mot · GM02A216 · 1998-10-28 00:00:00 — Risken finns då för att välutbildad arbetskraft istället rekryteras till storstadsregionerna från andra orter.10.9 Fungerande infrastruktur10.10En väl fungerande infrastruktur är en av de viktigaste faktorerna för attvidmakthålla storstadsregionernas tillväxt- och utvecklingsmöjligheter.Under decennier har investeringarna i storstädernas infrastruktur eftersatts.Till slut blev situationen så prekär att särskilda statliga förhandlingsmän -i och i - tillkallades för attförhandla fram samlade investeringspaket. Förslagen har sedermerakritiserats för att vara storskaliga. Sanningen är att denna storskalighetfrämstberott på decenniers underlåtenhetssynder.Dagens brist på en sammanhållen politik för infrastrukturen i vårastorstadsregioner leder till risker för minskad konkurrenskraft och stagnation.Om storstäderna skall kunna fungera som motorer i samhällsutvecklingenmåste de ha en fungerande infrastruktur. Brister i infrastrukturen istorstadsområden drabbar inte minst omgivande regioner. Det gäller såväl förvägtrafiken som för flyg, tåg och sjöfart.När det gäller flyget råder stor enighet i hela om att flygtrafikenmellan större städer kommer att fördubblas inom en tio- tillfemtonårsperiod. Det råder också enighet om att utvecklingen går motmindre flygplan och därmed mot fler turer och tätare trafik. Ovanpå det serman en snabb ökning av fraktflyget över hela världen. I den situationenär det helt orimligt att lägga ner och därmed i stort settomgående fylla samtliga banor på , inklusive den tredje som är underbyggnad. Verksamheten vid flygplatserna , och Sturupmåste i stället garanteras genom förlängda avtal. och bördessutom privatiseras.Inom järnvägstrafiken sker nu betydande investeringar i storstads-regionerna. Vissa nödvändiga investeringar i tågtrafikhar dock skjutits . Här är grunden för en fungerandejärnvägstrafik att ett tredje järnvägsspår tillkommer över Riddarfjärden.Detta är inte en regional, utan i högsta grad nationell fråga som påverkartågtrafiken i hela landet. Problemen skärps också genom framgången förtrafiken på den nya Svealandsbanan.Beslut måste nu tas om byggande av det tredje spåret. Detta är möjligt attgöra genom ianspråktagande av ett av sex bilkörfält på . Fråganom att av miljö- eller stadsbildsskäl spendera fem à påatt ersätta med en tunnel har inte med tågtrafiken att göra och fårbehandlas som ett separat ärende.De eftersatta investeringarna i vägnätet och det så kallade Dennispaketetshaveri har fört nära en akut trafikinfarkt. Genom-fartstrafik leds genom den känsliga stadskärnan och blockerar framkomlig-heten för kollektivtrafik och nyttotrafik. Ett sammanhängande nät avkringfartsleder runt är nödvändigt att åstadkomma om denregionens konkurrenskraft skall kunna vidmakthållas och utvecklas. Isynnerhet måste frågorna om en förbifart i nord-sydlig riktning lösas snarast.Göteborg har alltid haft väl upparbetade kontakter med utlandet. Behovetav bra förbindelser med har ökat. En utbyggnad av mellan städernaoch en satsning på dubbelspår för järnvägstrafiken skulle stärka Göteborgsmöjligheter att växa.Stockholm, och är alla viktiga hamnstäder. Storstädernashamnar bör konkurrensutsättas och privatiseras.10.11 Fungerande rättssamhälle10.1210.12.1 Den ökade brottsligheten10.12.2Nedrustningen av polis- och rättsväsende drabbar människor i alla delarav vårt land. I relation till folkmängden begås dock de flesta brotten istorstadsregionerna , och . Flest brott begås iStockholms län där antalet anmälda brottsbalksbrott per 100.000invånare uppgick till17 1997. Motsvarande siffror för dåvarande och samt län var 15.262 respektive 13.122 brott per 100.000invånare.Invånarna i storstäderna kan därmed sägas ha drabbats hårdast av denväxande brottsligheten i landet. De löper mer än dubbelt så stor risk attutsättas för brott som befolkningen i övriga områden.I socialt och ekonomiskt svaga familjer, som till stor del återfinns istorstädernas segregerade förortsområden, slår brottsligheten särskilt hårt.Dessa familjer har sämre möjligheter att skydda sig mot brott och attkompensera sig och sin familj när de har utsatts för brott. För arbetslösa ochbidragsberoende föräldrar kan en cykelstöld från barnen omkullkasta denekonomiska planeringen för månader framöver.Brottsförebyggande rådets (BRÅ) preliminära brottsstatistik för förstakvartalet visar att brottsligheten fortsätter att öka. BRÅ konstaterar:"Efter en nedgång första har trenden vänt uppåt.Den uppåtgående trenden, det vill säga ökningen av antalet anmälda brott,fortsatte ." Någon förändring vad gäller denregionala fördelningen har inte skett jämfört med , utan flest brottanmäls alltjämt i storstadsregionerna.Samtidigt som brottsligheten ökar allt färre brott upp. klarades av alla anmälda brott upp.1995 hade uppklaringen minskat till . ligger uppklarings-procenten på , vilket innebär att endast var femte brottklaras upp.Detta innebär dock inte att vara femte gärningsman verkligen ställs infördomstol och döms. leder bara 10 procentav alla anmälda brott till att gärningsmannen döms till straff. I praktiken hardet alltså blivit i det närmaste riskfritt att begå brott. Det gäller särskiltbrottslighet som drabbar människor i deras vardag, som till exempel stöld,hot, våld och skadegörelse.Denna situation kan inte accepteras. Brottsbekämpningen måste ses somen integrerad del av välfärdspolitiken. I en rättsstat måste alla ha lika rätttillskydd mot brott, oavsett i vilket bostadsområde man råkar bo och oavsettvilken ekonomisk ställning man har. Så är inte fallet . Människor somhar råd att t.ex. ta taxi hem gör det medan den som inte har råd istället får gå eller åka kollektivt. Redan härigenom utsätter sig den som leverunder knappare förhållanden för avsevärt större risker än den som har pengartill en taxi. Det är påtagligt hur otryggheten på storstädernas gator och torgslår hårdast mot de redan svaga grupperna i samhället.10.12.3 Nolltolerans mot vardagsbrottsligheten10.12.4Vardagsbrottsligheten har kommit att utgöra ett av de största hoten motmänniskors trygghet såväl i landet som helhet som i storstadsregionerna.Den dominerande brottskategorin är tillgreppsbrotten, som utgör 60procent av alla anmälda brott. Därefter rangordnas brott mot person() och skadegörelsebrotten (). Gemensamt för alla dessa brott äratt de skulle kunna förebyggas med fler poliser ute bland människor.Kampen mot vardagsbrottsligheten var en viktig orsak till den närpolis-reform som drevs igenom av den borgerliga regeringen. Med fler poliser pågator och torg skulle fler brott förebyggas. Polisen skulle både bli bättretillgänglig för medborgare som behövde information eller som ville lämnatips och upplysningar av det som slag som kan vara till nytta i polisens arbeteoch därmed för samhället i stort.Det framgångsrika polisarbetet i har visat att ökad närhetmellan medborgarna och polisen medverkar till att ordningen upprätthålls.Människor som upplever att de kan vara till nytta i polisens arbete mot brotttenderar också att få ett ökat engagemang och ta större ansvar för vad somhänder i stadskärnan och områdena omkring.Om det går att minska brottsligheten i där problemen ärbetydligt svårare bör det vara möjligt i svenska städer. Om svensk polis fårstörre möjligheter till snabba ingripanden mot t.ex. ordningsstörningar,klotter och andra brott så ökar risken för upptäckt, vilket i sin tur minskarmänniskors benägenhet att begå brott. Dessutom kommer den allmännamoralen att stärkas när det blir tydligt att polisen och övriga samhället inteaccepterar brott.10.12.5 Förebygg brott10.12.6Närpolisverksamheten syftade till att öka polisens möjligheter att på etttidigt stadium kunna tillrättaföra och överföra rätt normer till ungdomarsom uppvisade oroande tendenser, t. ex. genom att snatta eller figurera imissbrukarkretsar. Polisens möjligheter att reagera snabbt och tydligtmot ungdomskriminella liksom insatser mot narkotikan är helt avgörandeför om polisen skall lyckas i kampen motvardagsbrottsligheten.Det är viktigt att polisen får resurser att kartlägga och göra punktinsatsermot dem som begår brott, inte minst genom storstadsregionernas gäng-bildning. I , där en viss sådan kartläggning redan har skett, upp-skattas en procent av länets kriminella ungdomar stå för av stöld-brottsligheten.Regeringens nedskärningar har försvårat polisens brottsförebyggandearbete. Närpolisens arbete har inte kunnat utvecklas på det sätt som avsågsmed reformen och förväntningarna har inte kunnat infrias. Allt fler närpolisertvingas att utföra rent administrativa uppgifter, som tidigare sköttes avcivilanställd men numera uppsagd personal. I stället för fler poliser har vifåttfärre poliser som kan ägna sig åt praktiskt polisarbete. Med det moderatabudgetalternativet höjs rättsväsendets ekonomiska ram avsevärt underkommande . Det innebär att polis, åklagare, domstolar och kriminalvårdäntligen kan tilldelas tillräckliga resurser.Narkotikapolitiken är av största betydelse för den framtida brottsut-vecklingen i storstäderna. Om polisen skall ha en chans att leva upp till måletom ett narkotikafritt samhälle måste den först och främst ha tillgång tilleffektiv lagstiftning. För att intensifiera och utveckla preventiva åtgärder ikampen mot narkotika bör polisen få möjlighet att ta blod- ochurinprov även på personer vid misstänkt narkotikabruk.Storstadsregionernas narkotikapoliser har svårt att få fastheroinlangarna, eftersom dessa utvecklat en metod som innebär att de sväljersina kapslar och därmed undanröjer bevisningen, så fort polisen försökeringripa mot brottet. Ett effektivt sätt att minska heroinlangningen är att gesvensk polis samma möjlighet som exempelvis norsk polis att via sjukvårdensätta in kräkmedel för att säkra bevisningen mot misstänkta heroinlangare.11 En nationell kommission12Sverige måste bryta segregation och bidragsberoende. Alternativet är enfortsatt marginalisering av stora grupper i vårt samhälle. Liknöjdhet ochen tro på att problemen kommer att lösa sig själva är en ohållbarinställning till ett stort och växande samhällsproblem.Det har genomförts en lång rad utredningar om de socialaproblemen i våra utsatta områden, om barnfamiljernas ekonomiska situationoch om förhållandena för de arbetslösa och bidragsberoende. Välfärds-forskningen i är omfattande och genomgripande. har sågott som varje åtgärd som föreslagits visat sig vara verkningslös. I dettahänseende inger heller inte regeringens storstadsproposition något hopp.Det har inte gjorts någon bred genomlysning av de komplexa problem ochinbördes samband som grundlägger det svenska tvåtredjedelssamhället.Enligt vår mening är det en avgörande uppgift att nu hitta politiska lösningarför att motverka segregation och nyfattigdom.Många åtgärder handlar om att skapa förutsättningar för företagande ochnya arbeten. Men problemen är vidare och mer komplexa än så. Detlångsiktiga arbetet för att hela skall arbeta och bidra till samhälls-utvecklingen kräver större och mer långsiktiga förändringar. Moderaternaförordar därför att det tillsätts en nationell kommission med uppgift attföreslå åtgärder för att bryta segregation och bidragsberoende i det svenskasamhället.13 Hemställan13 Hemställan14Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag om inriktning avstorstadspolitiken,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om inriktning och utformning av storstadspolitiken,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en nationell kommission för att bryta segregation ochbidragsberoende.Stockholm den 26 oktober 1998Carl Bildt (m)()()()()()()()()()()Per ()Per ()