mot · GM02So3 · 1998-10-12 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So3av m.fl. (v)med anledning av skr. 1997/98:172 En narkotikapolitisk redogörelseNäst efter bruk av tobak och alkohol kommer narkotikansom vårt samhällets stora hälsoproblem. För att bekämpanarkotikan behövs fungerande lagar, medvetna institutionerför förebyggande och behandlande insatser. Det behövs stödtill frivilliga insatser av organisationer och enskilda.Om vi skall lyckas i den kampen krävs inte bara en bra narkotikapolitikutan till detta en god social välfärdspolitik. Nittiotalets ekonomiska problemhar skapat en ökad segregation både inom skolan, i boendet och påarbetsmarknaden. Detta är nu en grogrund för missbruk.Fältarbetare som arbetar bland unga människor har setttydliga tecken på ett kraftigt ökat missbruk i dessa grupper. För att motverkadenna utveckling behövs konkreta åtgärder. har tidigareföreslagit tillsättandet av en arbetsgrupp med uppgift att göra en översyn avaktuella problem och ta fram ett åtgärdsprogram för att motverka problemen.Vi välkomnar därför att regeringen nu avser att tillsätta en kommission föröversyn och förstärkning av narkotikapolitiken.I råder en stark uppslutning kring en restriktiv narkotikapolitiksom syftar till att motarbeta allt bruk av narkotika som människormed drogberoende erbjuds behandling och rehabilitering. Det rör sig medandra ord om en politik som kombinerar restriktivitet med social inriktningoch ser narkotikaproblemet i sitt sammanhang med andra samhällsproblem.Det är självklart mycket bra att man från olika grupper i samhälletdeklarerar sin uppslutning kring denna politik. Det är emellertid heltnödvändigt att denna uppslutning gäller hela narkotikapolitiken och inte barade restriktiva inslagen. En politik som inte bygger på en helhetssyn riskeraratt förlora i trovärdighet i konfrontationen med den starka legaliserings-rörelse som finns företrädd i en rad europeiska länder och som vi även servinner allt fler anhängare i vårt land.Den svenska narkotikapolitiken utsätts för mycket starkapåfrestningar. Från en rad europeiska länder kommer rapporter om en starktökad tillgång på narkotika och ökande narkotikaproblem. Antalet narkotika-dödsfall har ökat mycket kraftigt i en rad europeiska städer, exempelvisBerlin, och . En kraftigt ökad tillgång på narkotikarapporteras exempelvis från och där man har ett stortinflöde av narkotika från de forna öststaterna.Det är ett faktum att tillgången på narkotika ökat dramatiskt också iSverige , inte minst i storstadsregionerna. Cannabis ochrökheroin sprids bland utsatta ungdomsgrupper. Tillgången på narkotika-preparat är stor. Det är främst i storstäderna som det sker en ökning. Detalarmerande är att uppgifter från den rättsmedicinska avdelningen iStockholm tyder på en ökning av den narkotikarelaterade dödligheten. Dettycks också vara så att allt yngre människor genom en hänsynslös marknads-föring lockas att prova en ständigt växande flora av droger. I den senasteskol- och värnpliktsundersökningen över ungdomars drogvanor som sammanställt framgår dettatydligt. I årskurs nio har de ungdomar som provat narkotikadubblerats . Detsamma gäller för värnpliktiga. Blanddessa har använt sig av narkotika, vilket också är enfördubbling sett över en femårsperiod.År 1987 gjordes från den dåvarande regeringen, med bred politiskuppslutning, en omfattande narkotikapolitisk satsning - Offensiv narkoman-vård. Ett av skälen till denna stora satsning var aidsepidemin blandinjektionsmissbrukare. Omfattande statsbidrag gavs till en rad kommuneroch landsting i syfte att förstärka vården. Den uppsökande verksamhetenbyggdes ut i syfte att nå så många narkomaner som möjligt med vård ochrehabilitering. Metadonverksamheten förstärktes.En utvärdering har visat att denna satsning var framgångsrik i mångaavseenden. Antalet fall av hivsmitta bland narkotikamissbrukare reduceradesstarkt. Ett växande antal narkotikamissbrukare kunde erbjudas vård ochrehabilitering. Metadonprogrammet har varit framgångsrikt när det gällt attförbättra den sociala situationen och minska dödligheten bland en gruppsvåra heroinmissbrukare.Samtidigt har det funnits problem som till stor del sammanhänger med denprivatisering som skett av vården och med det överdrivna marknadstänkandesom vunnit allt större insteg inom missbrukarvården. Detta innebar att en del"lycksökare" tog sig in i vården och det uppstod ett ifrågasättande avbehandlingsinstitutioner och vårdkvalitet som i en del fall har varit tveksamt.Under det senaste året har det skett mycket dramatiska förändringar inomvårdsystemet. De mycket hårda besparingarna inom en rad kommuner har isärskilt hög grad drabbat missbrukarvården. Utnyttjandet av behandlingshemhar minskat kraftigt. De särskilda uppsökargrupperna har avvecklats påmånga håll. Detta drabbar särskilt hårt utsatta grupper i risksituationer,exempelvis långvarigt arbetslösa ungdomar. På en del håll har man gett uppmålsättningen att rehabilitera alla missbrukare och att erbjuda dem ettdrogfritt alternativ. Passivitet och resignation har börjat spridas både blandvårdare och missbrukare.Inom skolan har besparingarna på många håll kommit att drabba ANT-verksamheten, vilket innebär att de förebyggande insatserna skärs nedsamtidigt som ungdomen utsätts för ett ökat tryck att börja användanarkotika. finns en god erfarenhet av en fungerande ANT-verksamhet och dessa erfarenheter bör en ny kommission ta del av. Inomkriminalvården hotas de projekt som inriktas på att erbjuda de intagna ettgenomtänkt rehabiliteringsprogram under drogfrihet.De humanitära och samhällsekonomiska kostnaderna för en nedrustadnarkomanvård är mycket stora. Utebliven rehabilitering av de svårastemissbrukarna innebär att den mycket dyrbara och sannolikt ineffektivatvångsvården ökar. Missbrukare som inte kan få plats på ett behandlingshemeller ett metadonprogram hamnar i stället i fängelse. Kriminaliteten ökar medstora samhällskostnader som följd.Ur ett samhällsekonomiskt perspektiv är den nuvarande utvecklingenutomordentligt allvarlig. Att skära ned vården av tunga missbrukare ger storabesparingar på kort sikt och de ökade kostnaderna drabbar i stor utsträckningandra sektorer av samhället.Den samlade narkotikapolitiken måste vara hela samhällets angelägenhetoch kostnaderna för denna måste bäras solidariskt. En väsentlig del avförebyggande insatser och vård och behandling måste därför finansieras medhjälp av statsbidrag. En narkomanvård av god kvalitet måste ses som enlångsiktig investering som ger lägre kostnader för brott, mindre kostnader förpolis, domstolar och kriminalvård samt medverkar till att vi får ett samhällesom är bättre att leva i.Vänsterpartiet önskemål när det gäller kommissionens arbete är därför attdet i direktiven ska framgå att även ta reda på alternativen till narkotika-missbruk och inte enbart kartlägga missbruket. Det kan gälla fritid, arbete,boende och mycket annat. Det är bättre att ha en sådan inriktning än åtgärdersom syftar till att jaga bort missbrukare från synliga platser till källare ochgarage i förortsområden. Det finns också goda exempel på nya och meröppna vård- och behandlingsformer i olika kommuner som kan tjäna som braoch kostnadseffektiva exempel, vilka kan lyftas fram.All erfarenhet visar att samhällen som misslyckas med att föra en socialtinriktad politik när det gäller att klara drogproblem också blir samhällen medstora inslag av våld och enorma kostnader för polis, domstolar och fängelser.Vänsterpartiet menar att det i utredningens slutdokument bör finnas enredovisning av kostnaderna för nya narkotikapolitiska insatser. Det kan gällasocialt förebyggande insatser, åtgärder inom skolan och ökade vård- ochbehandlingsinsatser.Utvecklingen går mot att helt integreras i den europeiska narko-tikamarknaden. Detta måste en kommission ta hänsyn till genom att beskrivainte bara den legaliseringsrörelse som finns i utan även den änstarkare rörelse som finns ute i . Här gäller det att få en starkgenomlysning för att kunna möta med argument och åtgärder. Det är vårövertygelse att en effektiv narkotikabekämpning måste ske internationelltoch de legaliseringsivrare som finns bland olika politiska företrädarebemötas mer kraftfullt än i dag.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att i direktiven till den nya ta upp ochbeskriva ungdomars möjligheter till alternativ till missbruk,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att i direktiven till den nya ta upp enberäkning av kostnaderna för åtgärder mot narkotikamissbruk, förebyggandeinsatser och vård och behandling av missbrukare,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att i direktiven till den nya föreslå att enbelysning görs av de internationella och europeiska legaliseringsrörelserna.Stockholm den 9 oktober 1998Ingrid ()()()()