mot · GM02So5 · 1998-10-20 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So5av m.fl. (kd)med anledning av prop. 1997/98:182 Strategi för att förverkliga FN:s konvention om barnets rättigheter i SverigeInledningI propositionen beskriver regeringen en strategi för detfortsatta arbetet med att förverkliga och genomförabarnkonventionen i . I denna strategi ingår blandannat att ska vara ett aktivt instrument ochgenomsyra allt statligt beslutsfattande som berör barn.Barnkonventionens budskap kan sammanfattas i tre ord:Barnen skall respekteras.Kristdemokraterna välkomnar regeringens försök att driva processenframåt. Det har länge funnits behov av att finna former som kan möjliggöraatt målsättningar får genomslag i verkligheten och intestannar vid enbart vackra deklarationer.Barnkonventionen ochfamiljernaI sägs bland annat attkonventionsstaterna ser på familjen som den grundläggandeenheten i samhället och den naturliga miljön för alla dessmedlemmars och särskilt för barnens utveckling och välfärd.Enligt konventionen bör familjen ges nödvändigt skydd ochbistånd så att den till fullo kan ta på sig sitt ansvar isamhället. Vidare sägs att barnet, för att kunna nå enfullständig och harmonisk utveckling av sin personlighet, börväxa upp i en familjemiljö, i en omgivning av lycka, kärlekoch förståelse.Det är viktigt att påpeka att inte har kommit till föratt ge föräldrar dåligt samvete för att de inte kan leva upp till de höga kravsom konventionen ställer. Konventionen har kommit till för att utövapåtryckning på medlemsstaterna att ge föräldrarna de nödvändiga förutsätt-ningar som krävs för att de helt och fullt ska kunna ta på sig sitt ansvar isamhället.I om medborgerliga och politiska rättigheter stadgas iartikel 18 att:Konventionsstaterna förpliktar sig till att respektera föräldrars och iförekommande fall förmyndares rätt att tillförsäkra sina barn den religiösaoch moraliska uppfostran som står i överensstämmelse med deras egenövertygelse.Att föräldrar vill göra det bästa för sina barn är en regel somgäller nästan helt utan undantag. Ingen känner sitt barn bättreän föräldrarna. Ingen kan bättre avgöra vad som är bäst förbarnet än föräldrarna. Ingen kan snabbare observera omnågot går snett än föräldrarna. Föräldrarna bör få en betydligtstarkare ställning än . Deras betydelse för sina barn kaninte nog betonas. Denna grundsyn måste komma till uttryck isamhället. Föräldrarna måste exempelvis få en reellmöjlighet att välja barnomsorgsform och ett rejält inflytandeöver barnomsorgens och skolans utformning. Alla former avbarnomsorg måste ses som komplement till föräldrarnasomsorg och utgå ifrån vad föräldrarna anser vara bäst förbarnen.Vi har tidigare betonat att föräldrarna oftast är de vuxna som bäst vet vadbarnen i familjen behöver. Det gäller både fysisk och psykisk omvårdnad,normöverföring och trygghet. Att barnet har nytta och glädje av en tryggfamiljegemenskap inser nog de flesta. Men också föräldrarnas självför-troende stärks när de känner att de får möjlighet att ge barnen det bästa de veti livet.All erfarenhet visar att stabila och fungerande familjeenheter är enförutsättning för ett gott samhälle. Det är därför viktigt att lagstiftningenutformas så att den innebär ett stöd för stabila familjerelationer. Lagstift-ningen kring äktenskapet spelar en grundläggande roll för samhällets upp-byggnad.På dessa centrala områden så talar regeringens proposition med en bedö-vande tystnad. Vi letar förgäves efter skrivningar som i barnkonventionensanda lyfter fram betydelsen av de små nära gemenskaperna. Detta är enallvarlig brist som måste rättas till. Vårt samhälle behöver en "mer-tid-för-barnen-reform". Vårt förslag om ett beskattat vårdnadsbidrag är ett sätt attmöjliggöra denna reform.BarnplanerRegeringen föreslår att kommuner och landsting bör byggaupp system för att bevaka att barns och ungdomars intressenfinns med i beslutsprocessen. Exempel på vilka instrumentsom kan vara aktuella är speciella barnbilagor till budgetenrespektive barn- och ungdomsplaner för att beskriva denlångsiktiga inriktningen av barn- och ungdomspolitiken.Regeringen vill inte lagstifta i denna fråga utan förlitar sig på att deenskilda kommunerna utifrån sina lokala förutsättningar på lämpligt sättförverkligar artiklar. Man ser somen viktig resurs, vars roll bl a ska vara att sprida goda exempel när det gällerbarnplaner av olika slag, barnkonsekvensanalyser och utvärderingsmodeller.Vi vet att olika kommuner och landsting har kommit olika långt medbarnperspektivet i sitt beslutsfattande, och vi delar regeringens uppfattningatt det inte är nödvändigt att nu kräva en lagstiftning, utan att denutvecklingsprocess som är på gång får tid att verka. börkontinuerligt utvärdera arbetet och återkomma till med rapportersom visar hur förverkligandet fortskrider. Visar det sig då att tröghetenfortsätter får frågan om lagstiftning eventuellt lyftas fram.BarnmisshandelMot bakgrund av att anmälda fall av barnmisshandeltenderar att öka vill regeringen tillsätta en parlamentariskutredning angående barnmisshandel och därmedsammanhängande frågor. En fråga som i det sammanhangetmåste uppmärksammas är problemet att endast två av tiovuxna reagerar och handlar när ett barn i deras närhet utsättsför misshandel, de flesta väljer att ignorera ellerbagatellisera. Detta enligt uppgifter från . Det är intemöjligt att bygga ett gott samhälle så länge de små nätverkenoch de civila strukturerna brister på detta sätt. Offentligainsatser som polis och socialsekreterare kan aldrig ersättautan bara komplettera det egna personliga engagemanget idessa sammanhang. Den kommande utredningen bör därförha som en prioriterad uppgift att närmare analysera hur decivila krafterna ska stimuleras i arbetet för att förebygga ochuppmärksamma när barn far illa.Barn med föräldrar ifängelseMer än hälften av de som vistas på våra anstalter runt om ilandet är föräldrar. Vi har tidigare motioneratom att situationen för de barn vars föräldrar är på anstalt skaförbättras. Det finns inte många framsteg att redovisa frånregeringens sida. Besökslägenheter har inrättats vid någraanstalter och några besöksrum som är anpassade för barn iolika åldrar ska iordningställas . Regeringen avserockså att ge ett tilläggsuppdrag åt Kriminalvårdsstyrelsenoch att inom pågående översyn analyserafamiljehemmens roll i sammanhanget.Detta är dock inte tillräckligt och vi vill hänvisa till den motion som dentvärpolitiska barngruppen med () som förstanamn lademed anledning av detta problemområde (mot. 1997/98:Ju506). De hemställ-anskrav som då anfördes om intentioner för barn varsföräldrar vistas på anstalt, behovet av anpassning av anstalterna, barn-psykologisk expertis etc är fortfarande aktuella.Hälso- och sjukvårdsfrågorInternationellt sett så mår de svenska barnen mycket brafysiskt sett. Vi har till exempel en mycket lågspädbarnsdödlighet och detta är något som vi ska slå vaktom. Enligt folkhälsorapporten har folkhälsan förflertalet svenskar förbättrats. Barn och ungdomar i Sverigehar en mycket god fysisk hälsa. Det finns dock oroandetecken på att denna positiva utveckling kan komma att brytaspå vissa områden, främst vad gäller den psykiska hälsan ochlevnadsvanorna. Att ensamstående med barn fått detekonomiskt och socialt svårare, och allt fler barn bor ifamiljer där en eller båda föräldrarna är arbetslösa kan påsikt leda till problem för barns och ungdomars hälsa ochvälbefinnande. Den sociala ojämlikheten beträffande hälsakvarstår och andelen ungdomar som prövat narkotika,druckit mycket alkohol eller har olika psykiska besvär harökat . I den samlade bedömningen sägerman att det finns anledning att särskilt uppmärksamma barnsoch ungdomars situation i dagens både vad gällerderas problem med att komma in på arbetsmarknaden och attderas tidigare positiva utveckling ifråga om levnadsvanorbrutits.Samma bild tonar fram i som presenterats.Där framgår det att tvingas ägna mer tid åt att utreda än atthjälpa. Antalet anmälningar om barn som far illa ökar, det görs allt flerbarnavårdsutredningar. Generellt sett har kommunerna låtit denna sektor varafredad från besparingarna, men trots detta står inte resurserna i proportiontillbehoven.Regeringen bör därför mot denna bakgrund presentera ettåtgärdsprogram för att möta problemen som den psykiska ohälsan hos barnorsakar.När det gäller skolhälsovården så är den en mycket viktig resurs för attförebygga ohälsa och det är av stor betydelse att den får utvecklas.Skolhälsovården har organiserats på olika sätt i olika kommuner och det harfört med sig viss ojämlikhet. På ena sidan kommungränsen kan det fungerapå ett sätt medan det kan vara helt annorlunda i grannkommunen.Utformningen och resurserna till skolhälsovården utgår ofta från enskildarektorers bedömningar eftersom de fördelar pengarna. Hur kunniga dessa änär, har de sällan nödvändig vårdkompetens för att göra dessa avvägningaroch ska därför inte tvingas ta detta ansvar. Vi vill lyfta fram behovet avnationella riktlinjer vad beträffar dels skolhälsovården, dels skolpsykolo-gerna, vilket saknas . Dessa riktlinjer bör undanröja den ojämlikhet sområder mellan olika kommuner vad gäller tillgång till skolhälsovårdanderesurser.Det internationellaperspektivetRegeringen föreslår att bör få i uppdrag attbelysa det medicinska omhändertagandet för asylsökandebarn. Det är i princip den enda internationella utblickregeringen gör i sin proposition, vilket är en brist.Vi menar att det finns många frågor med bäring på det internationellaperspektivet som regeringen glömmer bort. Dit hör att barn till asylsökandeföräldrar ska vara berättigade till barnomsorg. Vidare att asylsökande barnoch barn som av annat skäl söker uppehållstillstånd ska ha samma rätt tillutbildning som barn som är bosatta i . Det behövs också en upp-följning av hur utlänningslagens nya bestämmelser om barnets bästa tilläm-pas i praktiken. En ändring behövs i medborgarskapslagen i syfte attunderlätta för statslösa barn att efter en viss tids hemvist i fåsvensktmedborgarskap. UD och Sida bör få i uppdrag att utveckla särskilda riktlinjerför hur barnperspektivet ska kunna uppnås i biståndsarbetet. Dessutom börregeringen uppmärksamt bevaka regionala överenskommelser/traktat så attde innehåller en barnsyn som stämmer med barnkonventionen.Barnkonventionen ochframtidenDet har gått antogs.Den rapport som kom med förra åretvisade dock att bara en fjärdedel av kommunerna hadebehandlat konventionen på något sätt, vilket visar att den harhaft svårt att få fäste. Nästan nio av tio kommuner uttryckte iBO:s rapport ett behov av mer stöd i sitt arbete med hurbarnkonventionen kan tillämpas.De kommande tio åren får inte hålla samma låga takt i processen.Barnombudsmannen föreslås av regeringen ha det övergripande ansvaret förgenomförandet av . bör få i uppgift attårligen rapportera till hur förverkligandet av konventionenfortskrider.Det är därutöver viktigt att kommunerna har tillräckliga kunskaper ochekonomiska resurser så att detta inte ska utgöra hinder för barnkonventionensförverkligande. De senaste årens åtstramningar i kommunerna måste ersättasav offensiva satsningar på barnen, som är vår gemensamma framtid. När detgäller storleken på de kommunala bidragen från staten så återkommer vi isamband med att budgetpropositionen ska behandlas.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om barnmisshandel,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om situationen för barn vars föräldrar vistas i fängelse,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett åtgärdsprogram för att möta den psykiska ohälsan bland barn,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av nationella riktlinjer för skolhälsovården,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om och det internationella perspektivet,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att bör rapportera till omhur förverkligandet av fortskrider.Stockholm den 9 oktober 1998Chatrine ()()()()()()Skånberg (kd)()