mot · GM02MJ749 · 1998-10-28 00:00:00 — Detta bör gesregeringen till känna.4.4 EU, FN och andra internationella organMånga miljöproblem är gränsöverskridande och det krävs internationellaöverenskommelser för att komma till rätta med problemen. EU är intealltid ett geografiskt lämpligt område att hantera dessa problem, menäven små förändringar i kan ge mycket storamiljöförbättringar. Dessutom är EU en stark aktör gentemot andra stateroch internationella organ. Handel och ekonomi styrs till stor del av EUoch den utvecklingen är viktig för miljön. Därför är antagligen EU i dagdet allra viktigaste organet för att påverka mot en hållbar utveckling.EU:s regelverk ska vara i form av minimiregler där medlemsstaterna skauppmuntras ha striktare krav. Miljöhänsyn bör i få större tyngdi relation till den fria rörligheten. säger ja tillmajoritetsbeslutom miniminivåer på miljöskatter.Alltfler problem är gränsöverskridande och globala. I frågor som rörklimatet, ökenutbredning, resursfördelning är även sammanslutningar somEU för litet. FN och dess underorgan är och förblir av central betydelse förhantering av de globala frågorna. Lika viktigt är att påverka andra organ,som , m.fl.4.5 Företag och handelMiljöarbetet drivs inte längre enbart, eller kanske ens främst, framåt avlagar och myndighetskrav. En stor del av initiativet har övergått till andraän staten. Konsumenterna ställer exempelvis miljökrav på företagen ochföretagen konkurrerar miljömässigt med varandra.Detta är dock inte detsamma som att miljöpolitiken inte längre behöverlagar eller offentliga insatser. Det är en illusion att tro att miljöarbetet nuhelt kan övertas av framsynta företag. Tvärtom är det viktigt att vi medpolitiska beslut skapar sådana förutsättningar för marknadsekonomin att denleder till god hushållning och stimulerar miljöansvar.Företagen bör uppmuntras att fortsätta utvecklingen av miljölednings-system, livscykelanalyser, produktinformation och andra redskap för hållbarproduktion och konsumtion. En klok och framsynt politik i kombination medett livskraftigt och innovationsinriktat näringsliv erbjuder stora framtids-möjligheter.Miljöproblem orsakas av olika produktions- och konsumtionsaktivitetermen inte av internationell handel i sig, förutom i de fall miljön påverkas avökade varutransporter. Frihandel kan vara ett viktigt instrument för attskydda miljön, förutsatt att handeln grundar sig på verkningsfulla ochrättvisa miljöregler. Handel som inte grundar sig på dessa kriterier kan dockleda till okontrollerad miljöförstöring.Protektionism är dåligt för miljön. När industri och annan närings-verksamhet skyddas från konkurrens leder det till minskad effektivitet ochekonomisk stagnation. Det leder i sin tur till att miljöskadlig industri kanlevavidare och utvecklingen av miljöteknik och miljölagstiftning hålls tillbaka.Miljöhänsyn och handelsintressen kan komma i konflikt med varandra påflera sätt. Dels kan produkten i sig vara skadlig ur miljösynpunkt vidkonsumtion när den tjänat färdigt. Dels kan tillverkningsprocessen varamiljöförstörande. Därtill kan olika miljönormer skapa ojämlika konkurrens-villkor. Det finns därför ett stort behov av att se över relationen mellanhandels- och miljöregler. Dessa två politikområden måste samspela i strävanatt uppnå en hållbar utveckling.En utgångspunkt är att globala miljöproblem ska lösas genom multilateraltsamarbete. Det är viktigt att det i /WTO (Världshandelsorganisa-tionen) bereds utrymme för att upprätthålla överenskomna miljökonven-tioner. Det internationella regelverket kring miljö och handel måste för-stärkas ytterligare. Det kan ske genom bl a en harmonisering av reglernainom det internationella miljöarbetet och handelssystemet samt genomintegration av miljömål i exportfrämjande åtgärder. anser attdet krävs förändrade direktiv vad gäller statliga exportkrediter ochexportgarantier. Goda miljöhänsyn, baserade på offentligt tillgängliga miljö-konsekvensbedömningar och generella miljökriterier, bör vara avgörande förbeslut om kreditgivning. Detta bör ges regeringen till känna.I förhandlingar om multilaterala handelsavtal måste målet varademokratiskt förankrade avtal som utgår ifrån folkrätten med hänsyn tillägande, miljö, arbetsrätt och de fattiga ländernas situation. Småföretagandeoch böndernas möjlighet till att hållbart bruka jorden bör stärkas för enpositiv utveckling i länderna. Naturresurserna bör komma landet tillgodoföre multinationella företags intressen. Vad som ovan anförts om företag ochhandel bör ges regeringen till känna.5 StyrmedelMiljöpolitikens redskap består i huvudsak av tre typer av styrmedel:5.1 Informativa styrmedelInformation är ibland tillräckligt för att förändra ett beteende ellerförhindra misstag. Och det är alltid ett nödvändigt komplement till andrastyrmedel. Det kan gälla att informera om allemansrättens bestämmelser,eller skapa system för miljömärkning av produkter eller miljöcertifieringav företag. Många sådana system kan med fördel utformas på frivilligväg.5.2 Administrativa styrmedelDetta är traditionell lagstiftning och föreskrifter som påbjuder vad somska göras och fastställer påföljd för den som inte uppfyller lagens krav.En väl utvecklad och tydlig miljölagstiftning, som samverkar medrättssamhällets övriga regler, är en förutsättning för en god modernmiljöpolitik.5.3 Ekonomiska styrmedelMarknadsekonomin fungerar så att köpare och säljare möts påmarknaden och bestämmer priset på varor och tjänster. Detta prisavspeglar därmed varans relativa knapphet, eller den värdering somkonsumenter och producenter gör av en viss vara eller tjänst.En fungerande marknadsekonomi kräver väl definierade och välförsvarade äganderätter. Problemet är att miljövärden är att de ofta inte harnågon ägare. Vem äger ozonlagret, den biologiska mångfalden ellerklimatet? Därmed får de heller inget pris på marknaden, vilket leder tillöverutnyttjande och de miljöproblem som vi känner alltför väl; övergödningav havet, förstöring av ozonlagret, ökenutbredning etc.I något fall kan miljöproblem bemästras genom att klargöra äganderätts-förhållanden. Men ofta måste andra instrument användas för att miljön ska fåett pris på marknaden. Genom miljöavgifter eller -skatter blir staten en slags"ställföreträdande ägare" till miljövärden som därmed får ett värde imarknadsekonomin. Subventioner, överlåtelsebara utsläppsrättigheter inomså kallade "bubblor", särskilda räntevillkor eller avskrivningsregler är andraexempel på ekonomiska styrmedel.En modern miljöpolitik bygger på en kombination av olika former avstyrmedel. Olika styrmedel är olika väl anpassade till olika problem.Centerpartiet vill begränsa de administrativa regleringarna och i störreutsträckning använda kombinationer av information och ekonomiskastyrmedel, framförallt i form av miljöavgifter och miljöskatter.Väl utformade ekonomiska styrmedel låser inte utvecklingen vid vissatekniska lösningar eller miljömässiga delmål utan stimulerar kreativitet ochutveckling. Det blir lönsamt att skydda miljön och effektivisera resurs-användningen genom ständiga förbättringar. Marknadsekonomins dynamikoch utvecklingskraft verkar därmed i miljöns tjänst.För att skapa en sådan god marknad är det viktigt att också se överexisterande subventioner och stöd från stat och kommun så att inte dessamotverkar en hållbar utveckling. Miljardsubventionerna till Europaskolgruvor är kanske det tydligaste exemplet på hur stöd av detta slagsnedvrider ekonomin och motverkar viktiga miljömål.5.4 "Bubblor"En form av ekonomiska styrmedel som ännu inte använts i är såkallade överlåtelsebara utsläppsrättigheter. Det innebär att myndighetenfastställer en maximal utsläppsnivå i ett visst område, istället för attreglera utsläppen från varje enskild källa. Inom en sådan "bubbla" kansedan aktörerna köpa och sälja utsläppsrättigheter mellan varandra.Sådana system är teoretiskt mycket effektiva men har visat sig förknippademed flera praktiska problem och det finns även internationellt sett ännu fålyckade exempel. Samma princip kan användas även vad gäller resurs-användning, vilket har prövats till exempel i form av överlåtelsebarafiskerättigheter.Bubblor och utsläpprättigheter är inte, så som ibland utmålas, någonuniversallösning som kan göra alla parter nöjda. Om myndigheten inteskänker bort rättigheterna gratis fungerar de för övrigt i princip på sammasätt som en miljöskatt eller avgift men kräver mer administrativa regleringar.Internationella erfarenheter ska utvärderas och instrument utvecklas för attkunna prövas i Sverige.5.5 ProducentansvarTill de marknadsbaserade styrmedlen kan också räknas principen omproducentansvar. Den lyftes högt på den miljöpolitiska dagordningenunder senaste regeringsperiod. Producentansvaret ska iförsta hand tas genom frivilliga överenskommelser inom branscherna ochi andra hand via lagstiftning. vill införa ett generelltproducentansvar för alla producenter innebärande att alla producenter skata ansvar för att deras varor kretsloppsanpassas.Producentansvaret innebär att den som producerar en vara är ansvarig föratt den kan återanvändas, återvinnas eller omhändertas på något annatmiljöriktigt sätt. Producenten ska även minska miljöbelastningen underproduktens alla faser, inklusive användningsfasen. Varorna ska göras så litegiftiga och så material- och energisnåla som möjligt. Produkterna ska därtillvara konstruerade så att de aldrig behöver bli avfall utan kan användas sominsats i nya varor när de är uttjänta. Konsumenterna bör få information omhur de ska bete sig för att minska miljöbelastningen vid användande avvaran.Producentansvar är ett medel för att nå det hållbara samhället. Det gälleratt tänka efter före. Man kan lätt fastna i sopsortering och problematik kringefterbehandlingen. Enda lösningen på avfallsproblemet är att inte skapanågot avfall. Även om konsumenten är duktig på att sortera sina sopor är detständiga inköpet av avfallsgenererande varor fortfarande ett olöst problem.Endast genom att producenterna ser på vilken typ och mängd avfall derasvara kommer att bli efter användande och minimerar den volymen, fårproducentansvaret konkreta resultat.Kretsloppsdelegationen har utformat ett förslag till producentansvar föruttjänta varor som skulle ge drivkraft till en kretsloppsanpassad produkt-utveckling, och som är konkurrensneutralt. (Producentansvar förvaror, 1997:19) Delegationens idéförslag bör kunna ligga till grund för en nylagstiftning på området.Producentansvaret bör även medföra informationsplikt. Producenten skallvara tvungen att lämna information om sina varor vad gäller varornasinnehåll av material och ämnen. Upplysningar skall också ges omförhållanden av betydelse för att bedöma möjligheterna att demontera ochmaterialåtervinna varorna. Producenterna ska även informera om sina varorsinnehåll av stoppämnen, d.v.s. dels organiska av människan framställdaämnen som är både långlivade och bioackumulerbara, dels metallernakadmium, kvicksilver och bly. I ett nästa steg bör producenterna äveninformera om andra avvecklingsämnen, d.v.s. ämnen som är cancer-framkallande, arvsmassepåverkande eller hormonstörande.För att se till att producenterna tar sitt ansvar ska det finnas en ekonomiskgaranti i form av en försäkring för varorna redan när de sätts ut påmarknaden. Det garanterar att även oseriösa producenter, som bara finns påmarknaden , tvingas ta ansvar för sina produkter när de är uttjänta.Tanken är att försäkringen skall administreras av privata försäkringsgivare.Regeringen bör återkomma till med förslag till en lag om generelltproducentansvar i enlighet med Kretsloppsdelegationens idéförslag. Dettabör ges regeringen till känna.6 En grön näringspolitikLänge uppfattades miljökrav enbart som en börda och en negativbegränsning på näringslivet. är miljöhänsyn ofta ett viktigtmarknadsföringsargument och miljötänkande en drivkraft till teknik- ochaffärsutveckling.I utvecklingen mot ett hållbart samhälle kan välgrundade miljökrav iprincip aldrig på lång sikt vara en hämsko för ekonomiska framsteg. Tvärtomanger dessa krav villkoren för att kunna skapa en stark och hållbarekonomisk utveckling.Denna insikt leder till en förändrad syn på miljöfrågornas roll i politiken.Agendan handlar numera om miljö tillsammans med utveckling. Inte minstnäringspolitiken måste vara nära integrerad med miljöpolitiken.Miljötekniksektorn är globalt sett den snabbast växande industri-sektorn av alla. Den amerikanska miljöteknikindustrin omsatte 1996 ca , vilket i stort sett motsvarar hela bruttonational-produkt.Men kretsloppsomställningen av näringslivet är något mycket större än så.De företag som kan definieras som rena miljöteknikföretagen kommer alltidatt utgöra en begränsad del av näringslivet. Den stora förändringen inträffarnär alla industrigrenar och all tjänsteproduktion omorienteras för fungerandekretslopp. Denna förändring har redan börjat och har ibland kallats för en nyindustriell revolution.Svensk miljöpolitik har varit, och är fortfarande på flera områden,världsledande. Men det svenska näringslivet har inte på samma sätt skaffatsig en position i de växande miljöbranscherna. importerar vi exempelvismer miljöteknik än vi exporterar. För att stärka den svenska exporten avmiljöanpassad teknik föreslår att anslås tillexportfrämjande insatser på detta område. Detta tillkännagivande återfinns iCenterpartiets ekonomiskpolitiska motion (1998/99:Fi210).Det är hög tid för som land att forma en stark grön näringspolitikmed tydliga gemensamma mål och visioner. Det kräver ett grundläggandesamförstånd mellan stat, näringsliv, forskarsamhälle, kommuner, intresse-organisationer och medborgare. Nya stora möjligheter för arbete, ekonomiskutveckling och bättre miljö och livskvalitet ligger framför oss.Att forma en tydlig vision och gemensam färdriktning är viktigt för attvillkoren för företagande och investeringar ska upplevas som långsiktiga ochinbjuda till satsningar på nya kretsloppsanpassade lösningar.Staten kan använda flera instrument för att förstärka den önskadeutvecklingen. Till en början bör skatte- och avgiftssystemet stegvis förändrasså att miljökostnaden blir synlig i priset på marknaden. Vidare bör denoffentliga upphandlingen användas till att stödja introduktion av nymiljöteknik. Den offentliga sektorn upphandlar produkter och tjänsterför . Staten bör föregå med gott exempelvad gäller miljökrav i offentlig upphandling. Regeringen bör vara pådrivandeinom EU för att förändra upphandlingsdirektiven så att det blir möjligt attställa offensiva miljökrav vid offentlig upphandling. Detta bör gesregeringen till känna.Producentansvaret bör utvecklas ytterligare för att stimulera till nya ochinnovativa lösningar. För att utvecklingen ska få verklig kraft måste också desmå företagen bli del i kretsloppsomställningen. För de mindre företagen ärbristen på kapital och rätt kompetens de viktigaste hindren för en miljödriventeknikutveckling.Ökad tillgång till kapital för kretsloppsinvesteringar kan dels skapasgenom ökad kompetens i befintliga institutioner för kapitalförsörjning, såsomALMI och . En annan möjlighet är att skapa särskildaresurser för att stimulera investeringar i nya kretsloppsanpassade lösningar såsom skett med stöd av Centerpartiet.De små företagens möjligheter kan stärkas genom att nätverk av småföre-tag bildas inom en viss sektor eller region. Tillsammans med högskola,regionala och lokala myndigheter, ideella miljöorganisationer och andra kanföretagen utbyta kompetens och gemensamt söka utvecklingsvägar. eller grupper av företag har visat sig framgångsrika i samarbeten förmiljödriven utveckling både i och i bl a USA.7 SkatteväxlingEkonomiska styrmedel i form av skatter och avgifter eller prissattautsläpprättigheter ger som en sidoeffekt inkomster till statskassan. Detinnebär att staten kan sänka andra skatter och avgifter som är störandeför samhällsekonomin.Idag kommer cirka hälften av EU-ländernas skatteintäkter direkt ellerindirekt från produktionsfaktorn arbete medan endast en tiondel belastaranvändningen av naturresurser. Förhållandet är ungefär detsamma i Sverige.Kostnaderna för arbetskraft har mångdubblats medanenergipriset endast har höjts med . Dessarelationer beror till stor del på den förda skattepolitiken.I med hög arbetslöshet och uppenbara miljöproblem anserCenterpartiet att den självklara strategin är att sänka skatten på arbete ochöka skatten på miljöförstöring och användning av ändliga naturresurser. Påså vis kan fler människor få jobb som vi stimulerar en effektivareresursanvändning och kretsloppsanpassad produktion.Miljöskatter kan uppdelas i två större kategorier: skatt på utsläpp och skattpå resursanvändning. I har vi främst använt oss av skatter ochavgifter på direkta utsläpp. De har visat sig fungera som effektivastyrinstrument i miljöpolitiken. Naturgrusskatten, och i viss mån koldioxid-skatten och skatten på handelsgödsel, kan dock betecknas som natur-resursskatter.Ekonomiska styrmedel riktade mot utsläpp kan utvecklas ytterligare.Exempelvis saknas ännu sådana instrument vad gäller utsläpp till vatten. Detfinns också flera skäl att utveckla miljöskatter på naturresurser, även om ensådan skatt inte är lika direkt kopplad till ett visst påtagligt miljöproblem.Sådana skatter är ett verkningsfullt instrument för att bidra till eneffektivare resursanvändning och ett långsiktigt hållbart samhälle. Använd-ningen av naturresurser skapar också en bredare och större skattebas förmiljöskatterna vilket ger större utrymme för skattesänkningar på andraområden. Även ur ett rent skattepolitiskt perspektiv kan skatt på ennaturresurs, som exempelvis användning av färskvatten, vara mindresnedvridande och därmed att föredra framför olika former av skatt på arbete.På sikt kan en skatteväxling från arbete till naturresurser och miljöpåverkanleda till ett jämfört med radikalt annorlunda förhållande mellanskattenivån på olika produktionsfaktorer. Vad som ovan anförts omskatteväxling bör ges regeringen till känna.8 Faktor 10 - en ökad resurseffektivitetJordens befolkning ökar dramatiskt. Om den rika delen av världen skakunna behålla sin levnadsstandard och om uttaget avnaturresurser skall ske på ett hållbart sätt måsteresurseffektiviteten öka drastiskt. Vi måste få ut mer nytta av varje insattresurs. Enligt vissa beräkningar måste vi överslagsmässigt bli tio gångereffektivare, vilket gjort faktor 10 till ett begrepp. Det finns med i FN:sdokument från konferensen om miljö och utveckling och har fått breduppslutning. Det handlar alltså om att uföra lika mycket med bara entiondel av den energi och det material vi använder.Länge har miljötänkandet inriktats på att ta om hand det som flödar ut urekonomin. är det tid att i högre grad sätta in åtgärder där resurserna försin i ekonomin och produktionen.Med faktor 10 sätts utveckling, ny teknik och rättvisa i fokus och manlyfter möjligheterna med ökad naturresursproduktivitet. Det handlar inte omatt sätta begränsningar på produktionen utan tvärtom om en utmaning förnäringslivet att finna nya innovativa lösningar och öka effektiviteten. Bådeföretaget, kunderna och miljön kan bli vinnare.Under hela 1900-talet har näringslivet genom rationaliseringar starktminskat behovet av arbetkraft i produktionen medan produktivitets-utvecklingen mätt i omsatta naturresurser inte rönt något större intresse. Detberor framförallt på prisförhållanden vilket gör skatteväxling till det kanskeviktigaste instrumentet för ökad resurseffektivet, eller ekoeffektivitet.Effektiviseringskraven skiljer sig i praktiken starkt åt mellan olika typer avresurser. I vissa fall krävs mindre, andra gånger mycket mer, än en faktor 10för att nå en hållbar utveckling. Det väsentliga är att inrikta utvecklingen moten effektivare resursanvändning. Begreppet faktor 10 ger en uppfattning omvilken utmaning vi står inför.Regeringen bör enligt mening utreda och formulera förut-sättningarna för ett svenskt arbete vad gäller forskning och teknikutveckling isyfte att anpassa samhället till faktor tio. Detta bör ges regeringen tillkänna.9 Hemställan9 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ett system för minskad användning avkväve i jordbruket,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en successiv reformering av EU:sgemensamma jordbrukspolitik i syfte att uppnå ett uthålligtjordbruk,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om boende/byggande,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en nollvision för fossila bränslen,5. att nu bör fastställa etappmål för låginblandning avmotoralkoholer i enlighet med vad som i motionen anförts,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om höjd skrotningspremie,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om differentierade landningsavgifter,28. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en långsiktig åtgärdsplan för minskadklimatpåverkan,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kärnkraftens avveckling,310. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att utveckla växtförädlarrätten ochundersöka om det är motiverat med ett liknande system fördjuravel,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att motverka patent på liv i EU, WTO ochEPO,412. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om förbud mot regelmässig användning avantibiotika och andra medicinska preparat i foder i tillväxtsyfteinom hela EU,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en obligatorisk ansvarsförsäkring förintroduktion av gentekniskt modifierade organismer,414. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ett moratorium för utsättande avgentekniskt modifierade grödor,15. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om märkning och särhållning av genteknisktmodifierade produkter,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om internationella konventioner angåendebiologiska vapen,517. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att främja ideella initiativ för inköp avskyddsvärd mark,18. att avslår de riktlinjer som regeringen angivit förförvaltning av det skogsbolag som avses att bildas genomöverlåtelse av av skogsinnehav, 319. att beslutar att anta de riktlinjer som i motionenanförts vad gäller förvaltning av det skogsbolag som avses attbildas genom överlåtelse av av , 320. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att miljökvalitetsnormer även skall omfattabiologisk mångfald,21. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att utvidga utbytesprincipen till att omfattamer än kemiska produkter,22. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om inrättande av en miljöombudsman,23. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att integrera miljömål i exportfrämjandeåtgärder inom handel,324. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om företag och handel,325. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en lag om generellt producentansvar ienlighet med Kretsloppsdelegationens idéförslag,26. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om förändring i syfte att kunna ställa offensivamiljökrav vid offentlig upphandling,627. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om skatteväxling,728. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om faktor 10.29.Stockholm den 26 oktober 1998Lennart ()()()()()1 Yrkande 3 hänvisat till BoU.2 Yrkande 7 hänvisat till TU.3 Yrkandena 9, 18, 19, 23 och 24 hänvisade till NU.4 Yrkandena 11 och 13 hänvisade till LU.5 Yrkande 16 hänvisat till UU.6 Yrkande 26 hänvisat till FiU.Elanders Gotab, 19997 Yrkande 27 hänvisat till SkU.