mot · GM02U617 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:U617av ()Homosexuella i världenBakgrundSom en reaktion mot bl a nazisternas förbrytelser motmänskligheten antogs 1948 av Förenta Nationernaförklaringen om de mänskliga rättigheterna: Alla människorär födda fria och lika i värde och rättigheter:? har rätt till liv, frihet och personlig säkerhet.?? Alla är lika inför lagen och är utan åtskillnad berättigade till skydd frånlagens sida.?? Ingen må utsättas för godtyckliga ingripanden ifråga om privatliv ... ejheller angrepp på heder och anseende.?? Sådana inskränkningar i dessa fri- och rättigheter får endast göras somfastställs i lag och som kan anses ha gjorts i syfte att tillgodose ettdemokratiskt samhälles rätt-mätiga krav på moral, allmän ordning ochallmän välfärd. ?När FN:s förklaring om de mänskliga rättigheterna skrevshade man förmodligen inte rätten att vara homosexuell, ellerde homosexuellas rättigheter, i direkt åtanke. Dessarättigheter finns inte heller uttryckligen omnämnda iförklaringen.Även homosexuella medborgare omfattas dock rent allmänt. Det innebärt ex att förklaringens artikel 12 som förbjuder godtyckliga ingripanden ifrågaom privat- och familjeliv bör kunna åberopas mot vissa typer av diskrimi-nering av homosexuella. Även artikel 22 får antas ha betydelse också förhomosexuellas rättigheter. Här stadgas att:Envar har i sin egenskap av samhällsmedlem rätt till socialtrygghet och till att de ekonomiska, sociala och kulturellarättigheter, som krävs för hävdandet av hans människovärdeoch utvecklingen av hans personlighet, realiseras genom denegna statens åtgärder och det internationella samarbetet, medhänsyn tagen till varje stats organisation och resurser.En av FN:s underkommissioner som arbetar med frågor somrör mänskliga rättigheter har visserligen behandlat frågan,dock utan att kunna enas på några avgörande punkter.Arbetet har försvårats bl a därför att synen på homosexualitetvarierar starkt. Det internationella samarbetsorganet förhomosexuellas organisationer i olika länder, , har trotsdetta givits konsultativ status vid FN:s ekonomiska ochsociala råd, ECOSOC.Homosexuella i världenDe homosexuellas situation varierar mycket från landtill land. I en del länder förföljs de och utpekas somsamhällsfarliga brottslingar, medan de i andra länderrespekteras.Många länder har totalförbud mot homosexuella handlingar mellan vuxna.Sverige tog bort sitt totalförbud 1944.I gällde även förbud mot kvinnlig homosexualitet, vilket är ganskaovanligt. Tyvärr är det är inte alltid så att homosexuellas situation är så somdet står i lagen. I länder där inte rättssystemet fungerar, t ex i ,fängslasoch trakasseras homosexuella även om det är olagligt. Där kan personer sominte gjort något juridiskt fel tas in för undersökning och sättas i fängelseellerarbetsläger utan riktig rättegång. kan det hända att homosexuellainte grips trots att det finns ett totalförbud. De grips inte p g a attlagparagrafen är ur bruk. Så var situationen på innan totalförbudet togsbort 1993.I en del länder med stark religion är lagen baserad på religionen, t ex ,där den islamiska strafflagen kommenderar spöstraff, stympning,stenande och dödsstraff. I de länder som förbjuder homosexualitet använderman inte "homosexualitet", utan man säger istället "förargelseväckandebeteende", "brott mot naturens ordning" eller "sexuell perversion". Totalför-budet har ofta en historisk förklaring. De flesta av de länderna som tidigareägdes av britterna har haft det victorianska förbudet mot "könsumgänge motnaturens ordning", och har det även idag.I de tidigare sovjetiska delreplublikerna införde förbud mot manlighomosexualitet. Det förbudet har de flesta nuvarande självständiga staternabehållit. Förklaringen till förföljelse i den muslimska världen är religiös.I finns ett totalförbud mot manlig homosexualitet i bl a ,, och i , men även på Cypern.Det finns däremot inget land i där kvinnlig homosexualitet ärförbjuden. är det västeuropeiska land som är hårdast.Homosexuella handlingar mellan män är här bara tillåtna i enrum mellan tvåpersoner som är . I den brittiska kommunallagen infördesen ny paragraf som förbjuder myndigheter att gynna homosexualitet eller attgynna att skolor lär barnen att homosexualitet är acceptabelt.I har en diskriminerande åldersgräns förhomosexuella förbindelser. Man har också förbud mot "uppmaning tilllösaktighet mellan personer av samma kön". Om man fälls för det kan mandömas till böter eller upp till 6 månaders fängelse. I , ,och får homosexuella lov att registrera partnerskap.I gäller totalförbud i många länder. I dömshomosexuella enligt den islamiska lagen till döden. I kan de dömastill livstids fängelse och 100 piskrapp. I döms homosexuella enligtstrafflag till spöstraff, stympning av händer och fötter, till fängelse ochdödsstraff. Men även i länder som inte har förbud kan situationen för dehomosexuella vara mycket svår, t ex i , där många bögar och lesbiskafängslas för brott mot samhällsordningen. I präglas lagstiftningen avarvet från kolonierna.Nästan alla före detta brittiska kolonier, t ex , , Sudanoch har kvar förbud mot homosexualitet. Mångafranska kolonier har däremot inte totalförbud. I finns baraförbudet i ett fåtal stater, t ex , och Guana. Men homosexuellautsätts ändå för svåra förföljelser från allmänheten, polisen ochmyndigheterna i länder som , och . I Nordamerikaråder totalförbud i bl a , , och samt i 23 avUSA:s delstater. införde inte sitt förbud mot kvinnlig och manlighomosexualitet . 1991 tvingades flytta sin världskonferensfrån till för att myndigheterna inte tyckte om att de vardär.Miljöpartiet anser att bör vara en drivande kraft internationellt föratt värna om de homosexuellas rättigheter. De homosexuellas rättigheter börföras in i de internationella konventionerna för att- stärka det rättsliga skyddet av homosexuella mot hets och våld-- bekämpa diskriminering av homosexuella-- förtryck och förföljelse av homosexuella erkänns som ett särskilt skälinom .-- 10F-- P-HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att bör driva att de homosexuellas rättigheter bör föras ini de internationella konventionerna.Stockholm den 27 oktober 1998Yvonne Ruwaida (mp)