundet upphörde när detta tvingades lägga ned sin verksamhet 1992. Det uteblivna statsbidraget försvårar såväl det allmänna konstbildningsarbetet som utställningsarrangemang av det slag som propositionen vill stimulera. I Konstfrämjandets målsättning ingår att göra särskilda ansträngningar för att nå de människor som har begränsade erfarenheter av bildkonstområdet att vidga deltagandet. Verksamhetens mål stämmer väl överens med de nationella målen för kulturpolitiken. Det nya Folkrörelsernas Konstfrämjande är nu inne i sitt femte verksamhetsår och den nya organisationens arbete utvecklas fortlöpande. Det är viktigt att den inledda utvecklingen med att gradvis stärka de ekonomiska möjligheterna för Konstfrämjandet får fortsätta. Ekonomiska resurser måste härvid också skapas till konstfrämjandedistriktens konstbildningsarbete, bland annat för att minska distriktens ekonomiska beroende av försäljning. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av särskilda insatser för utveckling av Konstfrämjandet.
mot · GL02Kr17 · 1998-03-27 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:87 Konstnärernas villkor Regeringen gör en satsning på dans i hela landet och räknar med att detta skall bredda dansintresset och därmed skapa förutsättningar för en varaktig förbättring av arbetsmarknaden för dansare. Vi välkomnar den satsningen. Vi saknar förslag från regeringen om särskilda åtgärder för att underlätta för dansare att byta yrke, när den aktiva danskarriären vid relativt låg ålder är slut. Det är önskvärt att dansare finner en ny yrkesinriktning efter danskarriärens slut. Det skulle stärka dansarens självkänsla och ge möjlighet till av insatsmöjlighet där även en relativt kort yrkeserfarenhet kan vara värdefull bakgrund. I denna motion föreslås därför att ett rådgivningscenter etableras för rådgivning till yrkesdansare, som önskar byta yrke. Yrkesdansare med fast anställning vid teater pensioneras . Det är inte ovanligt att dansare på grund av skador nödgas avbryta sin yrkeskarriär vid ännu lägre ålder. För dansare utan fast anställning frilansdansare gäller ingen annan pensionsålder än den allmänna. Vi har tidigare aktualiserat detta ämne genom motion till . behandlade ärendet enligt betänkande 1997/98: AU1. Där beskriver arbetsmarknadsutskottet dansarnas yrkesbytarproblem på följande sätt: För utskottet står det klart att dansare är en yrkesgrupp med mycket speciella förhållanden ... [Det är] inte förvånande om många får problem i samband med sitt yrkesbyte, som säkert ibland kan uppfattas som påtvingat. Dansarna kan behöva stöd av många olika slag, inte bara i fråga om yrkesval utan även allmänt rådgivande eller kurativt stöd. Det krävs speciell kunskap om dansares utbildning, arbetssituation och kvalifikationer för att ge råd till dansare vid yrkesbyte sedan karriären som yrkesdansare upphört. Därför är det önskvärt att det vid åtminstone någon institution i landet finns personal med specialinriktning på rådgivning till dansare. Rådgivningen kan enligt vår uppfattning organiseras som en fristående enhet men också så att till exempel något arbetsförmedlingskontor etablerar en avdelning som kan kallas rådgivningscenter för dansare och bemannas med personal som har specialkunskaper om och/eller erfarenheter av dansares situation. Regeringen bör utreda möjligheten att inrätta ett sådant rådgivningscenter för dansare och återkomma till med förslag. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att som fristående enhet eller som avdelning vid arbetsförmedlingskontor inrätta rådgivningscenter för dansare.
mot · GL02Kr18 · 1998-03-27 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:87 Konstnärernas villkor Målet för statens insatser för konstnärerna är enligt propositionen att skapa sådana villkor för de professionella konstnärerna att de kan basera sin försörjning på ersättning för utfört konstnärligt arbete. En av de åtgärder, som regeringen enligt uppgift räknar med att presentera i kommande proposition, är att ge ökat statligt verksamhetsstöd till Folkrörelsernas Konstfrämjande. Beloppen för utställningsersättning beräknas också öka. Utställningsersättningen går direkt till medverkande konstnärer och avses inte täcka några kostnader som utställningsanordnare har, t.ex. konstfrämjandedistrikten. Den verksamhet som de regionala organen inom Folkrörelsernas Konstfrämjande distrikten bedriver måste numera i större utsträckning än tidigare finansieras med försäljningsintäkter. Orsaken är att ett statsbidrag, som det förra riksförbundet förmedlade till distrikten, upphörde när förbundet tvingades lägga ned sin verksamhet . Det stödet har ej återinförts sedan det nya Folkrörelsernas Konstfrämjande startat sin verksamhet. Stödet kan jämföras med statsbidrag till regionala kulturinstitutioner och till Skådebanan. Det stöd som distrikten nu kan erhålla är landstingsbidrag, bidrag från distriktens värdkommuner samt lönebidrag. Det nya Folkrörelsernas Konstfrämjande erhåller sådant stöd i ungefär samma omfattning som på det tidigare riksförbundets tid, vilket är bevis på lokalt och regionalt förtroende för distriktens verksamhet. Folkrörelsernas Konstfrämjande anger som målsättning att bland annat göra särskilda ansträngningar för att i konstbildningsarbetet nå människor som har liten erfarenhet av bildkonstområdet. Distrikten har blivit alltmer beroende av inkomst av försäljning. Det har försvårat både det allmänna konstbildningsarbetet och arbete med den typ av utställningsverksamhet som propositionens förslag skall stimulera. Vi anser att Folkrörelsernas Konstfrämjande liksom det förra förbundet bör ges ekonomiska förutsättningar att förmedla statsbidrag till distrikten. Det bör ge regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att det vid kommande fördelning av statligt stöd för konstnärlig verksamhet också bör anslås medel som av Folkrörelsernas Konstfrämjande kan fördelas till konstfrämjandedistrikten.
mot · GL02Kr19 · 1998-03-27 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:87 Konstnärernas villkor Dansare tvingas ofta att byta yrke . De fysiska kraven på en dansare sätter en uppenbar gräns vid . Skador, en socialt instabil situation med dåligt försäkringsskydd och fåtaliga arbetstillfällen kan framtvinga ett byte redan tidigare. Dansare är ofta dåligt förberedda för sitt yrkesbyte. Utbildningen har av naturliga skäl koncentrerats kring dansen och den teoretiska undervisningen har kommit i andra hand. Som regel har dansare en utpräglad yrkesidentitet, vilket innebär att inte bara yrke utan också identitet förloras i samband med yrkesbyte. Särskilda insatser är därför motiverade. Eftersom en dansares yrkeskarriär slutar senast och ofta tidigare, återstår som kan ägnas åt annan yrkesverksamhet. Med rätt vägledning kan dansares kompetens och erfarenhet från sitt yrke tas tillvara även vid ett nytt yrkesval. Det har visat sig internationellt att det mest effektiva stödet ges via ett speciellt center där dansare får hjälp med yrkesbyte. I motsats till många andra länder finns det ännu inte i något center med rådgivning för dansares yrkesbyte. betänkande 1997/98:AU1 beskriver dansares yrkesbyte enligt följande: För utskottet står det klart att dansare är en yrkesgrupp med mycket speciella förhållanden. Det är därför inte förvånande om många får problem i samband med sitt yrkesbyte, som säkert ibland kan uppfattas som påtvingat. Dansarna kan behöva stöd av många olika slag, inte bara i fråga om yrkesval utan även allmänt rådgivande eller kurativt stöd. I utredningen åt konstnärer (1997:183) beskrivs dansares situation enligt följande: Dansarna har många värdefulla erfarenheter och en kompetens som kan vara till stor nytta på andra arbetsområden. Med en aktiv hjälp att finna nya yrkesvägar minskar omställningstiden med stora kostnader för sjukskrivning och arbetslöshetsersättning. Utredaren föreslår att: anslås för att upprätta ett rådgivningscenter för dansare. Ett rådgivningscenter för dansare inrättas och får två miljoner i årligt anslag. Vi menar att ett rådgivningscenter för dansare som står inför yrkesbyte bör skapas i enlighet med ovanstående och att erforderliga medel anslås för detta budget. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att ett rådgivningscenter för dansares yrkesbyte tillskapas, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att medel för inrättande och drift av ett rådgivningscenter anslås budget.
mot · GL02Kr20 · 1998-03-27 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:87 Konstnärernas villkor De så kallade centrumbildningarna företräder olika kulturyttringar, representerade av författare, musiker, dansare, skådespelare, och gör ett stort arbete för att förmedla uppdrag till kulturarbetare och fria grupper. Det är glädjande att centrumbildningarna nu föreslås få stärkta resurser som i första hand ska användas till den regionala organisationen eller verksamheten vilket är mycket viktigt för att t ex de fria teatergrupperna ska kunna hävda sig i konkurrens med institutionsteaterns bättre resurser. I det sammanhanget är det också angeläget att påpeka vikten av att de grupper som turnerar runt i landet och som har en kontinuerlig verksamhet ska prioriteras vid Statens kulturråds fördelning av resurser. Eftersom det är svårt att utläsa hur anslagsfördelningen ser ut vill jag peka på vikten av att även de fria grupperna ska ha en pott att söka pengar ur när det gäller ny svensk dramatik. Detta bör ges regeringen tillkänna. Folkrörelsernas Konstfrämjande som är under stark regional uppbyggnad föreslås få ökat statligt verksamhetsstöd. Det är då viktigt att understryka att denna ökning måste omfatta ett stöd till den regionala organisationen som därigenom bättre kan främja god konst i alla delar av landet och till grupper som är ovana vid konstupplevelser. Bildkonstnärerna är den grupp konstnärer som har de lägsta inkomsterna och de sämsta arbetsvillkoren. Mot den bakgrunden är det ytterligt viktigt att de stöd som finns fördelas på ett rättvist sätt och till de konstnärer vars arbete är av hög kvalitet och som behöver det mest. Stödet behöver också omprövas kontinuerligt. Hur urvalet av selektiva stöd än organiseras kommer det alltid att finnas synpunkter. Frågan är om inte större delen av stöden till konstnärerna borde vara mer generella. Enligt min mening bör regeringen se över hur stöden till konstnärerna fungerar, om det är möjligt att förändra mot mer generell stödordning och hur urval och bedömning ska kunna ske på ett seriöst och objektivt sätt. Detta bör ges regeringen tillkänna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om anslag till fria grupper, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en översyn av hur stödet till konstnärerna fördelas.
mot · GL02Kr23 · 1998-03-27 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:115 Folkbildning Regeringen har i propositionen formulerat villkor för folkbildningen som väl stämmer överens med de principer som hitintills gällt för dialogen mellan staten och folkrörelserna. Beträffande de övergripande mål staten anger finner vi det dock angeläget att folkbildningen skall tillföras målet om förbättrad folkhälsa, särskilt vad gäller bruk av alkohol, narkotika och tobak. I och med anslutningen till EU har sagt sig vilja eftersträva nya former för att begränsa skadeverkningarna av dessa varor. Genom § 129 i nämns särskilt begreppet folkhälsa och poängteras kampen mot narkotika. EU har genom olika beslut, bl.a. annonsförbudet, sökt hejda bruket av tobak. Det är då angeläget att folkrörelserna engageras i detta arbete. Alkoholen skapar stora negativa effekter på samhällsekonomin. Civilekonomen har skattat kostnaderna till c:a 100 miljarder . dör av alkoholkonsumtion c:a 500 personer . Det är samma siffra som totalt i trafiken, där det nu finns en av regeringen fastlagd 0-vision. har Bildningsverksamhet (NBV) via Utbildningsradion (UR) visat ett antal videofilmer, som lockat en mängd tittare och resulterat i c:a 700 studiecirklar. Till denna aktivitet har knutits serietidningar och andra moderna medier. På olika sätt har denna satsning visat sig vara en bra metod för att få ut budskapet om alkoholbrukets komplexitet. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att målet folkhälsa genom upplysning om bruket av alkohol, narkotika och tobak läggs fast som ett av de övergripande målen för folkbildningen.
mot · GL02Kr25 · 1998-03-27 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:115 Folkbildning Regeringen föreslår i den regionalpolitiska propositionen (prop. 1997/98:82) att ett särskilt utvecklingscentrum skall etableras för att stödja utvecklingen av distansutbildning baserad på modern kommunikationsteknik inom i första hand högskolan och folkbildningen. Ledningen för centrumet skall uppdras åt en delegation med företrädare för högskolan och folkbildningen. Valet av ort bör ske med hänsyn till möjligheterna att planera och genomföra utbildningen i en miljö där kunskaper om distansutbildning är etablerade och där det finns närhet till folkbildningens organisationer och en bred vuxenpedagogisk kompetens. har stor erfarenhet av distansutbildning. förfogar över utrustning som gör det möjligt att med modern kommunikationsteknik överföra kurser både inom landet och till andra länder. I finns den enda professuren i vuxenpedagogik, vilket innebär en unik kunskap i vuxenutbildningens pedagogik och metodik. Vid finns också det nationella programmet för folkbildningsforskning () och folkhögskollärarutbildning. Folkhögskollärarutbildningen är den enda i sitt slag i landet och har till syfte att utbilda lärare och kvalificerad pedagogisk personal för folkhögskolornas, studieförbundens och folkrörelsernas behov. Till institutionen för tillämpad lärarkunskap är Vuxenutbildarcentrum knutet som genom olika projekt stöder vuxenutbildningen i , och . har också genom ansvaret för folkhögskollärarnas fortbildning. erbjuder även ett antal fristående kurser som vänder sig till folkbildare i . Vid Vuxenutbildarcentrum genomförs utbildning på uppdrag av folkbildningsorganisationerna. Med hänsyn till detta anser jag att delegationen och centrumet bör vara knutet till och förläggas till . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om delegation och centrum för distansutbildning.
mot · GL02Kr26 · 1998-03-27 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:115 Folkbildning Regeringen har lyft fram sex centrala utvecklingsområden för folkbildningen. Vi delar regeringens uppfattning om vikten av att studieförbunden och folkhögskolorna utökar sina ansträngningar inom dessa områden men menar att det i propositionen saknas en beskrivning av folkbildningens roll i ett internationellt perspektiv. Vi anser att det bör lyftas fram som ett sjunde centralt utvecklingsområde för folkbildningen. De internationella frågorna är viktiga verksamhetsområden för folkhögskolorna och studieförbunden. Folkbildningen svarar för ett omfattande internationellt arbete som ytterligare vidgats genom medlemskap i . Studieförbunden och folkhögskolorna har själva eller i samverkan med sina medlemsorganisationer och huvudmän ett mycket omfattande kontaktnät över i stort sett hela världen. Förutsättningarna för folkbildningen att delta i genomförandet av olika projekt kring kunskaps- och demokratiutveckling är därmed mycket goda. Det är viktigt att internationella frågor inte endast behandlas i särskilda kurser och konferenser, utan att de integreras i alla typer av cirklar, kurser, ämnen och arbetsområden. Detta är särskilt betydelsefullt i tider då det spontana och allmänna intresset för djupare studier av internationella frågor inte är speciellt påtagligt. Ett engagemang i det egna samhällets problem blir lätt ensidigt och perspektivlöst om det inte sätts in i ett internationellt sammanhang. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett sjunde utvecklingsområde för folkbildning.
mot · GL02Kr27 · 1998-03-27 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:115 Folkbildning Jag vill med denna motion aktualisera folkbildningens samverkan med högskola och forskning (avsnitt 7.5 i propositionen). Regeringen markerar i propositionen att det är värdefullt med fortsatt samverkan mellan högskola och folkbildning. Med tanke på den snabba utvecklingen av datorstödda distansstudier borde sådan samverkan vara synnerligen angelägen och kunna tillvarata folkbildningens respektive högskolans pedagogiska och ämnesspecifika kompetens. Jag har noterat att den nya uppdragsutbildningsförordningen (SFS 1997:845) samt konsekvensändringen i högskoleförordningen (SFS 1997:846 7 kap. § 14) förhindrar att samverkan mellan folkbildning och högskola sker i utbildning som ger högskolepoäng. Sådan utbildning kan med gällande regler endast genomföras med universitet/högskola som ensam anordnare. Jag anser att reglerna bör ändras, så att samverkan mellan folkbildningsorganisation respektive folkhögskola och universitet/högskola kan genomföras även för utbildning som ger högskolepoäng. Samverkansmöjligheten bör utnyttjas så att kvalificerade högskolestudier skall kunna bedrivas oavsett var den studerande bor. Med folkbildningsorganisation eller folkhögskola som lokal medanordnare kan högskolestudier bedrivas var som helst i landet. En förutsättning för sådan samverkan är givetvis att behovet av statsbidrag inte blir större än med en anordnare samt att kvaliteten på utbildningen godkännes av de samverkande anordnarna och att de som önskar studera för högskolepoäng har behörighet därför. Vad som sagts om samverkan bör ge regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att ge möjlighet för folkbildningsorganisation respektive folkhögskola att i samverkan med universitet/högskola anordna utbildning som ger högskolepoäng.