mot · GM02MJ519 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:MJ519av ()Vanvård av djurInledningStundtals kan man läsa reportage i pressen om djur som farilla. Djur som lämnats utan mat och vatten utomhus ellersom står till knäna i träck i trånga ladugårdar. Lyckligtvis ärfall som dessa inte speciellt vanliga och ofta finns ett tragisktmänniskoöde i bakgrunden. Det kan vara någon som av åldereller ohälsa helt plötsligt inte klarar av omsorgen om djurenlängre. I de flesta fall löses situationen på för alla bra sätt.Men ibland blir det konflikt.Om djur skall omhändertasIbland har den djurskyddsinspektör som finnermissförhållandena inte samma uppfattning som djurägaren.Det blir konflikt med förelägganden, omhändertagande avdjuren och i en del fall åtal. Det här är naturligtvis alltiduppslitande och att det går så långt beror ofta på att det gårprestige i frågan och man kan inte tala med varandra.Djurägaren förstår ofta inte vad konsekvensen blir av attnonchalera djurskyddsinspektörens råd, som i sin tur tardetta för givet. Att djur omhändertas och i många fall avlivasär ett misslyckande för båda parter.Veterinärens rollFör att kunna omhänderta krävs medverkan av veterinär ochhandräckning av polis. Veterinären skall konfirmeravanvården. Redan här har det funnits fall där det gått snett. Imånga fall har kommunen anlitat en annan veterinär än densom djurägaren brukar anlita och har förtroende för. Detfinns till och med fall där djurägarens veterinär inte anser attdjuren är vanvårdade medan den av kommunen anlitadeanser det. I vissa fall har det gällt sådana till synes enklasaker som att bedöma om en hund eller häst är i tillräckligthull. Vad som är normalt hull är tydligen ingen sanning utanväxlar från veterinär till veterinär. I andra fall har det handlatom utevistelse och hur sådan ska ske. I åter andra om hur detmåste se ut i ladugård eller stall. Det här är olyckligt.Svåra ärenden att hanteraDet är inte lätt att driva ett djurskyddsärende till åtgärd ochfällande dom. Det blir naturligtvis ändå svårare omdjurskyddsinspektörer och olika veterinärer tycker olika. Ettexempel på detta är fall där djurskyddsinspektör ochveterinär gör olika bedömning i domstol. Naturligtvis blir detmycket svårt att döma en djurägare för vanvård omveterinären motsäger djurskyddsinspektören.Jordbruksverket haransvaretIdag är det som har det övergripandeansvaret för djurskyddet för lantbrukets djur. Det är därifråndet skall komma riktlinjer, hållas kurser och seminarier och iövrigt verka för att problem som skisserats ovan inte sker.Skapa samsyn.Men det gör man inte. Många har påtalat detta. Det kommer inga riktlinjereller råd och anvisningar hur djurskyddslagen skall tolkas. Det är nämligendet det handlar om. Vad är vanvård? Naturligtvis är det uppenbart i vissa fall,men var går gränsen? Är det vanvård att ha en hund sittande i bur? Är detvanvård att ha unghästar ute om det finns vindtättskjul att gå in i? Är det vanvård att ha många katter inomhus men inte få?Lider en katt av att det luktar katt i huset? Får en hund av en viss ras varamager, men inte en hund av en annan ras?Frågorna kanske verkar märkliga, men de är hämtade ur livet och justsådana frågeställningar där djurägare, djurskyddsinspektör och i vissa fallveterinär haft olika uppfattning. Dessutom bedöms fall som dessa olika iolika kommuner. Det som tolereras i en kommun leder till åtgärder i enannan. Det här är inte bra vare sig för djuren eller de inblandade.Skapa samsyn!Djurskyddsinspektörerna behöver vägledning. Det är svårtatt omhänderta djur och att driva dessa fall. Om osäkerhetenär stor om vad som gäller är risken uppenbar att fall somborde ha lett till åtgärd inte drivs vidare. Djuren får då intedet skydd som djurskyddslagen skall ge dem.Jordbruksverket har inte tagit sin roll på det allvar som bordeha skett. Det är djurskyddslagen kom menfortfarande tolkas lagen olika, på vissa håll verkar den intealls ha slagit igenom och man vet inte riktigt vad som gäller.Det är av yttersta vikt att detta åtgärdas och attJordbruksverket tar fram råd och anvisningar så att problemsom ovan beskrivits undanröjs.Låt tillsynen bli kvar ikommunernaMycket av den kritik som kommit har utsett kommunernasom bov i dramat. Det menar vi är helt fel. Mångakommuner satsar ambitiöst på djurskyddet och det är just ide kommunerna som den olika synen mellan inspektörer ochveterinärer har visat sig. Först när lagen provas ser manproblemen och att då påstå att det är de som verkligenanvänder lagen som gör fel är naturligtvis galet. Det är somatt skjuta budbäraren.I den uppgörelse som träffades mellan Socialdemokraterna, om enades vi om att det skall bli möjligt förkommuner som så önskar att ta över tillsynen över jordbruket. Innan balkenträder i kraft den 1999 är det som har tillsynen enligt lagen(1979:425) om skötsel av jordbruksmark. Avsikten med denna nya möjlighetvar att samla all tillsyn av jordbruket - djur, mark och gödselhantering - hosden myndighet som finns nära, kommunen. Det har visat sig att i kommunermed aktiv djurskydds- och miljötillsyn har det varit svårt att få länsstyrelsenatt agera enligt skötsellagen - trots upprepade påstötningar. Det kan bero påflera faktorer; det är geografiskt långt för folk att ta sig ut ibygderna, man har inte vare sig tid eller resurser. Från flera länsstyrelser hardet kommit påstötning om det olyckliga i dagens ordning och det fanns såväldärifrån som från kommuner en stark önskan om förändring. Att flyttadjurskyddet till länsstyrelserna skulle alltså åter splittra tillsynen överjordbruket och vore mycket olyckligt och skulle, enligt min mening, stridamot intentionerna i den överenskommelse som träffats om miljöbalken.Miljöpartiet anser att djurskyddstillsynen skall ligga kvar på kommunalnivå.SkapadjurskyddsmyndighetMiljöpartiet de gröna anser att många av de problem sombeskrivits ovan visar behovet av en djurskyddsmyndighet.En sådan myndighet kan på ett mer helgjutet ochsjälvständigt sätt ta tag i problemen. Det behövs för attdjurskyddslagen inte skall urholkas. , somhar det yttersta ansvaret för lantbrukets djur, har så månganya uppgifter sedan EU-medlemskapet att djurskyddet avnaturliga skäl inte prioriterats. Även och i viss mån ,, Kemikalieinspektionen och denaturvetenskapliga forskningsråden har att ta hänsyn tilldjurskyddslagen i olika ärenden.Utvärdera djurskyddslagenDet är nu djurskyddslagen kom. Den ansågs sommycket radikal när den kom och har haft stor betydelse. Idagkritiseras dock det faktum att alla djur i människans tjänstfortfarande inte har möjlighet till naturligt beteende, t exminkar och höns i bur. Det kan också ifrågasättas om det ärförenligt med lagen att ha kor uppbundna året runt.Det är dags för en utvärdering. Blev det som det var tänkt? Behöver lagenoch/eller föreskrifterna ändras? Frågorna är många och en rejäl genomgångvid en utvärdering kan ge svar och föreslå revideringar där så behövs. Denkan också belysa och föreslå åtgärder på de tolkningsproblem som beskrivitsi början av denna motion.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av råd och anvisningar för djurskyddsinspektörer ochandra som handhar djurskyddslagen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kommunernas roll som tillsynsmyndighet över djurskyddet,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av utvärdering av djurskyddslagen.Stockholm den 27 oktober 1998Gudrun ()