mot · GM02Fi209 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Fi209av m.fl. (kd)Statsbudgeten för 1999Kristdemokraternas budgetalternativ för år 1999Innehåll1 Sammanfattning 42 Den ekonomiska utvecklingen 62.1 Svårbedömd internationell utveckling 62.2 Den svenska utvecklingen 72.2.1 Regeringens brasklapp om konjunkturen 72.2.2 Höstens Sverigeprognoser 72.2.3 Optimism trots att orderingången till industrin mattas 83 Regeringens vilsenhet och handlingsförlamning 93.1 Massarbetslösheten och dess kostnader består 93.2 Ett tionde misslyckande 103.3 Statistikpolitik och orealistiska jobbmål 103.4 Sysselsättningsmål välkomnas 113.5 Tillväxtskeptiskt samarbete 113.6 Risk att tillväxtpolitiken aldrig lämnar skrivbordet 123.7 En etiskt förankrad skattereform ger fler jobb 123.8 krävs strukturreformer 123.9 Ingen stimulans av vita hushållstjänster 133.10 Arbetsmarknadens funktionssätt försämras 133.11 När kommer de konkreta förslagen? 133.12 Amortera på statsskulden men låt hushållen öka nettosparandet 143.13 Minska bidragsberoendet 153.14 Familjen och det civila samhället viktiga för långsiktigutveckling 153.15 Ryckighet och återställare hindrar långsiktig tillväxt 154 alternativ 164.1 En social och ekologisk marknadsekonomi ger långsiktigatillväxtförutsättningar 164.2 Ett gott företagarklimat skapar nya framtidsjobb 164.3 Ökad sysselsättning tryggar välfärden 174.4 Att få behålla en större del av sin egen lön bryterbidragsberoendet 194.5 En minskad statsskuld ger frihet åt kommande generationer 204.6 En bättre fördelningspolitik skapar möjligheter för fler 205 Prioriterade områden 215.1 Tillväxtpolitik för nya jobb 225.2 En skattepolitik där alla får behålla mer av sin egen lön 245.3 En reformerad familjepolitik 265.4 Trygga pensioner 285.5 Vården, omsorgen och skolan 285.6 Ett återupprättat rättsväsende 296 Kommunsektorn inför 2000-talet 306.1 Det behövs mer än statsbidrag för att trygga kommunsektornsframtid 316.2 Skillnad mellan kort och lång sikt 326.3 Förändringar som påverkar kommunsektorn 337 Budgetpolitikens inriktning 347.1 Utgiftstaken 347.2 Överskottsmålet 348 Statens utgifter och utgiftstak 368.1 Fördelning på utgiftsområden år 1999-2001 368.1.1 Utgiftsområde 1. 368.1.2 Utgiftsområde 2. Samhällsekonomi och finansförvaltning 368.1.3 Utgiftsområde 3. och uppbörd 368.1.4 Utgiftsområde 4. Rättsväsendet 378.1.5 Utgiftsområde 5. och internationellsamverkan 388.1.6 Utgiftsområde 6. Totalförsvar 388.1.7 Utgiftsområde 7. Internationellt bistånd 388.1.8 Utgiftsområde 8. Invandrare och flyktingar 398.1.9 Utgiftsområde 9. Hälsovård, sjukvård och social omsorg 398.1.10 Utgiftsområde 10. Ekonomisk trygghet vid sjukdom ochhandikapp 408.1.11 Utgiftsområde 11. Ekonomisk trygghet vid ålderdom 418.1.12 Utgiftsområde 12. Ekonomisk trygghet för familjer ochbarn 418.1.13 Utgiftsområde 13. Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet 428.1.14 Utgiftsområde 14. Arbetsmarknad och arbetsliv 428.1.15 Utgiftsområde 15. Studiestöd 438.1.16 Utgiftsområde 16. Utbildning och universitetsforskning 438.1.17 Utgiftsområde 17. Kultur, medier, trossamfund ochfritid 448.1.18 Utgiftsområde 18. Samhällsplanering ,bostadsförsörjning och byggande 448.1.19 Utgiftsområde 19. Regional utjämning och utveckling 458.1.20 Utgiftsområde 20. Allmän miljö- och naturvård 468.1.21 Utgiftsområde 21. Energi 468.1.22 Utgiftsområde 22. Kommunikationer 478.1.23 Utgiftsområde 23. Jord- och skogsbruk, fiske medanslutande näringar 478.1.24 Utgiftsområde 24. Näringsliv 488.1.25 Utgiftsområde 25. Allmänna bidrag till kommuner 488.1.26 Utgiftsområde 26. Statsskuldsräntor m.m. 498.1.27 Utgiftsområde 27. Avgiften till Europeiskagemenskapen 498.2 Ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten 498.3 Statens utgiftstak 508.4 Budgeteringsmarginalen 508.5 Utgiftstak för den offentliga sektorn 529 Statens inkomster 529.1 Statens lånebehov och statsskuld 5310 Hemställan 54SammanfattningInte heller budgetproposition innehåller någrakonkreta förslag som skulle kunna öka tillväxten i densvenska ekonomin och därmed antalet nya jobb.Massarbetslösheten kostar det svenska folkhushålletuppemot , förutom förlorad självkänslaoch framtidstro för de drabbade.Kristdemokraternas budgetalternativ tar sikte på att öka sysselsättningen såkraftfullt att välfärden kan tryggas för alla. I motionen föreslås åtgärder föratt åstadkomma:? Ett så bra företagsklimat att landets företagare vågar satsa och nyanställa?? En skattepolitik där alla får behålla mer av sin lön?? Mer tid för barnen?? Höjda och trygga pensioner?? Värdig vård utan köer?? Fler lärare i ?? Sänkt skatt på boende?? Ett återupprättat rättsväsende?? En ökad miljösatsning och bättre villkor för jordbruket?? Att jordens fattigaste ges bättre utvecklingsmöjligheter? På ovanstående områden är den socialdemokratiskaregeringens politik utpräglat bristfällig eller direkt felaktig.Det behöver är en offensiv tillväxtpolitik för nya jobb. Ensådan åstadkoms genom regelförenklingar, skattesänkningar och stabilavillkor i kombination med strukturella åtgärder som förbättrar ekonominsfunktionssätt och avlägsnar de seglivade bromsmekanismer som i 25 årunderminerat den svenska ekonomins utvecklingskraft och bäddat för dagensmassarbetslöshet och brister i välfärden. De flesta finanspolitiska åtgärdersom föreslås i motionen har även fundamentala strukturella effekter. Skatt-erna för tjänstesektorn och på arbetande kapital sänks och arbetsgivar-avgifterna på lönesummor sänks med tio procent-enheter. Riskkapitalavdraget återinförs, dubbelbeskattningen avskaffas, för-mögenhetsskatten avvecklas i två steg, hushållssparande och kompetens-utveckling uppmuntras. Utöver inkomstskattesänkningar och strukturellareformer föreslås satsningar på ca den kommandetreårsperioden för företagande och långsiktig tillväxt.Det svenska högskattesamhället har nått orimliga proportioner. Imotionen läggs förslag fram så att alla får behålla mer av sin egen lön,genom bland annat en successiv höjning av grundavdraget. 1999 sänksinkomstskatten med ca /månad, får alla inkomsttagare enskattelättnad på ca . För en deltidsarbetande med110 i taxerad årsinkomst blir det nya grundavdraget 29.000kronor. Heltidsarbetande får ett grundavdrag på . Lönebild-ningen förbättras, därmed tillväxtmöjligheterna, som bidragsbe-roendet minskas. Kommunerna kompenseras fullt ut för skattebortfallet.Barnfamiljer och pensionärer är två grupper som blir vinnare medKristdemokraternas politik. De har allt för länge varit förlorare med densocialdemokratiska politiken. Ett vårdnadsbidrag för barn mellan 1 och 3 årinförs på av basbeloppet () . Garantinivån iföräldraförsäkringen höjs från dagens per dag till perdag. Kontaktdagarna återinförs i föräldraförsäkringen. Styrkta barnomsorgs-kostnader görs avdragsgilla av basbeloppet (3 640kr) för alla barn mellan . Bostadsbidraget förstärks ochförbättras som en del av barnbidraget behovsprövas. Förbehålls-beloppet i underhållsbidragen höjs till . Barnfamiljerna gynnasdessutom av den generella skattesänkning som föreslår.Pensionstillskottet höjs med 1999 och med permånad . Ca 1,3 miljonerpensionärer kommer dessutom att få sänkt skatt genom den grundavdrags-höjning som föreslår. Omställningspensionen för efter-levande återställs från 6 till 12 månader.Rättsväsendet förstärks genom ett resurstillskott på 380 miljoner kronornästa år. Polisväsendet får ytterligare , åklagarväsendet50 , domstolarna och kriminalvårdenytterligare 10 miljoner. Skattemyndigheterna ges bättre möjligheter tilluppföljning och bekämpning av skattebrott, tullen och kustbevakningentilldelas 145 miljoner ytterligare för att motverka gränsöverskridandebrottslighet.Värdig vård och kortare köer kräver nu på kort sikt mer resurser genomökade statsbidrag. anslår i motionen 1,8 miljarder kronorutöver regeringens förslag för . Men på är detbara tillkomsten av nya jobb som kan säkerställa finansieringen av de ökadekrav som bl a den demografiska utvecklingen ställer. Därför satsas mycketpå att förbättra tillväxten och sysselsättningen.Jordbruket, sjöfarten och åkerinäringen ges stärkt utvecklingskraft föröverlevnad i främst genom skatteharmonisering med de viktigastekonkurrentländerna.Biståndet till de fattigaste höjs med under nästa år.Utrymmet för personligt ansvarstagande och tillväxt ökas genom attdet totala skattetrycket sänks med ca 17, 29 och netto dekommande tre åren. I förhållande till regeringens förslag föreslås det statligautgiftstaket bli lägre, 18 miljarder kronorlägre och lägre år 2001.Finansiering av föreslagna reformerKristdemokraternas budgetalternativ bygger på omprioriteringar inom ochmellan olika utgiftsområden och mellan inkomst- och utgiftssidan i stats-budgeten. Både inkomster och utgifter är lägre i vårt alternativ. Budgetbalansuppnås på en lägre nivå än med regeringens politik.Exempel på besparingar och omprioriteringar vi är beredda att göra för attuppnå de förslag och reformer vi vill göra är minskning av presstöd, nej tillden kraftiga ökningen av anslagen till , besparingar påmyndigheter under utgiftsområde 2, en andra karensdag i sjukförsäkringen,ny beräkningsgrund för SGI i sjuk- och föräldraförsäkringen, neddragning avanslaget till förtidspensioner och därtill hörande statliga ålderspensionsavgifttill följd av en aktiv och utökad rehabilitering, nej till regeringens förslagomökad kompensationsgrad i BTP, behovsprövat barnbidrag, nej till höjda barn-och studiebidrag, ökad finansieringsgrad i arbetslöshetsförsäkringen,besparing på AMV, avskaffande av flyttningsbidrag, borttagande av N/T-stödet, realistisk utbildningssatsning inom universitet och högskolor samtinom , nej till fackliga utbildningsbidrag, nej till ytterligarelokala investeringsprogram, besparingar på Väg- och samt nej tillSvenskt företagsstöd inom Östersjömiljarden.För åren 2000 och 2001 föreslår att överskottsmålet föroffentlig sektor fastställs till av BNP vartdera året. På detta sättkan en mindre del av det strukturella budgetöverskottet användas för attfinansiera en ytterligare höjning av grundavdraget. Statsskulden amorterassnabbare än med regeringens politik till följd av en ökad utförsäljningstakt avstatligt hel- eller delägda bolag.Tabell 1.1 Statens lånebehov och statsskuld till följd avKristdemokraternas finanspolitikMiljarder kronor1998199920002001Inkomster689,2699,9713,1Utgifter exkl statsskuldsräntor596,6595,6594,6Statsskuldsräntor m.m.84,376,370,6Statsbudgetens primära saldo8,428,048,0Myndigheters m.fl in- och utlåning iRiksgäldskontoret, netto27,04,99,4Överföring från AP-fonden 1)-45,0-45,0-175,6Lånebehov-26,4-68,1-214,2Skulddispositioner-6,32,70,9Statsskuldsförändring-32,7-65,4-213,3Statsskuld vid årets slut1404,61371,91306,51093,2Statsskuld i procent av BNP72,7%66,0%52,8%Regeringens beräknade skuld i procent av BNP73,3%66,8%54,1%1) Överföringen från AP-fonden bygger på sammaberäkningstekniska antagande som regeringen gör.Den ekonomiskautvecklingenSvårbedömd internationell utvecklingBedömningarna om den svenska konjunkturutvecklingen gårisär. Bakgrunden är olika syn på hur krisen i , Rysslandoch påverkar världsekonomin.De flesta institut har reviderat ner såväl den globalatillväxten som tillväxten i . skriver ned denekonomiska tillväxten från . Anledningen är denglobala finansoron. tillväxt antas dock bli fortsatt stark ochberäknas till . Tillväxten inom hela OECD-områdethar reviderats ner till mellan per år.Regeringen varnar för risken av en svagare internationell utveckling tillföljd av utvecklingen i , och . Det s.k. sido-alternativet som arbetats fram för att visa hur en sämre internationellutveckling skulle påverka svensk ekonomi, skiljer sig anmärkningsvärt litefrån huvudscenariot. Konsekvenserna av en väsentligt sämre utveckling blirhögre arbetslöshet och försämrade offentliga finanser.Den svenska utvecklingenDen senaste tidens delårsrapporter från stora svenskaexportföretag visar att den internationella krisen sätter spår itillväxtprognoser och resultaträkningar. Vissakonjunkturbedömare menar att världsekonomin står införallvarliga problem. I ett sådant scenario dämpas tillväxtenväsentligt framöver och bankerna blir allt restriktivare i sinutlåning, med minskade vinster i företagen som följd.Andra bedömare är liksom regeringen mer optimistiska. Det saknas hellerinte argument för att den inhemska efterfrågetillväxten skulle kunna fortsättaatt bli mycket stark, trots en osäkrare utveckling i omvärlden. Det kan inteuteslutas att både den privata och den offentliga sektorn kan utvecklas starktefter av besparingar och uppskjuten konsumtion under strama år avbudgetsanering. Regeringen lättar nu något på finanspolitiken, somockså penningpolitiken under intryck av fortsatt sjunkande inflation ochvikande världskonjunktur allmänt också väntas lätta.Regeringens brasklapp om konjunkturenDet framgår av propositionen att i ett läge där konjunkturenblir sämre än den av regeringen antagna, kommerbudgetmålet att förändras. Detta framhölls även avfinansministern vid ett framträdande på Stora Räntedagenden . Detta måste tolkas som att regeringen inteutesluter att budgetmålen måste överges under de kommandeåren. Innebörden av det sagda är att om konjunkturen viker,är det amorteringarna på statsskulden som kommer att drasner i motsvarande mån.I sin senaste prognos över den svenska ekonomins utveckling lägger sigEU-kommissionen nära regeringens bedömning och förutspår en tillväxt på 3procent 1998, år 2000.Höstens SverigeprognoserTrots den finansiella oron har de svenska prognosinstitutenunder hösten i genomsnitt höjt sina prognoser över densvenska tillväxten jämfört med de bedömningar som gjordesi våras. Höjningen gäller både 1998 och 1999. ärdet framför allt den inhemska efterfrågan - den privata ochoffentliga konsumtionen och investeringarna - som justeratsupp. Däremot har den förväntade exporttillväxten sänkts, tillföljd av en svagare internationell efterfrågan i deninternationella krisens spår. Även förväntaskonsumtionen och investeringarna växa mer än vad somantogs enligt de Sverigeprognoser som publiceratsunder augusti till oktober 1998.De prognoser som presenterats mitt under den värsta finansiella turbu-lensen är dock betydligt mer osäkra om både den svenska och internationellakonjunkturutvecklingen. Osäkerheten gäller främst 1999. Effekterna påvärldsekonomin av kriserna i , , och till viss delLatinamerika och Öst- och bedöms bli större än väntat.Avmattningen i den amerikanska ekonomin blir djupare och tillväxten iEuropa inte så stark som allmänt förväntades bara för . Iprognoserna över den svenska ekonomin får detta genomslag genom ensvagare export och färre investeringar i industrin när företagen till följd avensvagare internationell efterfrågan skjuter framförallt s.k. expansionsinveste-ringar . Det stora frågetecknet i prognoserna är hur hushållensköpvilja påverkas av turbulensen och svängningarna på världens aktiebörserom krisen blir långvarig.Än så länge är dock den sammantagna bedömningen att stigandedisponibla inkomster, låga räntor och ett uppdämt köpbehov i hushålls-sektorn fortsätter att hålla uppe den privata konsumtionen på en relativt högnivå.För 1998 visar de prognoser som publicerats augusti tilloktober i genomsnitt att BNP-tillväxten i den svenska ekonomin blir 3procent, några tiondelar högre än motsvarande prognoser som gjordes ivåras, och samma tillväxt som regeringen antog i såväl vår- som budget-propositionerna.Prognoserna tillväxt är betydligt mer spridda än . Igenomsnitt räknar prognosmakarna med att tillväxten stiger med 2,8procent, faktiskt en upprevidering , vilket t ex över-ensstämmer med prognos. Regeringen gör i budget-propositionen bedömningen att BNP även stiger ,vilket är en nedjustering jämfört med vårbudgeten.De institut som gjort bedömningar av utvecklingen räknar igenomsnitt med att BNP stiger . Om den mest optimistiskaprognosen från & på dras bort, sjunkergenomsnittet till . Regeringens bedömning i budgetprognosen på3,är den högsta av dem som gjorts , medan Merita-Nordbankens bedömning på är den lägsta för BNP-utvecklingenår 2000.Optimism trots att orderingången till industrinmattasKI:s konjunkturbarometer indikerar attorderingången till industrin har mattats påtagligt.Orderingången rapporteras ha blivit i stort sett oförändradoch missnöjet med orderstockarna har ökat något. Företagenhar sänkt priserna i relativt stor omfattning, främst påexportmarknaden. Å andra sidan redovisar företagen enökning avseende såväl produktionsvolym som ny kapacitet.Även sysselsättningen tycks ha stigit något.Trots att företagens förväntningar på orderingången inte har infriats hittillsunder året kvarstår emellertid optimismen även inför fjärde kvartalet. Indu-strin räknar med god ordertillväxt, framför allt från exportmarknaden. Ävenproduktionsvolymen beräknas öka parallellt med en fortsatt utbyggnad avkapaciteten. Fortsatta prissänkningar aviseras, främst på exportmarknaden.Även kvarstår företagens optimism. Närmare 40procent av företagen räknar med ökad produktionsvolym jämfört medinnevarande halvår.Industrins förväntningar om den allmänna prisutvecklingen (KPI) för denärmaste 12 månaderna var . Detta är en marginellnedjustering jämfört med mätningen då motsvarande siffra var 1,1procent.Det saknas enligt tillgängliga prognoser alltså inte fog för regeringensbedömning att svensk ekonomi i grunden är stark. Problemet är att tillväxteninte är tillräckligt stark för att kunna öka sysselsättningen till de målsätt-ningar som ställs upp i propositionen.Regeringens vilsenhet ochhandlingsförlamningDet är uppseendeväckande att budgetpropositionen inteinnehåller mer av konkreta förslag som skulle kunna ökatillväxten i den svenska ekonomin och därmed antalet nyajobb. Det lilla som föreslås är av tillfällig- ochengångskaraktär. Regeringens strategi har uppenbarligen gåttut på att bara statsfinanserna är i balans och konjunkturenfortsätter att vara god, leder detta automatiskt till ökadsysselsättning. Med en sådan strategi undviker regeringen attsplittra den egna rörelsen och det nya samarbetet medVänsterpartiet och . Priset är attmassarbetslösheten består, liksom grundproblemet bakomarbetslösheten: de långsiktiga strukturella problemen isvensk ekonomi. Utan konkreta tillväxtåtgärder urholkastilltron till regeringens optimistiska antaganden om denekonomiska utvecklingen.Massarbetslösheten och desskostnader bestårArbetslösheten kostar de svenska offentliga budgetarnauppåt . Det är illa nog. Men arbetslöshetkostar också först och främst självkänsla och förloradframtidstro för de ca 886.000 personer som antingendrabbats av arbetslösheten, vill arbeta mer eller ha riktigajobb. Inte minst allvarligt är det för de ca 50.000 ungdomarsom nu kunnat konstatera att ingen i behöver deraskunskap och arbetskraft.Budgetpropositionen saknar både trovärdighet och konkretion i den frågasom är helt avgörande för att trygga den svenska välfärden, nämligen hurbästa möjliga förutsättningar skapas för ökad sysselsättning och tillväxt, förhur företag och näringsliv ska kunna växa och utvecklas.Ett tionde misslyckandeÅrets budgetproposition har det gemensamt med samtligabudget-, vår-, sysselsättnings- eller tillväxtpropositioner somsocialdemokratiska regeringar lagt på bord sedanhösten 1994 de konkreta förslagen kommer i nästaproposition. heter det i finansplanen att "Regeringenavser att i samband med vårpropositionen återkomma medförslag som förbättrar möjligheterna att uppnå målet"... omökad tillväxt och sysselsättning. Exakt så lät det också omtillväxtpolitiken , , , inför1998 och också inför 1999.Budgetpropositionen 1999 är den tionde stora proposition som social-demokratiska regeringar lagt på bord sedan valet . Tidigarepropositioner har helt varit inriktade på budgetsanering oavsett om de kallatssysselsättningsproposition, tillväxtproposition eller budgetproposition. Dengemensamma faktorn är att tillväxtfrämjande åtgärder har saknats.Regeringens oförmåga att presentera en offensiv tillväxt- och jobbpolitikhar haft ett högt pris i form av onödigt hög arbetslöshet och därmed följandekostnader för de arbetslösa och för samhället.Statistikpolitik och orealistiskajobbmålRegeringen kommer av allt att döma att få problem med sinasysselsättningsmål. Statistikpolitikens fundament, löftet atthalvera den öppna arbetslösheten till ,saknar varje stöd i prognoser utanför Regeringskansliet.Vid en närmare analys av målet om halverad öppen arbetslöshet till år2000 visar det sig att det bygger på antagandet att arbetskraften inte ökar,trots att en förbättrad konjunktur gör det lättare att få jobb. Ett sådantantagande avviker från tidigare mönster och historiska siffror överarbetskraftdeltagandet, det så kallade AK-talet, som under långa perioderlegat väl av den arbetsföra befolkningen. Så sent som 1991var deltagandet . Men spår regeringen att AK-talet ska liggakvar på , trots att över 150 000 jobb förutsättsskapas under perioden.Källor på har bekräftat att antagandet omAK-talet kommit till för att målet om en halverad öppen arbetslöshetstatistiskt ska kunna nås. Utbildningssatsningarna fortsätter och regeringenutgår i sina kalkyler från att alla de som har utbildningar slutför dem. Allerfarenhet tyder tvärt om på att i ett läge där ekonomin genererar hög tillväxtoch högre sysselsättning kommer fler människor att lämna sina utbildningaroch söka sig till arbetsmarknaden, särskilt med den inriktning som detkonjunkturbestämda s k har fått. Eftersom öppen arbetslöshetberäknas som andelen ej sysselsatta i procent av arbetskraften (AK-talet),uppstår därmed också automatiskt högre statistiska arbetslöshetstal.Fenomenet förvärras av att svenska företag till 70 procentanställer medarbetare på tillfällig basis. Därmed blir det lättare för de minststudiemotiverade att lämna sin utbildning, vilket kan ge en oproportionerligtstor ökning i arbetskraftsdeltagandet vilket i sin tur påverkar arbetslöshets-statistiken negativt. ihärdiga kritik av regeringensstatistikpolitik och inriktning av arbetsmarknadspolitiken bekräftas av denfaktiska utvecklingen.Enligt de långtidsprognoser som AMS publicerade räknar manmed betydande ökningar av arbetskraftutbudet när arbetsmarknadsläget för-bättras. Detta gör att det tar betydligt än regeringen räknar med attpressa tillbaka den öppna arbetslösheten till 4 procent.Sysselsättningsmål välkomnasMot ovanstående bakgrund är det bra, men också naturligt,att regeringen nu skiftar fokus i och med införandet av ettkompletterande sysselssättningsmål. Det är dock troligt attregeringen inte heller kan leva upp till sitt nyasysselsättningsmål, i varje fall inte utan att föreslå ytterligaretillväxtfrämjande åtgärder.Målsättningen att av befolkningen skallvara sysselsatta , förutsätter att det tillkommer 375 000 nya jobbnetto, det vill säga 55 000 nya jobb per år.För att regeringen, som helt saknar en politik för ny tillväxt och nya jobb,ska kunna nå målen krävs det en långvarig internationellt driven högkon-junktur som saknar historiskt motstycke. Åtgärder av den karaktär somfordras är inte lätta att föreslå för Socialdemokraterna, allra minst isamverkan med och Miljöpartiet.Tillväxtskeptiskt samarbeteValet gav förutsättningar för en socialistisk ochtillväxtskeptisk regering. och ärav tradition negativa till ekonomisk tillväxt överhuvudtaget.Socialdemokraterna vill nog se tillväxt om näringslivet kanleverera den med bevarade regelverk och skattenivåer.Däremot har Socialdemokraterna aldrig i den egna rörelsenvågat ta en rejäl diskussion om djupgående problemi form av dåligt fungerande lönebildning, dåligt fungerandearbetsmarknad och tillväxthämmande skatter på arbete,sparande och företagande. Under de gångna fyra åren hartillväxtpolitiken helt lyst med sin frånvaro. Regeringen harinte ens försökt ta upp och åtgärda under snart 30 årnotoriskt låga tillväxt. har ett tillväxtdepartement inrättatsoch bemannats. Det är bara politiken som fortfarande saknas.I och med och inflytande över regerings-politiken ökar osäkerheten om regeringens kurs.