mot · GM02U613 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:U613av andre vice talman m.fl (v, m, s, kd, c, fp, mp)IranIran - dubbelvälde,splittring och fortsattförtryckFör skrev vi följande i en gemensam motion omsituationen om Iran:Brotten mot mänskliga rättigheter i har sedan islamiska republikenbildades varit omfattande och grova. Alla brott är inte kända. Regimens offer kan räknas i 10 000-tals mördade och försvunna.Förföljelse, mord och trakasserier av enskilda, mot iranska regimenoppositionella, människor har ägt rum runt om i världen, främst motmedlemmar ur iranska motståndsorganisationer.10 000-tals oppositionella sitter i fängelse. Anklagelserna harofta varit absurda och bisarra. Straffen för lindriga förseelsermot mullornas påbud har varit hårda och brutala. Särskilt råhar bestraffningen av kvinnor varit. Hela samhället harpräglats av diktaturens primitiva kvinnosyn ochkvinnoförtryck. Man har på papperet ett formelltdemokratiskt system i . Men har man inrättatett särskilt väktarråd som fastställer om de kandidater somnomineras i val kan anses vara rättrogna muslimer. Kan deinte godkännas av rådet ogiltigförklaras nomineringen. Dettaväktarråd är inte en formsak. Det har gjort bruk av sin makt.Opposition är i praktiken förbjuden. Den iranska regimen flera tillfällen fått hård kritik av det internationellasamfundet för sina kränkningar av de mänskligarättigheterna. Enligt och HumanRights Watch har landet ett mycket stort antal politiskafångar med långa fängelsestraff.Förföljelserna av intellektuella är omfattande. Författare har mördats ochfängslats. Regimen har förtalat, beljugit och smutskastat dem somman utsatt dem för såväl psykisk som fysisk tortyr. Under våren 1998föreföll det som om förtycket mot de intellektuella mattats i och medfrigivningen av , och president upphävande avfatwan gentemot ger bilden av att en liberalisering skullevara på väg. har det emellertid inträffat att en ny våg avarresteringar drabbat författare och publicister i . Tidningen ochtidskrifterna harförbjudits att komma ut. Masha allah Shamsolvaesin, ,, , alla medlemmar av Tousredaktion fängslades men frisläpptes sedan efter internationella protester.Författaren har fängslats för att han kallade chefen fördet beryktade Evin-fängelset , vilken senare själv blev mördad, förEvins bödel. En sak torde vara alldeles klar i sammanhanget. Entezamvåldförde sig inte på sanningen. Andra författare som ,och har likaså arresterats. Deninternationellt kände och berömde författaren måste idagregelbundet infinna sig hos polisen för förhör.Anledningen till dessa repressalier riktade mot författarna i är intebara regimens rädsla för obekväma åsikter utan också ett försök att kväva deiranska författarnas organisering i ett fritt författarförbund. Det är såledesinte bara yttrandefriheten som förkvävs av regimen utan också dendemokratiska föreningsrätten. Till bilden hör också att då den över-väldigande delen av iranska intellektuella är emot ett krig med det avtalibanerna dominerade , vidtar regimen skrämselåtgärder för atttysta de röster som kan vara emot ett krig. Den bör därföri internationella sammanhang verka för yttrandefriheten i ochförfattarnas rätt att fritt organisera sig. Detta vill vi ge regeringen tillkänna.När det gäller tidigare mördade eller "försvunna" författare måste derasfall utredas av oberoende internationella organ. Det vill vi också geregeringen till känna.Människor som avviker från den i vedertagna islamiska tronsuppfattningar, såsom kristna eller bahaier utsätts för förföljelser ochallehanda övergrepp. hotas bahaierna Sirous ZabihiMoghadam och av dödsstraff.Förtrycket har dock inte begränsat sig till en mindre grupp intellektuella.Det drabbar hela folket. demonstrerade en stor grupp oljearbetareutanför . Omkring 600 av dem arresterades ochfängslades.Trots detta har demonstrationer och strejker för fackliga rättig-heter och bättre levnadsvillkor fortsatt vid flera företag i olika delar avlandet. Någon föreningsfrihet existerar inte. bör därför i FN, EU ochandra internationella organ verka för att respekterar människors rätt tillfacklig organisering. Det vill vi ge regeringen till känna.Våren 1997 fastslog FN:s specielle emissarie för , professor , att situationen när det gäller mänskliga rättigheter i landetallvarligt försämrats. rapporter har inte innehållit någon förbättring.Avrättningar, tortyr och fängslanden fortsätter i oförminskad omfattning.Barn fängslas tillsammans med sina mödrar. Särskilt brutalt drabbarförtrycket kvinnorna. Visserligen utsåg president en kvinna tillkulturminister. Men en svala gör ingen sommar. Kvinnoförtrycket ute isamhället är grymt och omfattande. Äktenskapsbrott bestraffas med dödengenom stening - och det är framför allt kvinnor som drabbas av detta, då detoftast är kvinnor som anklagas för denna typ av brott. En annan orsak tilldetta är att det enligt sharia-lagarna krävs flera kvinnliga vittnen för attuppväga ett manligt vittne.Nyligen fattade det iranska parlamentet, , beslut om att endastkvinnliga läkare får behandla kvinnliga patienter. Detta är en brutal ochkönsdiskriminerande lag som automatiskt medför att kvinnor får betydligtsämre läkarvård än män, eftersom av läkarna i är kvinnor.50 % av befolkningen - kvinnorna - skall vårdas av av läkarkåren.Beslutet vittnar om grov diskriminering av kvinnor. Det är vår uppfattningatt verkar för att den kritiska dialogen mellan och EU bör läggasärskild tonvikt vid förtrycket av kvinnor i . Detta vill vi ge regeringentill känna.2. , och EU:skritiska dialogVåren 1997 fastslog även att situationen iIran försämrats, och att man borde överväga att användaandra metoder än den kritiska dialogen för att kunna påverkaläget i fråga om mänskliga rättigheter i . Dettaställningstagande motiverades bland annat av domen i dens.k. Mykonosrättegången i och andra mord påregimkritiker begångna av agenter från den iranskasäkerhetstjänsten utomlands. Då situationen äroförändrad när det gäller bristen på respekt för demokratiskaoch mänskliga rättigheter är denna diskussion fortfarandeaktuell. Vi vet att ekonomiska sanktioner är ett tveeggatvapen. Det har vi bland annat sett i fallet . Vi anserliksom tidigare att man med vissa politiska, ekonomiska ochdiplomatiska punktåtgärder kan understryka vad manmuntligt och skriftligt uttryckt i den kritiska dialogen.Slutligen skall understrykas att de sanktionsåtgärder viföreslår har till syfte att bryta den ohörsamhet somfortfarande kännetecknar den iranska regeringen.Har det skett någonförändring av läget i ?Våren 1997 hölls presidentval i . Det iranskaparlamentets mycket konservative och starktfundamentalistiske talman ansågs som givensegrare. Valet var knappast något demokratiskt val.Väktarrådet rensade bort ett mycket stort antal kandidater.Likafullt var valdeltagandet högt. Den konservative ochfundamentalistiskt sinnade Nathek hade alla medier påsin sida och ansågs som en given segrare. Likafullt valdesmed mycket stor majoritet () ,som hade rykte om sig att vara mer liberal, till president.Valutgången var fullständigt oväntad.Det har blivit alltmer uppenbart att alla kanske inte röstade likamycket för Khatemi som mot mullornas religiösa välde. Vad som helst ärbättre än det man haft. Genom att rösta på Khatemi underströk man att manmåste bort från det prästvälde som dagligdags attackerar, förnedrar ochförtrycker det egna folket. Man måste bort från en regim som inte kundesköta landets ekonomi och som genom sina terrorgrupper inom och utomlandet skämt ut den iranska nationen inför hela världen.Två maktcentra inomregimenValet av ayatollan Khatemi mottogs i med en entusiasmsom gav upphov till en mer förstärkt längtan till förändringarhos breda lager inom det iranska folket. Det politiskaklimatet ändrades radikalt. Det finns rikligt med rapporterom att människor tar sig friheter på ett sätt som tidigarevar otänkbart. Frispråkigheten har blivit större, trots att manvet att denna frispråkighet kan leda till repressalier. Modetoch självförtroendet har återvänt hos folket, som iblandt.o.m. hånar de fundamentalistiska mullorna. PresidentKhatemis utfästelser har skapat förväntningar. Likafullt ärhans politiska linje ingalunda oomstridd. Hansframgång i valet är inte alls någon definitiv eller slutlig segerför en mer "liberal" politik. De konservativa krafterna harinte givit upp kampen. Vid sidan av regeringen bildade denkonservative andlige ledaren ett organ, Rådet förlandets bästa, som, även om presidenten ingår i det,domineras av konservativa krafter. Vid sidan av regeringenfinns alltså ett annat maktcentrum i det iranska samhälletvilket behärskas av den konservative andlige ledarenKhamenei och hans anhängare. Khamenei är i sin egenskapav religiös, andlig och ideologisk ledare för landet den somhar makten över militären - både pasdaran och den reguljäraarmén. Khamenei och Rådet för landets bästa har ävenkontrollen över rättsväsendet. Denna konstellation av tvåmaktcentra gör den framtida utvecklingen svårbedömd.I och med valet av ny president har förändringar proklamerats.Förväntningar har uppstått, men också starka spänningar har uppstått blandde styrande. När vi talar om "regimen" kan detta te sig som ett tvetydigtbegrepp. Vid vi avser är dock i första hand den maktutövning, dominerad avförtryck av kvinnor, undertryckande av yttrande-, religions- och förenings-friheten samt andra demokratiska och mänskliga rättigheter, vilken främstföreträds av det islamistiska prästväldet representerat av Rådet för landetsbästa.Står nya krig för dörren?Iran har efter revolutionen utkämpat ett mångårigt ochblodigt krig med grannlandet . hotar ofreden återIran till följd av de försämrade relationerna mellan ochdet av talibanerna styrda och av och Saudiarabienunderstödda, . Ett sådant krig skulle kosta mångaunga iranier livet. Det skulle sannolikt också betydafördjupade motsättningar inom . En regim (och medregimen menar vi här i första hand ochhans anhängare) som vill driva ut sin unga befolkning i krig,vilken till röstat mot densamma, kommer säkerligen attmöta kraftig opposition; en stark opposition som det kommeratt krävas mycket hårdhänta metoder för att undertrycka. Detvi sett av Khamenei och hans anhängare är att dessaär både tillräckligt cyniska, makthungriga och väl militärtrustade för att tillgripa sådana metoder. Hoppingivande idenna situation är att den armé som finns, av vilka mångaönskade en förändring och stödde Khatemi i valet, inte följerde korrumperade mullorna utan revolterar. Faran för ettuppslitande inbördeskrig är dock i en sådan situationöverhängande. bör därför göra sitt yttersta iinternationella fora för att förhindra ett krig mellan ochtalibanerna i . Detta vill vi ge regeringen tillkänna.Säkerhet för iranier i exilIran leds fortfarande av en regim (obs! vår definition avbegreppet regim) som förföljer politiskt och religiöstoliktänkande. Det är brottsligt att hysa andra tankar, yttraandra åsikter eller utöva andra religioner än de som regimengodkänt. Straffen är mycket hårda och brutala.Oppositionella dödas. Kvinnor stenas till döds för ringaförseelser och ofta på falska grunder. Att till utvisapolitiskt eller religiöst oliktänkande är att utsätta dem föroerhörda risker. Blotta misstanken om att den utvisade kanvara politiskt oppositionell eller hyser en annan tro innebärlivsfara för honom eller henne. En sådan människa blir, omhon inte avrättas - utan dom och rannsakning eller eventuelltmed dom och rannsakning i ett rättsmaskineri som präglas avden största nyckfullhet - i praktiken betraktad som fredlös.Han eller hon kan utsättas för trakasserier och förföljelsersom förr eller senare kan leda till döden. Svenskamyndigheter måste därför vara ytterst varsamma när detgäller utvisningar till . Detta har inte alltid varitfallet. Detta vill vi ge regeringen till känna.AvslutningIran har - om man upphör med brotten mot mänskligarättigheter, påbörjat en utveckling i riktning mot demokratioch att upprätthålla freden med grannländerna - möjligheteratt bryta sin isolering och återvinna sin respekt hos detinternationella samfundet. Det är uppenbart att en sådanutveckling skulle har det iranska folkets stöd.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att den i den kritiska dialogen med deniranska regimen lägger tyngdpunkten på brotten mot mänskliga rättigheter -särskilt när det gäller kvinnornas rättigheter,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om politiska, diplomatiska och ekonomiska punktåtgärder som en delav den kritiska dialogen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att regeringen i sina direkta relationer med den iranska regeringenoch i EU- och FN-sammanhang måste verka för att alla fängslade författareoch journalister frisläpps och ges möjlighet att fritt ge ut sina verk,tidskrifteroch tidningar,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att den i olika internationella organ skallverka för att omständigheterna kring flera författares samt en rad politisktoch religiöst oliktänkande människors död närmare granskas av en opartiskhumanitär organisation,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att är en riskfylld plats för politisktoppositionellaoch religiöst oliktänkande, varför alla utvisningar av människor som flyttfrån av politiska och/eller religiösa skäl måste upphöra,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att i internationella forum skall göra sitt yttersta för attförhindra ett blodigt krig mellan och talibanerna i Afghanistan.Stockholm den 20 oktober 1998Eva ()()(m)()()()()