mot · GM02N274 · 1998-10-28 00:00:00 — För att landsbygds-turismen skall utvecklas på ett positivt sätt krävs en målmedveten sam-ordning mellan de olika intressenterna. De goda exempel som finns - t.ex.bondgårdsturism, sameturism och levande fäbodar m.m. - utgör finaförebilder som måste vidareförmedlas och utvecklas. Detta bör lyftas upp påett nationellt plan till ett programarbete som ger bygdeturismen profil ochden status den är värd. Arbetet måste koncentreras på produktutveckling ochmarknadsföring.Ett unikt samarbete som bör stå som förebild är det samarbete sometablerats genom IEF, , där ett20-tal kommuner från i söder till i norr aktivt samarbetarmed och som de sammanhållande banden. Dettahar vidareutvecklats i samarbete med kommuner söderut och ett aktivtsamarbete pågår nu längs med hela sträckan småskaliga landsbygdsturismen bygger på ett lokalt engagemang sominnebär att de som äger, driver och är sysselsatta inom näringen är bosattaoch/eller har anknytning till orten. Småskaligheten innebär vidare att varjeenskilt företag sysselsätter få människor, oftast i form av ett familjeföretag.Naturen, kulturen och människorna är de främsta resurserna för att dennanäring skall kunna utvecklas. I strävan att utveckla turism på landsbygdenskall målsättningen vara att skapa förutsättningar för en ekologiskt uthållignäring.En väl fungerande infrastruktur är en av grundpelarna för turismen pålandsbygden. Exempelvis spelar priser på flyg och andra persontransporteren avgörande roll om perifera resmål skall lyckas skapa underlag för en påsikt lönsam turistnäring.Ett av de verkligt stora hindren för allt företagande på landsbygden ärtransporterna och transportkostnaderna. För att turismen på landsbygdenskall kunna utvecklas är fungerande transporter helt avgörande. Vägarnasstandard betyder mycket för turistnäringen. De små turistanläggningarnaligger ofta på sidan av de stora vägarna och tjälskador kan ställa till storaproblem för dem som skall färdas längs vägen. Minskade anslag tillvägunderhåll leder till sämre framkomlighet och låsta vägbommar kan blivanligare längs de enskilda vägarna. Därför måste anslagen till de enskildavägarna värnas.Järnvägstransporter är det klart miljövänligaste alternativet och bör byggasut. Det finns mycket som talar för att järnvägskapaciteten måste anpassas tillvariationerna i säsongerna. Kombinationer med utökade godstransporter påjärnväg skapar ibland bättre möjligheter även för person- och turisttrafiken.Dessutom är det viktigt att påpeka att resan i sig kan utgöra en lika viktigupplevelse som själva resmålet. Tågresa längs är ett sådantexempel.En satsning på förmånliga resepaket där tåg eller flyg och hyrbil ingår tillrimligt pris skulle underlätta för turistnäringen i vårt lands glesbygder.Transporternas betydelse för landsbygdsturismen bör utredas. Utredningenskall klarlägga vilka samhälleliga insatser som är nödvändiga och hur mankan lösa behovet av trafikförbindelser i områden med litet underlag. Enanalys av transportbehoven för landsbygdsturismen bör ligga till grund förförslag som kan ge perifera områden samma möjligheter att utvecklas sommer tätbefolkade områden i vårt land.Medborgarkontor som prövas på ett antal platser i landet är positivaexempel, men de behöver bli fler. Frihet och fantasi med möjligheter attarbeta över sektors- och myndighetsgränser är förutsättningar för att dettaförsök skall bli lyckosamt och spridas vidare. Det betyder att alla berördainstanser från lokal till regional nivå skall ha den gemensamma upp-fattningen att de genom samverkan kan bidra till att skapa bästa förutsätt-ningar för att också utveckla en lönsam turistnäring på landsbygden.Ett sektorsövergripande synsätt och samverkan för utvecklingen av enbygd är absolut nödvändigt. Kompetensutveckling och kunskapsspridning ärockså effektiva verktyg för utvecklingen av småskalig turism på lands-bygden.Den småskaliga landsbygdsturismen kan bli en positiv sysselsättnings-faktor om alla goda krafter blir medvetna om sin egen roll iutvecklingen av landsbygden.Bygderörelsen i tätenLandsbygdsriksdagen 1998 arrangerades i och varen kraftfull manifestation av de många människornas arbetemed att utveckla svensk landsbygd. I fokus stod bl a frågorom att förenkla för företagande, om utvecklingsprojekt försysselsättning, om kommunikationer och om servicen pålandsbygd. Den kraft som kommer underifrån ger stort hoppför landsbygdens möjligheter att leva och utvecklas. Det ärviktigt att uppmuntra denna kreativitet och tillförsäkra såvälfolkrörelseråd som lokala utvecklingsgrupper och byalagstatens gillande och stöd. och bör tillförsäkras fasta resurser för sin fortsattaverksamhet. Det är också angeläget att resurserna inte barastannar på central nivå, utan att man finner former för attkanalisera medel direkt till utvecklingsgrupper och byalag.Idag är ca 3 500 lokala utvecklingsgrupper knutna till . Definns från i norr till i söder. De finns i utpräglad glesbygd ochallt oftare också i storstädernas miljonprogramområden. Det lokala Agenda21-arbetet och det arbete som bedrivs i de lokala utvecklingsgrupperna harmycket gemensamt: Helhetssyn, folkligt engagemang och ett perspektiv avplanering "nerifrån och upp".Kristdemokraterna ökaranslaget förregionalpolitikenKristdemokraterna föreslår utöver regeringens förslag etttillskott på för regionalpolitiska insatser.De stödområdesgränser som gäller har gällt . Storaförändringar har dock skett vad gäller strukturen förarbetsmarknaden i stödområdena och dess gränsområden. Inte minstförhållandet mellan stödområde 1 och stödområde 2. harockså påverkat situationen. Det är därför rimligt att av regeringenbegär förslag om reviderad stödområdesindelning. Regionalpolitiken medstödområdesfrågor är av sådan vikt att den lagstiftande beslutande försam-lingen också fortsättningsvis måste kunna påverka. När förhandlingarna medEU om utformningen av strukturfondsstöden är klar börregeringen för redovisa ett samlat förslag om stödområdes-indelningen.De delar av landet som ska placeras inom stödområdena ska vara sådanasom har speciella lägesnackdelar och andra regionalpolitiska problem.Möjligheten att placera in regioner som drabbas av problem vid kraftigastrukturomvandlingar i tillfälliga stödområden är också viktig.FöretagsstödenDe regionalpolitiska stöden ska kunna utgå till såvälaktiebolag som enskilda näringsverksamheter och företagsom drivs i kooperativ form.Det landsbygdsstöd som beslutat införa bör bibehållas. Det ärviktigt att länsstyrelserna även fortsättningsvis ges rätt att avgränsa delandsbygdsområden som - utöver de regionalpolitiska stödområdena - gesrätt till detta stöd.I detta sammanhang vill vi även betona vikten av en rimlig behandling avde landsbygdsområden som betecknas som skärgårdsområden. Frånstödsynpunkt är det viktigt att länsstyrelserna vid avgränsning av glesbygds-och landsbygdsområden tar stor hänsyn till de lokala förutsättningarna inomvarje skärgårdsområde.Det är också helt nödvändigt att projekt och program utformas utifrån denverklighet som råder.SkärgårdsfrågorPå har skärgårdsbefolkningensförutsättningar för fortsatt utkomst och boende i skärgårdenförsämrats. Den nya fastighetstaxeringen i kombination medfastighetsskatten innebär för många att det i stort sett äromöjligt att bo kvar i de fastigheter som ofta gått i arv i fleragenerationer. Det handlar också om en avsaknad av statligsamordning av myndighetsuppgifter i skärgården vilket letttill uppsägningar och därmed förlust av arbetstillfällen.Vidare har förutsättningarna för fiskenäringen försämratsgenom fortsatt miljöförstöring. Det överfiske som framföralltandra nationers fiskeflottor stått för innebär också påtagligainkomstbortfall för yrkesfisket.Det måste definitivt anses vara ett riksintresse att Sveriges skärgårdar kanhållas levande. Strävan måste vara att möjligheterna till boende i skärgårdenförstärks liksom möjligheten till fast utkomst i "skärgårdsnäringar". Ensamlad nationell skärgårdspolitik lyser fortfarande med sin frånvaro.Glesbygdsverket har sedan nämnda utredning i ett brett samrådsförfarandemed dem som är engagerade i skärgårdsfrågorna arbetat fram ett nationelltstrategiskt handlingsprogram för skärgården. Underlag för beslutsfattandesaknas således inte när det gäller skärgårdsproblematiken. Det som saknas ärhandlingskraft från regeringens sida vilket vidmakthåller förhållanden som ärtill förfång för skärgårdsbefolkningen. Regeringen måste nu samla sig tillförslag om en samlad skärgårdspolitik. Det är många som väntar på konkretabeslut som kan undanröja de olägenheter som skärgårdsbefolkningen nu ärutsatt för.Det är nu nödvändigt att samordna olika statliga myndigheters verksamheti skärgårdsområdena. Försvaret, , Polisen, Posten, ärexempel på statliga verksamheter som är beroende av att det finns boende iskärgården. När en myndighet genomför sina egna besparingskrav tenderarofta kostnaderna att öka för andra. En besparing hos en myndighet kan ledatill en samhällsekonomisk förlust på grund av att man inte ser till helheten.En bättre samordning av de olika myndigheternas uppgifter bör innebäraökade förutsättningar för att arbetstillfällen blir kvar i skärgården. Det ärnödvändigt att tillskapa ett tydligt statligt samordningsansvar för skärgården.Ett särskilt statligt skärgårdsråd skulle kunna vara en väg att gå för att fådenna samordning till stånd.Själva begreppet skärgård borde vidgas till att gälla såväl fastlandsremsan itypiska skärgårdsområden som öar både med och utan broförbindelse.Sverige borde också verka för detta vidgade skärgårdsbegrepp inom EU såatt den nya programperioden för strukturfondsprogrammen verkligen kanomfatta hela skärgården.Fastighetsbeskattningen i kombination med fastighetstaxeringen är ettav de största problemen i skärgården. Den höga fastighetsbeskattningen ikombination med taxeringsvärden som har skjutit i höjden försvårar och ivissa fall omöjliggör för många att bo i skärgården. Man tvingas helt enkeltbort från sina hem på grund av att regeringen via fastighets- ochförmögenhetsbeskattningen tar ut orimliga skattenivåer. Fastighetsskattenmåste sänkas och särskilda regler för taxering och beskattning avskärgårdsfastigheter införas. Den översyn av principerna för fastighets-beskattning som pågår kan inte inväntas eftersom situationen är akut.Möjligheten att hävda intresset av bosättning och sysselsättning vidfastighetsöverlåtelse i skärgårdarna är begränsade. måste regeringen pådetta område visa handlingskraft och för presentera förslag somstärker förutsättningarna för permanent boende och sysselsättning i skär-gården.InlandsfrågorDet svenska inlandet måste särskilt uppmärksammas när detgäller möjligheter till sysselsättning, boende och service. Detär nödvändigt att medverka till att utveckla de befintligabasinvesteringar som utgör en viss grund förmänniskor att bo och verka i glesbygden.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att godkänner de allmänna riktlinjer för regionalpolitiken somanförts i motionen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om sektorernas ansvar för regionalpolitiken,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att regeringen till statens representanter i statliga verk,myndigheter och bolag tydligt skall anvisa att man skall väga inregionalpolitiska aspekter i beslutsfattandet,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att regionalpolitiska konsekvensanalyser skall genomföras innanbeslut fattas som får regionalpolitiska konsekvenser,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om regionalpolitiska målsättningar i EU,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förenklad administration och organisation för hanteringen avEU:s strukturfonder,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ökad och regional självstyrelse för ett ökat ansvar förden regionala utvecklingen,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om rättvisare konkurrensförutsättningar för jordbruksnäringen,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om postservice i hela landet,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att förenkla regelverket för företagande,11. att beslutar att återgå till de gamla reglerna för nedsättningav socialavgifter i vissa branscher,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om fördelningen av de kulturpolitiska medlen,113. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om skatteväxling från statlig fastighetsskatt på vattenkraftsstationertill fastighetsavgift,214. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att avskaffa flyttbidraget,315. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om landsbygdsutveckling och byalagens betydelse för denna,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utvecklingen av nya samarbetsformer som gör att kommunalservice kan beställas från lokala näringsidkare,17. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att skall ha beslutsmakten vad gäller stödområdena,18. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förändring av stödområdena,19. att hos regeringen begär förslag om en nationellskärgårdspolitik för utveckling av Sveriges skärgårdar,20. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om samordning av statliga verksamheter i skärgården,21. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett vidgat skärgårdsbegrepp,22. att hos regeringen begär förslag om ändradfastighetsbeskattning i syfte att undanröja de orimliga effekterna förskärgårdsboende,423. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om nödvändigheten av att stärka boende- och sysselsättningsintressetvid fastighetsöverlåtelse i skärgårdarna,524. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om allemansrätten och äganderätten,625. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om nödvändigheten av ett nationellt förhållningssätt för utvecklandetav bygdeturismen,26. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om möjligheterna att utveckla den småskaliga turismen,27. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en utredning som belyser transporternas betydelse förlandsbygdsturismen,728. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att säkra fasta statliga resurser till och detsärskilda skärgårdsrådet,29. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kanalisering av resurser till utvecklingsgrupper och byalag,30. att med följande ändringar av regeringens förslag anvisaranslagen under utgiftsområde 19 enligt uppställning:AnslagRegeringens förslagAnslagsförändringA 4 Ersättning för nedsättning avsociala avgifter320 000+100 000Summa för utgiftsområdet320 000420 000Stockholm den 26 oktober 1998Göran ()()Per ()()()()()()()()()()()()1 Yrkande 12 hänvisat till KrU.2 Yrkande 13 hänvisat till SkU.3 Yrkande 14 hänvisat till AU.4 Yrkande 22 hänvisat till FiU.5 Yrkande 23 hänvisat till BoU.6 Yrkande 24 hänvisat till MJU.7 Yrkande 27 hänvisat till TU.