mot · GM02Sf601 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Sf601av ()Kostnaderna för asyl- och flyktingpolitikenEtt mycket debatterat ämne bland medborgarna ärflyktingpolitiken. Många upplever denna som ickerepresentativ för folkmajoriteten, vilket bekräftats i mångaattitydundersökningar. Dessutom finns det enligtundertecknad en bred uppslutning om att kostnaderna förasyl- och flyktingpolitiken inte fullt ut redovisas. Detta harinneburit att olika summor, många kanske felaktiga,figurerar i debatten. Det vore således av stort värde omkorrekta kostnader redovisades. Tyvärr verkar det svårt att fågehör för detta.Riksdagens revisorer, där flera riksdagspartier är representerade, nekade ijuli 1997 att utreda flyktingpolitikens kostnader! Beslutet innebär i praktikenatt inte vill att svenska folket skall få uppgifter om kostnaderna ien mycket omstridd fråga. Politikerna debatterar gärna skatter, arbetslöshet,utbildning, EMU, sjukvård m.m. I och för sig mycket viktiga frågor. Där-emot är man i stort kollektivt emot att diskutera vår, jämfört med övrigavästvärlden unika flyktingpolitik. Att ämnet är mycket omdiskuterat ochkritiserat bland väljarna, politikernas uppdragsgivare, verkar inte betydanågot i sammanhanget. En sammanställning från utredningstjänstav attitydundersökningar om svenska folkets åsikter avseendeflyktingpolitiken visar nämligen att är kritiska till den fördapolitiken. Många medborgare menar att flyktingpolitiken är orättvis, för dyr,att endast fåtalet asylbeviljade är politiska flyktingar enligt internationellakonventioner. Man anser sig se bevis på en misslyckad politik, ävenom politiker och media gör en hel del för att dölja misstagen ochmisslyckandena.Kritiken har givetvis inget med rasism eller främlingsfientlighet att göra,utan handlar om att många medborgare inte förstår varför skall klaradet som andra EU-länder och övriga västvärlden inte anser sig kunnahantera. Inget annat EU-land eller något parti av betydelse driverflyktingpolitiken i svensk riktning. Har alla andra fel? Vad har förunika förutsättningar som alla andra saknar? Majoriteten av de asylsökandehar erhållit asyl baserat på egna svenska regler, vars like saknas i ,, och . Inte kan väl våra närmaste grannländerbeskyllas för rasism och främlingsfientlighet? statistikbekräftar uppgifterna avseende asylskäl och antal. Även i de riksdagspartiersom vill behålla eller utöka nuvarande flyktingpolitik finns många kritiskasympatisörer. Detta nonchaleras av de politiker vilka föredrar att agera eftermottot: Kartan gäller före verkligheten.I logikens namn borde de politiker och partier som försvarar nuvarandeflyktingpolitik uppmana sina sympatisörer som är kritiska mot politiken attinte rösta på egna partiet. Så kommer dock knappast att inträffa, ty dåriskerar vissa politiker och partier få agera på annan arena än . Någon måtta får det vara på principtrohet. Avslaget från riksdags-revisorerna kan på goda grunder misstänkas bero på att flyktingpolitikenskostnader är provocerande höga och utmanande. Därför vill man inte offent-liggöra dem. Om detta inträffat i en diktatur hade svenska politiker unisonttalat om odemokratiskt beteende. I kallas det för en "demokratiskprocess. "En del svenska politiker visar i stället öppet förakt för demokrati,yttrandefrihet och väljare. Detta genom att ställa sig bakom "tyckaretablisse-mangets" och den självutnämnda åsiktspolisens rop och skall på uteslutning,yrkesförbud och akademisk ofrihet för offentliga personer, som för framfolkmajoritetens åsikter i flyktingfrågan. Agerandet vittnar om att behovet av- kunskapslyft - i ämnen som demokrati, etik och juridik finns även blandicke arbetslösa!Det bör poängteras att kritik mot flyktingpolitiken inte skall riktas motenskilda eller grupper av asylsökande eller asylbeviljade! Dessa har, vilket ärnaturligt och förståeligt, lyssnat på signaler om ett land i medresurser som alla andra saknar. All kritik, och det finns mycken sådan, skallriktas mot ansvariga politiker, vilka tilltrott sig ha egenskaper som efterbeslutens genomförande dessvärre inte verifierats!Våren 1997 skrev jag till revisorer och framförde önskemålom att de skulle utreda kostnaderna för flyktingpolitiken. Min begäranbaserades på kännedom om revisorernas resurser och kompetens. Jag villesjälvfallet inte ha uppgifter om budget, vilket brukar varastandardsvaret då frågan ställts till statsråd. Det jag ansåg borde utredas ochoffentliggöras var flyktingpolitikens totala kostnader i runda tal och givetvisäven inkomsterna. Revisorerna svarade att de var tacksamma för minbegäran. Däremot ville man inte utreda det jag begärde, utan hänvisade tilltidigare utredningar.Revisorernas avslag innebär att de myter och sägner som förekommerbland medborgarna om flyktingpolitikens kostnader får näring. Eller är det såatt de kanske inte är myter och sägner, utan äger viss riktighet? Uppenbar-ligen finns kompetens för att utreda kostnaderna för asyl- och flykting-politiken . Frågan blir: Vill man utreda? Om svaret blirnej, frågar sig säkert många varför. Agerandet från revisorer,sanktionerat av riksdagspartierna, visar att i en fråga som djupt engagerarmånga medborgare skall dessa nonchaleras. Det är självklart så att riksdags-revisorerna måste prioritera i sitt arbete. Men att man väljer bort en frågasom verkligen är omdiskuterad kan bara förvåna.Enligt vissa politiker kostar flyktingpolitiken inget, utan ger i ställetekonomiskt överskott, även om storstädernas, t.ex. Malmös kraftigt ökandekostnader för socialbidrag motsäger detta. Varför då inte tala om de storaekonomiska och andra förtjänster flyktingpolitiken påstås innebära? Enkorrekt dokumentation om flyktingpolitikens påstådda ekonomiska vinsterskulle givetvis punktera mycket av kritiken mot politiken. Är svaret att manvarken vill eller vågar?HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär en redovisning av de totalakostnaderna och intäkterna för asyl- och flyktingpolitiken ienlighet med vad som anförts i motionen.Stockholm den 12 oktober 1998Sten ()