mot · GM02So369 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So369av m.fl. (v)FunktionshindradeI valrörelsen utlovade dåvarande socialministern att denkostnadsökning som drabbat kvinnor och män medfunktionshinder skall utredas. Det förutskickades också attregeringen skall återkomma med förslag till hur dessakostnader kan begränsas. I regeringsförklaringen tog ävenstatsministern upp ovan nämnda problem. Ibudgetpropositionen kan vi däremot bara finna en översynav de äldres kostnader. Detta är vällovligt och ligger i linjemed vad tidigare föreslagit. Vi förutsätterdock att regeringen även kommer att göra en översyn avfunktionshindrades merkostnader för hjälpmedel,habilitering, hemtjänst m.m.Personer med funktionshinder har stora svårigheter att komma in påarbetsmarknaden och är därför ofta hänvisade till livslång arbetslöshet. Detinnebär att stora grupper av funktionshindrade också ställs utanför densociala gemenskap som arbetslivet kan erbjuda.Ekonomiskt tvingas denna grupp människor att leva hela sitt liv på ellernära existensminimum eftersom de alltid kommer att vara beroende avförtidspension. Ur rättvisesynpunkt är denna grupp dubbelt diskriminerad,man är fråntagen arbetsgemenskap och status, dessutom är man i praktikenutan möjlighet att själv påverka sin ekonomiska situation till det bättre.Vänsterpartiet anser att villkoren för funktionshindrade måste förbättras,de arbetsmarknadspolitiska stödinsatserna måste utvecklas så att alla erbjudsen plats på arbetsmarknaden. I de fall svårt funktionshindrade ställs utanförarbetsmarknaden måste de ekonomiska villkoren vara sådana att de kanförsörja en familj och ha samma utrymme att spara till t.ex. semester som dehar som har ett arbete. lägger i denna motion ingakostnadsförslag på området men avser att återkomma till frågan. Det är enviktig rättvisefråga att utveckla en politik så att funktionshindrade ges rätttillekonomiska villkor som är jämlika med icke funktionshindrades villkor.Ett första stegDet är dyrt att leva med ett funktionshinder, ibland mycketdyrt. Många människor med funktionshinder är beroende avavgiftsbelagd service inom en mängd olika områden för attklara sin vardag. Det handlar om sjukvård, mediciner,hjälpmedel, hemtjänst, färdtjänst, ledsagartjänst m m.Funktionshindrade har fått betala ett mycket högt pris underde senaste årens ekonomiska åtstramningar. Verksamheterde är beroende av har blivit alltmer otillgängliga och belagtsmed kraftigt höjda avgifter.Påfrestningarna på de enskildas ekonomi är särskilt kännbara, eftersommånga människor med funktionshinder har låga inkomster p.g.a. arbetslösheteller förtidspension. Att de sammantagna avgifterna är ett stort problem flera tillfällen dokumenterats. Det gjordes av den statliga utredningenAvgifter inom handikappområdet (SOU 1995:35). redovisadeHandikappolitiska utredningsinstitutet studien , en enkät bland 965 medlemmar i fyra handikapp-förbund. Där framgår bl.a. att kostnaderna för rörelsehindret ökat med 18 %under åren 1996-1998. Kostnadsökningen för rörelsehindret härrör i förstahand från minskade eller borttagna subventioner på hemtjänst, mediciner ochandra apoteksvaror, speciallivsmedel samt rehabilitering. Kostnaderna förhemtjänst har ökat markant. I genomsnitt betalade de intervjuade somanvände hemtjänst en vanlig månad 1996 jämfört med 762kronor . En effekt av de höjda avgifterna är att människor med funk-tionshinder i många sammanhang tvingas avstå från nödvändig service.Målet för den svenska handikappolitiken är full delaktighet och jämlikhet.Detta har i flera sammanhang fastslagits av regering och riksdag. Jämlikhets-målet borde innebära att ett funktionshinder inte skall föranleda den enskildemerkostnader. Målet om delaktighet innebär att den enskilde skall ha rättenatt leva ett aktivt liv i gemenskap med andra. De sammantagna effekterna avavgifterna för service som funktionshindrade är beroende av får till följd attmånga i stället tvingas till ett liv i passivitet och isolering, i mycket småekonomiska omständigheter. Hur mycket funktionshindret kostar den enskil-de individen beror till stor del på var i man bor, eftersom det ärlandstingen och kommunerna som själva bestämmer avgiftsnivåerna.Den kommunala självbestämmanderätten har varit ett argumentmot att införa ett statligt reglerat avgiftstak för t.ex. hemtjänst ochfärdtjänst.Vallöftet om maxtaxa för daghems- och fritidshemsavgifter har visat att denkommunala självstyrelsen inte tycks vara ett hinder för avgiftstak, om denpolitiska viljan finns att prioritera en bestämd grupp. Ett avgiftstak förservice till människor med funktionshinder (t.ex. färdtjänst och hemtjänst) ärfullt möjligt att genomföra. Detta vore en viktig välfärdsreform och ett stegpå vägen mot att genomföra de handikappolitiska målen om full delaktighetoch jämlikhet. En översyn av kostnaderna skall också innehålla att kvinnorsoch mäns olika behov av stöd tydliggörs. Vi vet att en större del av stödet tillfunktionshindrade tillfaller män. Den skillnaden måste undanröjas och stödetfördelas på ett sådant sätt att jämställdhet och rättvisa uppnås.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär en utredning om förslag till attbegränsa kostnaderna för funktionshindrade enligt vad i motionen anförts.Stockholm den 25 oktober 1998Ingrid ()()()()()()Carlinge Wisberg (v)