mot · GM02Bo218 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Bo218av och ()BostadspolitikenEtt stort antal svenska medborgare saknar en bostad. Hemlöshet är i deflesta fall en såväl personlig som samhällelig tragedi. Avsaknaden avbostad representerar i första hand en förlust av mänsklig värdighet sominget civiliserat samhälle i längden har råd med. Att garantera allamänniskor ett värdigt boende är därför en angelägen politisk uppgift.Hemlösheten är inte en individuell fråga. Det handlar istället om ansvarfrån samhällets sida. En jämlik bostadspolitik kan bara upprättas i samspelmellan stat, kommuner och hyresvärdar. För att upprätta en rättvisarebostadspolitik krävs följaktligen att staten etablerar ett övergripande ansvarför politikens utformning. Regeringen bör därför ålägga landets kommuneratt garantera varje kommunmedlem en bostad. Hur detta verkställs konkret ivarje kommun bör lösas inom ramen för det kommunala självstyret.Det har i debatten framförts åsikter som reducerar bostadslösheten till ettindividuellt problem. Detta leder lätt fel. I flera kommuner måstemedborgarna ha ett jobb för att få hyra bostad, den ökande arbetslösheten harskapat många uteliggare. Att leva utan bostad är ytterst påfrestande, bådepsykiskt och fysiskt. Den som saknar bostad är i ett betydligt svårareutgångsläge när det gäller att söka arbete, vilket leder till en ond cirkel därbostadslöshet ger fortsatt arbetslöshet och därmed fortsatt bostadslöshet.Samhället måste ges medel och möjligheter att kunna föra en social ochjämlik bostadspolitik. Det är bland annat i detta syfte nödvändigt att upprättakommunala bostadsförmedlingar och att kommunerna ges rätten att fördelaen viss del av varje, större, hyresvärds bostadsbestånd. Att införa kommunalabostadsförmedlingar skulle innebära en viktig service till alla medborgareoch det skulle effektivt motverka uppkomsten av en "svart" bostadsmarknad.Ett samhälle som accepterar hemlöshet drar i längden på sig omfattandekostnader: Brottsligheten och otryggheten ökar, tilliten till politiken minskaroch solidariteten människor emellan bryts successivt ned. har ilängden inte råd med hemlöshet. Det är en nödvändig politik inför framtidenatt det, i de fall där en medborgare inte fullgör sina plikter gentemothyresvärd eller motsvarande och vräkning eller liknande verkställs, ärkommunens ansvar att utreda situationen och tillse att ingen medborgareställs utan bostad. Samhället måste ha det yttersta ansvaret för medborgarnasvälfärd.Bland den nya tidens hemlösa finns en grupp männsikor med dåligtpsykiskt allmänhälsotillstånd. finns en grupp, delvis samman-fallande med den förra, med svår psykosocial situation, ofta med omfattandedrogmissbruk. Samhället måste noga överväga särskilda lösningar för attgarantera en värdig tillvaro för dessa medborgare. En progressiv helhets-lösning för dessa grupper bör ta särskild hänsyn till att många av dessamänniskor har svårt att klara ett vanligt boende, med allt vad det innebär avekonomiskt och socialt ansvar. En möjlig lösning är att utveckla grupp-boenden för denna kategori medborgare. Gruppboenden har visat sig vara enutomordentligt effektiv, solidarisk och trygghetsskapande boendeform förbl a utvecklingsstörda och människor med psykiska funktionshinder.Riksdagen bör hos regeringen begära förslag om hur bostadslösheten skallkunna elimineras samt hur en jämlik bostadspolitik skall kunna utformas.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en jämlik bostadspolitik.Stockholm den 26 oktober 1998Lena ()()