mot · GM02Ju709 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Ju709av m.fl. (fp)Homosexuellas rättigheterEcce Homo - se människan- liberala förslag förhomosexuellas rättigheterRespekten för den enskilda människan är liberalismensutgångspunkt. Den bygger på tanken om alla människors likavärde och likhet inför lagen. Var och en av oss skall ha frihetoch möjlighet att försöka förverkliga våra drömmar om ettgott liv. Vi tror på människors förnuft och samvete. Politikenskall riva hinder och skapa förutsättningar - inte bestämmahur vi skall leva våra liv. Det personliga ansvaret kan aldrigersättas av politiska beslut. Liberalismen tillåter människoratt vara sig själva, om det inte skadar andra människor ellerinskränker en annan människas frihet.Alla människor har vissa grundläggande behov gemensamt. Till dessa hörbehov av kärlek, sex, trygghet och gemenskap med andra människor. Kärlekär en viktig drivkraft för såväl personlig som samhällelig utveckling. Vår synär att kärlek och sexualitet mellan människor av samma kön är lika mycketvärd som kärlek och sexualitet mellan människor av olika kön. Öppenhet ochrespekt gentemot homo- och bisexualitet är en förutsättning för att alla skallkunna leva ett värdigt liv oavsett sexuell läggning. Tyvärr visas i vårtsamhälle fortfarande en intolerans gentemot homo- och bisexuella som bl.a.tar sig uttryck i form av trakasserier, våld och diskriminering.Kampen för mångfald och tolerans är viktiga inslag i liberalismen. Det ärviktigt att bekämpa fördomar och diskriminering, så att människor kan varasom de är utan att behöva oroa sig för omvärldens reaktioner. I den härmotionen tar vi upp homo- och bisexuellas situation och föreslår åtgärder isyfte att undanröja den intolerans de möter ute i samhället . Målet är attsamhällets värderingar skall ändras så att ingen behöver dölja sin homo- ochbisexualitet.Homofobi är samlingsbegreppet för de negativa reaktioner en delmänniskor visar homosexuella. beskriver homofobisom en personlig, irrationell rädsla för homosexualitet, homosexuellamänniskor eller egna homosexuella impulser. Även samhällets rädsla för ochintolerans mot homosexualitet kan kallas homofobi. Rädsla och okunskapligger ofta bakom homofobi och det är nödvändigt att samhället med kraftbidrar till att negativa attityder och felaktiga begreppsbildningar får levavidare.Homo- och bisexuella är män och kvinnor i olika åldrar, med olika etniskbakgrund, religion och politisk uppfattning. De kommer från olika samhälls-klasser, från städer och från landsbygden. Det enda som skiljer dem frånheterosexuella är att de har förmågan att älska någon av samma kön.Förtryck, våld ochdiskrimineringFörtrycket mot homosexuella tar sig många uttryck, alltifrånnedsättande omdömen till våld, t.o.m. mord. Enundersökning gjord av kriminologiska institutionen vidStockholms universitet visar att var fjärde homosexuellnågon gång blivit utsatt för våld eller hot om våld. Detta ärmycket allvarligt och måste motverkas på olika sätt.Brottsförebyggande rådet bör få i uppdrag att arbeta mot våldsbrott riktademot homosexuella. Polisen och övrig personal inom rättsväsendet bör fåökade kunskaper om homosexualitet genom förbättrade utbildningsinsatser.Många drar sig för att göra anmälan mot våldsmän på grund av oro förett dåligt bemötande från polisens sida.Att vara invandrare och homosexuell i är att vara utsatt för dubbeltförtryck. Den intolerans, rasism, främlingsfientlighet som människor iSverige visar alla invandrare, drabbar också de homosexuella. De sistnämndamöter dessutom den rådande inställningen till homosexualitet i det före dettahemlandet bland sina landsmän i . Det gör situationen dubbelt svår.Till detta kommer att det ofta är samma personer som har fördomar motinvandrare som också visar intolerans mot homosexuella. Homosexuella ären av de huvudsakliga målgrupperna för flera nynazistiska grupper. Homo-och bisexuella invandrare befinner sig på grund av det dubbla förtrycket i enmycket utsatt situation. Detta kan vi i aldrig acceptera.Sedan 1994 är det en försvårande omständighet om syftet med brottet är attkränka en person grundat på tillhörighet till folkgrupp m.m. Bestämmelsenåterfinns i (29 kap. 2§ första stycket 7) och har följande lydelse:"2 § Såsom försvårande omständigheter vid bedömningen av straffvärdetskall, vid sidan av vad som gäller för varje särskild brottstyp, särskiltbeaktas7. om ett motiv för brottet varit att kränka en person, en folkgrupp eller enannan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt elleretniskt ursprung, trosbekännelse eller annan liknande omständighet. "Det är oklart om bestämmelsen har fått någon vidare betydelse vidbedömningen av straffvärdet för det riktade våldet och brotten mothomosexuella. I flera rättsfall har någon straffskärpning inte gjorts. Enöversyn av lagrummet bör göras i syfte att klarlägga om homosexualitet börnämnas explicit eller om någon annan åtgärd bör vidtas.Vi anser också att det är ytterst angeläget att tryckfrihetsförordningens ochbrottsbalkens bestämmelser om hets mot folkgrupp utvidgas till att omfattahets mot homo- och bisexuella. Nazistiska och andra extremistiska gruppersprider fullt laglig hatpropaganda som går ut på att homosexuella intehar rätt att leva och att den som mördar homosexuella är en hjälte.Homosexuella har varit en av nazismens främsta måltavlor ända sedan dennazistiska ideologin uppstod. Den statliga utredning som arbetar med fråganbör få i uppdag att skyndsamt återkomma med ett förslag till lagstiftning,eventuellt i form av ett delbetänkande.Riktade brott och våld mot homosexuella utreds lokalt hos polisen.Mycket talar för att utredningarna skulle bli mer effektiva med speciellautredare som bättre kan frågorna, har kännedom om homosexuella ochhomosexualitet och bättre kan se mönster i brotten.En hel del kan göras lokalt för att förebygga de riktade brotten och våldetmot homosexuella. Det kan handla om samarbete mellan polis, homo-sexuellas organisationer, kommuner etc för att hitta vägar till en effektivbrottsprevention.I finns ett Brottsförebyggande Centrum.Detta centrum bör självfallet få i uppdrag att även arbeta mot våld och brottmot homosexuella. På flera andra orter i landet finns lokala brottsföre-byggande råd som arbetar på liknande sätt. Vi anser att sådana centra börfinnas över hela landet.Brottsförebyggandet rådet (BRÅ) är den centrala myndigheten för attmotverka brott i samhället. BRÅ bör få i uppdrag att även motverka deriktade brotten och våldet mot homosexuella.Den homosexuella familjenEn familj kan se ut på många sätt. Det är viktigt att alla typerav familjer har samma förutsättningar. En liberalfamiljepolitik är anpassad för familjer som består av såvälhetero- som homo- och bisexuella familjemedlemmar.En del homosexuella väljer att ingå registrerat partnerskap som infördes1995. Det innebär att två personer av samma kön registreras som partners.Partnerskapet ger samma rättigheter och skyldigheter som ett äktenskapmellan två personer av olika kön. Dock är de internationella verkningarna aväktenskap, möjligheterna att ansöka om gemensam adoption, inseminationoch gemensam vårdnad undantagna. Enligt gällande lagstiftning är uppdragetsom partnerskapsförrättare ett separat förordnande, skilt från uppdraget somvigselförrättare. Det behövs således två separata förordnanden frånlänsstyrelsen. har endast av landets enskilt förordnadeförrättare behörighet att förrätta registrering av partnerskap. Folkpartietsliberala värderingar leder till den självklara ståndpunkten att den som åtar sigdetta uppdrag skall vara beredd att ge alla medborgare samma behandlingoavsett deras sexuella läggning. Lagstiftningen bör således ändras på dennapunkt.Vi anser också att man måste kunna ingå partnerskap på svenskaambassader, vilket inte är möjligt . Partnerskap måste också kunna ingåsi om man är medborgare i annat land som har samma partnerskaps-lagstiftning som Sverige.Många par väljer att bo och leva tillsammans som sambor. finns tvåsambolagar, en för heterosexuella samt en för homosexuella. En gemensamsambolagstiftning för hetero- och homosexuella bör införas så att allasambopar få lika rättigheter och skyldigheter.Många homosexuella har barn. Forskare vid sociologiska institutionen,, har uppskattat antalet till minst 40 000 barn. Dessabarn kommer ofta från tidigare heterosexuella förhållanden, men det blir alltvanligare att homosexuella skaffar barn genom insemination eller genomandra former av planerade graviditeter.Barn har under sin uppväxt behov av att identifiera sig med både män ochkvinnor. Ett barn med homosexuella föräldrar är av naturliga orsaker ettmycket önskat barn. Föräldrarna ser därför oftast till att barnet får närakontakt med vuxna av båda könen.Den forskning som finns visar att barn som växer upp i homosexuellarelationer eller som barn till bi- eller homosexuella föräldrar har det minstlika bra som andra barn. De skiljer sig inte på något sätt från barn som växerupp i heterosexuella relationer.Om ett heterosexuellt par lever tillsammans och där en av dem har ett barnfrån ett tidigare förhållande kan de få gemensam vårdnad om det barnet. Denmöjligheten finns inte för ett homosexuellt par i samma situation.Heterosexuella gifta par kan adoptera barn. Det kan däremot inte homo-sexuella som ingått registrerat partnerskap. Här föreligger således endiskriminering av homosexuella. Vidare kan en ensamstående heterosexuelladoptera barn. Det finns visserligen inget hinder i 4 kap. motatt en ensamstående homosexuell ansöker om adoption och i finnsbarn som adopterats denna väg. Men om det är frågan om ett underårigt barnoch därmed sociala myndigheter blir inkopplade har det visat sig att densökandes homosexualitet blivit ett "problem". Problem har också uppståttbeträffande barn där adoptionen godkänts utomlands, närmare bestämt USA.I har i det fallet endast den ena adoptivföräldern godkänts, vilket kanskapa stora problem för barnet framöver när det gäller dess rättsliga skydd.Vid adoption och insemination är det barnets bästa man skall utgå ifrån.Det finns ingen rättighet att adoptera barn eller föda barn genominsemination - men en rättighet för barnet att få så bra föräldrar som möjligt.Den fråga som skall ställas då man skall ta ställning till en adoptionsansökaneller insemination är om barnet kan få tillräcklig omsorg och kärlek frånsin/sina nya föräldrar. Det är utifrån den utgångspunkten prövningen börutgå, inte om föräldrarna eller föräldern är homo- eller heterosexuell. Dagenslagstiftning bör därför ändras i enlighet med detta synsätt.Öka kunskaperna om homo-och bisexualitetUtredningen om homosexuellas situation i samhället slog ibetänkandet (SOU 1984:63) Homosexuella och samhälletfast vikten av att förändra de attityder som möterhomosexuella och att föreslå positiva åtgärder som innebäratt homosexualitet accepteras som en naturlig del isamhället. Ett sätt att nå detta mål är att man i skolarbetetundervisar och informerar om homosexualitet. Riksdagenunderströk senare vikten av att skolan i sin sex- ochsamlevnadsundervisning tar upp frågor om homosexualitetoch de attityder och svårigheter som möter homosexuella.Skolverket har följt upp vad som hänt i skolan rörande undervisningen omhomosexualitet. Uppföljningen visar att frågor som rör homosexualitet upp-märksammas mycket bl.a. beroende på risken förhiv/aids. Men det finns brister som främst beror på att många skolor inte haren välutvecklad sex- och samlevnadsundervisning. Dessutom saknas kvalita-tiv forskning om hur undervisningen uppfattas av eleverna.Det är uppenbart att sex- och samlevnadsundervisningen inkl undervisningom homo- och bisexualitet måste få en mer framträdande plats i de skolor därden är lågprioriterad. bör få i regeringens uppdragatt se hur undervisningen kan stärkas på denna punkt.Det förekommer att det i skolan används läromedel som har en fördomsfullinställning till homo- och bisexualitet. Dessa läromedel skall naturligtvisutgå och ersättas med läromedel präglade av tolerans gentemot homo- ochbisexuella.Också högskolan har en viktig roll att spela i arbetet att förändraattityderna gentemot homosexuella. Framför allt gäller det högskoleutbild-ningar för yrken som har stor betydelse för attitydförändringar eller för yrkeni vilka man kommer i kontakt med homo- och bisexuella som behöver stödoch hjälp. Den kartläggning som redovisade av dessautbildningar framgår att undervisning vid högskolor om homosexuellassituation förekommer endast i begränsad omfattning. bördärför få i uppdrag att lägga upp en plan för hur undervisningen skall kunnaförbättras på denna punkt. Det gäller t.ex. utbildningen för lärare,socionomer, läkare, präster, psykologer, jurister och poliser.Homokompetens hosnyckelgrupper i offentligsektorKunskap och insikt om homosexualitet och homosexuellaslivsvillkor är homokompetens. Sådan kompetens finns hosenstaka anställda i offentlig sektor. Homokompetensenbehöver emellertid höjas, särskilt hos vissa nyckelgrupperinom den offentliga sektorn. Det gäller främst rättsväsendet,utbildningsväsendet och hälso- och sjukvården.RättsväsendetOtaliga undersökningar visar att homo- och bisexuella är engrupp som löper större risk att utsättas för brott än andramedborgare i samhället. känner många homosexuellatvekan inför att ta kontakt med rättsväsendet när de utsattsför brott eftersom de är rädda för ett negativt bemötande.Bristande kunskaper om homosexuellas situation kan ocksåleda till en sämre kvalitet på brottsutredningar, eftersomrättsväsendet inte alltid förmår att tolka de speciellaomständigheter som kan föreligga i brott riktade mothomosexuella. Därigenom riskerar rättssäkerheten attförsämras.En ökad homokompetens i rättsväsendets myndigheter kan stärkahomosexuellas rättssäkerhet och öka benägenheten att anmäla brott mothomosexuella samt att fullfölja en anmälan om brott. Anställda inom polis-väsendet, åklagarväsendet, domstolsväsendet och kriminalvården behöverdärför ha bättre kännedom om homosexualitet i allmänhet och om homo-sexuellas livssituation i synnerhet.Domstolsverket är central förvaltningsmyndighet för några av rätts-väsendets myndigheter och kan som sådan agera för att höja myndigheternashomokompetens.UtbildningsväsendetGrundskolan, gymnasieskolan samt universitets- ochhögskoleväsendet spelar en viktig roll som förmedlare avnormer och värderingar. Homo- och bisexuella återfinnsnaturligtvis bland elever, elevers föräldrar, studenter ochlärare. Okunskap och fördomar bland utbildningsväsendetsanställda om homosexualitet och homosexuella kan drabbadessa personer hårt. och kanagera för att få till stånd en höjning av homokompetensenbland de anställda inom utbildningsväsendet.Hälso- och sjukvården ochsocialtjänstenPatienter och anhöriga som möter hälso- och sjukvårdenborde kunna förvänta sig att inte bli fördomsfulltbehandlade. Detta är inte minst viktigt eftersom ett möte medvården sker på ojämlika villkor. En patient befinner sig pågrund av sin beroendeställning i underläge gentemot devårdanställda.Speciellt sårbara är människor i psykisk kris. Yrkesgrupper som arbetarmed människor i psykisk kris, till exempel kuratorer, psykologer, psykiatreroch psykoterapeuter bör därför vara särskilt måna om att ha god homo-kompetens. Om deras bedömningar och behandling grundas på fördomar kande annars mer eller mindre medvetet skada en homo- eller bisexuell patient.Samma principiella diskussion gäller socialtjänsten.Socialstyrelsen har som central expert- och tillsynsmyndighet för landetshälso- och sjukvård samt socialtjänst en viktig uppgift för att se på vilketsättde anställdas homokompetens kan öka.YrkesutövningÅr 1979 avskaffade homosexualitet somsjukdomsbegrepp. Det är ett beslut som för de allra flesta framstår som fullständigt självklart. Men tyvärr börjardet dyka upp undantag. Till har kommit en svenskgren av den internationella "ex-gay"-rörelsen, som delsvärderar homosexualitet negativt, dels tror att det går attförändra homosexuellas läggning genom att utveckla derasicke-sexuella kontakter med personer av samma kön. ISverige är det en grupp pastorer och präster som tjänstgörsom "själavårdare" för de kristna homosexuella som anslutersig till denna grupp (Medvandrarna).I har det statsfinansierade verkatunder med försök att "bota" homosexuella. Dessa försök grundar sigpå föreställningen att dessa uttryck för sexualiteten i alla lägen är oönskadoch med alla medel måste rättas till. Den utgår också ifrån en värderings-grund där homosexualitet är mindre värd än heterosexualitet och ses som ettproblem - att man som homosexuell är en olycklig människa, som innerstinne vill ändra sitt liv.Försöken från olika grupper i att omvända homosexuella visar påförfärande resultat. Självmordsfrekvensen bland dem som ingått iexperimenten är hög. Man begår övergrepp på personens integritet med svårapsykosociala lidanden som följd.Läkares, sjuksköterskors, psykologers, psykoterapeuters och liknandegruppers yrkesutövning skall bedrivas utifrån vetenskap och beprövaderfarenhet. Enligt vår uppfattning kan det inte anses förenligt med vetenskapoch beprövad erfarenhet att arbeta för omvändelse av homosexuella. Dettabör komma till uttryck vid prövningen av legitimationsärenden m.m. inomSocialstyrelsen och Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd.ForskningUtredningen om homosexuellas situation i samhället ansåg isitt betänkande (SOU 1984:63) Homosexuella och samhälletatt forskningen om olika områden med anknytning tillhomosexualitet framstår som angelägen då den kunskap somforskningen kan generera kan öka förståelsen förhomosexuellas situation. Det var tre forskningsområden somframstod som särskilt angelägna nämligen homofobi,homosexuellas livssituation och homosexuellas historia.Utredningen föreslog att (),som till skillnad till andra forskningsråd själv kan ta initiativtill forskning, skulle få i uppdrag att starta forskningsprojekti något eller några ämnen av de utredningen nämnt. Dettamötte på motstånd hos FRN.Av kartläggning (1997) av forskning om homo-sexualitet framgår att forskning om homosexuellas situation förekommer,men att den bedrivs mer sporadiskt. Utomlands är det betydligt vanligaremed sådan forskning. Det visar sig också att många yngre forskare ärintresserade av området men att det i finns brist på handledare.Vi anser att FRN bör få i uppdrag att initiera forskning inom de områdenutredningen i samhället föreslog. Självklart bör dessa projektliksom all annan forskning bedömas med forskningsorganens vanligakvalitets- och relevanskriterier.HälsaFör att kunna anpassa hälso- och sjukvården så att dentillgodoser både kvinnors och mäns särskilda behov behövskunskap om könsskillnader i ohälsa, behandling,rehabilitering, vårdutnyttjande etc. Utredningen ombemötandet av kvinnor och män inom hälso- och sjukvårdentar i betänkandet (SOU 1996:133) Jämställd vård - olikavård på lika villkor upp många problem men förbigår delesbiska kvinnorna med tystnad. Det vi vet genomenkätundersökning i gjord av SusannHervordotter, är att kunskaperna om sexuell överföring avsjukdomar är mycket små och man skyddar sig mycketsällan när man har sex med kvinnor. Bara hälften avkvinnorna i undersökningen berättar för gynekolog om sinhomosexualitet. De kommer också i lägre utsträckning tillmammografi och cellprovtagningar än andra kvinnor.Det finns således behov av mer kunskap om lesbiska kvinnors hälsa ochderas behov av information samt hälso- och sjukvård. Kunskaperna hoshälso- och sjukvårdspersonalen, särskilt personal inom kvinnohälsovård, omhomosexualitet måste höjas.Sex mellan män är främsta spridningsvägen för hiv i men antaletfall är sett i ett internationellt perspektiv mycket lågt. Från det att larmenkom har hivpreventionen förbättrats. sker mycketav preventionen för män som har sex med män i samarbete medhomosexuellas organisationer. Det har lett till att inriktning, kampanjmetoderoch kanaler är effektiva. Det är därför viktigt att dessa satsningar fårfortsättaoch att bidrag till verksamheten inte minskar.En annan viktig åtgärd i hivpreventionen är att tillåta anonym testning.Fler vågar då komma till testning vilket i sin tur för de smittade leder tilltidigare behandling och information om hur man skall förhindra vidaresmittspridning.Bastuklubbslagen infördes vid hivepidemins början som ett led i det hiv-preventiva arbetet. Den är nu föråldrad och når inte sitt ursprungliga syfte.Tack vare liberalt initiativ är den föremål för utredning och vi avvaktar nuutredningens resultat.Internationell solidaritet ochflyktingfrågorHomosexualitet är förbjudet i många länder. I vissa länderutdöms dödsstraff för människor som är homosexuella. Iandra länder kan religion och kulturtraditioner göra det svårtatt leva som homo- och bisexuell även om sådan sexualitetinte är förbjuden.Sverige bör i alla internationella sammanhang arbeta för att homo- ochbisexuellas rättigheter inte kränks, t.ex. i FN och EU. I en del av de ländersom söker medlemskap i har homo- och bisexuella få eller ingarättigheter. bör verka för att de som söker medlemskap i ocksåskall ge homo- och bisexuella grundläggande rättigheter.Sverige ger bistånd till utvecklingsländer där homo- och bisexuella har fåeller inga rättigheter. För fortsatt bistånd bör ställa krav på attgrundläggande rättigheter ges till homo- och bisexuella.Genèvekonventionen ger inte flyktingstatus åt personer som kännervälgrundad fruktan för förföljelse på grund av kön eller homosexualitet. Attså inte är fallet torde till stora delar hänga samman med den bristande insiktom kvinnors utsatthet och den fördömande attityd till homosexualitet sompräglade världen då konventionen utarbetades. Flera länder, t.ex. , hargått före och i enskilda fall gett flyktingstatus åt homosexuella.Sverige bör i internationella fora verka för ett tilläggsprotokoll tillGenèvekonventionen för att ge flyktingstatus även åt personer som förföljspå grund av kön eller homosexualitet.HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om översyn av lagstiftningen som rör utdömning av straff för riktatvåld och brott mot homosexuella,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utvidgning av tryckfrihetsförordningens och brottsbalkensbestämmelser av hets mot folkgrupp,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om Brottsförebyggande rådets roll i arbetet med att förebyggavåldsbrott riktade mot homosexuella,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om polisens utredningar av riktade brott och våld mot homosexuella,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om lokala insatser för att förebygga våld mot homosexuella,6.