mot · GL02So51 · 1998-04-29 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:113 Nationell handlingsplan för äldrepolitiken Regeringens äldrestrategi är välmenande men förslår inte. Det ter sig förståeligt att regeringen önskar skjuta på behandlingen av äldrepropositionen till efter valet. presenterar i denna motion de omfattande ändringar och kompletteringar som krävs för att skall få en nationell äldrevårdsstrategi som svarar mot medborgarnas krav och förväntningar. Huvudpunkterna är följande: 1.1 Ökade resurser öronmärk extrapengarna till kommuner och landsting De fyra extra miljarderna i statsbidrag till kommuner och landsting måste öronmärkas till vård, omsorg och skola. Annars är risken överhängande att de går till att täcka de svarta hålen i de kommunala bostadsbolagen i socialdemokratiskt styrda kommuner. Kommunerna måste prioritera kärnverksamheten, d v s vård, omsorg och skola. Kommunala bolag hör inte till kärnverksamheten. Kommunerna bör upprätta en avvecklingsplan för de kommunala bolagen och inleda utförsäljningen . Räntevinsten från sådana utförsäljningar ger resurser som kan användas till omsorgen. Hellre en god omsorg än kommunala bolag. Det krävs en ny tillväxtpolitik som skapar nya riktiga jobb genom företagande. Försäkringspengar anslås till att korta köerna. Genom en finansiell samverkan mellan sjukförsäkring och sjukvården (Finsam) skapas resurser som kan användas till att kort vårdköerna. Kortare sjukskrivningstider och kortade köer innebär kortare rehabiliteringstider och att fler människor kan återgå till arbetet. Det ger ökade skatteintäkter och frigör resurser till vården. Regeringen och socialdemokratiska majoritet har i praktiken redan beslutat sig för att inte föreslå någon vårdgaranti som de tidigare utlovat. De växande vårdköerna skall alltså få fortsätta att växa. Vi anser att en vårdgaranti måste införas . Den skall garantera patienter behandling . Erhåller patienten inte behandling skall han/hon ha rätt att söka sig till annan vårdgivare, privat eller offentlig, på hemlandstingets bekostnad. Vi föreslår att statsmakterna föreslår varje kommun att fastställa en omsorgsgaranti som, utifrån en av utarbetad skiss, har ett innehåll som garanterar alla äldre en kvalitativ god äldreomsorg. I denna omsorgsgaranti skall den kommunala äldreombudsmannen ges en central roll genom att bevaka att kommunen uppfyller omsorgsgarantins rättigheter. Kommunerna bör dessutom införa en oberoende garantinämnd som bevakar att omsorgsgarantin efterlevs. De boende skall ha rätt till avgiftsreduktion eller hyresreduktion när vårdgivaren inte lever upp till omsorgsgarantins målsättningar. Omsorgsgarantin skall omfatta följande väsentliga delar som skall uppfyllas av vårdgivaren/huvudmannen: Den medicinska kompetensen måste förstärkas. Det måste finnas en medicinskt ansvarig läkare kopplad till varje äldreboende och tillräckligt med sjuksköterskor inom äldreomsorgen. Åtgärder mot undernäring. Akut näringsbrist hos äldre går att undvika genom ändrade rutiner, bättre utbildad personal och mer resurser. Inga liggsår (trycksår). Även detta går att undvika genom ändrade rutiner, mer kunskap och mer personal där det är nödvändigt. Utredning av alla fallskador. En läkemedelshantering som inte skapar bristande medicinsk säkerhet och oönskade effekter för patienten. En god omvårdnad och adekvat smärtlindring i livets slutskede. Låt beräkna en miniminivå för förbehållsbeloppet som skall vara bindande för alla kommuner när avgifter sätts. den maka/make som bor kvar i det gemensamma hemmet sedan den ene av dem flyttat till kommunalt boende. Endast avkastning på förmögenhet skall räknas som inkomst när avgifterna sätts. Förmögenheten skall alltså undantas. 1.5 Valfrihet för de äldre Även när man är gammal skall det vara en självklarhet att man själv skall bestämma var man vill bo eller vem man vill ha som hemtjänstassistent, m m. Inför en äldrepeng som följer den äldre. Det möjliggör exempelvis för den enskilde att själv välja privat eller offentligt boende. Rätt till eget rum. delar 13 000 människor rum inom äldreomsorgen med någon de själva inte har valt som rumskamrat. Inför servicecheckar för . De äldre skall själva få välja vem eller vilka de vill ha som hemtjänstutförare. Notan skickas till kommunen som betalar oavsett om det är en privat eller en offentlig utförare av tjänsten. Rätt att själv välja boende. Äldre skall ha rätt att tacka nej ett antal gånger till erbjudet äldreboende utan att hamna utanför bokön. Det ger den äldre en lagligt fastställd rätt att själv välja, eller byta, fast läkarkontakt. Utvidga rätten till närståendepenning och den till den kopplade rätten till ledighet från dagens 60 . 1.7 Vidareutbildning av personal Varje kommun skall upprätta en plan för kompetenshöjande utbildning av personal inom äldreomsorgen. Vård och omsorg är i kris. Sjukvårdsköerna slingrar sig allt längre. De består till större delen av äldre människor. När hade ansvar för sjukvårdspolitiken och äldreomsorgen försvann vårdköerna nästan helt. , socialdemokratiskt styre, är köerna tillbaka i en större omfattning . Det innebär ett ökat lidande för framförallt de äldre som väntar på en höftledsoperation, en operation för livmoderframfall, utprovning av hörapparat eller operation för grå starr. med de växande vårdköerna har rapporterna om vanvård av äldre blivit alltmer frekventa. Missförhållandena inom omsorgen har rapporterats från såväl offentliga som privata vårdhem. Regeringens politik har förvärrat situationen i vården och omsorgen. Den ursprungliga vårdgarantin som gjorde att vårdköerna i stort sett försvann under förra mandatperioden har avskaffats av regeringen. De extra statsbidragen till kommuner och landsting är ingen garanti för att pengarna verkligen går dit de är avsedda: till vården, omsorgen och skolan. Tvärtom är risken stor att de kommer att ätas upp av minskande skatteintäkter och användas till att täcka hålen i de kommunala bostadsbolagen. Regeringen har avvisat den öronmärkning, som har föreslagit, av de extra statsbidragen. Inför föreliggande proposition om äldreomsorgen var förhoppningarna från sida att regeringen äntligen skulle lägga fram en sammanhållen strategi för att åtgärda bristerna i äldreomsorgen. Men det blev tyvärr en halvmesyr. I denna motion kommer att peka på en rad områden där regeringens politik inte räcker till för att skapa en god äldreomsorg med valfrihet och kvalité. 3 Mer resurser till vård och omsorg Regeringen har i sin äldrepolitiska proposition pekat ut en rad av områden där det behövs mer insatser för att klara en värdig och kvalitativ hög äldreomsorg. Det är alltifrån bättre medicinsk kompetens i omsorgen till bättre information i vården. Allt detta är förslag som vi tidigare lagt fram men som riskerar att falla platt till marken eftersom det i regeringens vårbudget inte finns någon garanti för att de extra statsbidragen verkligen kommer att gå till vården, omsorgen och skolan. Vi har ingen garanti för att inte socialdemokratiska kommunpolitiker istället kommer att placera en del av pengarna i de kommunala bostadsbolagens svarta hål. är det enda parti som krävt en öronmärkning av pengarna och är därmed den enda garanten för att pengarna verkligen går dit de är avsedda. Vår prioritering av en politik för fler jobb genom företagande har som en grundläggande motivering att kampen mot arbetslösheten är nödvändig för att klara välfärden. Vi prioriterar också bra vård och omsorg framför att utställa löften om stora, generella skattesänkningar. I ett första steg är det viktigast att sänka de skatter som förhindrar tillkomsten av nya riktiga jobb. Men för att på säkra resurser till vård och omsorg krävs inte endast statsbidrag utan också en bättre ekonomisk tillväxt och fortsatt effektivt resursutnyttjande. Vi har , både på riksplanet och i fullmäktigeförsamlingar, förespråkat en politik som innebär ett effektivare offentligt resursutnyttjande. Den ojämförligt viktigaste metoden heter konkurrensutsättning tillsammans med kvalitetssäkring. Vi har också förespråkat en avveckling av kommunala bolag. I många fall subventioneras dessa bolag, trots att deras verksamhet inte ligger inom de kärnområden som kommunerna bör prioritera. Kommunerna subventionerar misslyckade fastighetsaffärer, flygplatser och vanskötta företag i en rad olika branscher. Som tidigare nämnts finns det också ett stort svart hål i de kommunala bostadsbolagen. Bedömningarna variera mellan 7 och 50 (!) miljarder kronor i underskott. Därtill kan även läggas att de kommunala skandaler där lokalpolitiker varit inblandande nästan undantagslöst har varit sammankopplade med kommunala bolag. Socialdemokraterna cementerar de kommunala bostadsbolagens ställning genom att bl a införa regler för de kommunala bostadsbolagen som mer eller mindre omöjliggör försäljning. En genomgång av initiativ i de tio största kommunerna visar att ränteeffekten av de försäljningar av kommunala bolag som där föreslagit skulle bli nästan . Det är pengar som till stor del skulle kunna gå till äldreomsorgen och skolan. Men är det den ekonomiska tillväxten som är avgörande för hur välfärden skall kunna bevaras och utvecklas. Det kan illustreras på följande sätt. Statsbidragen utgör av kommunernas inkomst. En inkomstökning för kommunerna på till exempel från en bas på kan antingen åstadkommas genom en häftig 13 procents ökning av statsbidragen, eller genom en modest 3 procents ökning av kommunernas egen skatteinkomst, som växer med BNP. För kommunerna är det därför av avgörande betydelse att landets regering driver en politik som skapar goda förutsättningar för tillväxt. Antag att ekonomiska politik inriktad som den är på bättre företagsklimat, jobbstimulerande reformer, sänkning av tillväxthämmande skatter, EMU-medlemskap med mera skulle medföra att kommunernas skattebas växer en procent snabbare än som antogs i regeringens höstbudget 1997. För de kommunala finanserna skulle "fp-alternativet" exklusive de extra statsbidragen innebära att kommunernas inkomstnivå under nästa mandatperiod blev betydligt bättre. De extra statsbidragen som redan beslutat och som liberalerna stött i riksdagsbehandlingen innebär en avsevärt mindre ökning än tillväxtalternativet. Även om man skulle lägga till ytterligare miljarder för kan man konstatera att den högre tillväxten ändå skulle ge kommunerna högre inkomster än de extra beslutade statsbidragen, och att denna effekt inte skulle bli beroende på förhandlingar med staten. Dagens syn på ekonomi och utveckling måste ersättas med ett tillväxtorienterat synsätt. En avgörande ingrediens i en sådan strategi är att fler människor har jobb på den reguljära arbetsmarknaden. Dessvärre går utvecklingen åt fel håll. Antalet människor med riktiga jobb minskar, till exempel med cirka 20 000 personer. Antalet i riktiga jobb är lägre än när den socialdemokratiska regeringen tillträdde . Dessutom har egenföretagarna minskat med 21 000 . behöver en ny ekonomisk kurs med fler skattebetalare inte fler arbetslösa. 4 Utvecklingen av äldreomsorgen Äldreomsorgen har varit utsatt för stora och genomgripande förändringar. Ädelreformen innebar att kommunerna fick ansvaret för äldreboende, särskilt boende för äldre och handikappade. De fick också betalningsansvaret för medicinskt färdigbehandlade patienter. Inom akutsjukvården hade tidigare en stor del av sängplatserna varit upptagna av äldre patienter som redan var färdigbehandlade. Detta löstes med reformen. Även om ädel varit framgångsrik så finns emellertid en rad av omständigheter som skapat problem för äldreomsorgen. Det är framförallt tre omständigheter som förändrat villkoren för äldreomsorgen . Den ökade befolkningstillväxten av antalet äldre är en orsak. Dessa befolkningsförändringar medför successivt ökade krav på service och vård. En annan stark förändringsfaktor är den försämrade samhällsekonomin, som genom minskade skatteintäkter och ökade samhällskostnader för arbetslösheten, får kraftiga effekter på vården. Ytterligare till detta skall läggas effekten av de stora reformer som inneburit vidgade och nya åtaganden för kommunerna. Den fortsatta utvecklingen av nya medicinska teknologier innebär också en kontinuerlig omfördelning av uppgifter inom vården. Sammantaget har dessa förändringar inneburit en mycket kraftig omstrukturering av vården och omsorgen på och kommer att ställa stora krav på förändringar . De nya omständigheterna har ställt stora krav på finansiering. Detta har bemötts med olika strategier. En strategi har varit att minska på platserna på framförallt akutsjukvården. har av platserna inom somatisk akutvård försvunnit. Inom geriatriken har av sängplatserna försvunnit. hade vårdplatserna på sjukhus minskat . har antalet sjukhusplatser totalt sett minskat . En konsekvens av detta är en ökad belastning på akutsjukvården främst i form av komprimerade vårdtider. En konsekvens av de ökade problemen för geriatriken är att ansvaret för rehabilitering för äldre på många håll har kommit att bli ett kommunalt ansvar. är det viktigt att hålla i minnet att det i flera kommuner sker en satsning på utbyggnad av rehabilitering. Kommunerna har försökt att bemöta de ökade finansieringsbehoven med dels en striktare behovsbedömning, dels genom avgiftshöjningar inom äldreomsorgen. Dessa förändringar har på många håll ackompanjerats av personalneddragningar har i sin utvärdering om de kommunala avgifterna visat på vilka stora problem som denna avgiftspolitik skapat för många pensionärshushåll. I många kommuner är avgifternas utformning fått fullständigt oacceptabla konsekvenser för många äldre. Utvecklingen inom är särdeles illa. Allt färre personer får den hjälp och assistans som har karaktären av service, den håller helt och hållet på att utmönstras ur . handlar i tilltagande del om omvårdnad av vårdkrävande personer. De individer som får äldreomsorg, d v s utbudet av äldreomsorg i relation till den äldre befolkningen, i någon form är 1995 lika stort som 1965. Trycket har alltså ökat kraftigt på kommunerna vad gäller äldreomsorgen. I till exempel servicehusboendet finns en dålig beredskap att möta detta tryck. Bemanningen, kompetensen, organisationen och den fysiska miljön är otillräckliga för att klara ut de delvis nya och ökande kraven. Ädelreformen avhjälpte många av de problem som kännetecknade vården och äldreomsorgen under tidigare årtionden. Det var bra. En annan tanke i ädel var att se patienten som en helhet, det sociala inslaget i reformen. I detta avseende har ädelreformen tyvärr inte kunnat förverkligas. Ett område där detta är extra tydligt är vården i livets slutskede. Flera kommuner saknar fortfarande övergripande planer för äldreomsorgen; detta har till konsekvens att verksamheten inte kan följas upp och utvärderas. Det är ett litet fåtal kommuner som har en kontinuerlig uppsökande verksamhet av de äldre. Informationen om rätten till bistånd och informationen om äldreomsorgen överhuvudtaget är bristfällig. Särskilt klandervärt är handläggningen av biståndsbedömningar med godtycklighet och bristande rättssäkerhet som följd. 4.1 Äldreomsorgen står inför stora utmaningar som kan sammanfattas i punktform Köer till vård och boende. Det är fullständigt oacceptabelt att människor skall behöva köa i månader och åratal för behandling eller till eget boende. Detta är ett akut problem som måste åtgärdas omgående. Det är viktigt att rehabiliteringen inte bara blir en sidoverksamhet. Rehabilitering måste tvärtom vara en integrerad del av hela äldreomsorgen. Kvaliteten i vård i livets slutskede. Här är behoven av en smärtfri och god omvårdnad fortfarande inte tillgodosedda. finns det knappast någon valfrihet inom äldreomsorgen. Ännu är det de kollektiva enhetsformade lösningarna som dominerar vården och omsorgen. Detta mönster måste brytas. Den enskildes rätt och önskemål måste värnas av de politiska företrädarna. Det är själva poängen med och grunden för demokratin och det kommunala självstyret. Närstående utför en mycket stor del av vård och omsorg men erhåller endast ett litet och bristande stöd från kommunerna. Detta är oacceptabelt. Det mångkulturella samhället. är förändrat i grunden. Det mångkulturella samhället har kommit för att stanna. Det kommer även att ställas större krav på mångfald i äldreomsorgen. Tillsammans med individualiseringsprocessen är detta den kanske största utmaningen och en uppfordran till strukturella förändringar av äldreomsorgens utbud och organisation. Folkhälsoaspekten på åldrandet kan förebygga många sjukdomar och bidra till att mycket framtida lidande undanröjs. Betydelsen av närvård i form av hemsjukvård, hemtjänst och annan socialtjänst kommer att öka. Här växer det fram en stor efterfrågan och ett stort behov av nya nära lokala lösningar som en ersättning för den tidigare sjukhusbaserade vården och den institutionaliserade omsorgen. En politik som skall vara trovärdig måste kunna ge ett svar på behoven inom dessa områden och i varje fall börja tänka på hur dessa dagens och morgondagens utmaningar skall kunna mötas. vill införa något vi har valt att kalla för en omsorgsgaranti. Den skall innehålla de delar som är väsentliga för att den enskilde äldre skall erbjudas en kvalitativ god omsorg med valfrihet. Kommunerna skall, utifrån en av utarbetad skiss, fastställa en omsorgsgaranti. Den skall ha ett innehåll som garanterar den enskilde äldre en kvalitativ god omsorg. De kommuner som inte lever upp till de rättigheter som garanteras av omsorgsgarantin skall bli skyldiga att ge de äldre som drabbas av detta en avgiftsreduktion. Det blir ett ekonomiskt incitament för kommunerna att leva upp till målsättningarna i omsorgsgarantin. Det finns flera dimensioner av en kvalitativ vård. Till de mest påtagliga hör de medicinska. Vi vill uppmärksamma några sådana behovsaspekter som måste vara tillgodosedda för att omsorgen skall kunna räknas som kvalitativ god. 5.1.1 Bättre medicinsk kompetens Den medicinska kompetensen inom äldreomsorgen har tyvärr visat sig vara otillräcklig mot bakgrund av rapporterna om vanvård och missförhållanden i omsorgen. Den medicinska kompetensen behöver stärkas. Vi vill ha medicinskt ansvariga läkare kopplade till det särskilda boendet. Det behövs också fler sjuksköterskor i omsorgen. Vi vet från undersökningar att en stor del av de äldre i särskilt boende (till särskilt boende räknas , sjukhem, ålderdomshem och gruppboende för dementa) lider av näringsbrist. Enligt en undersökning initierad av bedömdes av dem som ingick i undersökningen vara undernärda och så många som bedömdes vara i riskzonen för undernäring. Framförallt var andelen undernärda högst på sjukhem. Undernäring är inget enkelt begrepp och det kan vara ett naturligt inslag att äldre och sjuka människor är undernärda till följd av sjukdom. Sväljsvårigheter, dålig tandhälsa, läkemedelsbehandling och andra funktionsnedsättningar kan resultera i tillfällig undernäring. Men det som denna undersökning ändå indikerar, tillsammans med likartade resultat från andra undersökningar, är att undernäringen är ett stort och reellt problem. Omvårdnadsforskningen har visat att det oftast behövs enkla förändringar i rutiner och hjälpmedel för att häva undernäringen. bottnar svårigheterna med att underlåta att genomföra dessa förändringar i både okunskap hos personal och ledning såväl som bristande personalresurser och/eller organisatoriska brister. anser att den breda vidareutbildning som är nödvändig för en stor del av omsorgspersonalen skall innehålla obligatoriska moment av kunskap om näringsbrist och hur denna åtgärdas. Vi vet att många människor inom omsorgen och vården lider av liggsår. Liggsår och trycksår är också något som lätt kan uppstå på en äldre sjuk människa. Men i princip kan man förebygga liggsår. Med en god kunskap om den åldrande kroppen går det genom ändrade rutiner med mera att förebygga att liggsår uppkommer. På en del håll kan det också behövas mer personal. tycker att regeringens förslag om kvalitetsutveckling inom äldreomsorgen, ett nytt forskningsprogram för äldre, satsning på fortbildning och kartläggning av personalförsörjning och utbildningsbehov är bra förslag. Ett omistligt inslag i den kompetenshöjande utbildningen för personalen inom äldreomsorgen är kunskap om liggsår- och näringstillförselproblematiken. Det är också väsentligt att den kunskap som finns inom omvårdnadsforskningen bättre tillvaratas. Ett sätt att göra det på är att förmedla denna kunskap i den kompetenshöjande utbildningen för personalen. 5.1.4 Smärtlindring och vård i livets slutskede Smärtlindring är en annan del av en kvalitativ god omvårdnad som vi anser skall ingå i vår kvalitetsgaranti. Tillsammans med att utveckla den sociala dimensionen i vården är smärtlindring ett omistligt inslag i en god vård och omsorg. Efter ädelreformen har en allt större andel av dem som avlider slutat sina dagar utanför sjukhuset, inte sällan på sjukhem. Vård i livets slutskede, s k palliativ vård, måste ha en god kvalitet. En förutsättning för detta är att kontakten med andra delar av sjukvården fungerar friktionsfritt. Direktlinje måste finnas till specialistsjukvården liksom ett fortlöpande stöd från distriktsläkaren. En adekvat smärtlindring är också en nödvändighet. Det är viktigt att den döendes önskemål beaktas in i det sista. Den personal som arbetar med döende mer kontinuerligt måste ha en adekvat utbildning för att kunna möta de önskemål, den ångest och den alldeles speciella situation som den individuella döden innebär. Att äldre ibland faller och skadar sig är ganska vanligt. Vi vet emellertid att fallskadorna har ökat i omfattning. Ofta sker detta utan att de skador som uppkommer vid fallet rapporteras eller noteras. Skador som längre fram kan leda till ett försämrat hälsotillstånd hos den äldre. I äldrevård skall alla fallskador utredas. Konkret innebär det att så fort en äldre faller så skall en läkare tillkallas för undersökning så att skadorna inte förblir oupptäckta. Studier över läkemedelsbehandling av äldre som vistas på sjukhem har visat att det är vanligt med läkemedelsförskrivning på oklara indikationer och med olämpligt läkemedelsval, bl a har läkemedel som påverkar varandras effekter på ett negativt sätt givits till en och samma patient. Av patienter med läkemedelproblem blev t.ex. klart förbättrade när behandlingen avslutades eller ändrades. Försök på sjukhem med "läkemedelsbehandlingsteam" där en farmaceut i samarbete med ansvarig läkare och sköterska regelmässigt gått igenom de äldres läkemedelsbehandling har visat sig framgångsrika när det gäller att förbättra läkemedelsbehandlingen och borde därför införas i större skala. Studierna visar också på brister i kunskaperna om hur åldrandet påverkar läkemedelseffekter. Därför behövs fortbildning om detta för såväl förskrivare som övrig vårdpersonal. Vi liberaler utgår ifrån att det personliga självbestämmandet, att själv kunna påverka sin egen vardag, är ett hälsofrämjande inslag i människors liv. Valfriheten är därför något självklart; att människor själva inte endast skall kunna välja vilken vara de vill köpa i snabbköpet eller i klädesaffären utan även kunna välja vilken typ av omsorg vi vill ha och vem vi vill skall utföra , o s v. Det borde till exempel vara självklart att den äldre själv skall kunna avgöra vem som skall komma in i hemmet för att hjälpa till med vardagssysslorna. Valfriheten blir därför ett givet inslag i en omsorgsgaranti. vill införa en äldrepeng. Denna peng skall fungera enligt samma princip som skolpeng och barnomsorgspeng. Det är den enskilde som själv skall avgöra vilken typ av hemtjänst eller på vilket sjukhem eller äldreboende hon/han skall bo. Äldrepengen är ett administrativt system som fördelar en viss summa pengar per äldre person. Pengen följer sedan den äldre som betalningsmedel från kommunen till det boende eller till den service den äldre väljer. På det sättet kan den äldre exempelvis välja såväl ett privat sjukhem som ett offentligt eller ett privat hemtjänstföretag istället för kommunens.