mot · GM02N333 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:N333av m.fl. (fp)Konkurrenspolitik m.m.Inledning"Det är konkurrensen som gör att marknadsekonominfungerar. Ty det är konkurrensen som gör att endast de bästaproducenterna överlever och förser konsumenterna med detde vill ha" (1776).Det har gått den brittiske nationalekonomenAdam i sin bok konstaterade att konkurrens ären oöverträffad metod att nå effektivitet. Den ekonomiska historien sedandess har givit honom rätt. "Vad är det som driver bagaren att baka ett gottbröd, slaktaren att framställa ett gott kött eller bryggaren att brygga ettstarktöl? ", frågade och svarade själv: det är företagare i ständig tävlan medvarandra.Fri konkurrens på lika villkor - inom de ramar som sätts upp av etiskaprinciper och lagstiftning - är det bästa verktyget för att tillgodose konsu-menternas efterfrågan och hushålla med begränsade resurser.En effektiv konkurrens gynnar alltid i första hand konsumenterna. Före-tagens tävlan om att vara "bäst och billigast" upprätthåller en ständig presspå priser och kostnader. Men också ur ett mer dynamiskt och sam-hällsekonomiskt perspektiv är väl fungerande konkurrensmarknader av storbetydelse. Konkurrensen är den kanske viktigaste drivkraften till teknisk ochekonomisk utveckling.Väl fungerande konkurrens stimulerar en kontinuerlig förnyelse av pro-duktionsapparaten och leder därmed till en effektiv användning av samhälletsresurser. Den medför inte bara mångfald och större valfrihet i utbudet avvaror och tjänster - utan också en mångfald i företagandet.Olika brister i konkurrensen medför förstås det motsatta. Konsumenternafår betala "onödigt" höga priser. Utbudet av varor och tjänster blir mindrevarierat. Producenterna stimuleras inte till att utveckla och förbättra kvalitetoch produktionsmetoder. Och den som tror sig ha en ny och bättre idé fårkanske aldrig chansen.Konkurrensens betydelse för ekonomisk utveckling och välstånd har fram-stått allt klarare under . En av grundtankarna med deninre marknaden som skapats inom EU är just att få till stånd en ökadkonkurrens och en bättre ekonomisk utveckling. Vad det ytterst handlar omär att skapa förutsättningar för ett ökat välstånd - och ökad sysselsättning -för medborgarna i medlemsländerna.På motsvarande sätt visar det ekonomiska förfallet, stagnationen ochrovdriften på miljön i de gamla centralplanerade kommunistdiktaturerna i östvad frånvaron av fungerande marknader, konkurrens och ekonomisk frihetinnebär för människors välfärd. Graden av konkurrens på olika marknader spelar alltså en central roll förmarknadsekonomins funktionssätt och för den ekonomiska tillväxten. Menkonkurrensen på en marknad kan inte upprätthålla sig själv. Den är tvärtomständigt hotad. Det finns inga likhetstecken mellan "fria" och effektivamarknader. En effektiv marknadsekonomi förutsätter i själva verket att detfinns stränga och tydliga regler för aktörerna att hålla sig till. Därför krävseneffektiv konkurrenslagstiftning och en effektiv konkurrenspolitik.Alla marknader behöver spelregler för att fungera. En viktig uppgift förstaten är att skapa och bevara sådana sunda spelregler. Varför sätts konkurrensen ur spel?Förutsättningarna för nationalekonomins teorier om s k perfekt konkurrensuppfylls praktiskt taget aldrig på verklighetens marknader. Där bestämskonkurrensläget av många faktorer, som till exempel produktens karaktär,antalet företag, möjligheterna till nyetablering, hinder för export och importm.m. Grovt kan man sortera brister i konkurrensen under tre rubriker.- Naturliga konkurrensbegränsningar beror på särskilda egenskaper hosprodukten eller hos produktionsprocessen. I vissa fall saknas kanskehelt förutsättningarna för många producenter på marknaden. Förutomlagstiftade monopol, som Systembolaget, kan patenträttigheter ochensam tillgång till en råvara göra det svårt för konkurrenter att slå sigin på marknaden. För ett litet land som är lösningen ofta attförsöka åstadkomma en ökad importkonkurrens.-Så kallade naturliga monopol är vanligtvis förknippade medstordriftsfördelar. Den tekniska utvecklingen, som t ex denmoderna informationstekniken, har dock medfört attbegreppet börjar förlora sin relevans. Flera statliga,kommunala och privata "naturliga" monopol har börjatbrytas upp och utsatts för ökat konkurrens från privataentreprenörer, åtminstone i något av produktions- ellerdistributionsleden. Det gäller till exempel elmarknaden,posten, inrikesflyget och SJ.- Konkurrensbegränsande överenskommelser kan ta sig många uttryck,som samarbete om priser eller en inbördes uppdelning av marknader.Det är framför allt mot denna typ av bristande konkurrens somkonkurrenslagstiftning brukar riktas. Den förra borgerliga regeringeninförde en ny, skarpare konkurrenslagstiftning som står i bättresamklang med lagstiftningen i flera andra EU-länder.-- Offentliga regleringar kan ha helt andra syften än att hämma kon-kurrensen, men får ändå sådana konsekvenser. Flera viktiga samhälls-sektorer kännetecknas av en rad svåröverskådliga statliga och kommu-nala regleringar. Bostads- och byggområdet är ett exempel, liksomtransportområdet. Det kan röra sig om detaljerade föreskrifter förbyggnadsmaterial etc, men det finns gott om regleringar, vilkas endasyfte är att hindra konkurrens. Ett sådant exempel är etableringshindretför långväga busstrafik.-Konkurrensen på densvenska marknadenUnder senare år har flera studier gjorts avkonkurrenssituationen i . På uppdrag av den s kkonkurrenskommittén gjorde SPK en studie av förhållandenai 61 svenska branscher. Andra exempel ärProduktivitetsdelegationens betänkande Drivkrafter förproduktivitet och välstånd, rapportNya villkor för ekonomi och politik och Mc Kinsey-rapportenSwedens Economic Performance.Samtliga pekar på att en stor del av de problem som kännetecknat svenskekonomi under - snabba kostnadsstegringar, svagproduktivitetsutveckling och svag ekonomisk tillväxt - kan förklaras avbrister i konkurrensen. Innebörden av studierna är att med bättre konkurrens-förhållanden kunde svenskarna haft mer pengar att röra sig med, en högrelevnadsstandard - och fler jobb.Lika entydigt som brister i konkurrensen ringas in som ett av de mestgrundläggande problemen i svensk ekonomi, lika entydigt rekommenderarstudierna skärpta konkurrensregler, avregleringar och ökad importkonkur-rens.De ekonomiska vinsterna av ett skärpt konkurrenstryck i näringslivet ochoffentlig sektor är naturligtvis svåra att uppskatta med någon större precision.Men försök till samhällsekonomiska bedömningar visar att det rör sig ombetydande belopp. I boken uppskattas vinsten till !Tyvärr kan det vara svårt att vinna folkligt stöd för skärpt konkurrens somen väg att lösa samhällsproblem. Det tycks ganska enkelt att göra troligt attökade bostadssubventioner och omfattande regleringar leder till billigarebostäder och större "rättvisa" på bostadsmarknaden, trots att det förhåller sigprecis tvärtom. Skälet till att svenskar tvingas lägga en så stor andel av dendisponibla inkomsten på sitt boende är frånvaron av en fungerande kon-kurrens på bygg- och bostadsmarknaden. Det planekonomiska tänkande somi decennier genomsyrat svensk bostadspolitik har förstört byggmarknaden -1980-talets värsta inflationsmotor - och givit oss ett av världens dyrastebostadsbestånd. Komplicerade regelverk och omfattande subventioner hardolt de verkliga kostnaderna för konsumenterna och sopat undan motiven förproducenterna att pressa kostnaderna.Ökad konkurrens i SverigeDet är naturligtvis en omöjlig uppgift att lista alla hinder fören väl fungerande konkurrens som kan finnas på olikamarknader i . I ett par avseenden skiljer vi dock utoss från andra jämförbara industriländer, bland annat genomatt vi har en hög företagskoncentration, en storkonkurrensskyddad offentlig sektor, omfattande offentligaregleringar och företagssubventioner.Så kallad oligopolistisk konkurrens - det vill säga en marknad somdomineras av ett fåtal stora företag - är mycket vanlig i . Utveck-lingen mot en allt högre grad av företagskoncentration har pågått under fleradecennier. Detta är främst en följd av inriktningen på de socialdemokratiskaregeringarnas industri- och näringspolitik. Politiken har utformats från etttypiskt storföretagarperspektiv. Skattepolitiken, kreditpolitiken och närings-politiken har systematiskt gynnat storföretagen på de små och nya före-tagens bekostnad. Den konsekventa storföretagspolitiken har skapat markna-der där småföretag och nya entreprenörer möter stora svårigheter att ta sig in.Inte heller har någon hänsyn tagits till de risker för konsumenterna, i form avminskad inhemsk konkurrens och monopolmissbruk, som utvecklingen förtmed sig.Tiotals miljarder betalas ut i olika former av stöd och subventionertill företagen.De selektiva företagsstöden, som snedvrider konkurrensen inom olikabranscher och hämmar utveckling och innovationsförmåga, bör i principavvecklas helt. Successivt måste det statliga stödet till näringslivet minskaoch ges en så generell utformning som möjligt. Det gäller såväl somövriga EU-länder. Att försöka identifiera framtidens produkter, företag eller branscher ärinte en politisk uppgift. Den politiska uppgiften består i att skapa godaförutsättningar - och ekonomiska motiv - för medborgarna att starta ochutveckla företag. Socialdemokratins misstro mot enskilda företagare - ochövertron på politikernas förmåga att identifiera framtidens vinnande företagoch branscher - har inneburit decennier av misshushållning med skatte-medel.Sälj statliga och kommunala bolagStaten är den största ägaren av företag. Enligtstatistiken finns 74 statliga bolag - med en vildvuxen floraav dotterbolag. Frågan om staten ska äga "produktionsmedlen" har debatterats sedan demoderna ideologiernas tillkomst. Krav på förstatliganden av privata företagförekom i Socialdemokraternas efterkrigsprogram och återkom i ny tappningi "den nya industripolitiken" som lanserade inomsocialdemokratin . har frågan förloratåtskilligt i ideologisk laddning. Förre näringsministern t ex att statens aktiepost i & är en ren kapital-placering. Men det är fel att tro att åsiktsskillnaderna försvunnit. En rad konkretaexempel visar att Socialdemokraterna har svårt att privatisera statligverksamhet. Staten äger fortfarande en stor del av den nya Nordbanken, del av och en betydande aktiepost i & Upjohn.Det blir heller ingen privatisering av - trots att bolaget är i skriandebehov av kapitaltillskott, trots att det förlorar i värde som går,trots att sammanslagningen med norska misslyckades och trots attfacket vill ha det.Folkpartiet liberalerna förordar en omfattande utförsäljning av statligabolag. Vår strategi för bolagsförsäljningar beskrivs i en särskild motion.Vi tror att staten i grunden är en dålig företagsägare. Även om det går atthitta exempel som illustrerar motsatsen är det den generella bilden. Till detkommer ett andra argument. Statens uppgift är att ange spelregler förföretagsamheten. Att staten själv konkurrerar med företag som denbestämmer villkoren för är oetiskt. En vanlig liknelse är att domaren i enfotbollsmatch skulle vara spelare i det ena laget. Vi liberaler anser också att det staten ägnar sig åt ska styras demokratisktoch med full öppenhet och insyn för medborgarna. Det finns mycket somstaten överhuvudtaget inte skall ägna sig åt. sker det oftast i bolags-form.Vi vill alltså att staten koncentrerar sig på uppgifter som ingen annan kansköta lika bra. Varför ska svenska staten bedriva i i ? Varför ska svenska staten bedriva telefoni iArgentina? Varför ska svenska staten bedriva rundradioverksamhet iLitauen?Det är inte bara vi som ställer frågorna. revisorer riktade i enrapport allvarlig kritik mot hur staten sköter sin ägarroll i destatliga företagen.Vi har under också kunnat se hur en omfattandebolagisering ägt rum på nivå. Förvaltningar har organiserats iform av aktiebolag som helt eller delvis har ägts av kommunerna. finnsdet över 1 400 kommunala bolag i - och antalet växer. Densammanlagda omsättningen var 1996 ca 117 miljarder kronor.Resultatet är att det har växt fram en bolagssektor vid sidan om dendemokratiskt styrda förvaltningen. Många av bolagen är verksamma påmarknader där det finns goda förutsättningar för konkurrenslösningar ochgott om privata aktörer. liberalerna menar att den nuvarandesituationen är oacceptabel.De kommunala bolagen snedvrider inte bara konkurrensen genom attverksamheten upp med skattemedel. Den offentliga ekonomin blirsamtidigt mer ogenomskådlig för medborgarna. Affärsverksamheten - bådepå och statlig nivå - leder också till förluster och ett ineffektivtutnyttjande av våra gemensamma resurser. anser att denoffentliga bolagshysterin måste övervinnas. Vi vill kraftigt begränsa denoffentliga bolagsverksamheten. Dessa bolag hotar den offentliga ekonominoch den fria konkurrensen. De stjäl uppmärksamhet och engagemang från detsom är det offentligas huvuduppgifter.I en särskild motion föreslår att den kommunala bolagssektornhalveras till år 2002.Smartare offentligupphandlingDen svenska offentliga upphandlingen uppgår till betydandebelopp - 1995, ellermotsvarande av BNP. Det innebär att en procentsgenomsnittlig sänkning av priset medför en besparing för detallmänna på nästan . Attupphandlingen sköts professionellt - affärsmässigt och i frikonkurrens mellan olika leverantörer - har därför en mycketstor ekonomisk betydelse. Dels innebär det att allmännamedel utnyttjas effektivt, dels öppnas för de mestkonkurrenskraftiga producenterna mycket stora möjligheter. Det är följaktligen av stor betydelse för såväl skattebetalare som produ-center att rättssäkerheten är hög, att reglerna är enkla och klara, och attsanktioner mot överträdelser är effektiva.Lagen om offentlig upphandling har varit i kraft . Erfaren-heterna visar att det finns brister i såväl själva regelverket, som itillämpningoch efterlevnad.Det entydiga målet skall vara att minimera kostnaderna för stat ochkommun, givet kvaliteten. En rad villkor skall vara uppfyllda för att dettaskall fungera. Vi nämner de viktigaste:Ett villkor är att regler för företags deltagande i offentlig upphandling inteär alltför krångliga, eller på annat sätt resurskrävande, så att de i praktikenfungerar som ett skydd för stora företag och tenderar att utesluta mindreföretag. T ex kan en korrekt genomförd offentlig upphandling, och en godupphandlingskultur, i stat och kommun vara av stor betydelse för små ochmedelstora företag. Få åtgärder torde betyda så mycket för framväxten avnya företag som om kommunerna dels mer medvetet utformar sina anbud såatt småföretagare ges möjlighet att delta, dels aktivt undersöker privataalternativ till offentligt producerade tjänster.Dessutom är detta kanske den viktigaste vägen att på ett samhälls-ekonomiskt korrekt sätt - dvs utan förtäckta subventioner eller som ettutflöde av partipolitisk skråanda - stimulera det lokala företagsklimatet förprivat verksamhet. Genom erfarenheter från regioner med starka företags-traditioner vet vi att inget befrämjar tillkomsten av nya företag så mycketsom förekomsten av många små företag.Tyvärr fungerar den offentliga upphandlingen inte särskilt väl.Riksdagens revisorer pekar i en rapport (1997/98:RR10) på enrad missförhållanden. Problem som är relativt enkla att åtgärda på svensknivå hänger samman med bristen på nationella riktlinjer. Riksdagensrevisorer framhåller bland annat att:? Det tycks råda en förvånansvärt stor oklarhet om vilka regler som gäller.Oklarheterna rör de flesta leden i en upphandling, allt ifrån hur manutformar ett förfrågningsunderlag - dvs det dokument som krävs för attintresserade leverantörer skall kunna lämna relevanta anbud - tillutvärderingskriterium av lagda anbud och hur den ur rättssäkerhets-synpunkt viktiga efterannonseringen av avslutad upphandling bör gå till.Av remissyttrandena över revisorernas rapport framgår också tydligt att upphandlande enheter och leverantörer oftaupplever regelverket som svårbegripligt och komplext och vållar osäker-het i konkreta situationer. Exempelvis vågar, enligt Kommunstyrelsen iMalmö, inte ens tillsynsmyndigheten någon högre grad av säkerhet uttala sig om lagstiftningens innebörd.Det är oacceptabelt att företag skall behöva kunna behärska tankeläsningför att enkelt och rätt kunna delta i offentlig upphandling.?? menar att den knappt bedrivit någontillsyn. Kansliledningen anser att man inte har fått resurser för att klarasitt uppdrag. Ändå har nämnden inte använt de resurser som tilldelats.Revisorerna framhåller att varken regeringen eller nämnden har definieratvad tillsynen innebär och bör gå ut på. Tillsyn utan mål för tillsynenförefaller inte vara någon bra administrativ regel. Mål och metod börsnarast preciseras.?? Den statliga samordningen av inköp genom s k ramavtal - som syftar tillatt varor och tjänster ska kunna köpas till fördelaktigare villkor än omvarje myndighet upphandlade för sig - leder inte alltid till stordrifts-fördelar för inköparen på det sätt som var tänkt i en, måhända, förlegadcentralistisk anda.?? I praktiken finns inga effektiva sanktionsmöjligheter för upphandlingarsom görs helt utanför lagen. En upphandlare som väljer att följa reglerna,men gör något fel, kan däremot ställas inför domstol. Erfarenheten visaratt få företag är beredda att starta en rättslig process om de anser sigförfördelade. Rättsprocesser är både tidsödande och kostsamma. Dess-utom kan leverantören vara orolig att förlora en potentiellt viktig kund.? anser att det behövs en samlad och tydlignationell policy för upphandlingsfrågor, samt en översyn avregler för och tillämpning av offentlig upphandling. Detkräver bland annat ett mer flexibelt och lättillgängligtregelverk, att tillsynen skärps samt att sanktionsmöjligheterinförs för upphandlande enheter som förbigår lagstiftningen.Dessutom krävs att informationen kring regler ochförfarandet vid upphandlingen förbättras. T ex har detfortfarande, , inte tagits fram någon handbok förupphandlare och leverantörer.När det gäller småföretagens problem så har dessa rent allmänt svårare änstorföretagen att hantera administrativa krav och regleringar, vilket ävengäller regelverket i lagen om offentlig upphandling. Regelförenklingarna börsåledes ta sikte på att underlätta för små och medelstora företag att delta iupphandlingar.Folkpartiet anser också att tillsynsmyndigheten måste få en formell grundför ingripanden. Enligt vår uppfattning måste en av reglernas utgångspunktvara att leverantörer kan ha goda skäl att vara ovilliga att inleda enrättsprocess mot en potentiell kund. Det kan också vara svårt för exempelvissmåföretagare som saknar djupare kunskaper om reglerna att bedöma om haneller hon blivit felaktigt behandlad. Här måste därför staten spela en aktivareroll, varför tillsynsmyndigheterna bör ges möjlighet att själva driva processeri upphandlingsärenden. Sanktionsmöjligheter bör införas för upphandlaresom helt förbigår lagstiftningen.Valfrihetsrevolutionenmåste gå vidareI den offentliga sektorn har den bristande konkurrensen letttill en långsam produktivitetstillväxt och en begränsadinnovationsförmåga. Priset har medborgarna fått betala iform av högre skatter och sämre välfärd. Det främsta medletför att öka effektiviteten i den offentliga sektorn är att utsättade icke myndighetsutövande verksamheterna för konkurrens.Folkpartiet anser att viktiga välfärdsutgifter, som vård, omsorg och skola, ihuvudsak ska finansieras via skatter. Alla har rätt till en god vård och godutbildning, oavsett tjockleken på plånboken. Däremot anser vi inte attpolitiker alltid är bäst på att sköta verksamheterna. Finansieringen ska varaoffentlig, men driften av vårdinrättningar, sjukhem eller daghem måste ihögre grad få övertas av privata entreprenörer.Vi brukar kalla Socialdemokraternas hårdnackade motstånd mot privataalternativ till offentlig verksamhet för "den dyra dogmatismen". Erfaren-heterna visar att här finns betydande välfärdsvinster att göra. När offentligtdrivna verksamheter läggs ut på entreprenad kan kostnaderna minska ochskattebetalarna få mer "valuta" för pengarna. Det innebär också att nya idéeroch metoder kan prövas, kvalitén förbättras snabbare och medborgarnasvalfrihet ökar. Dessutom ökar valfriheten för dem som arbetar i traditionelltoffentligt drivna verksamheter, framför allt kvinnor. Motståndet mot privataalternativ innebär i praktiken ett slags näringsförbud för kvinnor. Vi menar att en politik som släpper loss tjänsteföretagandet betydermycket, inte bara för kvalitén i offentligt finansierade verksamheter, utanockså för kvinnors sysselsättning, löneutveckling och företagande.Den förra borgerliga regeringen inledde en valfrihetsrevolutioni den offentliga sektorn. Möjligheter öppnades för alternativ till kommunaltdriven barnomsorg. Friskolereformen gav elever och föräldrar möjlighet attvälja skola. Husläkarreformen gav alla rätt att välja husläkare och lagfästelika villkor mellan offentliga och privata vårdgivare.Socialdemokraterna försöker - ofta tillsammans med de röd-grönapartierna - att vrida klockan tillbaka. På flera områden inom den offentligasektorn där landstingens och kommunernas monopol brutits upp - därkonkurrens från privata aktörer gjorts möjlig och medborgarnas valfrihetökat - stoppas nu effektiviseringar och förnyelse. Husläkarlagen har rivitsupp och i socialdemokratiskt styrda kommuner verkar friskolorna underständigt hot om stängning. måste drivas vidare ochpolitiken behöver inriktas på en ökad konkurrensutsättning av traditionelltoffentligt producerade varor och tjänster.Ett systematisktavregleringsarbeteUnder den borgerliga regeringsperioden infördes enny skärpt konkurrenslagstiftning. Att främja konkurrens ochförnyelse i alla delar av ekonomin var en central del avnäringspolitiken. Ett systematiskt avregleringsarbeteinleddes. Bland annat öppnades telekommunikationer,postbefordran, radio och television för konkurrens, vilket harbetydelse för det kunskapsintensiva näringslivet.Inrikesflyget och taxi avreglerades.Arbetsförmedlingsmonopolen avskaffades. Elmarknadenavreglerades och flera statliga bolag privatiserades. Under den socialdemokratiska regeringen har detta arbete upphört.Privatiseringen av offentligt ägda bolag har stoppats, istället växer dennasektor, och valfriheten har begränsats.Vi anser att avregleringsarbetet och valfrihetsrevolutionen måsteåterupptas och drivas vidare.Vägledande principer för fortsatta avregleringar skall vara att dessa:? begränsar offentliga monopol?? minskar offentligt ägande i näringsverksamhet?? vidgar sektorn för privat näringsverksamhet?? ökar den konkurrensutsatta sektorn?? medför lägre priser och taxor?? främjar konkurrens på lika villkor?? underlättar för nya företag att etablera sig och för små och medelstoraföretag att växa?? minskar arbetsbördan för små och medelstora företag med bl.a. uppgifts-lämnande?Erfarenheterna från andra länder som tar avregleringsarbetetpå allvar, som och , visar att det krävspolitiskt stöd från allra högsta nivå. Statsministern ochfinansministern bör därför leda och politiskt ansvara förarbetet. Detta bör ske genom att en gemensam grupp bildas iStatsrådsberedningen och , som initieraroch följer avregleringsarbetet i departement ochmyndigheter. Gruppen bör föreslå modeller för hur arbetetskall bedrivas, bistå med kompetens samt lyfta fram godaexempel på avregleringar. Gruppen bör också rapportera omhur arbetet fortlöper.Varje år skall en redogörelse över avregleringsarbetet presenteras förriksdagen. Varje departement och varje myndighet är ansvariga förrapporteringen till statsministerns och finansministerns avregleringsgrupp.Avregleringsgruppen skall ansvara för de kvalitativa och kvantitativamålen för arbetet. Gruppen bör vidare se till att arbetet syftar till attavskaffaeller minska sådana regler och regelsystem som bedöms sänkakonkurrenstrycket. Arbetet skall ske med beaktande av att samhället måsteha effektiva regelsystem för skydd av människors liv och hälsa, miljöskyddoch säkerhet. Rädda lågprisbutikerna!Bristande konkurrens var den främsta orsaken till kraftigtstigande matpriser .