ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GM02Kr237 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Kr237av och ()Stöd till Spårvägsmäns MusikkårStockholms Spårvägsmäns Musikkår (SSM) är en aktiv ochhögkvalitativ blåsorkester med en rik repertoar och med omsorg om regionens musikliv och har en starkambition att verka nationellt. SSM grundandes och harde arbetat målmedvetet för att uppnå enposition som en viktig musikliv.Stockholms läns landsting / AB SL är orkesterns huvudman. Huvud-mannen bidrar med . Orkestern kommer 1998 attgenomföra 250 spelningar för en publik på ca 100.000. Där ingår seriösakonserter, underhållning, ceremonimusik och högvakt, skol- och barnkonser-ter med mera.Orkestern har sin bas på Kungliga Myntet och bedriver där en rikverksamhet i form av olika serier såsom familje-, jazz- och lunchkonserter.SSM är unik i genom att vara den enda professionella blås-orkestern i sin region samt den enda fullstora symfoniska blåsorkestern ilandet. Orkestern kommer att arbeta mer nationellt. Bland annatplaneras en turné med operan till och Ronneby.Den uppskattade festivalen i kommer man också att fortsättamed, ett evenemang som bygger på folklig bredd och där det bjuds på frientré.Blåsmusiken är starkt förankrad med rötter från en bred folkrörelse somväxte fram . SSM utvecklar detta samarbete genomkommande sommarkurser och samarbete med amatörer och ungdomar.SSM är den enda professionella blåsorkestern i som inte erhållerstatsbidrag. Detta trots att orkestern verkar i en region som har en presumtivpublik på av befolkning.Musikerna i orkestern har en sysselsättningsgrad på . Det är ett stortproblem för orkestern att de inte kan erbjuda heltidstjänster.För att kunna arbeta vidare med musiken behöver orkestern ytterligareresurser. SSM bör därför inlemmas i den grupp av regionala orkestrar som ärberättigade till statligt stöd.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att bevilja statligt stöd också till SpårvägsmänsMusikkår.Stockholm den 24 oktober 1998Christina ()()
mot · GM02Kr239 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Kr239av ()Konstnärliga kollektivverkstäder1958 startade en konstnärlig kollektivverkstad för litografi iTidaholm. Anledningen var dels en hundraårig tradition itändsticksfabriken litografiska tryckeri, dels eninitiativrik konstnär och eldsjäl, har under de som gått sedan startenutvecklats kraftigt såväl kvantitativt som kvalitativt. Detsenaste tillskottet är bildandet av Litografiska Akademin iTidaholm, som driver en rad verksamheter med anknytningtill den litografiska konsten. Utöver kollektivverkstaden medca 85 medlemmar har man en utbildning under ledning avHellidens folkhögskola i grafiska tekniker med tonvikt pålitografi. Akademin ansvarar också för en professionelltryckeriverksamhet med masterprinters som trycker åtkonstnärer. Akademin driver dessutom där man visar historiskt intressant konst.Verksamheten åtnjuter ett årligt stöd från såväl kommunensom och spelar en viktig roll inom folkbildningen genom sinkoppling till Hellidens folkhögskola.När ett internationellt litografisymposium anordnades , dettredje , beslutades att bilda ett internationellt nätverk kringlitografisk konst, som skall ha sitt centrum vid Litografiska Akademin iTidaholm. Arbetet med att skapa ett nätverk har finansierats av EU:skulturprogram med . Detta innefattade ocksåett uppbyggnadsskede, ett antal "försymposier" vid vilka konstnärer från enrad olika länder inbjudits till . Syftet var att bredda akademinskontaktnät, vilket också lyckades.När den nya kulturpolitiken formades fannsdecentralisering med som ett viktigt delmål. Detta mål äger alltjämt singiltighet. Den konstnärliga verksamheten har en stor koncentration till stor-stadsregionerna. Yrkesverksamma konstnärer bor och verkar i stor utsträck-ning i storstäder i allmänhet och i i synnerhet. I budget-propositionen sägs också att bild- och formkonsten är det område där denregionala infrastrukturen är minst utbyggd. Det sägs också att utbudet avutställningar till stor del är koncentrerat till landets tre storstäder. Därförärdet viktigt att uppmärksamma seriösa satsningar som görs utanför stor-städerna.I budgetpropositionen talas vidare om hur flera nya bildkonstinstitutionertillkommit eller planeras på olika håll i landet, vilket med hänsyn till denrådande koncentrationen måste anses som mycket positivt. hartidigare beslutat stödja konstnärliga kollektivverkstäder för investeringar igemensam utrustning. Budgetpropositionen föreslår nu att medel anvisas fördetta ändamål.I det sammanhanget finns starka skäl att stödja det arbete som bedrivs avLitografiska Akademin i . Genom att vara centrum i ett nätverksom omfattar konstnärer och verksamheter i många länder och flera världs-delar är man unik inom sitt område.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om Litografiska Akademin i Tidaholm.Stockholm den 27 oktober 1998Lars ()
mot · GM02Kr240 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Kr240av och ()Stöd till kollektivverkstäderI budgetpropositionen föreslår regeringen att det statligastödet till organisationer inom bild- och formområdet ocksåskall omfatta stöd till kollektivverkstäder för investeringar igemensam utrustning.Det är ett bra förslag, men det kan bli ännu bättre!Varför gör regeringen en begränsning till investeringar i utrustning?Vi anser att exempelvis investeringar i kompetens, investeringar för attsöka nya publikgrupper och investeringar för att utveckla samarbete ocherfarenhetsutbyte, nationellt och internationellt, och som sker hos kollektiv-verkstäder, skall kunna stödjas på samma grunder som anskaffningen avteknisk utrustning.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om stöd till kollektivverkstäder.Stockholm den 28 oktober 1998Monica ()()
mot · GM02Kr241 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Kr241av ()RiksskådebananEfter impulser från bildades i i början av1900-talet Skådebanan. I samband med bildande på1930-talet ändrades verksamheten till en renodladpublikorganisation.Publikarbetet sker i form av olika aktiviteter inom regionalaskådebanor. Inriktningen är att bereda nya grupper tillträde till det kulturellasamhällsliv de av tradition, ekonomi, geografiskt avstånd m.m. inte ärdelaktiga i. Många arbetslösa och "de nya svenskarna" är en viktig målgruppsom de ca 6000 ideellt arbetande ombuden i skådebanorna engagerar sig för.De regionala skådebanorna är sammanslutna i en riksorganisation, Riks-skådebanan.Riksdagen har vid fastställandet av de kulturpolitiska målen hållit framallas rätt till kulturen, allas möjlighet till kulturupplevelser och egetskapande, främjande av kulturutbyte och kulturell mångfald. Verklighetenvisar emellertid upp en annan bild. Sammanfattningsvis är det i långttill det jämlika samhället inom den sektor där skådebanorna verkar.I arbetet med att förverkliga de av fastställda kulturpolitiskamålen kan Skådebanan fullgöra en viktig uppgift. Av ekonomiska skäl kanSkådebanan inte göra vad den önskar och förväntas göra och är dessvärre avsamma skäl inte representerad i alla län. Det statsbidrag som Skådebananerhåller har i princip inte räknats upp . Av givna skäl skulleutökade resurser ge Skådebanan bättre förutsättningar att verka så attmedborgarnas engagemang i och möte med kulturen kunde bli mera jämliktfördelade.Riksdagen bör genom ett uttalande understödja satsningar i syfte atteliminera bristerna för allas delaktighet i kulturlivet som ovan redovisas.Riksdagen bör därvid särskilt uppmärksamma den roll som Riksskådebananoch skådebanorna kan spela.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om Riksskådebanan m.m.Stockholm den 26 oktober 1998Anita ()
mot · GM02Kr242 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Kr242av m.fl. (s)Digitalisering av SVAR:s arkivmaterialDen informationstekniska utvecklingen fortsätter i snabbtakt. Teknikförnyelsens accelererande faser ställer landetsföretag och regioner inför svåra utmaningar. Hitintillsgällande teknikspridningsmönster talar dock för att landetsmer perifera eller näringslivsglesa områden successivt halkarytterligare efter i de alltmer forcerade förloppen. Motivet föratt genom särskilda samhällsinsatser sprida användning avny teknik blir starkare ju snabbare teknikutvecklingen går.Statsmakternas närings- och regionalpolitiskaställningstaganden tyder på en ökad insiktom problemen, men ställer krav på handlingskraftute i landet och lyhördhet hos marknadsledande företag ochcentrala, regionala och lokala myndigheter. Utan detta tordede regionala utvecklingsklyftorna fortsätta att växa.Den digitala tekniken är i dessa perspektiv av högsta intresse. Den harförutsättningar att lagra oerhört stora informationsmängder och kan rättintroducerad erbjuda intressanta möjligheter för en bättre regional utveck-ling, effektiviserad forskning och mer lättillgänglig samhällsinformation.SVAR - en regionalutvecklingsresursSvensk arkivinformation, SVAR, i medtyngdpunkt i i kommun tillhandahållerarkivinformation på mikrokort, vilka kopieras och försäljstill olika forskningsinstitutioner, folkbibliotek, skolor,universitet och enskilda släkt- och hembygdsforskare.Materialet tillhandahålls också på ort och ställe i iett särskilt forskarcentrum. Vidare mikrofilmasarkivhandlingar i och i respektive Sollefteåoch kommuner, konvertering/jacketering av mikrofilmgörs i i kommun medan databasregistreringav arkivhandlingar sker i Sandslån i kommun. är omkring 130 personer sysselsatta inom SVAR iVästernorrlands län med mikrofilmning, registrering,försäljning, distribution m.m. Verksamheten är till en delanslagsfinansierad, till en del baserad påarbetsmarknadsmedel men har även en egen intäktssida på ca10 miljoner . I den fortsatta utvecklingen ligger vidareatt SVAR i förfogar över allt inom arkivverketmikrofilmat material.SVAR har så här långt betytt mycket för framförallt med omnejd.Sysselsättning har skapats, serviceunderlaget har utökats och framtidstronhar stärkts. Med hänvisning till sambandet informationsteknologi ochregional utveckling som berörts ovan har SVAR som informationsföretagdessutom stora potentialer till att ytterligare bidra till den regionalautvecklingen i länets glesbygdsområden. Detta förutsätter emellertid en"digitalisering av SVAR". Det innebär att mikrofilmstekniken, vilkenSVAR:s produkter och tjänster i första hand baseras på, kompletterasmed den digitala tekniken.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av en digitalisering av SVAR:s arkivmaterial.Stockholm den 27 oktober 1998Agneta ()()()()()
mot · GM02Kr243 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Kr243av m.fl. (s)Statligt anslag till SVAR i påbörjades med avsikt att omvandladen då i befintliga registreringsbasen till ettcentrum för svensk arkivinformation. Det preliminära syftetför , arbetsmarknadsmyndigheterna i länet och iSollefteå kommun var att få till stånd en långsiktigtbärkraftig arbetsplats i , vilken ort är en av länetsviktigaste stödjepunkter i inlandet. SVAR permanentadesgenom regeringsbeslut och är en byrå inomRiksarkivet, som har kontinuerligt utvecklats bl.a. genomfortlöpande insatser av nämnda intressenter.SVAR:s uppgift inom arkivverket är att på moderna informationsbäraretillgängliggöra arkivmaterial. Detta sker än så länge i första hand påmikrokort, vilka försäljs och utlånas till olika forskningsinstitutioner, folk-bibliotek, skolor, universitet och enskilda släkt- och hembygdsforskare.Materialet tillhandahålls också på ort och ställe i i ettforskarcentrum. Vidare mikrofilmas arkivhandlingar i och irespektive och kommuner, konvertering/jackettering avmikrofilm görs i i kommun, medan databasering av arkiv-handlingar sker i Sandslån i kommun. är närmare 160personer sysselsatta inom SVAR, varav drygt 100 anställda. Verksamhetenär dels anslagsfinansierad, dels baserad på arbetsmarknadsmedel, men haräven en egen intäktssida på ca . Den totala budgetenuppgår till , varav drygt 21 miljoner utgör statliga anslagoch bidrag.I den fortsatta utvecklingen ligger att SVAR vid depån i förfogaröver allt inom arkivverket mikrofilmat material och att materialet successivtdigitaliseras. SVAR har så här långt betytt mycket för länet, framförallt förRamsele och andra inlandsorter. Sysselsättning har skapats, serviceunder-laget har utökats och framtidstron har stärkts.Målsättningen för SVAR vid permanentningen var bl.a. att uppnå eneffektiv arbetsorganisation, en kommersiell inriktning och en god kostnads-täckning. Det stod emellertid ganska tidigt klart att det skulle bli omöjligtattuppnå denna målsättning på grund av verksamhetens bundenhet tillarbetsmarknadspolitiska villkor i ekonomiskt avseende.Beroendet av arbetsmarknadsmedel har närmare bestämt medfört att detinte går att upprätthålla kontinuitet i arbetsstyrkan vare sig i fråga om volymeller att behålla samma personal. har dessutom flerafaktorer tillkommit som medfört försämrade ekonomiska förutsättningar.Lönebidragen har sänkts, ävenså bidragsdelen för beredskapsarbeten, ochmöjligheterna att ta ut avgifter för besökare i forskarsalen har upphört.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett ökat fast statligt anslag till SVAR i Ramsele.Stockholm den 27 oktober 1998Agneta ()()()()()
mot · GM02Kr244 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Kr244av och ()Kostnader i samband med arkeologiska undersökningarEnligt lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. är ansvaretför skydd och vård av kulturmiljön en angelägenhet för alla.I verkligheten åvilar dock ansvaret främst fyra slagsadressater, nämligen ägare eller andra markanvändare,kommuner, museer och statliga myndigheter. Ägarens ansvarhar successivt skärps bl a genomkostnadsansvar för arkeologiska undersökningar videxploatering.Arkeologiska undersökningar aktualiseras huvudsakligen när någon villutföra ett arbetsföretag som innebär att en fast fornlämning måste rubbas,ändras eller tas bort. Regler om ingrepp i fasta fornlämningar finns intagna ikulturminneslagens andra kapitel.I lagen föreskrivs att den som avser att uppföra en byggnad eller enanläggning eller genomföra ett annat arbetsföretag som berör en fornlämningär skyldig att ansöka om tillstånd hos . får lämnasådant tillstånd endast om fornlämningen medför hinder eller olägenhet sominte står i rimligt förhållande till fornlämningens betydelse (12 §). Omtillstånd lämnas får som villkor ställa skäliga krav på särskildundersökning för att dokumentera fornlämningen och ta till vara fornfyndeller på särskilda åtgärder för att bevara fornlämningen (13 §).Kostnaderna för sådana undersökningar och andra åtgärder som nämnts i13 § skall med vissa undantag bestridas av den som ämnar utföraarbetsföretaget (14 §). Tanken bakom kostnadsregeln är att eftersom enfornlämning är att se som en på lag grundad form av servitutsbelastning, ärdet rimligt att den som vill få bort servitutet även skall stå för de häravföranledda kostnaderna. Kostnaderna blir särskilt betungande i områden därfornlämningar är särskilt rikt förekommande och kolliderar med enskildanäringsintressen som t ex i och på Öland.Regeln om kostnadsansvar i ovannämnda 14 § kulturminneslagen hade enmotsvarighet i den tidigare gällande fornminneslagen. Enligt den lagengällde kostnadsansvaret endast för större arbetsföretag medan staten betaladeför de mindre. Vår uppfattning är att en återgång till den gamla ordningenmed en skiljelinje mellan större och mindre arbetsföretag på ett godtagbartsätt skulle minska kostnaderna vid arkeologiska undersökningar för mindrearbetsföretag. Kulturminneslagens regler om kostnadsansvar för arkeologiskaundersökningar bör därför ändras. Ändringen bör gå ut på att det ifråga-varande kostnadsansvaret begränsas till större arbetsföretag. Detta bör kunnaske på ett kostnadsneutralt sätt. Det bör ges regeringen till känna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ändringar i kulturminneslagen.Stockholm den 27 oktober 1998Birgitta ()()
mot · GM02Kr245 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Kr245av ()Kostnadsansvar vid fynd av fornlämningarUtgrävningar av arkeologiska fynd är ofta myckettidskrävande och därmed dyrbara och kan äventyra helabyggprojekt. är exploatören ensam ansvarigför att bära de kostnader som kan uppstå vid påbjudan avarkeologisk undersökning. Stor risk föreligger attexploatören för att undgå stora undersökningskostnaderfrestas att mycket snabbt förstöra påträffat fornfynd genomatt gräva eller spränga bort det. På så vis kan ovärderligahistoriska fynd gå om intet.Det är inte rimligt att avgörandet huruvida ett kulturhistoriskt fynd skallkunna bevaras åt kommande generationer eller ej skall vara avhängigt avdessa omständigheter. Det måste vara en riksangelägenhet att se till att intevärdefulla fornfynd förstörs för kommande generationer. För att förhindra attså sker borde ett delat ekonomiskt ansvar mellan exploatör, stat och kommunföreligga för att på så vis förhindra att värdefulla historiska fynd fördärvas.Ett sätt vore att upprätta någon form av fond ur vilken exploatörer kan sökamedel för att möta dryga kostnader.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kostnadsansvar vid fynd av fornlämningar.Stockholm den 28 oktober 1998Karl-Göran Biörsmark (fp)
mot · GM02Kr246 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Kr246av ()National TrustStorbritannien har lyckats bevara mycket stora delar av sittkulturarv - som man skapat ett medborgerligtengagemang för detta - tack vare stiftelsen ,startad av Beatrix Potter.Det finns all anledning för att ta vara på de mycket godaerfarenheter man fått i och att skapa förutsättningar för en liknandestiftelse i Sverige.Frågan behöver snabbutredas, inte minst med tanke på den utarmning somfideikommisslagens avskaffande nu driver fram.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en i Sverige.Stockholm den 27 oktober 1998Bertil ()
mot · GM02Kr248 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Kr248av ()Hjulångaren byggdes i 1836-37och utrustades med två balansångmaskiner om vardera 17hästkrafter tillverkade av verkstad. Fartyget varavsett för trafiken mellan och på dennågra år tidigare färdigställda . Dimensionerna äranpassade till kanalens slussar. Längden är 24,5 m ochbredden 3,7 m. Hjulhusen är indragna i sidorna för att intevara i vägen i slussarna. Men fartyget var också en godsjöbåt och trots sin begränsade storlek utformad även för fartpå öppna havet. är byggd av trä och utrustadmed ångmaskiner och ångpanna av de äldsta typerna. Dådenna hjulångare byggdes, hade de maskindrivna fartygenännu inte funnit sin egen form. Påverkan från segelskutornaär påtaglig. hyrdes ångaren av förpostfarten mellan och Stralsund.I tjugo år gjorde god tjänst som kanalfartyg. På resa frånStockholm till gick ångaren hårt på grund vid önJungfrun mitt i . Den gick till botten på och där stården . Fartyget, som är nästan helt intakt, är ett industri- och teknik-historiskt minnesmärke i världsklass.År 1980 hittades fartyget. Efter upptäckten har marinarkeologiskaundersökningar och mätningar utförts. Förberedande utredningar för enbärgning och konservering som museum har genomförts under ledning avlänsstyrelsen i . Sakkunniga bedömningar pekar på en kostnad istorleksordningen . Goda skäl talar för att låta fartyget blimuseum i , där dess maskiner byggdes. Det finns på många håll ettbetydande intresse för det märkliga fartyget och för ett museum lämpadebyggnader finns inom verkstadsområdet. Enskilda, organisationer ochföretag har uttryckt sin vilja att bidra men det måste också till ett statligtengagemang för att detta viktiga museum ska bli möjligt att förverkliga.Tack var det söta Vätternvattnet är nästan spökliktvälbevarad. Allt finns kvar - från riggen och den höga skorstenen tillångmaskinerna, från den förgyllda galjonen till panelerna och bemålningeni salongerna.Erik Nordevall saknar motsvarighet. Ingen annanstans finns ett heltbevarat ångfartyg av den första generationen. Museer har byggts upp kringmycket gamla ångfartyg på andra håll i världen. Men de fartygen är inte barayngre utan har också endast mindre delar bevarade från den äldsta tiden.Om än mindre och yngre är fullt ut en motsvarighet tillregalskeppet . Fartyget är unikt och representerar ett tidigt och viktigtskede i fartygens, ångdriftens och ångsjöfartens utformning. Det har ocksåväckt ett berättigat internationellt intresse.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om hjulångaren bärgning och framtida förvaring i ettmuseum.Stockholm den 28 oktober 1998Karl-Göran Biörsmark (fp)
mot · GM02Kr249 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Kr249av ()Linbanan Forsby-KöpingEn kalkstensfyndighet söder om skulle försörjadåvarande Skånska Cementgjuteriets nystartadecementfabrik i med kalksten. Det erbjöd i slutet av1930-talet ett spännande transportproblem; skulle man väljabiltransport med färja i Hjälmaresund, skulle man välja attbygga en helt ny järnväg eller fanns det en mer ekonomisklösning? Svaret på problemet blev en linbana,som stod klar och gick dygnet runt, varjeår med kalksten, som blev till cement ochindustrikalk inför den stora efterkrigsexpansionen förindustri och byggande. Linbanan har på ett miljövänligt sättklarat ett stort och långvarigt transportbehov. Det är lätt attsäga att det blev en mycket lyckad investering såväl teknisktoch ekonomiskt som miljömässigt.Numera är den linbana som bilister på mellan och Arbogaeller på andra vägar i regionen förundrat tittat på och undrat varifrån och vartoch med vad, för alltid stoppad. Den sista transporten gick ochanledningen till att linbanan stannats är inte att den är utsliten, utan attFors-bykalken har svårt att klara kvalitetskraven för den nuvarande användningen.Linbanan har trots stora ingrepp i naturen kommit att betraktas som ettnaturligt inslag i miljön. uppkommer frågan om vad som skall ske medlinbanan. Skall den rivas? Det är de flesta eniga om är en dålig lösning. Ettbevarande är naturligtvis det som känns riktigast. Det skulle också gemöjlighet att utveckla turistisk verksamhet - att tyst och stilla glida framöver land och sjö för att beskåda djur och natur. Givetvis handlar detta ytterstom pengar - alla intressenter måste samverka, och staten bör på lämpligt sättekonomiskt stödja ett sådant projekt.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av statligt stöd för bevarandet av linbanan mellan Forsbyoch Köping.Stockholm den 27 oktober 1998Göran ()