mot · GM02K301 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:K301av m.fl. (m, kd, c, fp)Konkurrens mellan offentlig och privat verksamhetUnder senare år har konkurrensproblemen mellan offentligoch privat verksamhet blivit större. Detta beror dels på attstaten, landstingen och kommunerna upphandlar varor ochtjänster av privata företag oftare än förr, dels på att deoffentliga aktörerna i högre grad än tidigare själva går ut påkonkurrensmarknader och erbjuder varor och tjänster. Detkan gälla till exempel tvättjänster, fastighetsskötsel, gym,städning eller catering. Inte minst inom kommunerna finnsen tendens till ökat företagande i egen regi.Det finns olika orsaker till att det kommunala företagandet ökar.Kommunerna har genom den kommunallag som trädde i kraft den 1 januari1992 fått större frihet att organisera sin verksamhet. På flera håll harkommuner sökt skapa organisationer som bättre utnyttjar fördelarna medkonkurrens och har därigenom minskat kostnaderna för sin verksamhet. Mendet har växt fram en missuppfattning att kommunerna själva kan sälja varoroch tjänster på de öppna marknaderna. Denna tendens har förstärkts av detökade ekonomiska trycket på kommunerna. Övertalig personal harsysselsatts i olika former av näringsverksamhet. Den kommunalabolagiseringen - det finns mer än 1 500 kommunala bolag - har verkat isamma riktning. Kommunala bolag uppfattar sig ibland som obundna avkommunallagen, en helt felaktig föreställning.På så sätt har vi fått fler marknader där offentliga och privata aktörerkonkurrerar sida vid sida och därmed har det också blivit allt viktigare attdessa konkurrerar på lika villkor. Det finns dock flera orsaker till attkonkurrensen inte är lika utan snedvriden.För det första har staten, landstingen och kommunerna tillgång tillskattemedel och kan på så sätt försäkra sig om kapital på andra villkor änprivata företag och kan därför driva näringsverksamhet utan de krav påavkastning och vinst som gäller för privat företagande. Därmed kan deoffentliga enheterna även sätta priser på sina varor och tjänster som inte är inivå med marknadens. I linje med detta kan staten, landstingen ochkommunerna ge sina bolag möjlighet att låna kapital på förmånliga villkorgenom att gå i borgen för deras lån. Dessutom kan vissa myndigheterkombinera myndighetsutövning med företagande. Så är fallet när exempelvisräddningstjänsten både inspekterar brandskyddet och säljer brandskydds-material. I alla dessa fall har de offentliga aktörerna fördelar framför deprivata.Snedvriden konkurrens leder till förluster för samhället. Resurser kommeratt användas mindre effektivt än vad som kunde vara fallet. De som köpervaror och tjänster får betala mer för dessa än vad som vore nödvändigt.Privata företag som producerar varor och tjänster tappar marknadsandelar tillmindre effektiva konkurrenter. I förlängningen försvagar detta också grundenför den offentliga verksamheten eftersom skatteunderlaget för denna minskarnär det privata näringslivet försvagas.Problemen med snedvriden konkurrens har blivit väl belagda under senareår. Så har till exempel i en nyligen presenterad rapport(Småföretag - Förslag för ökad tillväxt, 1997:3) behandlat frågan. Småföre-tagsdelegationen har i ett betänkande (SOU 1998:94, Förslagskatalog) belystproblemen och krävt lagändringar, bland annat i kommunallagen (1991:900)för att reglerna för näringsverksamhet ska bli tydligare och lättareatt upprätthålla. Även den s k har utrettfrågan och lagt förslag som ska skydda konkurrensen (SOU 1995:105).Trots att problemen är väl kända har inga effektivalagstiftningsåtgärder kommit till stånd. har flera motionerlagts i frågan. Så har exempelvis i betänkande1997/98:KU13 behandlat en mängd motioner om närings-verksamhet, bland annat från m fl (motion 1997/98:K515).Utskottet avstyrkte motionerna, bland annat med hänvisning till attbestämmelserna om näringsverksamhet enligt utskottets meninggav tillräckligt klara gränser för sådan verksamhet.Regeringen har tagit vissa initiativ för att komma till rätta med problemen.I slutet av 1997 inrättades Rådet för konkurrens på lika villkor mellan privatoch offentlig sektor (N 1997:08). Rådet ska verka och ska sökaröja undan de konkurrensproblem som finns mellan offentlig och privatsektor. I rådet finns representanter för både den offentliga sidan och denprivata. Rådet har emellertid inga sanktionsmöjligheter utan är hänvisade tillatt ge rekommendationer till aktörerna på marknaden, med förhoppning omatt dessa ska följas.Dessa initiativ är dock otillräckliga. Problemet med snedvriden konkurrensmellan offentlig och privat verksamhet har funnits och orsakarstor skada, inte minst för de mindre företagen. I den avgivnaregeringsförklaringen har regeringen utlovat att företagen ska få bramöjligheter att växa och utvecklas. I detta måste ligga att skapa villkor förkonkurrens på lika villkor.Därför är det angeläget att se över reglerna för offentlig närings-verksamhet, framför allt den kommunala. Kommunallagen säger redan idagatt kommuner bara får driva allmännyttig näringsverksamhet som inte får havinstsyfte. Men sanktionerna mot kommuner som överträder gränserna ärsvaga. Det är bara kommunmedlemmar, inga andra, som kan begära att endomstol prövar om ett kommunalt beslut är lagligt. Överklagandet måste skeen efter det att beslutet är justerat. Och det finns inga bra medel att fåkommunerna att följa domstolens utslag.Den kommunala näringsverksamheten bör därför ses över från utgångs-punkterna att kommersiellt företagande är främmande för kommunerna, attde bestämmelser som reglerar verksamhet och konkurrensmellan offentlig och privat verksamhet inte sätter tillräckligt tydliga ramarför sådan verksamhet, att förvaltningsformen och inte bolagsformen är dennaturliga formen för verksamhet och slutligen att sådan verksam-het alltid ska vara knuten till ett intresse inom kommunen.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att se över reglerna för kommunalnäringsverksamhet.Stockholm den 27 oktober 1998Inga Berggren ()()()()()()()