mot · GM02N211 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:N211av ()MinerallagenMineralutvinning anses som en medborgerlig rättighet somfaktiskt är starkare än egendomsskyddet till marken.Rättigheten har utvidgats men är dock förenadmed vissa skyldigheter särskilt beträffande natur- ochkulturmiljö.Svensk lagstiftningMineralutvinningen regleras främst i minerallagen (ML),men också i andra lagar, såsom naturresurslagen,miljöskyddslagen, naturskyddslagen och kulturminneslagen.Genom införs en ny och skärpt miljösyn, somska tillämpas parallellt med ML, och särskilt viktiga blir dåmiljökonsekvensbeskrivningarna.Tillståndsgivningen gäller i princip alla och sker i fyra etapper.Undersökningstillstånd, alltså tillstånd till inmutning, meddelas om under-sökning kan leda till mineralfynd och sökanden kan göra en ändamålsenligundersökning. Särskilda villkor ställs dock för vissa . Undersök-ningsarbete får bedrivas efter undersökningstillstånd och ska då utförasvarsamt. Hinder föreligger i vissa fall. Bearbetningskoncession, alltsåtillstånd för bearbetning, erhålles om det är ekonomiskt och inte är olämpligt.Hinder kan föreligga i vissa fall och bearbetningen får inte skada jord- ellerskogsbruk. Markanvisningsförrättning genomförs för att bestämma denaktuella marken för bearbetning av fyndigheten men får inte avse mark medhinder för undersökningsarbete.Vid mineralutvinning finns kompletterande regler om ersättning till bl.a.markägare som vid expropriation samt om tillsyn och straff.Beslutsmyndighet är Bergsstaten genom bergmästaren. Beslut kan fattasäven utan yttrande från berörda i vissa fall men bergmästaren får utnyttjasakkunniga och ska ibland samråda med resp Jordbruksverketsamt i vissa fall hänskjuta till regeringen.Tvister avgöres av bergmästaren. Överklagande av undersökningstillståndsker till förvaltningsdomstol och av bearbetningstillstånd till regeringen.Även kommun har talerätt i vissa fall.Några övriga regler handlar om återkallelse av tillstånd och ändring avvillkor.Närmare omtillståndsprövningenVid tillståndsprövning var den tidigare inställningen (seprop. 1988/89:92 s. 58) att det endast erfordrades enbegränsad prövning och särskilt vid undersökningstillstånduttalades således att "- - - ingen miljöprövning bör ske då -- -". Den nuvarande uppfattningen (se prop. 1997/98:90)signalerar en utökad prövning och redan vidundersökningsarbete "- - - då kan miljöprövning behövas -- -".Vid undersökningstillstånd är det villkor att allmänna intressen och enskildrätt skyddas. Denna regel gäller olja, gas och diamant men inte t.ex. guld,silver eller zink. Det krävs inte heller någon miljökonsekvensbeskrivning.Undersökningsarbetet får starta ; utan att avvakta laga kraft.Arbetet ska utföras varsamt och kan behöva miljöprövas vid merainkräktande åtgärder, exempelvis provborrning. Arbetet får dels inte skadanatur- och kulturvärden i fjällen och reservaten, dels inte inkräkta på vissaspeciella skyddszoner och dels inte strida mot detaljplan eller områdes-bestämmelser. Koncession till bearbetning förutsätter att fyndighetensbelägenhet och art inte är olämplig, inte skadar jord- eller skogsbruk och inteheller strider mot detaljplan eller områdesbestämmelser. Dessutom måstegenomföras en miljökonsekvensbeskrivning. Markanvisningsförrättning fårinte avse mark med hinder för undersökningsarbete.Rättslig bedömningMinerallagen är alltför ensidig vad gäller prospektering, ochskyldighetssidan är otillräckligt beaktad. Den etappvisaprövningen är osynkroniserad och det föreligger en uppenbarobalans mellan de fyra etapperna, främst mellanundersökningstillstånd via undersökningsarbete tillbearbetningstillstånd. Vid prövning avundersökningstillstånd måste återstående etapper beaktas.Det är nödvändigt med en helhetsbedömning.Minerallagen karaktäriseras av en snårig lagstiftningsteknik. Lagen inne-håller många "gummi"- paragrafer och är allmänt svårtolkad särskilt iförhållande till . Vidare måste rättstillämpningen förbättras, bl.a.mot bakgrund av bergmästarens uppfattning att "prospektering kan jämställ-as med jord- och skogsbruk".Rent allmänt kan sägas att den nya synen i måste genomsyrahela minerallagstiftningen.Förslag till förbättringarNuvarande minerallagstiftning måste bli föremål för en bredutredning med en modern grundsyn som präglas av balansmellan rättigheter och skyldigheter och tillgodoser behovetav helhetssyn. Därvid är det viktigt med ökade krav förundersökningstillstånd, generösa regler om skyddszoner ochen förbättrad ordning vid överklagande.I avvaktan på en total omarbetning är det nödvändigt att genomföra fyraviktiga förändringar. För det första måste hänsyn till allmänna intressen ochenskild rätt tas vid alla och inte bara diamant, olja och gas. För detandra krävs skydd av natur- och kulturvärden i hela landet och inte bara ifjällvärden och reservaten. För det tredje måste den kommunala talerättenutökas. För det fjärde måste lagfästas krav på laga kraft före undersök-ningsarbetets startande.AvslutningRegeringen har alltför ensidigt drivit "prospekteringslinjen"och dessutom fortsätter man på samma väg, bl.a. genom ettpågående baskarteringsprojekt som omfattar stora områden.Man underskattar uppenbarligen motstående intressen såsomnatur, kultur och jordbruk. Dessutom tas för liten hänsyn tillmedborgarnas grundlagsfästa äganderätt till sin mark.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att hänsyn till allmänna intressen och enskild rätt skall tas oavsettvilket som eftersöks,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om skydd av natur- och kulturvärden i hela landet,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utökad talerätt,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om krav på laga kraft före undersökningsarbetets startande.Stockholm den 21 oktober 1998Siw ()