mot · GM02Ub803 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Ub803av m.fl. (fp)Den högre utbildningenSammanfattning? Kvaliteten ska stå i centrum?? Strategi för framtida lärarförsörjning?? Fler doktorandtjänster?? Fler fristående högskolor?? Möjlighet till lokala antagningskriterier?? Avskaffa kårobligatoriet?? Fler utlandsstudenter?? Fler utländska studenter i ?? Utbildningskonto för livslångt lärande?? Nytt studiestödssystem?? Höj fribeloppsgränsen?? Studenter ska omfattas av lagen om sexuella trakasserier?? Genusperspektiv vid tjänstetillsättning?? Funktionshindrade studenter?? Satsning på lärar-, vård- och omsorgsutbildningar?InledningDen enskilda människan är liberalismens utgångspunkt.Målet är hennes frihet och livschanser. Oavsett bakgrund,begåvning, fysisk och mental styrka måste alla människor fåmånga chanser i livet, många möjligheter att växa ochutvecklas. För att nå detta mål måste människor ständigtkunna inhämta kunskap och utveckla sina kompetenser. Vikan alltid nå fram till bättre kunskap och mer genomtänktaidéer även om vi aldrig kan nå någon slutgiltig sanning. Enförutsättning för mänskliga framsteg och samhälleligutveckling bygger således på kunskap, kreativitet, forskning,kritisk granskning, nyfikenhet och öppenhet för nya idéer.Därför vill ha en ny kurs för den högre utbildningen.Utbildning är ett sätt att frigöra sig och förändra samhället. Alla människoroavsett social och kulturell bakgrund ska uppmuntras och stödjas att söka tillhögre studier. Ett incitament för högre studier är att det lönar sig ävenekonomiskt, men det är också viktigt att alla elever redan i fåruppmuntran till och information om vikten av högre studier. Det är redan igrundskolan som grunden för högre studier för den enskilde eleven läggs.Vi vill att universitet och högskolor återfår sin självständighet. Forsk-ningen ska vara fri och obunden från den politiska makten. Den nödvändigaexpansionen av antalet platser inom den högre utbildningen hade, omFolkpartiet suttit vid makten, genomförts med kvaliteten i fokus. Densocialdemokratiska utbyggnaden har genomförts som doktoranderhar fått sämre förutsättningar för forskning och anslagen till svensk forskninghar minskat. utbildningspolitik sätter högskolans viktigasteresurs - de som undervisar - i fokus. Obehöriga lärare skapar debatt inomandra områden i utbildningssystemet, men när det gäller högskolors ochuniversitets lärarförsörjning inser inte regeringen hur allvarlig situationenär.Samhällets tekniska och ekonomiska utveckling gör innehavet av kunskapoch kompetens mer betydelsefullt. För att skall hänga med iutvecklingen behövs fler människor med högre utbildning. I ett personligtutvecklingsperspektiv lönar sig alltid högre utbildning för den enskilde.Valet att satsa tid och därmed pengar på att skaffa sig en högre kompetensmåste dock bli mer lönsamt även ekonomiskt. Dit har vi fortfarande långt attgå i Sverige.Utbildning av akademiker i tillräckligt antal och på tillräckligt hög nivå ärcentralt för varje land för att ha en möjlighet att hävda sig i framtiden.Internationella studier visar att har behov av att ytterligare höjautbildningsnivån på befolkningen. Den andel av varje ungdomsgenerationsom påbörjar eftergymnasial utbildning är lägre i än i andra jämför-bara länder. För är målet att minst hälften av alla i en årskurssöker sig till högre utbildning.Att skaffa sig en högre utbildning ger förutsättningar för den enskildamänniskans konkurrenskraft. Arbetsmarknaden är inte längre sluten ochnationell. Med en högre utbildning som håller god kvalitet öppnar sigarbetsmarknaden för svenska akademiker i , men även i övrigavärlden. Inträdesbiljetten till en internationell arbetsmarknad är godaspråkkunskaper och en akademisk examen av internationell hög kvalitet.Sedan 1991 har den högre utbildningen byggts ut kraftigt i ,snabbare än i något annat land . Men trots den stora expan-sionen har antalet platser inte ökat i samma takt som efterfrågan på plats viduniversitet och högskolor. Det har blivit mycket svårare att komma in påhögskolan och . Till har drygt 137 000 sökttill någon av de cirka 1 400 högskoleutbildningarna, enligt statistik från (Verket för högskoleservice). 58 000 personer har erbjudits en högskoleplats,vilket är 6 000 fler än . är det dock många personer somvill studera men som inte har antagits till någon utbildning.Utbyggnaden av högskolan har varit nödvändig. Men bristen på lång-siktighet i besluten har skapat problem för högskolor och universitet. Det harinte funnits någon genomtänkt utbildningspolitisk strategi bakomutbyggnaden. De kvantitativa målen tycks ha varit viktigare än att skapa enhögre utbildning där kvaliteten står i centrum. Resultatet har blivit att hög-skolorna och universiteten har haft svårt att kunna ha framförhållning iutbildningen.Ytterst är det studenterna som blir lidande med alltför stora föreläsnings-grupper och icke behöriga lärare.Det är bra att fler människor än tidigare i söker sig till högreutbildning. Men resultaten av högre utbildning kan inte främst räknas iantalet examina som avslutas eller hur många studenter som studerar. Detavgörande är att undervisningen och forskningen håller hög kvalitet.Liberal högskolepolitikDen högre utbildningens viktigasteresursAntalet studenter ökar i skådat antal. Enligtuppgift kommer högskolor och universitet att behöva 3000nya lärare , till dettakommer stora pensionsavgångar. examineras runt1600 doktorer . Av dem stannar inte alla inomhögskolevärlden. De ska även täcka andra behov änhögskolans. Det behövs disputerade personer som lektorer igymnasieskolan och komvux, forskare i industrin ochutredare i förvaltningen. Det är viktigt att det finnsdisputerade personer inom många olika delar av samhället,men det innebär också att fler människor måste uppmuntrasatt påbörja forskarutbildning. Men regeringens politik går imotsatt riktning.Regeringens kortsiktighet när det gäller högskolans utbyggnad är extratydlig inom detta område. Utan disputerade lärare kan inte svenska högskoloroch universitet erbjuda den vetenskapliga kvalitet på undervisningen somstudenterna har rätt till. saknar en konsekvensanalys av detkvalitativa innehållet i den svenska högre utbildningen med tanke påexpansionen. Den analysen bör också innehålla en konsekvensbeskrivning avstörre undervisningsgrupper, brist på lokaler, brist på studentbostäder etc.Med tanke på den brist på utbildade lärare på högskole- och universitets-nivå som blir större i och med den högre utbildningens nödvändiga utbygg-nad efterlyser en strategi från regeringen hur bristen ska lösas. Ensjälvklar del i den långsiktiga strategin måste vara en större rekrytering tillforskarutbildningarna runt om i landet, men det är inte tillräckligt. För attklara lärarförsörjningen krävs också en större internationell rekrytering avprofessorer, universitetslärare och forskare.Det som här anförts om vikten av en konsekvensanalys av den högreutbildningens expansion samt en strategi för att trygga lärarförsörjningen vidhögskolor och universitet bör som sin mening ge regeringen tillkänna.Fler doktorandtjänsterDen biföll regeringens förslagtill forskarutbildningsreform. Reformen kom till efter enbristfällig beredning där konsekvenserna av den intetillräckligt analyserats. Den grundläggande förändringen ärkravet på finansiering av forskarstudierna. Dessutominnehåller den bl a att utbildningsbidragen återinförts i storskala, en doktorand som har haft utbildningsbidrag ellerdoktorandtjänst ska ej automatiskt ha rätt att erhållastudiemedel för att slutföra sin forskning och att staten nuförordar stenciltryck av avhandlingar.Det nya doktorandsystemet drabbar humaniora främst, men ävensamhällsvetenskap. Faktum är att många institutioner kan antanya doktorander, eftersom de inte kan garantera doktorandernas försörjning.Mindre än efter det att fattade beslutet om den nyadoktorandfinansieringen, börjar konsekvenserna av det att visa sig påuniversitet och högskolor. Det är visserligen för tidigt att få en heltäckandebild av reformens konsekvenser. Men en enkätundersökning som Uppsalastudentkår har genomfört visar att antagningen till de olika doktorand-utbildningarna vid kraftigt minskar. Höstterminen 1997antogs 159 doktorander inom de kulturvetenskapliga fakulteterna, antas60 doktorander. På de språkvetenskapliga fakulteterna har antagningen avdoktorander sjunkit med 60 procent.Forskarutbildningsreformen handlar dock inte enbart om doktorandernasförsörjning. En annan viktig del är den s k effektiviseringen av utbildningen.Genomsnittstiden ska vara för en avhandling, detta trots att när detgäller såväl svenska som utländska avhandlingar forskningstiden skiljer sigmarkant mellan de olika disciplinerna, framför allt gäller detta förhumanistiska och samhällsvetenskapliga fakulteter. Politiker kan geförutsättningar, bl a genom att införa fler doktorandtjänster och därmedunderlätta för en kortare doktorandutbildning. Men det går inte att på politiskväg tvinga fram ett system där tiden för disputation är densamma församtliga avhandlingar inom alla discipliner. Det är inte främst tiden, utanresultatet av forskningen som är det viktiga.Folkpartiet inser problemet med den orimliga skuldsättning som en längretids studier med studielån innebär. Men forskningens egenvärde kan aldrignog betonas. För forskningen i sig spelar exempelvis forskarens ålder ingenroll. Tvärtom finns det ett värde att även ha doktorander med andraerfarenheter och som påbörjar sin forskarkarriär senare i livet. Det måstefinnas flexibilitet i systemet som gör att människor med relevanta forskar-ambitioner också har möjlighet att genomföra sina forskningsprojekt. Vimåste skapa en forskarutbildning som lockar - och inte avskräcker - flermänniskor att påbörja forskarutbildningen. För kvaliteten i svensk utbildningoch den svenska forskningens framtid är detta nödvändigt.Regeringens kortsiktighet när det gäller högskolans utbyggnad är extratydlig inom detta område. Utan disputerade lärare kan inte svenska högskoloroch universitet erbjuda den vetenskapliga kvalitet på undervisningen somstudenterna har rätt till.Det som här anförts om inrättandet av fler doktorandtjänster bör riksdagenge regeringen till känna.Inrätta ett ackrediteringsinstitutRegelbundna utvärderingar är ett effektivt sätt att värdera enverksamhets kvalitet. I många länder sker det en sådan s kackreditering av universiteten. I t ex görs enbedömning av landets universitet . I denvärderas universitetens olika institutioner enligt ettpoängsystem där bl a kvaliteten på undervisningen,kursernas omfattning, handledningen och forskningen påinstitutionen värderas. Resultatet av denna utvärdering äroffentlig och ger studenter, forskare och lärare vid debrittiska universiteten möjlighet att se vilken kvalitet derasutbildningar och institutioner håller i en nationell jämförelse.I har ansvar för att granska och bedöma kvalitetenvid universitet och högskolor genom nationella utvärderingar. Dengranskning som utförs omfattar de processer som säkrar och förbättrarkvaliteten, inte den egentliga kvaliteten i sig. Inför granskningen utarbetarlärosäten en självutvärdering.Folkpartiet anser inte att detta är tillräckligt. Vi vill inrätta ett frånHögskoleverket fristående ackrediteringsinstitut. Syftet med ett sådantinstitut är att med mellanrum göra en utvärdering av kvaliteten påundervisningen vid svenska högskolor och universitet. Det är en rättighet förstudenterna att veta vilken kvalitet deras utbildning håller i jämförelse medövriga högskolor och universitet i och högskolor konkurrerar inte enbart med varandranär det gäller att attrahera studenter. Eftersom arbetsmarknaden blir mer ochmer internationell kommer det med största sannolikhet att vara fler svenskastudenter som väljer att förlägga hela sin utbildning utomlands. Meddet svenska EU-medlemskapet blir inte heller svenska studenter diskrimine-rade av utanförskapets höga kostnader för terminsavgifter även pågrundutbildningsnivån. Det är i detta sammanhang viktigt att svenska uni-versitet och högskolor får en tydlig kvalitetsutvärdering så att även utländskastudenter söker sig till svenska utbildningar.Ett väl fungerande ackrediteringsinstitut ger studenterna möjlighet att sökasig till den utbildning som ger dem bäst möjligheter på framtidens arbets-marknad.Det är viktigt att ackrediteringsinstitutet är fristående från Högskoleverketoch att ackrediteringen görs av välutbildade ackrediterare med kompetens attgenomföra utvärderingar. tror att den bästa utvärderingen sker avoberoende ackrediterare som inte har ansvar för utbildningen, vilket juHögskoleverket har. Men det finns ytterligare en poäng med attkvalitetsutvärderingen sker utanför ram. Statligamyndigheter har nämligen inte rätt att kritisera regeringen. Eftersomkvaliteten även på den högre utbildningen är ett resultat av den fördaregeringspolitiken kan det uppstå situationer där det är politiken som börkritiseras, inte de som genomför de politiska besluten.Det som här anförts om inrättandet av ett ackrediteringsinstitut börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.Sommaruniversitet - i väntan på treterminerUniversitetsåret består av två terminer, en höstterminoch en vårtermin, där varje termin omfattar 20 poäng, vilketär 20 veckors studier. Många högskolor och universitetanordnar dessutom utöver detta speciella sommarkurser. budgeterade därför extra anslag tilluniversitet och högskolor som anordnar sommarkurser. Viser det som ett steg i rätt riktning att utöka valfriheten förstudenter. Det finns också andra sätt att utöka valfrihetenmed exempelvis större möjlighet till distansstudier äveninom de traditionella högskoleutbildningarna.Folkpartiet anser att utbildningsåret skulle kunna delas upp i tre termineroch innefatta sommarmånaderna. En sådan indelning ger större möjlighet förstudenterna att förkorta utbildningstiden. Om även sommarterminen blir enofficiell termin får studenter som vill studera kurser inom utbildningen hamöjlighet till det. De negativa konsekvenserna av det traditionella systemetmed två terminer, under de senaste årens höga arbetslöshet, är uppenbara. Istället för att tidigare slutföra en utbildning och ta en examen tvingas mångastudenter gå arbetslösa eller studera sommarkurser som inteär del av utbildningen. Ett treterminssystem gör det möjligt för studenter somvill ha studieuppehåll att ta det och för andra som föredrar att studera även påsommaren att göra det.Det som här anförts om att dela in högskole- och universitetsåret i treterminer bör som sin mening ge regeringen till känna.Fler fristående högskolorDet finns ett enormt tryck på högskolorna och universiteten iSverige. Antalet platser har visserligen byggts ut kraftigtunder senare år, men behovet av fler studieplatser ärfortfarande stort i . Ett sätt att skapa fler studieplatserär att etablera fler fristående högskolor. De friståendehögskolorna skulle kunna drivas i exempelvis stiftelseformsom med fler högskolor är många. Med fler högre läroanstalter kanfler människor skaffa sig en högre utbildning. Med högskolor som drivs medalternativa former får en sundare konkurrens inom utbildnings-sektorn.Det som här anförts om fler fristående högskolor bör som sinmening ge regeringen till känna.Friare antagningsmöjligheter förhögskolor och universitetRegeringens ambitioner när det gäller antagningen tillhögskolor och universitet har varit att införa ytterligarestatliga regleringar. Högskolors och universitets möjligheteratt själva, inom vissa ramar, utforma antagningskrav förvissa utbildningar har kraftigt begränsats. vill atthögskolor och universitet ska få förtroendet att självautveckla lokala antagningskriterier, inom vissa ramar somexempelvis krav på högskolebehörighet, som ska varatydliga för studenterna. Det är ett sätt att öka profileringen,som friare högskolor kan utforma utbildningar därandra än de traditionella antagningskriterierna är aktuella. Ettexempel är del av antagningen till läkarutbildningen vidHälsouniversitetet i , där en del av studenternaantas via antagningsprov och intervjuer, ett sätt som varitframgångsrikt och därför följts av andra medicinskafakulteter, t ex och i Lund.Det som här anförts om att högskolor och universitet ska få möjlighet attpå vissa utbildningar få utforma lokala antagningskriterier bör somsin mening ge regeringen till känna.Föreningsfrihet - även för studenterPrincipen om föreningsfrihet är en av de grundläggande fri-och rättigheterna i regeringsformen. Den så kallade negativaföreningsfriheten innebär, enligt regeringsformen, ett skyddmot att genom tvång tillhöra politisk sammanslutning,trossamfund eller annan sammanslutning. anserdet fel, utifrån principiella utgångspunkter, att studentertvingas tillhöra studentkår, nation eller fakultetsförening somett villkor för att få studera. Det verkar dessutom hämmandepå utvecklingen av ett svenskt öppet universitet.Den borgerliga regeringen (1991-1994) tog initiativ till utredningen(SOU 1994:47). Slutsatserna utgick från förutsättningen att deuppgifter som studentkårerna har i viss utsträckning ska åläggashögskolorna och universiteten. Kostnaden för kårobligatoriets avskaffandeföreslogs bekostas av staten.Regeringen fortsätter dock att tvinga studenter att vara anslutna till enstudentkår.För är det otänkbart att acceptera ett system där enskildamänniskor tvingas att vara med i en organisation. Rättigheten att välja attvara med i, och att stå utanför, organisationer och sammanslutningar skaäven gälla för studenter. Studentkårernas uppgifter kan i stort handhas inomhögskolans ram, men också inom eventuellt tillkommande frivilliga ideellastudentorganisationer. I denna process är det viktigt att bevara student-inflytandet vid universitet och högskolor, något som dock inte är beroende aven icke vald organisationsanslutning.Det som här anförts om avskaffandet av det s.k. kårobligatoriet börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.Ökade resurser till forskningenRegeringens ambition var att ändra i stiftelsernas regler så attderas medel skulle kunna bli föremål för politiskt styrdforskning. Men eftersom detta inte är möjligt att göra förmedel i bundna stiftelser minskade således regeringenforskningsrådens resurser.Samtidigt som högskolans verksamhet expanderar har regeringen dragitned på resurserna till den högre utbildningens kärna - forskningen.Universitetens och forskarnas självständighet är central i liberalforskningspolitik. Under århundraden har kunskap skapats, bevarats ochspritts vidare inom universitetsstrukturen. Forskning är nödvändig för attkunna skapa nya kunskaper. Forskningen skall också kritiskt värdera denrådande synen på samhället, människor och natur. Forskningen ökar inte baravåra kunskaper, den fyller också en funktion som problemlösare. Sverigesutveckling är beroende av att vi har ett fritt och kreativt forskarklimat. Detförutsätter fria forskare.Fri och obunden forskning som håller hög kvalitet är en förutsättning församhällets utveckling. Mångfald och frihet inom forskningen har ettegenvärde. Det är när okonventionella idéer möts som icke förutsägbaraforskningsresultat blir resultatet.Neddragningen på forskningsråden är därför oacceptabel. Den svenskaforskningspolitiken måste ha en hög ambition. Därför behöver forskningenmer resurser.Det som här anförts om mer resurser till forskningsråden bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna.Fler utlandsstuderandeFolkpartiet anser att fler svenska studenter ska uppmuntrasatt studera utomlands. Vårt mål är att varje student som tarexamen från en svensk högskola och ett universitet ska haförlagt minst en termin av studierna utomlands. Det ärviktigt, inte bara i ett akademiskt perspektiv, utan också föratt skaffa sig kulturkompetens och nya språk. Högskolor ochuniversitet måste dock förbättra sina rutiner när det gäller"översättande" av utländska studier till svenska. Folkpartietföreslår att alla studenter som förlägger en termin eller flerautomlands, ska få ett skriftligt intyg för hur utlandsstudiernaräknas vid hemkomsten. Ett än större problem är detta förinvandrare med långa akademiska utbildningar som i Sverigehar svårt att få utbildningen översatt. Det måste skapasrutiner för hur utländska universitetsutbildningar ska räknas iSverige.Sverige måste bli bättre på att stimulera utländska studenter att komma tillSverige. Vi har tämligen många från andra länder som genomgårforskarutbildning här men alltför få gör sin grundutbildning i Sverige.Möjligheten till detta är god inte minst genom EU-medlemskapet. Samtidigtär ett litet språkområde, vilket är en nackdel. Därför borde fler kurserges på andra språk än svenska och textböcker på andra språk än svenska ochengelska användas. Det skulle motivera utländska studenter att söka sig hitoch ge svenska studenter bättre förutsättningar för studier utomlands. Bristenpå svenska tolkar är mycket stor i t ex italienska, grekiska, portugisiska,vilket visat sig i EU-arbetet.Det som här anförts om att alla studenter ska få ett skriftligt intyg innan depåbörjar sina utlandsstudier, om hur studierna översätts vid hemkomsten ochvikten av att fler svenska studenter studerar utomlands samt att fler utländskastudenter rekryteras till svenska universitet och högskolor bör somsin mening ge regeringen till känna.Utbildningskonton - för ett livslångtlärandeEtt helt nytt system behövs för att människor skall kunnafinansiera bl a vidareutbildning. Ett sådant system kan kallasutbildningskonton. Det innebär att människor skulle ges enmöjlighet att på gynnsamma villkor spara själva men ocksålåna pengar för att vidareutbilda sig. En anställd skall kunnafinansiera sin kompletterande utbildning även på andra sättän dem som arbetsgivaren är beredd att räkna sompersonalutbildning. Dessutom borde det nuvarandeavdragsgilla pensionssparandet kunna breddas till ett"pensions- och utvecklingssparande" där det blir möjligt attupp till en viss gräns ta ut pengar före pensioneringen för attmöjliggöra bl a utbildning. Det avdragsgilla maxbeloppethöjs till 1,5 basbelopp . Om de fackligaorganisationerna vill bredda avtalspensionerna på samma sättmöjliggörs det genom regeländringar. Individer mellan 30och bör ges möjlighet att låna av det allmännapensionssystemet för att använda till exempelviskompetensutveckling. Förslagsvis kan man få ta ut avsin årslön. I gengäld reduceras individens ålderspension medmotsvarande belopp. Den som tagit ut ett pensionsår i förvägkan återvinna denna pensionsrätt genom sparande,exempelvis i en privat pensionsförsäkring eller annat privatsparande.Som studier avses heltidsstudier vid universitet, högskolor, gymnasiumoch komvux och folkhögskola. Motsvarande gränser tillämpas redan avCSN i dagens studiestödssystem.Det som här anförts om inrättandet av ett utbildningskonto bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna.Högskolans resurserDet behövs fler människor med naturvetenskaplig ochteknisk kompetens. Med det naturvetenskapliga och tekniskabasåret får de elever som gått samhällsvetenskaplig ellerekonomisk gymnasieutbildning möjlighet att skaffa sigbehörighet till tekniska och naturvetenskapliga utbildningarvid universitet och högskolor. Regeringen har beslutat atthälften av dessa platser ska förläggas till högskolor ochresten till den kommunala vuxenutbildningen.Det innebär att högskolorna även har ansvar för viss gymnasieutbildning.Det är en orimlig prioritering. har istället föreslagit ett utökatantal platser till komvux. Vi anser att högskolans resurser ska fokuseras påhögre utbildning, inte att ge utbildningar på gymnasienivå.Det som här anförts om att högskolor ska fråntagas ansvaret förutbildningar på gymnasienivå bör som sin mening ge regeringentill känna.Ett nytt studiestödssystemRegeringen tillsatte en utredning med syfteatt arbeta fram ett reformerat studiemedelssystem, vilkenlämnade sitt slutbetänkande "sammanhållet studiestöd" SOU1996:30, .