mot · GM02So380 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So380av m.fl. (v)FamiljepolitikenInledningI dag föder kvinnor i färre barn än någonsin tidigare.Flera undersökningar visar också att barnfamiljerna tillhörtde stora förlorarna när välfärden drabbats av nedskärningaroch åtstramning. Särskilt svår är situationen förensamstående mammor med barn.Detta är familjepolitiska målsättningar:? Alla barns rätt till en god uppväxtmiljö och goda levnadsvillkor.?? Att verka för att barn inte ska bli en klassfråga, vare sig när det gällervalet att föda barn eller inte eller när det gäller barnens välfärd.?? Att undanröja ekonomiska och sociala hinder för människor att skaffabarn.?? Att utjämna de ekonomiska villkoren mellan familjer med och utan barnsamt över livscykeln.?? Att öka förutsättningarna för jämställdhet mellan kvinnor och män, blandannat genom att stödja både mäns och kvinnors möjligheter attkombinera förvärvsarbete med föräldraskap.?? Att särskilt stödja barnfamiljer i utsatta situationer. ?Dessa olika målsättningar är intimt sammankopplade medvarandra. framstår det i debatten som om jämställdhetmellan könen står i motsatsställning till barnens bästa.Vänsterpartiet menar tvärtom att det i högsta grad finns ettsamband. Barn har rätt till båda sina föräldrar. Att kvinnorkan delta i samhällslivet på lika villkor som män gynnarockså barnen. Om inte kvinnor ges möjligheter att delamakten i samhället och omsorgsansvaret med männentillvaratas inte heller barnens intressen på bästa sätt.FamiljebegreppetDen gängse definitionen av begreppet familj är "mamma,pappa, barn". utgångspunkt är att en familjockså kan bestå av ensamstående föräldrar med ett eller flerabarn, av homosexuella som lever tillsammans ellerstorfamiljer i olika konstellationer. ilivet kan dessa behöva olika typer av stöd som ettvälfärdssamhälle kan ge.Det finns två parallella samlevnad, det enaför heterosexuella och det andra för homosexuella relationer. Inrättandet avpartnerskap för homosexuella par var en kompromiss. Slutmålet måste varaatt homosexuella skall kunna ingå äktenskap på samma villkor somheterosexuella, och att uttrycket "äktenskapsliknande förhållanden" ocksåska omfatta homosexuella sambor.Vänsterpartiet vill att homo- och bisexuella ska ha samma möjligheter somheterosexuella att adoptera barn. har utvecklat sina synpunkteri dessa frågor i en separat motion.BakgrundDen svenska välfärdsmodellen har haft en avgörandebetydelse för att är ett av världens mestjämställda länder. födde den svenskakvinnan flest barn i . Det var ett resultat av att dengenerella välfärden gjort det möjligt för kvinnor attkombinera förvärvsarbete med småbarn. Det går därför inteatt tala om en bra familjepolitik utan att tala omkvinnors frigörelse.Vårt välfärdssystem bygger inte - som många andra europeiska länders -på att kvinnor utför obetalt omsorgsarbete i hemmet med en mycket lösanknytning till arbetsmarknaden som följd. I stället har den offentligasektorns utbyggnad inneburit en förutsättning för kvinnors förvärvsarbetesamtidigt som andra delar av familjepolitikens utformning, t.ex. underhålls-stödet, gjort det möjligt för kvinnor att bryta upp från ohållbara relationer.Grunden för den svenska familjepolitiken har varit och bör förbli att varjekvinna och man ska betraktas som enskilda individer i ekonomiskthänseende. Det innebär i förlängningen att bidragssystem och andra sam-hällsinsatser inte skall utformas utifrån ett - uttalat eller underförstått -antagande om ojämlika relationer mellan kvinnor och män när det gällerekonomiska resurser och tidsanvändning. Ett exempel på förslag som stridermot denna princip är det borgerliga förslaget om vårdnadsbidrag, som barakan utnyttjas fullt ut av familjer där en förälder (mannen) har så hög inkomstatt den andra (kvinnan) kan stanna hemma och ta hand om barnen mot enmycket låg ersättning.Välfärdens finansiering via skattsedeln innebär en omfördelning och enutjämning av livsvillkoren mellan olika grupper i samhället, och därmedockså mellan kvinnor och män. Familjepolitiken är en del av politiken förgenerell välfärd och en del av en nödvändig fördelning av samhällets gemen-samma resurser.Framtidens välfärd måste utgå från ett stärkande av de principer som gjortdet svenska samhället till ett av världens mest jämställda. Det innebär enpolitik för full sysselsättning, en stärkt offentlig sektor och en stärktprogressivitet i skatteskalan.Men det räcker inte bara med att slå vakt om de vunna segrarna. För attjämställdheten ska vinna ytterligare mark krävs djupgående strukturellaförändringar av bland annat arbetslivet. En arbetstidsförkortning krävs för attmöjliggöra en omfördelning av såväl det betalda arbetet som det obetaldahemarbetet. Dessutom behövs en kraftfull lagstiftning mot lönediskrimi-nering på grund av kön.Minskat barnafödandeI dag föds det färre barn per kvinna i än någonsintidigare. Svenska kvinnor föder i genomsnitt bara drygt 1,5barn per kvinna och dog det fler människor ändet föddes i . Födelsetalen är dessutom sjunkande. Dealarmerande siffrorna borde leda till en omfattande debattom orsaker, konsekvenser och åtgärder, men tystnaden är idet närmaste total.Statistik är ofta svårtolkad, men det är ingen alltför grov gissning atthushållens försämrade ekonomi, den höga arbetslösheten och de storabesparingarna inom den offentliga sektorn är viktiga förklaringar till detminskande barnafödandet. Det faktum att barnfamiljerna som grupp förloratstort är givetvis också mycket betydelsefullt.Runt 1990 var det en topp i barnafödandet, därefter har det minskat förvarje år. Minskningen sammanfaller med arbetslöshet och nedskärningar.Enligt SCB är det framför allt lågutbildade och låginkomsttagare som väntarmed att skaffa barn. Det är lätt att föreställa sig att man tvekar att skaffabarnnär vardagsekonomin är otrygg och framtidsutsikterna är dystra, samtidigtsom man upplever att den offentliga sektorn och socialförsäkringssystemenstår under attack. Barn har blivit en klassfråga. hartraditionellt haft höga födelsetal i ett europeiskt perspektiv. Länder somSpanien, , och f.d. har fortfarande lägre siffror,vilket kan bero på att de inte har haft det generella välfärdssystem vi haft iSverige. Socialförsäkringssystemen i de flesta EU-länderna har sinutgångspunkt i familjen och bygger på den s. k. subsidiaritetsprincipen.Familjen, inte individen, betraktas som samhällets grundval. Välfärden sesinte som en självklar medborgerlig rättighet och ansvaret för barn och gamlaligger på familjen, dvs. Detta innebär att många kvinnor tvingasvälja mellan barn och yrkeskarriär.Det svenska samhället tycks alltså EU-anpassas även på denna punkt.Manssamhället stärks och kvinnorna pressas tillbaka. Problemet - eller dethoppingivande - är att svenska kvinnor knappast kommer att acceptera atttvingas bort från arbetsmarknaden i någon större omfattning. Baksidan påmyntet riskerar att bli att många i stället väljer bort att skaffa barn.Sedan 1990 har benägenheten att få första barnet, dvs. andelen kvinnorsom över huvud taget föder något barn, sjunkit . Det endasom är positivt i statistiken är att andelen tonårsmödrar inte tycks öka i taktmed de allt kärvare tiderna för många unga kvinnor. Att skaffa barn tycksalltså inte locka som en lösning på en svår ekonomisk och social situation.En tredjedel av nedgången i barnafödande beror på att flerkvinnor studerar, och det är dessutom möjligt att vissa av dem som under1990-talet inte skaffat barn bara väntar, dvs. att vi har en ny "babyboom" attvänta. presenterades dock uppgifter som tyder på att många ungakvinnor inte frivilligt väljer studier för att utvecklas och stärka sinkompetens, utan att de flyr till studier på grund av att de har svårt att fåjobb.Det är också svårt att tro att hela nedgången skulle kompenseras av en senareuppgång, och redan en dramatisk pendel av det slaget måste tolkas som ettkristecken och ett stort samhällsproblem.Det låga barnafödandet är inte bara ett problem för de unga människor sominte vågar satsa lika mycket som sin föräldrageneration - det ärockså ett stort samhällsproblem. I det nya pensionssystemet är pensionentydligt kopplad till tillväxten i samhällsekonomin. Detta handlar om tillväxtper pensionär - en tillväxt som givetvis till slut hamnar på minussidan ombefolkningen minskar. Kort sagt: allt färre arbetande skall försörja enväxande skara pensionärer. De låga födelsetalen är en tickande fattigdoms-bomb!Ett politik för att vända den här utvecklingen kräver en lång rad åtgärderinom flera politiska områden. Den viktigaste är en politik för ökadsysselsättning. Därför är det i sammanhanget bra att regeringen i samarbetemed och nu har formulerat ett tydligtsysselsättningsmål för den ekonomiska politiken. Den påbörjade upp-rustningen av den offentliga sektorn genom mer pengar till kommunerna ärockså ett steg på vägen. En fullt utbyggd och väl fungerande kommunalbarnomsorg är en viktig förutsättning för att människor ska våga skaffa barn.Den mest kraftfulla åtgärden för ett ökat barnafödande vore dock en allmänarbetstidsförkortning. En kortare arbetsdag skulle innebära mer tid för barnoch familj och ge både män och kvinnor möjlighet att på lika villkorkombinera barn med yrkesarbete. Det möjliggör en omfördelning av såväldet betalda förvärvsarbetet som det obetalda hemarbetet. Det låga barna-födandet är ett så allvarligt problem att vi genast behöver en kartläggning avorsaker, konsekvenser och motmedel. Det behövs en stor och brett upplagdutredning som får tillräckliga resurser för att snabbt kunna prestera resultat.BarnomsorgEn bra och väl utbyggd barnomsorg är viktig för att ge allabarn en stimulerande uppväxt och en förutsättning för attsmåbarnsföräldrar, både män och kvinnor - skall kunnaförvärvsarbeta.I ett samhälle där många lever med bara den ena föräldern, eller har dåligeller ingen kontakt med äldre släktingar, innebär en försämring av denoffentliga barnomsorgen ytterligare segregering av barn efter föräldrarnassociala ställning. För stora grupper barn kan det vara livsavgörande hurbarnomsorgen och skolan fungerar. Om det finns vuxna där, som bryr sig ombarnet och ger bästa möjliga stöd, kan barnet kompenseras för brister hemma(se Ds 1996:57 Barn ). Det råder stor samstämmighet bland forskare ochprofessionella som arbetar med barn om att plats i barnomsorgen är ettviktigt stöd för utsatta barn.Kommunernas trängda ekonomiska situation har på många platser drabbatbarnomsorgen hårt med lägre personaltäthet, färre vikarier, högre avgifteroch längre köer. Därför är de statliga tillskotten till kommunerna angelägna,men inte tillräckliga. Ytterligare tillskott krävs för attverksamheten skall kunna utvecklas i positiv riktning. För ärdet en prioriterad fråga att alla barn - även barn till arbetslösa ochföräldralediga - skall få plats i den kommunala barnomsorgen. Vi vill ocksåbidra till en utveckling mot sänkta avgifter och en avgiftsfribarnomsorg. Vi har utvecklat vår syn på förskola och barnomsorg i ensärskild motion.FöräldraförsäkringenFöräldraförsäkringen är mycket viktig för att underlätta förkvinnor att kombinera förvärvsarbete och barn.Inkomstbortfallsprincipen, dvs. att ersättningen skall varakopplad till tidigare inkomst, är viktig att försvara mot deborgerliga förslagen om enhetliga och låga belopp isocialförsäkringssystemen. En utbyggd föräldraförsäkringmåste prioriteras så fort resurserna tillåter. Ett exempel är attminimibeloppet för de föräldrar som inte kommit in iförsäkringssystemet p.g.a. arbetslöshet eller annatfortfarande ligger kvar på per dag, samma nivåsom 1987, trots att det blivit avsevärt dyrare att klara etthushåll med småbarn. Minimibeloppet bör höjas till 100kronor så snart som möjligt.Det är bra att ersättningen i föräldraförsäkringen höjts till den 1januari 1998. Men anser att ersättningen i föräldraförsäkringenbör återställas till där den en gång var. Den bör därför höjas till såsnartsom möjligt. är vårt mål en återgång till 90 procents ersättning iföräldraförsäkringen.I dag omfattar föräldraförsäkringen 15 månader. Under tre av dessamånader består ersättningen av garantibeloppet per dag, under deövriga tolv består ersättningen normalt av av tidigare inkomst.Vänsterpartiets målsättning är 18 månaders föräldraförsäkring där alla 18månader ersätts av tidigare inkomst.Stärk pappans roll - kvoteraföräldraledighetenEn politik för jämställdhet innebär inte bara att stödjakvinnor så att de kan ta del av sådant som varit mereller mindre förbehållet män, till exempel ekonomisk ochpolitisk makt. Det handlar också om att medverka till att mäntar större del av det arbete och ansvar som kvinnor i storutsträckning förväntats ta. Det är hög tid att gå från ord tillhandling för att öka männens möjligheter att självständigt taansvar för barn och hem. Ett ökat ansvarstagande frånpappornas sida borde förstås kunna ske utan "morötter", menVänsterpartiet anser att det är viktigt med ekonomiskstimulans, särskilt eftersom männen oftast har högre lön änkvinnorna och det av familjeekonomiska skäl därför kan bliså att pappan avstår. Så fort det finns ekonomiskt utrymmebör därför ersättningsnivån i den s.k. pappamånaden höjastill . Vi vill också se en ökad kvotering avföräldraförsäkringen.BarnbidragVänsterpartiet stödjer den av regeringen föreslagnahöjningen av barnbidraget med per barn ochmånad och med ytterligare per barn ochmånad . Vi motsätter oss alla förslag om attbehovspröva barnbidraget. Barnbidraget är inte avsett attutjämna inkomstskillnader mellan olika grupper, utan attutjämna mellan de som har barn och de som inte har barn.Barnbidragen är en viktig del av den generella välfärden.Vänsterpartiet vill utjämna inkomstskillnaderna mellan olikagrupper i samhället, men detta görs mest effektivt genombostadsbidraget och en progressiv inkomstskatt. Närbarnbidragen höjs är det viktigt att höjningen kommer allabarn till del. Med nuvarande regelsystem riskerar dockbarnen i de ekonomiskt mest utsatta familjerna att helt gåmiste om höjningen. Hos de familjer som uppbärsocialbidrag (bland annat många ensamma mammor)kommer höjningen bara att leda till att socialbidragen sänks imotsvarande mån. Vi vill att regeringen i kommandebudgetarbete vidtar åtgärder för att förhindra detta. Detta börges regeringen till känna.BostadsbidragBostadsbidraget utgör en viktig inkomstkälla för mångabarnfamiljer och fyller därför en stor funktion när det gälleratt utjämna levnadsvillkoren i samhället. Det nyligenavskaffade stödet för fjärde och femte barnet är dock intetillräckligt kompenserat med flerbarnstillägget i barnbidragetoch försvårar förutsättningarna för efterfrågan av rimligbostadsstandard. Dessutom bör reglerna förbättras så attbostadsbidraget höjs för de familjer där den ene studerar. Vihar utvecklat vår syn på bostadsbidragen i en särskildbostadspolitisk motion.UnderhållsstödVänsterpartiet ställer sig bakom grundprinciperna i det nyaunderhållsstödet, men menar att det behövs förbättringar pånågra punkter. Reglerna för umgängesavdrag är mycketstelbenta och behöver moderniseras. Mångaumgängesföräldrar saknar möjlighet till umgängesavdrag,trots att de ägnar mycket tid och resurser åt sina barn.Vänsterpartiet anser också att det är oacceptabelt att föräldrarmed låg inkomst inte skall kunna träffa sina barn. Vi villdärför att en umgängesförälder skall ha rätt till tvåbehovsprövade umgängesresor . På denna punktbehöver också rättssäkerheten stärkas genom attsocialtjänstlagen ändras så att avslag på ansökan om biståndtill umgängesresor kan överklagas. Vi har utvecklat vår synpå dessa frågor i en särskild motion om underhållsstödet.Sex timmars arbetsdagSom tidigare nämnts anser att sextimmarsarbetsdag är en viktig komponent för den framtidafamiljepolitiken. En kortare arbetsdag skulle innebära mertid för barn och familj och ge både kvinnor och män möj-lighet att på lika villkor kombinera barn med yrkesarbete.Det möjliggör en omfördelning av såväl det betaldaförvärvsarbetet som det obetalda hemarbetet. I en särskildmotion redogör för sina förslag om kortarearbetsdag.FöräldrautbildningI en enkät från framgår att nästanalla förstföderskor deltar i föräldrautbildning vidmödravårds- och barnavårdscentralerna. Menföräldrautbildning och stöd är något som kan behövas underbarns hela uppväxttid. Dessutom behöver män extra stöd föratt i större utsträckning ta sin del av ansvaret för barnen.Inom barnomsorgen och i skolan förekommer olika typer avföräldraträffar, men oftast är det de mest engagerade ochväletablerade föräldrarna som deltar och gör sina rösterhörda. Därför är det viktigt att utveckla formerna för sådanaträffar så att alla föräldrar kan känna sig delaktiga. En viktigmålgrupp i detta sammanhang är invandrade familjer.Vänsterpartiet anser, att föräldrar i ökad utsträckning bör gesmöjlighet till fortsatt föräldrautbildning, när mödra- ochbarnavårdscentralernas ansvar upphört. Detta bordeutvecklas inom ramen för förskolan och grundskolan.BarnvårdareFör barn som blivit sjuka och inte kan vistas i den ordinariebarnomsorgen har det tidigare funnits god tillgång tillbarnvårdare i hemmen. I samma takt som kommunerna fåttallt kärvare ekonomi har antalet barnvårdare minskat.Införandet av en karensdag i sjukförsäkringen har medfört attallt fler barn "tvingas" till dagis och skolan, när de i ställetborde stannat hemma. Värst utsatta är barn tillensamföräldrar. anser att barnvårdarsystemetär en prioriterad uppgift och vi önskar därför en plan förverksamhetens återuppbyggnad.Stöd till barn i krisUnder 1997 kom drygt 10 000 allvarliga samtal från barn tillBarnens Hjälptelefon hos (Barnens Rätt i Samhället).Under första halvåret 1998 ökade antalet samtal ,vilket innebär att den markanta ökning som präglat fortsätter. Tre av fyra samtal kom från flickor. Drygt12 % av samtalen rörde mobbning, handlade omstörda relationer, handlade om fysisk eller psykiskmisshandel och handlade om sexuella övergrepp.Antalet barn som misshandlas har ökat kraftigt . Barn som far illa, eller befinner sig i en risksituation,måste få allt tänkbart stöd. Ökad samverkan mellan olikamyndigheter för barnens bästa måste därför vara enprioriterad uppgift.Varje år berörs 20 000-25 000 barn av skilsmässor. Många föräldrarstrider med varandra om vårdnaden. Utgångspunkten vid lagstiftning omvårdnadsfrågor måste alltid vara barnens bästa och FN:s barnkonvention.Barns rätt till båda föräldrarna måste vara en utgångspunkt, men i familjerdär det förekommer våld och övergrepp måste barns främsta rättighet vara attskyddas från detta. Denna rättighet är dock hotad genom de ändringar iföräldrabalken som beslutade om i samband med propositionen omvårdnad, boende och umgänge (1997/98:7). Förändringen innebär att det nublir möjligt för domstolar att döma till gemensam vårdnad mot den enaförälderns vilja. Detta riskerar att leda till att barn tvingas till umgänge meden förälder som utövar våld eller övergrepp. De kvinnor som kunnatskydda sina barn från fäder som begår övergrepp genom att få till ståndenskild vårdnad har förlorat ett viktigt redskap. Denna kritik framförde vii samband med förändringen, och vi motsatte oss också förändringen.På samma grunder motsatte vi oss också att domstolar skulle kunna tvingaföräldrar till samarbetssamtal i de fall där det förekommit sexuella övergreppeller våld. förväntar vi oss att regeringen noga följer utvecklingen påområdet och återkommer med en utvärdering av konsekvenserna avförändringen i föräldrabalken.En bra familjerådgivning kan bidra till att stödja familjen och reda utproblem i samband med skilsmässa. I många fall kan också knutar ochmissförstånd lösas upp och skilsmässa undvikas. vill att enplan upprättas för hur en utvidgad avgiftsfri familjerådgivning skall kunnaförverkligas i alla kommuner. anser att möjligheterna att utsekontaktperson eller ombud för barn bör utökas. Kontaktpersonens uppgiftskall vara att se till barnets bästa i krislägen, t ex vid skilsmässa.Förordnande av kontaktperson/ombud skall kunna begäras av barnet, social-nämnd, vårdnadsutredare eller någon barnet närstående person.En verksamhet som skurits ned nästan till utplåning är stödet till barn tillmissbrukare. Dessa barn far ofta mycket illa. Därför måste landsting ochkommuner bedriva en aktivt uppsökande verksamhet och ge särskilt stöd tilldessa barn. Alla insatser för barn i en utsatt situation måste vara avgiftsfria.Studerande föräldrarStuderande föräldrar har en mycket svår situation.Studiemedlens låga nivå och det faktum att studiemedel barabetalas ut ger signalen attsmåbarnsföräldrar överhuvudtaget inte borde komma påtanken att skaffa sig en högre utbildning. Det är uppenbartatt vuxna med försörjningsbörda har ett helt annat behov avstudiemedel än ungdomsstuderande. Dessa frågor måste fåen lösning inom ramen för ett nytt och sammanhålletstudiemedelssystem.FlyktingfamiljerDe familjer som tvingats att fly sina länder och sökt enfristad i utsätts för stora påfrestningar. Den långaväntetiden på besked från invandringsmyndigheterna iSverige underlättar inte situationen. De enskildamedlemmarna i flyktingfamiljer har ofta upplevt myckettraumatiska händelser och måste därför få hjälp att bearbetasina upplevelser. För barnen i asylsökande familjer blirsituationen extra svår eftersom de som de normalt vänder sigtill, föräldrarna, ibland själva mår så dåligt att de har svårt attta sitt föräldraansvar. Barnen tvingas då ofta i stället taansvaret för föräldrarna. Rapporter från anställda inompsykiatrivården visar att både flyktingbarnen och derasföräldrar mår mycket dåligt. anser attsituationen för asylsökande familjer måste uppmärksammas.Vi har i vår motion med anledning av regeringens skrivelse1998/99:9 Migration och asylpolitik bl.a. rest frågan omflyktingbarnens skolundervisning och asylsökandes rätt tillsjukvård.Unga invandrade kvinnorsfamiljesituationMånga unga invandrade kvinnor har en svår situation, blandannat på grund av att de ofta hamnar i en kulturkrock mellanden egna familjens värderingar och en västerländsk syn påkvinnor och sexualitet. Alla som arbetar med barn ochungdomar behöver kunskaper om dessa problem. Många avdessa unga kvinnor har svårt att hitta någon att prata med omsina problem, bland annat för att de upplever det som ettlojalitetsbrott att "lämna ut" den egna familjen i ett samtalmed t.ex. en skolkurator. Ofta vänder de sig istället tillkvinnor verksamma i de projekt för invandrarkvinnor sompågår i många kommuner. Därför är det viktigt att densortens verksamheter bibehålls och utvecklas. Detta bör gesregeringen till känna.BarnkonventionenUtvecklingen har präglats av en stramfinanspolitik där saneringen av den svenska ekonomin variten huvudfråga. Dessa besparingar har också påverkat barnen.I flera rapporter från ochSocialdepartementet finns exempel på hur barnen drabbatshårt. Att verkligen tar på allvar de åtaganden förbarns rättigheter man gjort genom att ratificera FN:skonvention om barnens rättigheter är därför mycketangeläget. I har vi kommunalt självstyre, vilketinnebär att många beslut fattas på en lokal nivå nära deberörda. tillämpning är därför väsentligpå den kommunala nivån. Men det övergripande politiskaansvaret för genomförande ligger hosstaten. Staten kan aldrig frånhända sig ansvaret förgenomförandet av genom att t.ex. hänvisatill att ett visst område är ett kommunalt ansvar. Staten måsteha styrinstrument och uppföljningssystem som säkerställeratt alla barn i landet verkligen tillförsäkras sina rättigheter ienlighet med . anser attstatens roll i arbetet med är för svagoch behöver förstärkas.Barnkommittén tog i sitt huvudbetänkande (SOU 1997:116) upp frågan ominkorporering av . anser att det är viktigt attbarnkonventionen inkorporeras i svensk lagstiftning. Detta för att göraimplementeringen effektivare än den är . I vår motion 1998/99:So7 medanledning av prop. 1997/98:182 Strategi för att förverkliga FN:s konventionom barns rättigheter i , redovisar vi mer utförligt vår syn påbarnkonventionen och dess förverkligande.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1.