mot · GL02A21 · 1998-03-25 00:00:00 — Enligt regeringens proposition (sid 126) är syftet med transportbidragen bland annat att stimulera till höjd förädlingsgrad i transportbidragsområdets näringsliv. Det är därför förvånande att regeringen på samma uppslag i propositionen föreslår att även transporter av oförädlade råvaror från kustkommunerna skall ha rätt till transportbidrag. Förslaget rimmar synnerligen illa med det uttalade syftet för transportbidrag. Det är av största vikt att de medel som anslås till regional utveckling satsas på de områden där behoven är som störst. Råvaror skall förädlas lokalt. Vetskapen om att de stora kustsågverken expanderar kraftigt, i kombination med strävan att öka förädlingsgraden i de aktuella områdena, leder till att förslaget om transportstöd för oförädlad träråvara måste avslås. För att säkerställa konkurrenssituationen för mindre sågverk och träindustri i inlandet bör uttala att transportbidrag i dessa områden även skall kunna utgå till produkter med en måttlig grad av vidareförädling. Exempel på detta kan vara hyvlade och impregnerade trävaror. accepterar inte att transportbidragszon 1 upphör. (Zon 1 omfattar följande kommuner: , , , , , , , , , , , , , , och .) Även dessa områden är i behov av insatser för att kompensera för långa avstånd. bör avslå förslaget att transportbidragszon 1 skall upphöra liksom förslaget om att lägsta transportstödsavstånd skall vara . 9.9 Vinsterna från vattenkraften I stora delar av har de stora älvarna exploaterats för utvinning av elkraft. Detta har gagnat hela genom tillförseln av elkraft. De negativa konsekvenserna, i form av förstörda naturvärden som i sin tur medfört försämrade villkor för t.ex. turism, har begränsats till områdena runt de exploaterade älvarna. har drivit kravet på att del av vinsterna från vattenkraften bör återföras till länet för att ekonomiska resurser skall skapas för näringslivsutveckling. Detta skulle på ett avgörande sätt tillföra kapital för att främja investeringar i näringslivet, vägar, kommunikationer, etc. bör besluta om att en del av vattenkraftsvinsterna, motsvarande /kWh, skall återföras till Norrlandslänen och berörda vattenkraftskommuner. Formerna för detta bör närmare utredas. Detta bör ges regeringen till känna. Inom regionalpolitiken finns särskilda långsiktiga stödområden, stödområde 1 och 2, samt tillfälliga stödområden. Medel för insatser enligt dessa är endast nationella medel. De nuvarande stödområdena är enligt uppfattning i all huvudsak korrekt geografiskt avgränsade. Det kan dock finnas skäl att göra vissa mindre justeringar. Detta motiveras bl.a. av att dessa stödområdens sämre relativa läge i förhållande till andra i stort bestått. avstyrker dock förslaget att överlåta till regeringen att fatta beslut om förändring och inplacering i stödområden. Skärgården har unika möjligheter. Flera av våra tidigare förslag bidrar till bättre förutsättningar för en uthållig tillväxt och en levande skärgård. I det svenska skärgårdsområdet bor året runt cirka 85 000 människor. Den bofasta befolkningen och deras verksamheter ger liv åt kustsamhällen och skapar underlag för service. De traditionella näringarna jord, skog och fiske innebär att både natur- och kulturlandskapet vårdas. Detta bidrar till det rörliga friluftslivets behov av tillgänglighet till land och vatten. och vattenresurser skall brukas uthålligt. Brukarintressen måste säkerställas. Det behövs ett ökat lokalt inflytande över tillämpningen av strandskyddsbestämmelserna när det gäller det lokala näringslivet och traditionella boendeformer. Servicen behöver utvecklas. Kommersiell service, butiker och kollektivtrafik, postgång, vägar, färjor etc är av stor vikt för det dagliga livet och för att näringslivet skall fungera. Genom samordning, samverkan och lokala lösningar kan den offentliga och privata servicen utvecklas. Inte minst är de små skolorna viktiga för utvecklingen. Skärgårdsboende skall ha möjlighet till större inflytande över sin egen bygd. Detta kan utvecklas med kommundelsnämnder eller ökat inflytande i den kommunala planerings-processen. Skärgårdsbefolkningen skall ha rätt att initiera särskilda skärgårdsråd där alla skärgårdsplanerande myndigheter skall samråda mellan sig och med skärgårdsborna. Det måste vara möjligt för de fastboende att ha rimliga bostadskostnader. Fastighetstaxeringen för de fastboende i skärgårdsområdena måste förändras och fastighetsskatten sänkas. motsatte sig den genomförda höjningen av fastighetsskatten och har i olika sammanhang krävt att den skall sänkas. Regeringen bör lägga förslag om en sänkning av fastighetsskatten. Detta bör ges regeringen till känna. bör verka för en offensiv gemensam regionalpolitik inom EU, en politik som syftar till att göra perifert belägna områden långsiktigt bärkraftiga och som särskilt tar fasta på gränsregionalt samarbete i unionens ytterområden. De nuvarande sju målen torde kunna minskas. För detta talar effektivitetsskäl och en strävan att minska administrationen och öka insynen. Det avgörande är att satsningarna når de områden där stöden behövs och gör störst nytta. Av vikt är att de områden som är föremål för mål 6-stöd, i likvärdig utsträckning kan erhålla stöd. På samma sätt får inte en omdefiniering av målen innebära att förutsättningarna för att områden som omfattas av mål 2 och 5b försämras. Även fortsättningsvis bör dessa områden ha möjlighet att erhålla stöd. I samband med de förhandlingar som pågår mellan och kommissionen har regeringen föreslagit mindre medel samt att vissa universitetsstäder och större orter skall inkluderas i stödområdena. motsätter sig minskade anslag. Att införa kuststäderna i i stödområden riskerar att dränera medel från de områden som bäst behöver stöd för den lokala utvecklingen. Regelverket för EU:s nuvarande strukturfonder är krångligt. bör därför eftersträva enklare och klarare regelverk med färre nivåer. Den omfattande byråkrati som kännetecknar den svenska hanteringen av EU:s strukturfondsmedel har utsatts för en förödande kritik. Kommuner och landsting som söker samarbetsprojekt i hindras i sina ambitioner av den svenska byråkratin. Den nationella administrationen av måste förenklas avsevärt. Sammanfattningsvis anser att regelverket runt måste förenklas och att nuvarande geografiska omfattning för bör behållas även för den kommande programperioden. Detta bör ges regeringen till känna. Tillgången till och utbudet av kultur är en viktig del i en orts samlade infrastruktur och betyder mycket för ortens profil. Vid fördelning av de statliga kulturanslagen måste kultur i alla delar av landet tillgodoses. Kultursatsningar skapar ofta framtidstro och gemenskap och är en viktig drivkraft för en orts utveckling. Dessutom genererar det sysselsättning till en låg kostnad. Den kulturella infrastrukturen måste utvecklas. Kultur tillsammans med utbildning och en bra arbetsmarknad är ofta en viktig orsak till att människor flyttar. Ungdomar som flyttar för studier och arbete får på högskoleorter ett rikt kulturutbud. Att sedan lämna detta och flytta till orter utan detta utbud är sällan ett alternativ. handlar det inte om den institutionaliserade kulturen, utan om ett allmänt nöjesutbud som dansställen, pubar och biografer. De mindre orterna kan inte konkurrera med de större i fråga om den institutionaliserade kulturen men kan väl skapa andra mötesplatser med möjligheter till rika kulturupplevelser. Satsningar på allmänna samlingslokaler och föreningsliv är exempel på detta. I detta sammanhang bör inte minst understrykas den kommunala roll. Mer av de större kulturinstitutionernas utbud måste komma alla till del. Det gäller både de nationella scenerna och länsteatrarna. Därför är förslaget i propositionen om att anslå för att öka tillgängligheten till det institutionella kulturutbudet välkommet. Regionalpolitiken måste präglas av ett nerifrån och upp-perspektiv i stället för ett uppifrån och ner-perspektiv. Regionalpolitiken måste i högre utsträckning bejaka och skapa förutsättningar för samt ta till vara det lokala engagemang som de lokala utvecklingsgrupperna utgör. En bygdepolitik måste utvecklas som bygger på att de lokala förutsättningarna och möjligheterna i större utsträckning styr samhällsplaneringen. Här kan även de aktiva och de boende ges större möjligheter att delta i planeringsarbetet, därmed ökar förankringen. Detta förutsätter dock att det starka sektorstänkande som finns luckras upp för att i stället utgå från ett lokalt tvärsektoriellt arbetssätt. Med en sådan förändring kan den lokala kraften mobiliseras, det lokala engagemanget stärkas och de lokala initiativen och idéerna tas till vara. Inom kommunernas och länsstyrelsernas utvecklingsarbete måste den lokala nivån tas med. Det behövs även regelförändringar som möjliggör ett mer lokalt utvecklingsarbete. En översyn bör göras av exempelvis etc. Vi anser att en fjärde planeringsnivå bör införas. Kommunerna måste ges större frihet när de gäller regler om strandskydd. Vad som ovan anförts om en fjärde planeringsnivå och strandskydd bör ges regeringen till känna. De offentliga organen måste i betydligt större utsträckning samarbete med och ge utrymme för de lokala utvecklingsgrupperna. Regeringens permanentande av resurserna till folkrörelserådet Hela skall leva är bra och innebär att mer medel ställs till förfogande för lokalt utvecklingsarbete, som de resurser som ställs till förfogande skapar ett större mervärde om den lokala nivån ges möjlighet att disponera dessa. Vi anser även att medel bör kunna ställas till förfogande och kanaliseras direkt till de lokala utvecklingsgrupperna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om mål för den regionala utvecklingen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förändringar av det kommunala skatteutjämningssystemet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om väl fungerande postservice i hela landet, att hos regeringen begär förslag om att regeringen skyndsamt skall återkomma med förslag om en snabb utbyggnad av ASDL, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en enhetstaxa för anslutning till teletjänster, att hos regeringen begär förslag om en tioårig plan för hårdbeläggning av grusvägar med trafik på 150 fordon eller mer, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att enskilda vägar även fortsättningsvis skall få del av anslaget för bärighetshöjande åtgärder, att hos regeringen begär förslag om att låta utreda frågan om ett glesbygdsavdrag för dem som inte kan utnyttja kollektivtrafik, att hos regeringen begär att den återkommer till med förslag till ett system för statlig upphandling av flygtrafiktjänster i enlighet med vad som anförts i motionen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en utredning om förändringar av studiestödsystemet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ökad tillgång till högskoleplatser för distansutbildning, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utlokaliserad utbildning till utsatta kommuner, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att utveckla lärcentrum på landsbygden med möjlighet till distansundervisning, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en översyn av jordförvärvslagen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om jordbrukets och livsmedelsindustrins konkurrensvillkor, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om reformering av företagsbeskattningen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förbättrat och förenklat regelverk för företag och företagare, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett ökat anslag till , att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att anslå ytterligare till ALMI:s driftskapital, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om regionala fonder, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en friare användning av de arbetsmarknadspolitiska medlen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder för att underlätta för tjänste- och kunskapsföretag, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att permanenta och vidareutveckla kvinnliga resurscentrum på länsnivå, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att permanenta och säkerställa självständigheten för det nationella kvinnliga resurscentrumet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av förbättringar av samordningen mellan olika aktörer och myndigheter inom turismen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en översyn av nuvarande regler för skyltning i anslutning till väg, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ökad flexibilitet i lagstiftningen om livsmedelshantering, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utformningen av arbetslöshetsförsäkringen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett sammanhållet regionalpolitiskt verk, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utlokalisering av statliga verk, myndigheter och bolag, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om regionalpolitiska hänsynstaganden till statliga bolag och affärsdrivande verk, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att permanenta verksamheten med medborgarkontor, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att stärka samordningen för regional utveckling, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att öka anslaget till småföretagarstöd med , att avslår regeringens förslag till lag om ändringar i lagen (1990:912) om nedsättning av socialavgifter, att avslår förslaget om transportstöd för oförädlade träråvaror, att avslår förslaget om att transportbidragszon 1 skall upphöra liksom förslaget om att lägsta transportsstödsavstånd höjs , att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vinsterna från vattenkraften, att avslår förslaget att regeringen skall ges rätt att besluta om vilka orter som skall ingå i stödområden, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om sänkt fastighetsskatt, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om och målområden, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en fjärde planeringsnivå, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om strandskydd.