mot · GM02Ub255 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Ub255av m.fl. (s)En skola för allaAlla barn och ungdomar, oberoende av kön, geografiskhemvist samt sociala och ekonomiska förhållanden skall hatillgång till utbildning i det offentliga skolväsendet på likavillkor.Detta är ett samhälleligt förhållningssätt som få ifrågasätter. I stället är detså att många med emfas hävdar just detta; alla barn och ungdomars likavärde och lika rätt. Särskilt tydligt och vältaligt finns detta formulerat iregeringens utvecklingsplan för förskola, skola och vuxenutbildning somlades fram våren 1997:En skola för alla betyder en skola där alla elever blir sedda och bemötta, däralla elevers erfarenheter får utrymme och där alla elever får en undervisningsom tillgodoser deras behov och krav. I en skola för alla undervisas elevermed olika bakgrund tillsammans. Målet är en skola där alla elever utvecklarkunskaper, färdigheter och förhållningssätt som stärker deras förmåga bådeatt anpassa sig till det moderna samhället och delta i förändringen av dettasamhälle.Men trots denna nästan bedövande samstämmighet ommålen är metoderna inte alltid entydiga och åsikterna omvilken väg som ska väljas går ofta isär.Den grupp jag i första hand tänker på är barn och ungdomar med ett ellerflera svåra funktionshinder. Den modell som oftast förfäktas ärintegrering "till varje pris". Det betyder att oavsett funktionhinder så skaeleven gå i skola hemma i sin kommun där jämnåriga från samma områdegår i skolan.Det är en grundinställning som jag till betydande omfattning delar. Dockinte så långt att jag anser att det inte kan finnas undantag. När det gällergruppen ungdomar med svåra funktionshinder är det viktigt att se på varjeindivids förutsättningar. Då måste såväl den enskildes möjligheter tillutveckling och kunskapsinhämtande som möjligheter till kamrater och socialutveckling beaktas.När det gäller utveckling och kunskapsinhämtande finns det flera faktorersom påverkar detta för den grupp ungdomar som jag åsyftar. Lärare ochspecialpedagogers kunnande väger oerhört tungt. Kunskap om det specifikafunktionshindret är mycket viktigt. Kunnandet att ta tillvara den inlärnings-förmåga som respektive elev besitter är en kvalitet som enbart kan utvecklasgenom att man ständigt arbetar med elever som har dessa funktinshinder.Varje elev är här mer än annars en unik individ som behöver unik kompetensför att utvecklas.En annan faktor som väger tungt i detta sammanhang är den enskildaelevens situation. Det kan förefalla vällovligt att i varje situationeftersträvaatt eleven skall integreras på hemmaplan. Men hur ofta väger man in hur ensvårt funktionshindrad elev upplever en skolmiljö där man saknar kamratersom man kan umgås med och som i någon mening delar erfarenheter avfunktionshinder.Ytterligare omständigheter som påverkar möjligheten "att utvecklakunskaper, färdigheter och förhållningssätt" är de ekonomiska förutsätt-ningar som gäller. tar staten större delen av kostnaden för de eleversom går i de statliga specialskolorna. Det betyder att alla eleverna i detavseendet har samma förutsättningar. Men med en ordning som innebär attden enskilda kommunen ska betala en större del, kanske merparten,förändras dessa lika förutsättningar.Det är sammanfattningsvis viktigt att barn och ungdomar med funktions-hinder får den utbildning och sociala skolmiljö som bidrar till utveckling ivid mening. Den speciella pedagogik som behövs för att klara denna uppgiftmåste vårdas och utvecklas. Huvudparten av kostnaden för elever som idaggår i statens specialskolor måste även fortsättningsvis betalas av staten. Detvill säga att svenska folket kollektivt tar ekonomiskt ansvar även när detgäller utbildningen för dessa barn och ungdomar.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utbildning och skolmiljö för barn och ungdomar medfunktionshinder.Stockholm den 22 oktober 1998Hans Karlsson ()()()()