mot · GM02Ub222 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Ub222av ()Konfessionella skolorKonflikter och skiljaktigheter om vad som är att betraktasom de viktigaste värdena inom skolans område harförekommit sedan seklets början. Det är därför möjligt attfinna en mängd historiska paralleller till den dagsaktuelladebatten om konfessionella skolor och om vissa religiöstinfluerade inslag i skolans undervisning och miljö. Jag troratt vi har en del att lära av historien. Mycket av debattenär sig likt, men en skillnad är att fokus förflyttats från kristnafrikyrkor till islam.De frikyrkligas strävan efter att slippa en statskyrkligt konfessionellpåverkan i skolan är av tidigt datum. Baptisterna till exempel motsatte sigsedan början av seklet den syn på dopet och nattvarden som lärdes ut i densvenska folkskolan. Vidare motsatte sig de frireligiösa det omfattandekatekespluggandet. Barn till "främmande trosbekännare" hade från år 1873rätt till befrielse från religionsundervisningen, men barn som kom frånfrireligiösa eller ateistiska hem omfattades inte av denna befrielserätt. Till1903 års riksdag inkom några motioner som, ur olika synvinklar, kritiseradekatekesundervisningen och det faktum att föräldrarna som omfattade en"annan lärouppfattning" än den som lärdes ut i skolorna inte hade rättatt för sina barn erhålla befrielse från katekesundervisningen.År 1919 beslutade om en reformerad undervisningsplan sominnebar förändringar för kristendomsundervisningen. Vissa delar av dengamla katekesundervisningen försvann, och undervisningen fick inte längrevara lika konfessionellt betonad. Ledstjärnor för religionsundervisningenblev nu saklighet och objektivitet. var det dock uteslutandekristendom som lärdes ut. De frikyrkliga, som varit en av drivkrafterna förförändring i religionsundervisningen, var inte helt och hållet positiva till1919 års nya undervisningsplan. Man var visserligen tacksam för att katekes-undervisningen försvunnit, men oroade sig i stället för att en ny "ytlighet"skulle göra sig gällande i skolorna efter det att den statskyrkliga dominansentonats ned. Representanter för de frikyrkliga befarade att den nya"rationalistiska tendensen" skulle innebära att skolan istället 1940-1946 arbetade en skolutredning under . Utred-ningen förespråkade en återgång till en konfessionellt inriktad kristen-domsundervisning i den svenska skolan.År 1946 tillsattes ytterligare en parlamentarisk utredning för att arbeta medfrågan om det svenska skolväsendets reformering. På grundval av denutredningen kunde besluta om att en obligatoriskenhetsskola successivt skulle ersätta den gamla folk- och realskolan. År1962, efter ett antal års försöksverksamhet, beslutade om denobligatoriska skolan som vi har och som gavs namnet "grundskola".Ämnet religionskunskap fick genom detta beslut samma officiella ställningoch inriktning som övriga orienteringsämnen. Därmed var den principfastställd som fortfarande gäller att skolan skall vara konfessionellt neutral.Trots att idén om en konfessionslös skola fick genomslag ,fanns det kvar vissa inslag av konfessionell art. Ett exempel ärmorgonbönen som kanske fortfarande lever kvar. Åsikterna gick isär idebatten om huruvida morgonbönen var att betraktasom en otillbörlig handling i en konfessionslös skola, eller en fin traditionsom man borde värna om. Parallellen kan göras med den nu aktuella debattenom skolavslutning i kyrkor, med inslag av psalmsång eller bön. Från minegen skoltid minns jag skolkamrater som för sinaföräldrar inte fick delta i sexualundervisning eller dansa i gymnastiken. Meddiskussioner och respekt för varandra kunde man lösa dessa frågor.Även vad gäller debatten för och emot enhetsskolan respektive friståendeskolor kan paralleller göras mellan olika tidsperioder. Idén med enhetsskolavar att motverka ett splittrat utbildningssystem för att i stället sträva motlikvärdig och enhetlig utbildning tillgänglig för alla. Statligt stöd tillenskildaeller privata skolor har därför, fram till friskolereformen ,utdelats med stor restriktivitet. Att en skola har konfessionell inriktning harinte utgjort något särskilt skäl för att få statsbidrag. De nya reglerna förfristående skolor som infördes innebar dock en explosionsartadutveckling av fristående skolor. Fristående skolor med konfessionellinriktning tillhörde de skolor som ökade mest.Det finns anledning att överväga förändringar i statens stöd till skolor sombygger på eller har konfessionell inriktning då en sådan skola i grundenstrider mot bärande delar i de grundläggande värderingarna för vårgemensamma skola. I stället har intolerans blivit ledstjärnan. Att medskolan som verktyg befrämja denna framträdande isolatoriska intolerans ärinte rätt när det i stället är gemenskap och tolerans som det är brist på.Den svenska skolan är en sammanhållen skola som skall ge likvärdigutbildning till alla barn och ungdomar. Barn börjar skolan med skilda socialaoch kulturella förutsättningar. Min egen erfarenhet är att det inte går attöverskatta betydelsen av att barn och ungdomar med olika erfarenheter,kulturer, bakgrund och social tillhörighet tillbringar tid tillsammans medvarandra under skoltid. F.d. statsrådet har gett uttryck för atti ett öppet demokratiskt samhälle är empati, inlevelse i andra, förmåga att semed andras ögon osv. Sådana värden utvecklas bäst omde kan grundläggas tidigt i en ömsesidig kommunikation mellan skol-kamrater.Mot denna bakgrund anser jag att det finns skäl att följa upp friskolornasutveckling. I en sådan uppföljning är det särskilt viktigt att se över omfriskolor på konfessionell grund lever upp till läroplanens skrivningar omskolans värdegrund.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om konfessionella skolor.Stockholm den 16 oktober 1998Carina ()