mot · GL02Jo59 · 1998-03-27 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:142 Riktlinjer för arbete med jordbruks- och livsmedelspolitiken inom Europeiska unionen InledningJordbruksnäringen och livsmedelsproduktionen är en viktigresurs i det svenska samhället. Jordbruksmarken är en avvåra mest betydelsefulla naturresurser. Den är grunden förproduktion av högkvalitativa livsmedel och bioråvaror.Dessutom har jordbruket en betydelsefull roll i övergångentill ett allt mer kretsloppsanpassat samhälle.Inriktningen på jordbrukspolitiken måste vara att trygga utvecklingen inomjordbruket och livsmedelsindustrin i . I motionen redovisar Center-partiet vilka övergripande förändringar av EU:s gemensamma jordbruks-politik som vi anser vara nödvändiga. Förändringar av stödsystem ochförenklingar måste ske för att underlätta en miljövänlig kvalitetsproduktion.Möjligheterna måste förbättras för det europeiska jordbruket att i störreomfattning delta i konkurrensen på världsmarknaden. Konsumenternasberättigade krav på bra mat och en produktion utan skadlig inverkan påmiljön måste respekteras i hela Europa.Jordbruksproduktionen sker med hjälp av resurser som är platsbundnasamt drivs i grunden av den ständigt förnybara solenergin. ärjordbruket en global verksamhet. Allt större handel sker med världenslivsmedelsproduktion. Spelreglerna behöver därför vara så lika som möjligt,för att ge jordbrukarna möjlighet att bäst utnyttja sina platsbundna resurser.Därför är också ett utvidgat och fördjupat samarbete i viktigt förjordbruket.2. Regeringens förslag ochagerandeRegeringens proposition innehåller förslag omreformeringen av EU:s gemensamma jordbrukspolitik, CAP(Common Agricultural Policy) samt den gemensammalivsmedelspolitiken. Förslagen avser de långsiktigariktlinjerna. Propositionen behandlar inte de övervägandenoch ställningstaganden som måste göras med anledning avde nu aktuella förslagen till förändring av EU:sjordbrukspolitik.I juni 1997 presenterade i Agenda hur det fort-satta reformarbetet med den gemensamma jordbrukspolitiken skulle be-drivas. Kommissionen konkretiserade () sina förslag.Dessa förslag kommer under det närmaste året att diskuteras av jordbruks-och statsministrarna i ministerrådet. Regeringens proposition, med förslag tilllångsiktiga förändringar av EU:s jordbrukspolitik, har inget större värde förde kommande förhandlingarna i EU om Agenda 2000. Förslagen har iställetinriktning på nästa CAP-reform, som kanske kommer att beslutas inom entioårsperiod.Under 1997 har regeringen vid ministerrådsmöten deklarerat att Sverigestår bakom inriktningen av Agenda 2000. Den ståndpunkten ter sig inte heltlätt att förena med den syn på framtidens jordbrukspolitik som redovisas ipropositionen. Slutsatsen är att propositionens förslag är tämligen ointres-santa i den nya aktuella diskussionen om Agenda 2000.I det nuvarande läget borde regeringen ha koncentrerat sitt arbete på attlägga fast en strategi för hur , inom ramarna för Agenda 2000, skallagera för att försvara svenska intressen i EU.Regeringen och jordbruksministern har inte agerat på ett sätt sominger förtroende vad gäller Agenda 2000 och reformeringen av CAP. Ettexempel på detta är det brev som jordbruksministern sommaren 1997skickade till jordbrukskommissionär . I brevet ställdes krav påen mycket långtgående och snabb avreglering av jordbrukspolitiken. För-utom att den ståndpunkten inte är särskilt trovärdig i det korta perspektivet ärdet knappast en inställning som det finns ett brett politiskt stöd för iriksdagen. Tidpunkten för brevet från jordbruksministern sammanföll medslutfasen av arbetet i den parlamentariska utredning som hade till uppgift attutarbeta ett samlat förslag till reformer av EU:s gemensamma jordbruks- ochlivsmedelspolitik. Jordbruksministern föregrep på ett olyckligt sätt utred-ningens arbete.3. Svensk jordbruks- ochlivsmedelsnäringSvensk jordbruks- och livsmedelsnäring är en bransch medstora framtidsmöjligheter. Jordens minskandejordbruksarealer, den globala befolkningsökningen och enallt högre efterfrågan på förnybara råvaror ökar betydelsenav en livskraftig och ekologiskt hållbar jordbruksnäring iSverige.Även om antalet direkt sysselsatta inom jordbruket minskat kraftigt underde har livsmedelsnäringen som helhet en mycket storbetydelse för många människor och företagande i . Totalt settgenererar livsmedelssektorn sysselsättning för 340 000 personer i Sverige.Det gör livsmedelsindustrin till den tredje största industrigrenen vad gällerantalet sysselsatta. Mätt i produktionsvärde är livsmedelsindustrin Sverigesnäst största industrigren.Centerpartiet vill bemöta den bild som ges i propositionen av jordbruketoch livsmedelsindustrin som en besvärande kostnad för samhället. Det äranmärkningsvärt att regeringen och har dennanegativa, och i sak felaktiga, syn på den näring vars intressen den skalltillgodose.Den svenska jordbruksnäringen är en stor tillgång för . Det vore ensamhällsekonomisk förlustaffär att inte nyttja och bruka naturresurserna ijordbrukslandskapet. Dessutom är jordbruksnäringen en förutsättning förbevarandet av det öppna kulturlandskapet, vilket de flesta svenskar värderarmycket högt.År 1990 fattade beslut om en ny jordbrukspolitik som trädde ikraft . lämnade den dåvarande social-demokratiska regeringen in en ansökan om medlemskap i . Fyrparti-regeringen genomförde omfattande förberedelser av det svenska jordbruketinför det eventuella medlemskapet i EU. I stora drag gick de ut på att sänkakostnader, priser och stöd inför ett medlemskap. Avsikten var att svenskjordbruksnäring och livsmedelsindustri skulle ta tillvara ett medlemskap fulltut.Förhandlingarna med EU innebar att fick ett visst utrymme av dengemensamma jordbrukspolitiken uttryckt i kvoter, basarealer o.s.v. Tack vareCenterpartiets medverkan har kunnat fatta beslut som innebär attmiljöstödet och andra EU-baserade ersättningar utnyttjas fullt ut.Regeringen och dess myndigheter har på ett mycket olyckligt sätt lyckatsförsvåra möjligheterna för jordbrukare att deltaga i den gemen-samma jordbrukspolitiken. Systemen kring ansökningar och utbetalningar avEU-finansierade stöd har gjorts onödigt krångliga. En förenkling ärnödvändig och bör genomföras i nära samarbete med näringens företrädare.Detta har förordat i tidigare motioner.Efter några års medlemskap i unionen kan man konstatera att svensktjordbruk till stora delar klarat infasningen i den gemensamma jordbruks-politiken. Problemen består främst i att nationella beslut medfört att svensktjordbruk har höga produktionskostnader i förhållande till konkurrenterna iövriga EU-länder.Att så är fallet visas tydligt i den utredning som gjorts av landshövdingGunnar , "En livsmedelsstrategi för ", SOU 1997:167. Energi-skatter och flera avgifter är betydligt högre för svenska bönder än för deraskolleger i t.ex. och Finland.Svenskt jordbruk har gjort valet att konkurrera med hög kvalitet pålivsmedlen. Bra djurskydd och produktion fri från antibiotika kommer attvara en framgångslinje . innebär hög kvalitet högreproduktionskostnader. Intentionerna i Björks utredning måste därför genom-föras om inte svenska bönder skall tvingas överge kvalitetslinjen. Regeringenmåste återkomma till med förslag för att åstadkomma konkurrens-likställighet för svenskt jordbruk i förhållande till konkurrentländerna inomEU. Detta bör ges regeringen till känna.Även jordbrukarna och livsmedelsindustrin måste arbeta hårt för att ökaeffektiviteten och lönsamheten i sina företag. Marknadsföringen av pro-dukterna, anpassningen till kundens krav och insatserna på exportmarknadenmåste i många fall förbättras.4. Förändringar av EU:sjordbrukspolitikDen gemensamma jordbrukspolitiken i EU, CAP, byggdesupp redan då de sex ursprungliga länderna i EU slöt sigsamman. Målsättningen var att säkralivsmedelsförsörjningen i dessa länder. Dessutom ville manskydda intressena för den stora del av befolkningen som dåvar sysselsatt inom jordbruket. Målet att bli självförsörjandenåddes rätt snart. Problemen har tvärtom variten för stor produktion. Eftersom allt som produceratsgaranterats ett lägsta pris har det inte funnits någon tydligprissignal till producenterna om att minska produktionen,som i stället har ökat. 1992 genomfördes den hittills mestomfattande reformen av CAP.EU:s jordbrukspolitik har varit helt problemorienterad. Syftet harvarit att skydda jordbrukarna mot omgivande faktorer såsom lågavärldsmarknadspriser, import från tredje land, krav på strukturförändringaro.s.v. anser att detta synsätt måste förändras. I stället gällerdetatt se möjligheterna, anta utmaningarna och utnyttja de chanser som ges.Europa måste ta tillvara sina goda möjligheter att producera livsmedel inteendast för eget behov utan även för en växande världsbefolkning.Utvidgningen av EU till att omfatta allt fler av länder är mycketpositiv. Jordbrukssektorn är betydande i de länder som är aktuella förmedlemskap i . För en stabil utveckling av demokratin och ekonomin idessa länder måste de få del av stöden till jordbruket. Vår solidaritet medfolk i får inte vara mindre än med folk.Det finns farhågor om att det vore dåligt för de nuvarande medlems-ländernas jordbruk om östjordbruket inkluderades i CAP. Den huvudsakligakonsumtionen av livsmedel i EU sker dock nära produktionen. Den storavolymen livsmedel kommer även att produceras nära kon-sumenterna. Östländernas ekonomiska utveckling kommer att leda till enökad levnadsstandard och ökad konsumtion av livsmedel. CAP måstereformeras, men motivet är inte främst den förestående utvidgningen av EU.De politiska förhandlingarna inom /WTO påverkar det europeiskajordbruket. WTO:s medlemsländer har förbundit sig att öka marknads-tillträdet, bl.a. genom att sänka gränsskyddet, minska exportsubventionernasamt minska vissa interna stöd. För EU:s del väntas förändringarna främst fåeffekter på exportsidan. Vid nästa förhandlingsrunda, som skall påbörjas år1999/2000, kommer EU-länderna och andra länder med höga stödnivåer attutsättas för ett hårt tryck från omvärlden. Det är viktigt att EU aktivt arbetarför att garantera att höga krav på miljö och folkhälsa inte skall betraktas somhandelshinder.4.1 Förändringar på lång siktEn ny jordbrukspolitik måste grunda sig på insikten om attbehoven av livsmedel och andra nyttigheter från jordbruketökar. Världens befolkning kommer att fördubblas inom eninte alltför avlägsen framtid. I takt med ökat välståndkommer matvanorna att förändras. Konsumtionen avanimalier ökar i hela världen. Eftersomanimalieproduktionen kräver ökad produktion avvegetabilier till foder kommer det totala behovet avproduktion att öka mångfalt.Målen för den gemensamma jordbrukspolitiken måste förändras.Nuvarande mål är ålderstigna och motsägelsefulla. En ny jordbrukspolitikmåste bygga på en ökad marknadskontakt, utnyttja jordbruket i miljöarbetetsamt ge jordbrukarna ökad frihet och ökat ansvar. Det framtida europeiskajordbruket bör inriktas på:? uthållig bioproduktion,?? konkurrenskraft på världsmarknaden,?? kvalitetsproduktion för folkhälsa,?? ?Uthållig bioproduktionEn uthållig jordbruksproduktion måste, liksom all annanproduktion, ske inom de ramar som naturen tillåter. Högakrav måste ställas på miljö- och djurskydd.Djurskyddskraven skall utgå från djurens väl.Användningen av bekämpningsmedel skall göras mindre riskfylld. Defarligaste preparaten skall fasas ut genom beslut på EU-nivå. Inget land skalltvingas att godkänna preparat som redan förbjudits i det egna landet.Användningen av bioråvaror från jordbruket i industrin och för energi-produktion skall stimuleras. En utveckling mot en hållbar bioproduktion kanbl.a. stimuleras genom utnyttjandet av ekonomiska styrmedel. Det bör ske ensamordning av användningen av miljöskatter inom EU för att öka effekten avåtgärderna, samt för att inte riskera snedvridande konkurrensnackdelar.Konkurrenskraft på världsmarknadenEU:s jordbruk måste ta tillvara möjligheterna att konkurrerapå världsmarknaden. De nuvarande regleringarna riskerar attlåsa in EU på sin egen marknad. Jordbruksnäringen i EUmåste kunna konkurrera med , ochAustralien på den expanderande marknaden i Sydostasien.Kvalitetsproduktion för folkhälsaDet finns en mängd hälsorisker inom det europeiskajordbruket och livsmedelsproduktionen. Förutom denallvarliga BSE-krisen är salmonella och användningen avantibiotika problem som måste tas på större allvar. Det ärnödvändigt att starta ett arbete med att minska förekomstenav salmonella i hela EU. Här kan de svenska erfarenheternavara till stor nytta.Användningen av antibiotika till djur i tillväxtsyfte riskerar att vara entickande hälsobomb. Det kommer allt fler exempel på att resistenta bakterierär på väg att bli en stor hälsofara. och undantag påområdet måste försvaras och omvandlas till norm för EU i stället för att varaundantag. har en åsiktsförskjutning till fördel för densvenska linjen skett inom EU. Strävan måste vara att den regelmässigaanvändningen av antibiotika och andra medicinska preparat i foder itillväxtsyfte förbjuds inom EU.Användningen av genteknik ger många möjligheter, men finnsdet risker med den nya tekniken. Det är viktigt att konsumenter ochproducenter ges möjlighet att själva välja om de vill använda produkter somär genetiskt modifierade. Därför måste produkter som är genetiskt modifier-ade särhållas och märkas på ett tydligt sätt.Växter som är resistenta mot bekämpningsmedel ska ej vara tillåtna.LandsbygdsutvecklingJordbruksproduktionen är basen för en levande landsbygdoch ett öppet landskap. Ängar och hagmarker skapas integenom bidrag och regleringar, utan genom produktivajordbruksföretag.Utvecklingskraften och innovationsviljan är stark på landsbygden. Denskall stödjas genom att och EU satsar på infrastruktur, utbildnings-möjligheter och skatteregler som är förmånliga för landsbygden.Landsbygdens och jordbrukets möjligheter att knyta samman samhälletskretslopp måste tas tillvara.Regeringens förslagCenterpartiet anser att det är ett långsiktigt mål att inom EUminska de stödformer som snedvrider konkurrens ochförsvårar handel. Regeringens förslag till övergripande målför jordbruks- och livsmedelspolitiken inom EU måstekompletteras. Regeringen frångår de grundläggande mål somKomiCAP (den parlamentariskt sammansatta kommittén omreformering av EU:s gemensamma jordbrukspolitik) varöverens om i sitt betänkande från juni 1997.KomiCAP betonade att den gemensamma jordbrukspolitiken även skullesyfta till att produktion, förädling och distribution av livsmedel bedrivs påettsådant sätt att? den biologiska mångfalden bevaras och främjas?? kulturmiljöer bevaras?? ett varierat odlingslandskap främjas?? miljöbelastningen minimeras?? animalieproduktionen sker med högt ställda djurskyddskrav?? en regional balans och en levande landsbygd främjas?? ett internationellt konkurrenskraftigt jordbruk främjas. ?Utöver dessa målsättningar bör det finnas en övergripandemålsättning om kravet på rimliga förutsättningar förjordbruksföretagens utveckling och lönsamhet. Vad somovan anförts om att komplettera målen för jordbruks- ochlivsmedelspolitiken inom EU bör ges regeringen till känna.Den största bristen med regeringens proposition är att det inte ges någrabesked om hur de uppsatta målen skall uppnås. Reformerna av CAP ochavvecklingen av de centrala stödsystemen leder inte automatiskt till en håll-bar jordbrukspolitik som bidrar till en global livsmedelssäkerhet. Regeringennegligerar de uppenbara problemen med att förena en avreglerad marknadmed krav på djurskydd, miljöhänsyn och hög kvalitet.En alltför snabb och okänslig avreglering av EU:s jordbrukspolitikkommer att leda till utslagning av stora delar av den svenska jordbruks-näringen, främst i skogs- och mellanbygder. kommer inte attmedverka till en sådan utveckling.Centerpartiet har i många sammanhang och kritiseratSocialdemokraterna för att de har en övertro på statlig reglering ochunderskattande av marknadens möjligheter. Förslagen i den nu aktuellapropositionen utgör i detta avseende ett tydligt avsteg från denna syn.Centerpartiet anser att regeringen i detta fall har en alltför stor tilltro till denoreglerade marknadens förmåga. Regeringen har dessutom en orealistisk synpå hur snabbt den mycket hårt reglerade jordbrukspolitiken inom EUkan förändras. Det har visat sig att den avregleringslinje regeringen driver idenna fråga inte tas på allvar bland övriga EU-länder. Den anses som alltförextrem. Naturligtvis är det olyckligt om svenskarna får en stämpel somavregleringsextremister, och därmed tappar inflytande på besluten inom EU.Skrivningarna i propositionen om hur den gemensamma jordbrukspolitikenleder till höga livsmedelspriser är inte helt lätt att belägga med fakta. Underden period förberett inträdet i EU och sedan blivit medlem harkonsumenterna haft en mycket gynnsam utveckling vad avser matpriserna. Ireala termer och utan hänsyn till momseffekter har matpriserna fallit med 15procent. Om matpriserna följt konsumentprisindex (KPI) under den aktuellaperioden skulle det öka kostnaderna för konsumenterna med 30 miljarderkronor per år.Förändringar på kort sikt - Agenda 2000Synen på jordbruket som en betydelsefull och nyttig näringmåste prägla den svenska hållningen i diskussionerna omEU:s nuvarande och framtida jordbrukspolitik.Regeringen upprepar i propositionen den tämligen självklara ståndpunktenatt kommissionens förslag i Agenda inte är tillräckligt långtgående.Naturligtvis är Agenda 2000 bara en etapp av en betydligt mer omfattandereformering av den gemensamma jordbrukspolitiken. är detkommissionens förslag som skall förhandlas och beslutas i EU.Därför är det oacceptabelt att regeringen inte lämnar några synpunkter på hurden ställer sig till de förslagen.Regeringen måste komplettera sina långsiktiga mål med en strategi för hurSverige skall agera på kort sikt för att på bästa sätt garantera svenskaintressen i EU. Den aktuella propositionen har inget större värde för dekommande förhandlingarna. Den långtgående avregleringslinje somregeringen företräder är tämligen frikopplad från de förslag som blir aktuellai förhandlingarna om Agenda 2000. Den svenska linjen betraktas som enextremlinje, och vårt inflytande i förhandlingarna kan därmed komma attminimeras.Det står klart att kommissionens förslag i avgörande delar är ofördelaktigtför det svenska jordbruket. Att så är fallet har bl.a. uttalats avjordbrukskommissionär . Bland annat föreslår kommissionenkraftiga stöd för odling av majsensilage, vilket inte kommer till deldå vi av klimatskäl inte odlar majs. Den primära uppgiften för regeringen ochJordbruksdepartementet måste nu vara att förbereda de stundande för-handlingarna i . Den självklara målsättningen inför reformeringenav den gemensamma jordbrukspolitiken måste vara att svenska jordbrukareskall ges likvärdiga förutsättningar med de som gäller för jordbrukare i andraEU-länder. har kritik mot att regeringen inte har någon tydligstrategi inför de stundande diskussionerna och förhandlingarna.Särskilt inom jordbrukspolitiken är det tydligt hur de olika medlems-länderna agerar utifrån sina nationella intressen för att optimera återbetal-ningarna från EU:s budget till det egna landet. Detta agerande kan beklagas,men är dock ett faktum. Finns ambitionen inom regeringen att ytterligareutveckla svensk jordbruksnäring och livsmedelsindustri måste agerandet i destundande förhandlingarna vara mycket tydliga från svensk sida. Densvenska jordbruksnäringens intressen kommer i förhandlingarna inte attförsvaras av någon annan än företrädare.Regeringen bör uppta diskussioner med företrädare förriksdagspartierna för att förankra en svensk strategi inför de kommandeförhandlingarna om Agenda 2000. Detta bör ges regeringen till känna. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att komplettera målen för jordbruks- och livsmedelspolitikeninom EU,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om konkurrenslikställighet för svenskt jordbruk i förhållande tillkonkurrentländerna,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förankringen av strategin inför de kommande förhandlingarna omAgenda 2000.