mot · GM02MJ916 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:MJ916av m.fl. (s)Skyddsjakt av gråsäl i , och Bottniska vikenEn väsentligt utökad skyddsjakt på gråsäl är nödvändigt för attsäkerställa det småskaliga kustfisket längs mycket långaostkust. Argumenten är flera:Överlevnad för ekologiskt fiskeLängs och kuster bedrivs ett småskaligt ochmiljöanpassat yrkesfiske med relativt små båtar och korta transporter tillmarknaden. Man fiskar i huvudsak med nät, garn och fasta redskap närahemmahamnen. Fisket präglas av ett väl avvägt resursutnyttjande därfångstuttaget av arter som t.ex. strömming är för lågt i förhållandetill reproduktionsförmågan.Det kustnära fisket längs denna långa kuststräcka står i stark kontrast tilldet storskaliga internationella högsjöfisket, där stora trålare överexploaterarbestånden och i de flesta fall fraktar fiskeprodukterna över mycket storaavstånd.Det finns således all anledning att stödja det kustnära fisket efterBottenhavets och kuster (, , ,och ) vilket såväl svenska myndigheter som EU:sorgan för fiske uttalat. Men då måste också sälskadeproblemen tas på djuptallvar.Men även situationen för kustfisket i , Södermanlandsoch Östergötlands kustområden börjar bli allt mer besvärande. Således är deåtta nordligaste länens kustfiskeområden, där det finns ca 450licensierade yrkesfiskare, i akut behov av minskade sälskador.Sälskadornas effekter och kostnaderGråsälens härjningar bland nät och andra fiskeredskap har på vissa hålltagit sådana proportioner att det är meningsfullt att bedriva ettkustnära fiske. Många yrkesverksamma fiskare har under det senaste årettvingats sluta p.g.a. skadeverkningarna. Utebliven fångst och förstördaredskap innebär uteblivna inkomster och dryga reparationskostnader.Totalt beräknas sälskadorna kosta närmare 30 miljoner kronor.Alltmedan statens sälskadeersättning har frysts till anslagsnivåoch uppgår till ringa . Diskrepansen mellan ersättnings-behov och faktisk ersättningsnivå ökar . Fortsätter gapet vidgas ärdet knappt någon mening att kalla anslaget för "ersättning".Gråsälen är en växande - inte hotad artGråsälen är vida spridd i . Runt de , vidIsland, , , och finns mer än 100000 djur. I västra finns närmare 80 000 djur. Och vidinventeringarna som utfördes registrerades 5 300 gråsälar iÖstersjön-Bottenhavet. Vilket med hänsyn tagen till att av detfaktiska beståndet brukar observeras vid liknande registreringar och medhänsyn tagen till att den årliga reproduktionen kan beräknas till 10-15 %ger en populationsstorlek på 7 500-10 000 djur runt våra östra kustområden.Jakt är enda sättet att reglera beståndetMed tanke på att gråsälarna saknar naturliga fiender och stammennått en sådan storlek att det på vissa ställen efter vår kust riskerar attuppstå "tusenbrödrasyndrom" med oväntade sjukdomsutbrott som följd,måste en reglerad skyddsjakt införas.Om man följer resonemang för jakt på björn och loskulle sälstammen tåla en årlig avskjutning på minst 400 individer utan att pånågot sätt äventyra stammens reproduktionsförmåga.Då skall man komma ihåg att både björn- och lostammarna är fem till tiogånger mindre än sälstammen. Björnarna och lodjuren åstadkommer långtmindre skada i både renbeteslanden och för jakt- och viltvården, än vadsälarna åstadkommer för kustfisket. En utökad skyddsjakt av björn tillåts oftamed hänsyn tagen till att de är alltför närgångna gentemot människor ochbebyggelse, individer som saknar naturlig skygghet för människor och böravlivas.Med samma logik skulle en reglerad och utökad skyddsjakt på säl medföraatt sälarna blir mer naturligt skygga för människor. Och i vart fall inteförstärka den tendens som blivit uppenbar sedan jaktförbudet infördes,nämligen att sälarna nyfiket och nästan tillgivet lockas till mänskligkustaktivitet i tron att föda finnes.Avlivade sälar är dessutom bättre för miljöanalyser än de som upphittasdöda. varnar ständigt för ökat antal parasiter ochtarmskador i undersökta självdöda sälar. Men detta kan bero på den allthögre individtätheten i våra sälkolonier. Visshet i denna viktiga fråga kanendast nås om analysmaterialet breddas.Sälens hot mot skyddsvärda fiskearterGråsälen har börjat att söka sig upp i älvmynningarna längsNorrlandskusten och utgör ett allvarligt hot mot de relativt svagabestånden av vild lax och havsöring. Exemplen från sälens härjningarbland vandrande lax- och havsöringshonor i exempelvis Ljusnansmynning är många. Sälarnas framfart leder inte bara till att viktigtreproduktionsmaterial går till spillo utan dess skadeverkningar med rivenoch döende fisk som följd utgör en veritabel smittohärd. Detta kanriskera många års enträget reproduktions- och återutsättningsarbete.Även från , , , älv, Skellefte älv,älv och Lule älv rapporteras liknande skadeverkningar, vilket innebär attflera viktiga stammar av den havsvandrande vilda laxen och havsöringen ärstarkt hotade.Nu är det allvarDet är därför dags att börja reagera och agera på allvar. Landets politiskaledning måste ta sitt ansvar och ge för hurdenna efterlängtade och helt nödvändiga skyddsjakt skall bedrivas. Tillatt börja med kan den ske på försök med starkforskningsuppföljning. Men den måste omfatta ett betydande antalindivider för att få någon effekt och föregås av omfattande samråd medberörda länsstyrelser och yrkesfiskarnas organisationer.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att införa en reglerad skyddsjakt på gråsäl inom dekustområden vid , och som drabbatshårdast av sälskador,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om sälskadeersättning.Stockholm den 27 oktober 1998Kenth ()()()()