mot · GM02So308 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So308av m.fl. (mp)Förbättrat omhändertagande av barn och ungdomInledningAtt omhänderta någons barn är ett av de största ingrepp mankan göra mot en familj. Hos många barn, föräldrar och andraanhöriga skapar det sår och ärr som aldrig försvinner. Vimåste därför ha ett ständigt pågående arbete för att stödja,hjälpa och förbättra situationen för de familjer som hamnar ien situation där samhället överväger ett omhändertagande.Socialtjänsten och de enskilda socialsekreterarna ärmestadels både duktiga och seriösa och vi anser att debehöver allt stöd och all uppmuntran de kan få i sitt svåraarbete.Detta gäller också de familjehem som finns. Vi vet att de flesta familjehemsom rekryterats fungerar mycket bra och gör en enormt viktig insats.Men vi vill dock påvisa att de brister som finns i vissa fall måsteuppmärksammas, så att omhändertagandet kan bli bättre överallt.RättssäkerhetNär barn far illa i hemmet är det samhällets skyldighet attingripa. Givetvis måste ett sådant ingripande ske med storförsiktighet och på ett rättssäkert sätt. Ett felaktigt ingripandekan skapa livslång misstro gentemot och tronpå rättssamhället kan för alltid gå förlorad.Vi har fått många signaler om socialutredningar som görs på ett oaccep-tabelt sätt, där utredaren tar upp det som talar mot klienten och utelämnar detsom är till klientens fördel. När det gäller utredningar i brottmål, styrs de avrättegångsbalken. En liknande lagstiftning behövs när det gäller ut-redningarna inom , utredningar som drastiskt kan förändramänniskors hela liv. Även från socionomer har det uttalats kritik mot debrister som finns i utbildningen när det gäller sociala utredningar.Överhuvudtaget behöver stöd i att finna en enhetlighet inomsitt utredningsförfarande och i sin dokumentation.Legitimering av socionomerVi anser att ett omhändertagande av ett barn är ett såallvarligt ingripande att den socialsekreterare som handharett sådant ärende måste ha specialkompetens och enlegitimation som visar kompetensen för det arbetet.Socionomutbildningen är lång med både teoriavsnitt samt praktikdelmed varierande längd beroende på utbildningsort. Efter utbildningen kan honeller han få utföra vilket socialt arbete som helst som anställningen gäller.Som det är arbetar många nyutexaminerade unga socionomer med svåraoch uppslitande familjedraman som vardag. I en del kommuner arbetar deäven utan handledning. Vi menar inte att det är för svårt att vara en ungsocialsekreterare, men vi vill framhålla tyngden i dessa ärenden och derashandläggning.Ett sätt att komma tillrätta med svårigheterna är att införa en socionom-legitimation. Vi anser att socionomer skall legitimeras. Detta för att säker-ställa att den som arbetar med mycket svåra ärenden har en grundläggandeutbildning och erfarenhet av socialt arbete. Det är av yttersta vikt både förklientens tillit och rättssäkerhet i kontakten med och för denenskilde handläggaren att uppleva säkerhet i sin yrkesutövning. Då dehandhar en myndighetsutövning är också en legitimation ett kvalitetsinstitutför de ansvariga politikerna.Det är inte enskilt uppgift att utforma kraven för en sådanlegitimation, men vi anser att i kraven måste en längre tids arbete underhandledning ingå.Det är möjligt att efter vissa kriterier få en auktorisation som socio-nom, det är bra. Men det kan inte fullt ut kompensera den betydelse en legiti-mation skulle ha.Rätt till familjerådslagUnder har självständigt utrett ochkommit med förslag till åtgärder när en krissituation uppståtti en familj. Många familjer har då både blivit och med rättakänt sig utestängda, överkörda och maktlösa. Det har inteheller varit ovanligt att familjen/anhöriga inte vågatprotestera av rädsla för att de då även skall belastas av sinaprotester.Vi anser att nu måste vara förbi där familjen och nätverk stängsute från möjligheten att delta i beslut som berör deras barn, barnbarn ellerandra närstående. Vi ser därför med tillfredsställelse på modellen medfamiljerådslag. Den har öppnat dörren för familjens deltagande. Vi vill nuutveckla familjerådslaget, som är en försöksverksamhet, till att bli enrättighet. Om familjen så önskar skall ett familjerådslag genomföras innan ettslutligt beslut fattas i ärenden där det kan bli frågan om ett omhändertagandeoch en placering av ett barn - en rättighet som skall gälla antingen dethandlar om ett beslut som tas med stöd av socialtjänstlagen eller LVU. Föratt denna rättighet skall kunna utföras krävs dock att både lärsig arbetssättet samt använder ett synsätt där klienter och deras nätverk är enresurs. I de fall där det finns en konflikt mellan familjen och socialtjänstenanser vi att man vid en omprövning skall ges möjlighet att använda sig avfamiljerådslag.Socialtjänstens roll får aldrig upplevas som ett hot, den måste utgå från attvara stödjande och hjälpande. Den rollen förstärks om man använder sig avfamiljerådslag.Placering i släktenVid en placering anser vi att om inte tungt vägande skäl talaremot skall barnet i första hand placeras där det har sinarötter, inom den stora familjen. Dit räknar vi förutomföräldrarna, far- och morföräldrar, fastrar, mostrar m.fl. redovisade socialutskottet i betänkandet SoU18 att risken föratt en placering skall misslyckas enligt var nästan dubbelt såstor i ett främmande familjehem än när placeringen sker hos släktingar.Utskottet ansåg att 22 § socialtjänstlagen borde kompletteras med ett nyttstycke med följande lydelse:"Vid placering av barn bör i första hand övervägas om barnet kan tas emotav någon anhörig eller annan närstående. Enligt 1§ SoL skall dock barnetsbästa alltid beaktas. En sedvanlig utredning av det tilltänkta familjehemmetskall alltid göras. Om personerna i barnets nätverk inte kan tillförsäkra barneten god vård skall placeringen givetvis inte ske där utan i ett annatfamiljehem. I dessa fall bör som föreslås i propositionen utredaanhöriga och närståendes möjligheter att på andra sätt stödja barnet. "Det har visat sig att utskottets skrivning, som också blev beslut,i vissa fall är för svag. Vi anser därför att skrivningen i 22 § SoL fjärdestycket bör skärpas så att den får följande lydelse:"Vid placering av barn skall i första hand övervägas om barnet kan tasemot av någon anhörig eller annan närstående ..."Att i första hand göra en placering hos barnets anhöriga eller närståendemåste gälla antingen det är en placering med stöd av SoL eller LVU.Åtgärder för hela familjenFöreningen (och Ungdomar FrånFamiljehemsvård), som är en förening för barn och ungdomsom växt upp i familjehem, har lämnat flera viktigasynpunkter på förändringar som bör genomföras för attförbättra familjehemsplacerade barn och ungdomarssituation.Att omhänderta ett barn är ett så allvarligt ingripande att det endast skallske när ingen annan lösning står till buds. handlar det ommissbruk eller övergrepp inom familjen. När beslut fattas om åtgärder förbarnets bästa, anser vi att situationen är så allvarlig att den också måsteföljasav åtgärder för att lösa den situation som föranlett omhändertagandet. Ettomhändertagande är svårt för alla parter och barnets föräldrar/anhöriga mårdå sämre . Tyvärr är det alltför vanligt att familjen lämnas åt sittöde när barn omhändertagits. Här måste det ske en förändring. Oavsett ombarnet/den unge kommer att stanna en begränsad tid i sitt fosterhem eller omdet kommer att stanna i fosterhemmet under resterande uppväxt så behöverföräldrarna hjälp med att utveckla ett positivt föräldraskap i förhållandet tillsitt barn.Plan för vård och återföreningEn stor brist vid omhändertagande av barn är att det inteupprättas en åtgärdsplan för familjen och för barnet. Detmåste finnas kompetens hos att utforma enåtgärdsplan som man är överens om, från alla inblandadeparter. Den skall inte utformas endast utifrån socialtjänstensnormer utan även från föräldrarnas och barnets perspektiv.En sådan plan måste också finnas med sikte på ett återförenande. Vi anseratt det skall vara en skyldighet vid alla utredningar där en placering planeras.SyskonplaceringNär det finns flera syskon som skall placeras, måste maneftersträva att syskonen om möjligt placeras i sammafamiljehem. Är inte detta möjligt, anser vi att syskon inteskall placeras längre från varandra än att de kan ha ennormal kontakt. skall hjälpa syskonen till engod kontakt.SläktkontaktAtt splittra familjer och släkter har gjort många människorolyckliga och skapat många tragedier. Det har vi mångavittnesmål om. Det har saknats och saknas i viss månfortfarande en helhetssyn när det gäller våra rötters betydelse.Barnens rätt att få träffa sin anhöriga måste garanteras. Om det inte finnsmycket speciella skäl som talar däremot måste ett barn som är familjehems-placerat ha samma rätt som alla andra barn att få träffa sina anhöriga, närhon/han själv vill det.Vilka andra barn än familjehemsplacerade barn nekas att träffa exempelvissina närstående mer än en gång var annan månad och då under en begränsadtid som bestäms av en tjänsteman? Vilka andra barn nekas att sova över hosfar- och morföräldrar eller annan släkting efter ett sent julfirande medmotiveringen att det är viktigt att barnet sover i sin egen säng?Vilka andra barn måste smyga sig till hemliga möten med sina anhörigaefter skolans slut?Vi anser att barns rätt till ett naturligt umgänge med släkten måste tillgo-doses. Man måste i större utsträckning lyssna på barnen. Det ärdärför viktigt att barn och ungdom inte placeras så långt från sina anhörigaatt kontakten bryts eller försvåras. Många kommuner väljer av olika skälplaceringar på sådant avstånd att en kontakt med anhöriga blir omöjlig.Sådana placeringar måste bli undantag och får aldrig bli en regel. Närhet germöjlighet till den kontakt mellan barnet och dess släkt och andra närståendesom tidigare gett uttryck för. Barnet kan då också på eget initiativha en kontakt med sina anhöriga. Närhetsprincipen måste gälla.Vårdnadsöverföring ochadoptionVid ett omhändertagande och en familjehemsplacering ärgrundtanken att en åter-förening skall kunna ske. Vi delardärför N.BUFF:s åsikt att en vårdnadsöverföring tillfamiljehemmet inte ska vara möjlig så länge de biologiskaföräldrarna finns i livet. Däremot skall föräldrar ochfosterföräldrar efter överenskommelse kunna ha gemensamvårdnad.Adoption av ett fosterhemsplacerat barn skall först kunna ske efter det attbarnet fyllt och skall då vara ett val som barnet och fosterföräldrarnagör.UmgängesrättenNär en länsrätt eller kammarrätt, dvs en förvaltningsdomstol,tillerkänt biologiska föräldrar umgänge med sitt enligt LVUtvångsomhändertagna barn händer det enligt uppgift mycketofta att fosterföräldrarna och vägrar att rättasig efter domen. Det saknas i den situationen enligt svensklag möjlighet att få verkställighet i form av böter ellerpolishämtning, vilket däremot är möjligt i skilsmässofall nären vårdnadshavande förälder vägrar att rätta sig efter domom umgänge.Vi anser att samma regler skall gälla för dessa två grupper av barn.Skilsmässobarnens umgänge beslutas i tingsrätt och hovrätt, och vi anser attså också bör ske med tvångsomhändertagna barn.Barnen måste alltid ha rätt att uttala sig och deras önskemål måste beaktasoch det är viktigt att deras uttalade önskemål dokumenteras.UtredningsförslagNär det gäller omhändertagande av barn upprepar vi vårttidigare krav att regeringen skall tillsätta en kommitté meduppdrag att se över nuvarande lagstiftning och desstillämpning samt komma med förslag till förändringar, för attskapa rättssäkerhet, ett humanare omhändertagande av barnoch för att ge fosterbarn samma rätt till umgänge med sinaanhöriga som andra barn redan har.I ett sådant uppdrag anser vi att man måste skapa en bild över hur barn,ungdom och äldre före detta fosterbarn samt deras familjer upplevtomhändertagandet och hur det påverkat deras liv. Det kan ske genomintervjuer; det viktiga är att de som har den direkta erfarenheten från att varaklient i får göra sina röster hörda.Vi anser att en utredning även bör arbeta med hur barnens fysiska ochpsykiska hälsa påverkas och använda en jämförelse mellan de barn somplaceras i sitt nätverk och de som placeras i en främmande miljö långt frånsin hemort.Utbildning av familjehemEtt bra familjehem är förutsättningen för en lyckadplacering. Ett dåligt familjehem kastar en mörk skugga överalla familjehem och kan innebära en katastrof för foster-barnet. Därför är det viktigt att vi får en genomgående högstandard på familjehemmen.I lagstiftningen poängteras mycket starkt att målsättningen vid placeringarär att arbeta för att barnet skall komma hem igen. Detta mål kolliderarnaturligtvis med familjehems-föräldrarnas känslomässiga bindning till detplacerade barnet. Det är inte enkelt att placering kunna lämnabarnet ifrån sig. Det kan också vara svårt att klara andra konflikter som kanuppstå. Därför är utbildning av blivande familjehemsföräldrar och hand-ledning ett måste såväl vid frivilliga placeringar som vid tvångsplaceringar.Vi anser att en sådan utbildning och handledning skall vara obligatorisk.Även släktingar som har barn placerade hos sig skall erbjudas detta.Vid en sådan obligatorisk utbildning får också de blivande foster-föräldrarna en möjlighet att känna efter om det svåra och förtroendefullauppdraget att vara fosterförälder passar dem. Även får enbättre möjlighet att bedöma de blivande fosterföräldrarnas lämplighet.För att undvika felaktiga placeringar vill vi att de kontrollbesök somsocialtjänsten gör i familjehemmen skall vara oanmälda.Barnen skall ha en långvarig kontakt med samma socialsekreterare, menmåste ha möjlighet att byta om kontakten inte fungerar. Socialsekreterarenmåste ta initiativet till enskilda samtal med barnen/ungdomarna, annars vågarde inte kritisera eller anmäla familjehemmet om det är nödvändigt.Många familjehemsplacerade barn känner sig utkastade när de blir 18 år.De står då utan både familjehemsföräldrar och biologisk familj. Därför måstedet ske en mjuk utslussning med möjlighet att komma tillbaka till familje-hemmet. Om en ungdom som fyllt önskar bo kvar i familjehemmetskall denna möjlighet ges i form av fortsatt ekonomiskt stöd.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att släkt och närstående i första hand skall komma i fråga förutredning vid en placering av barn utanför hemmet,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att barn skall placeras där de har sina rötter om inte tungtvägande skäl talar däremot,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att modellen med familjerådslag skall kunna användas i störreomfattning,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att det vid alla konfliktfall när det gäller placering av barn vidomprövning ges möjlighet att använda sig av modellen familjerådslag,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en tydlig lagstiftning som reglerar utredningsförfarandet vidomhändertagandet av barn,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att legitimation införs för socionomer,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om familjens rätt till familjerådslag,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om åtgärder för att hjälpa familjen efter ett omhändertagande,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en plan för vård och återförening vid familjehemsplaceringar,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om syskonplacering,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om barnens rätt till släktkontakt,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om gemensam vårdnad i stället för vårdnadsöverföring,113. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om adoption av fosterhemsplacerade barn, 114. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om umgängesrätt,15. att begär att regeringen tillsätter en kommitté med uppdragatt se över lagstiftningen för att skapa ett humanare omhändertagande avbarn samt större rättssäkerhet.Stockholm den 23 oktober 1998Thomas ()()()()()()1 Yrkandena 12 och 13 hänvisade till LU.