mot · GM02Ju911 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Ju911av m.fl. (fp)Kamp mot brottenMotionen delad mellan flera utskottFörhindra brott och stötta brottsoffer!Sammanfattning- Brottsligheten ökar. Nästan två miljoner svenskar utsätts själva ellerinom familjen för brott. Det är en demokratisk förpliktelse attuppmärksamma brottsligheten.- Vi låter oss inspireras av den framgångsrika brottsbekämpningen i NewYork: Också små brott skall beivras! Vålds- och misshandelsbrott skallaldrig få avskrivas.- Vi skall bekämpa brottsligheten - liksom brottslighetens sociala orsaker.- har EU:s lägsta polistäthet. Vi måste få fler poliser på gatan.- Polisen skall göra det de är bra på. Inte utbilda vakter, sköta hittegodsoch passärenden. Många av dagens polisuppgifter skall göras av andra.- Polisen är en av de värst byråkratiserade myndigheterna. Vi vill rensa ibyråkratin och sätta tydliga mål. Ett av dessa är att misshandelsbrottenskall minska . Eskilstuna-experimentet har visatatt det går.- Antalet "civilanställda" inom polisen måste öka. Revirtänkandet skallbort och polisen anställa experter utan polisbakgrund.- Med mindre byråkrati, ökad effektivitet och klok användning av anslagettill polisen bör ca 2 500 poliser till kunna komma ut på gatorna föremandatperiodens slut. Det kommer att förebygga brott och skapatrygghet.- Brottsoffrens ställning måste stärkas.Kamp mot brotten är endemokratisk förpliktelseTrots världens högsta skatter lyckas vi i inteskapa trygghet mot brott och övergrepp.Enligt SCB:s stora undersökning satte människor kriminalitetoch brottslighet som nummer två bland samhällsproblemen - efter arbets-lösheten. Stora grupper ansåg att kriminaliteten var det största problemet iSverige.Brottsoffren är många. Nästan två miljoner svenskar utsätts själva ellerinom familjen för brott eller skadegörelse. De som drabbas av brott är oftaskyddslösa och utlämnade individer. Känslan att polisen och andramyndigheter gör mycket lite för att klara upp småstölder och inbrott har letttill både vrede och vanmakt. Den integritetskränkning människor som utsättsför ett vanligt lägenhetsinbrott känner kan sätta spår för livet.Människor som känner otrygghet blir svagare. Det civila samhälletfungerar sämre om människor känner oro när de går ut , om demöter klotter, nedskräpning och en hård omgivning. Därför finns det ingenmotsättning mellan frihet och ordning. Tvärtom innebär en bättre ordning pågator och torg, minskad skadegörelse och större trygghet också att vanligamedborgare står starkare och lättare kan engagera sig i samhällsarbetet.Medborgarna måste återta kontrollen över det offentliga rummet. Klotter,nedskräpning, nedsättande tillmälen och aggressivitet mot främlingar kaninte accepteras. Flyktingar skall inte behöva känna oro eller behöva söka sigtill speciella miljöer för att inte bli trakasserade. Skolor skall vara lugnaplatser där inga - vare sig elever, lärare eller annan personal - skall behövakänna sig hotade.De som drabbas värst av brottslighet och ett hårdare klimat är de som harminst pengar och på annat sätt har minst resurser. De som har råd behöverinte åka buss och tunnelbana, utan kan ta bilen till jobbet och parkera iparkeringsgarage. De som har råd kan se till att barnen alltid tar taxi hem påkvällen. De kan välja en bättre skola för barnen. De som har råd kan flytta tilllugna områden och installera larm. Men tryggheten borde vara till för alla ien demokrati.Mot den bakgrunden är det en demokratisk förpliktelse att ta upp kampenmot och i grunden bekämpa brotten och brottens orsaker.Lika hård motbrottsligheten som motbrottslighetens orsakerFolkpartiets hållning är tydlig: Vi måste först och främstförhindra att brott begås.Brottslighet har många orsaker. Det går inte att säga att orsaken till attnågon blir kriminell ligger enbart hos "samhället". Det är lätt att fallatillbakain i en förklaringsgrund som handlar om arbetslösheten. Med arbetslöshetökar alkoholism och drogberoende och då stiger också kriminaliteten. Mendet förklarar inte varför en så försvinnande liten del av de arbetslösa är kri-minella. Endast få av dem som växer upp under svåra förhållanden blirkriminella.Samtidigt har de flesta som t ex sitter i fängelse en svår uppväxt. Det ärdärför en central uppgift för skola och sociala myndigheter att tidigtidentifiera och stötta ungdomar i problematiska situationer.Brottslighetens orsaker kan sökas i otrygga uppväxtförhållanden, oklarnormbildning från vuxensamhället, dåliga skolor och för dåliga resurser tillbarn med problem. har osynliga handikapp - dyslexi, damp,olika former av neurologiska skador - i alltför liten grad uppmärksammatseller till och med nonchalerats. Varje barn med denna typ av problem har rätttill diagnos och individuellt åtgärdsprogram. Att närmare 3 000 speciallärareförsvunnit från skolan som antalet elever igrundskolan ökat, är både en nedvärdering av kompetens och ett sätt attbädda för framtida samhällsproblem.Många barn som riskerar att senare i livet få problem kan upptäckas redanpå mödra- och barnavårdscentralen. Det är därför viktigt att vidta tidigaförebyggande insatser för att minska risken att barn kommer snett i livet. Mermåste göras för att hjälpa barn och ungdomar som far illa. Unga människorpå väg in i missbruk måste uppmärksammas . Och det behövs en bättresamordning av skolans, fritidsförvaltningarnas och polisensinsatser.Mobbning och annat våld hör inte hemma i skolan. Därför måste allaskolor rapportera och polisanmäla våld i skolan. Det ärviktigt att det finns rutiner och metodik för hur mobbning och våld skallhanteras. Varje skola måste ha en aktionsplan mot mobbing. Ytterst handlardet om rättssäkerheten för elever, lärare, övrig skolpersonal och föräldrar.Minskningen av speciallärare i skolan innebär att barn i riskzonen inte fårstöd. Speciallärarnas kompetens utnyttjas inte till vad de är bäst på. Detinnebär stora faror för framtiden. Vi vet numera att barn med dyslexi, dampoch andra funktionsstörningar i högre grad än andra senare i livet råkar illaut. De är t ex överrepresenterade i fängelser. Det skulle inte vara nödvändigtom dessa barn fått tidig diagnos och adekvat stöd.Det finns ingen anledning att minska kampen mot brottslighetens orsaker.Vi skall visa nolltolerans mot dåliga skolor och social utslagning. Men detfinns heller ingen anledning att visa tolerans mot skadegörelse, förstörelse,ordningsstörningar och kriminalitet. Vi skall vara lika hårda mot brottslig-heten som mot brottslighetens orsaker.Brottsligheten ökarDet är vanskligt att alltför lättvindigt använda sig av statistiköver anmälda brott som mått på reella förändringar ibrottsligheten. Vi vet att anmälningsbenägenheten förändrasöver tiden för olika brott, exempelvis anmäls sedan något årallt klotter inom kollektivtrafiken i . Polisensförändrade insatser påverkar också antalet anmälda brott.Gör man t ex fler nykterhetskontroller vid vägarna ökarantalet anmälda brott, utan att det faktiska antalet brott harökat. Trots dessa påpekanden finns det knappast någonsäkrare metod för att mäta brottsutvecklingen över tiden iSverige.Under 1997 polisanmäldes nästan 1,2 miljoner brott i , vilket är enökning med jämfört med föregående år, enligt brottsföre-byggande rådet (BRÅ). BRÅ konstaterar att antalet anmälda brott minskadeunder 1990-talets början men har de åter ökat. Nivån ärdock fortfarande något lägre än som var ett rekordår.Vålds- och sexualbrotten ökarVåldsbrotten har ökat kraftigt . Ökningen haravtagit och minskade deanmälda våldsbrotten. år 1997ökade de dock kraftigt, jämfört med motsvarandekvartal 1996. Detta medförde att resultatet för hela år 1997blev en ökning med 3 procent.De anmälda sexualbrotten har visat en uppåtgående trend sedan mitten av1970-talet fram , då antalet anmälda brott var drygt 8 000. Underde har de anmälda sexualbrotten legat på en relativt konstantnivå, som är lägre än nivån . anmäldes knappt 7 700brott vilket innebär en ökning jämfört med år 1996.Stöldbrotten ökarDe anmälda stöldbrotten har haft samma utveckling som dettotala antalet anmälda brott - en ökning följtav en minskning . Därefter har deökat kontinuerligt. Antalet anmälda stöldbrott låg runt 1997, vilket innebär en ökning jämförtmed 1996.De stöldbrott som ökat mest är bilbrotten. Fullbordade bilbrott ökade och stöld ur och från motordrivet fordon ökade med 13 procent.Antalet anmälda fullbordade biltillgrepp var 49 000 och antalet stölder ur ochfrån motordrivet fordon var 151 000. Även skadegörelse på motorfordonökade () till cirka 35 000 brott.De anmälda bostadsinbrotten, som visat en minskande trend sedan mittenav , ökade jämfört med föregående år. Tillskillnad från bostadsinbrotten minskade inbrotten i källare och vind, medcirka , under året.De anmälda rånbrotten ökade , vilket till övervägande del beror påatt personrånen, som utgör en stor del av rånbrotten, ökade med 18 procent.Däremot minskade rånen mot post och bank, med 24 respektive 35 procent.Rån mot butik, som ökat kraftigt under de närmast föregående åren,minskade vilket motsvarar 14 brott.Andelen uppklarade brott fortsätterminskaSamtidigt som allt fler brott polisanmäls en allt lägreandel av dessa brott upp. klaradesrunt av alla anmälda brott upp , enligtBRÅ. blev det en mycket kraftig minskning avbrottsuppklaringen. Endast vart fjärde brott klarades då uppoch enligt de preliminära siffrorna fortsätter dennanedgång. Risken för att åkafast i är nu en på fem, även om det givetvis skiljersig mellan olika brottstyper.Enligt BRÅ:s statistik minskade uppklaringsprocenten mest för "mindreallvarliga" och för svårbevisade brott. Att t ex stjäla en cykel i (drygt115 000 stals 1996) är nästan helt riskfritt. Endast en procent av allacykelstölder klarades upp 1996, en minskning jämfört med1995.Uppklaringsprocenten för vålds- ochsexualbrotten minskarAv alla polisanmälda misshandelsbrott klarades ca 40procent av dem upp 1996. Svårast är det att lösakvinnomisshandel där gärningsmannen ej är bekant medkvinnan och där misshandeln betecknas som grov. Här kanendast var fjärde misshandel lösas. Uppklaringsprocenten förall kvinnomisshandel var 1996, vilket var enminskning jämfört med och med 27procent jämfört med perioden 1990-1994.Av alla sexualbrott som blev polisanmälda blev , ellerom man så vill vart tredje, uppklarat under 1996.Uppklaringsprocenten för stöld- ochvandaliseringsbrottMindre än var tionde bilstöld klarades upp 1996. Av allainbrott klarades upp 1996, avalla bostadsinbrott och av inbrotten ikällare/vindar.Väskryckning, stöld ur bil, stölder i skolor och andra offentliga miljöer ärexempel på fler brottsrubriceringar där av allapolisanmälda brott upp.Brottsuppklaringen även förlättutredda brott minskarUppklaringsprocenten för lättutredda brott, dvs där det oftastfinns en misstänkt gärningsman redan då brotten anmäls,minskar också. Olovlig körning är ett exempel. För butiksstölder minskade uppklaringsprocentenfrån perioden 1996, enminskning . Enligt BRÅ kan förklaringenvara att butiksstölderna, som de är lättutredda,betraktas som mindre allvarliga och således hör till denkategori som ej prioriteras.Stor otrygghetEnligt en trygghetsundersökning som gjorts avPolishögskolan i leder hög brottslighet,framförallt i det egna bostadsområdet, till otrygghet ochisolering för många. Undersökningen är gjord i Stockholmslän, som har den största andelen brott i Sverige.I undersökningen konstateras bland annat att män utsätts för brott oftare änkvinnor, men kvinnor väljer oftare att avstå från olika slags verksamheter.Av de som är aktiva i föreningar, nöjesliv och i olika fritidssysselsättningarhar nästan en fjärdedel undvikit deltagande i aktivitet p g a otrygghet(av männen och av kvinnorna. )Hälften av kvinnor i bostadsområden med hög problemnivå och somutsatts för brott har avstått från olika aktiviteter, som nämnts ovan, p g arädsla för att bli utsatt för nya brott. Motsvarande siffra för brottsutsattakvinnor boende i områden med låg problemnivå ligger på 29 procent.För kvinnor som bor i utsatta områden, men ej själva utsatts för brott,avstår ändå från olika aktiviteter utanför det egna hemmet. Iområden med låg brottsfrekvens etc avstår en fjärdedel av de ej utsattakvinnorna från aktiviteter på grund av otrygghet. Vittnesmålen om attkvinnor inte vågar t ex jogga i spår efter mörkrets inbrott är vanliga. Detta ärinte acceptabelt. En åtgärd är att skapa fler ordentligt upplysta elljusspår. Enannan är att elljusspår utrustas med överfallslarm. En tredje är attyrkesgrupper där fysisk träning ingår i arbetet - t ex poliser, brandmän ochmilitärer - beordras att utföra denna genom att jogga då kvinnorkänner sig utsatta.Problemnivån i ett område hänger samman med flera faktorer, inte enbartantalet polisanmälda brott. Bland annat nedskräpning, vandalisering,störande grannar, stökiga ungdomsgäng och påverkade personer i områdetingår också.Ny inriktning för polisenSverige: Hög brottslighet, få poliserEn missuppfattning som ofta förekommer är att Sverigeskulle vara ett land med relativt låg brottslighet och att vidärför inte skulle behöva så många poliser som andra länder.Enligt "" () har ett betydligt högreantal anmälda brott per tusen invånare än , ,, , , och Spanien.Det går också fler invånare per polisman i än i något av de övrigaländerna, se tabellen nedan. Vad gäller brottsstatistik måste alltidreservationen göras att det är svårt att göra länderjämförelser. Denna statistikgrundar sig på de uppgifter länderna själva lämnat.Tabell 1: (Land Antal anmälda brott per 1000 invånare per polisman )Ställer man antalet poliser i relation till antalet polisanmäldabrott (per 1000 invånare) följer så gott som alla ländernasamma inbördes "rangordning". De länder med flest poliserhar också en lägre brottslighet. En del kan eventuelltförklaras med att svenskarna skulle kunna vara mer benägnaän andra att polisanmäla brott.Närvaron, synligheten, av uniformerad polis spelar en stor roll för känslanav trygghet. Polisen bör också snabbt kunna komma till platsen när dentillkallas.New York-modellen - en inspirationDe har visat upp ett exempel som bevisat vadmånga kanske intiutivt anat: Ordning i smått leder tilltrygghet i stort. I har den nya formen avpolisarbete lett till en drastisk minskning av brottsligheten.Den har också lett till att brottslighetens källflöden skurits av- allt färre unga rekryteras in i en kriminell karriär.Enklast uttryckt innebär New York-modellen att polisen ingriper mot allabrott och alla ordningsstörningar. Därmed har man skapat en ny tillit hos ochhögre livskvalitet för medborgarna. Det är lättare att själv ingripa, lättareattsjälv säga till skränande ungdomar eller köra ut störande människor ur enbutik om man vet att samhällets stöd finns i bakgrunden. Vi låter ossinspireras av erfarenheterna från den framgångsrika brottsbekämpningen iNew . Det som brukar kallas New York-modellen kan inte direktimporteras till . Men idéerna och filosofin bakom New York-modellen innehåller mycket som kan leda till en förändring av svensktpolisarbete.New York-modellens skapare är kriminologerna som i en tidskriftsartikel och senare i en bok lanserade tanken att omett fönster krossas och inte repareras blir det en signal om att ingen bryr sigom området. krossas nästa fönster, invånarna vågar inte ingripa,området blir oattraktivt och brottsligheten växer. Människor tittar bort ochvågar inte ingripa.Erfarenheterna från visar att flexibilitet och samlad kompetensger effekt, liksom ökad användning av datorer och mobiltelefoner. Det nya ärfrämst ledningsformer som ställer krav på resultat, större närvaro avuniformerad polis samt den på ny kriminologisk forskning grundade metodenatt också små förseelser bekämpas. Kraven på chefer och ledare inom polisenmåste öka.Det är dock en illusion att tro att brottsligheten kan minska utan störrepolisinsatser. har den lägsta polistätheten i EU. Det finns ettsjälvklart samband mellan detta faktum och andelen ouppklarade brott.Det behövs fler synliga poliser. Poliser i uniform skall vara ett naturligtoch positivt inslag i gatubilden. Poliser skall snabbt kunna komma till platsennär något inträffar. föreslår resurser för att utöka polis-organisationen men också en rad åtgärder för att effektivisera polisens arbete,koncentrera det på väsentligheter och öka andelen synliga poliser ipolisorganisationen.EskilstunamodellenÅr 1996 genomfördes i ett försök som påminnerom New York-modellen. Det innebär dels att polisarbetetkoncentreras till platser där brott är vanliga, dels atttoleransen mot brott och ordningsstörningar minskar.Eskilstunamodellen har utvärderats i en rapport frånpolishögskolan (/Dolmén/Fermefors: Attförebygga oordning och öka tryggheten i stadskärnan. 1997).Resultaten av försöket i är goda, även om ett halvårs projektinte lånar sig till alltför definitiva ställningstaganden. Forskarna konstaterardock att våldsbrotten på gator och torg minskade under projektet.Skadegörelsen i centrum minskade. minskade misshandelsfallenunder fredags- och lördagskvällar . ökade antaletmisshandelsbrott i landet sin helhet.Eskilstunapolisens arbete innebar bl a att öl och sprit förverkades när detförtärdes på offentlig plats, att kraftigt berusade togs om hand, att ungdomarunder kördes hem till föräldrar om miljön bedömdes som olämplig, attfler visiterades, att knivbeslagen ökade, att slagsmål och enkla gruffomedelbart avbröts. Polisen fanns alltid på plats när krogarna stängde.Allmänheten rapporterade att de sett färre bråk och brott. Oron för brottbland allmänheten minskade. De ökade polisinsatserna och det större antaletingripanden försämrade inte polisens relation till allmänheten, utan fickmotsatt effekt.En intressant iakttagelse är att projektets start fick skjutas upp p g a attpolis och socialtjänst hade svårt att samarbeta. Forskarna talar om "förvirringöver varandras roller" och "splittring". Samarbetet mellan socialtjänst ochpolis behöver förbättras på många håll i Sverige.I genomfördes ett försök medEskilstunamodellen som förebild. Försöket har ännu inte utvärderats, mensåväl polis som media rapporterar om positiva effekter. T ex minskade våldetkring Stureplan. genomförs ytterligare ett 6-veckorsprojekt -främst inriktat mot kollektivtrafiken och våldet i centrum.Problemet med denna typ av förhandsannonserade och tidsbegränsadeinsatser är att de riskerar att endast ge en tillfällig lättnad. Folkpartietförespråkar en radikal omläggning av polisarbetet med Eskilstunamodellensom förebild.Eskilstunamodellen skall genomföras i hela !Ökad närvaro - närpoliserPolisen måste över hela landet organiseras så att den ökar sinnärvaro, att den koncentrerar sina insatser på de mestdrabbade områdena och samordnar sin verksamhet bådeinternt och med såväl som kommunernasfritidsverksamhet. Närpolisområden och socialtjänstensdistriktsuppdelning bör alltid sammanfalla för att underlättasamarbetet.Närpolisverksamheten innebär att polisen får chansen till lokal anpassning.Verksamheten bör mindre präglas av centrala kampanjer än av lokalprioritering. Närpolisen skall vara så organiserad och ha sådana resurser attpoliserna verkligen visar sig ute, bygger upp relationer och skaffar sigkunskap om människorna inom området. Närpolisen måste få reellamöjligheter att påverka sin egen budget.Närpolisreformen på många orter är positiv. Men den är bara en början.Det krävs att närpoliserna blir tillräckligt många och får tillräckligt högstatusinom polisorganisationen. Det kräver såväl högre löner som bättrekarriärmöjligheter för närpoliser.Närpolisen måste ha tid och utbildning för att kunna sättaigång utredning av rapporterade brott. Om närpolisen kallas till ettlägenhetsinbrott är det viktigt att detta inte leder till rapport och en senarenedlagd utredning, utan att den som är först på platsen också kanstarta utredningen. Sannolikheten för att brottet löses ökar på det sättet.Satsning på närpolisen är en god investering. Att ingripa och förebyggavardagsbrottslighet är sannolikt det bästa sättet att minska den framtidarekryteringen av grova heltidsbrottslingar.Mindre byråkrati, tydliga målSuccessivt har antalet synliga poliser minskat. Av de ca23.000 anställda i polisväsendet är 16.700 polisutbildade.Ingen kan säkert uppge hur många av dessa som arbetar somuniformerad polis i yttre tjänst, men antalet uppskattas tillknappt 10.000. De senaste årens förändringar har ocksåinneburit att biträdespersonalen minskat och att utbildadepoliser därför kan ägna mindre tid åt egentligt polisarbete.De enskilda polisernas kunskap och engagemang har missbrukats genomen trögrörlig och byråkratisk organisation. Flera utredningar - bl a frånRiksdagens revisorer och - har också konstaterat attpolisorganisationen är ineffektiv och dyr. Mycket av det som kritiseratsåtgärdas , men hela organisationen måste ses över.Under många år fick polisen starkt ökade personresurser, men dåligorganisation och låg effektivitet gjorde att allmänheten fick dåligt utbyte avmiljarderna.Av RRV:s granskning framgick t ex att turlistorna "i alltför stor omfattningvar utformade efter personalens krav på bekostnad av verksamhetsintresset".Normalarbetstiden för poliser är . I t ex och Bohuslänfann RRV att av personalen hade 34 timmars arbetsvecka. IVarberg hade de fackliga organisationerna fått igenom tjänstgöringslistorsom gav . ger i sitt svar till RRVkritiken i huvudsak rätt. egna undersökningar är sådanaatt de "i allt väsentligt verifierar de iakttagelser om hinder som RRV hargjort".Det nya arbetstidsavtal som träffats inom polisen är ett steg på vägen.Likaså en rad andra åtgärder genomför. Dock finnsmycket mer att göra, främst vad gäller datorisering och polisens över-gripande organisation.Datorsystemen inom polisen medger fortfarande för dålig kommunikationoch informationssökning. Det leder till tidskrävande dubbelarbete. Inomvissa brottstyper, bl.a. mc-brottslighet och ekonomisk brottslighet, ärförövarna långt bättre kunniga och utrustade på IT-området än polisen.Förstatligandet av polisen 1965 framstår i efterhand som ett misslyckande.Det skulle dock vara negativt för polisverksamheten med ytterligare engenomgripande omorganisation. Dock bör organisationen förenklas, i ettförsta steg genom att länsstyrelsenivån slopas samt att Rikspolisstyrelsenssamordnande roll stärks.Ledarskapet och ledningsfunktionen inom polisen måste bli tydligare,modernare och öppnare. De lokala polisstyrelserna måste ges ansvaret förrättstryggheten inom sitt område och sätta upp enkla och tydliga mål. Blandmålen för polisen bör vara- Alla våldsbrott måste utredas. Sådana brott får inte avskrivas förränpreskriptionstiden inrätt.- Misshandelsbrotten skall minska med 50 procent.Erfarenheterna från tyder på att det är möjligt att åstadkomma.- Antalet ouppklarade lägenhetsinbrott skall minska (!) till 70 procent.Låt polisen göra rätt saker!Polisen gör ofta fel saker. Polisarbetet borde ses över ochvarje uppgift systematiskt prövas: skall detta göras avpolisen eller av någon annan? Polisen skall utföra dearbetsuppgifter den är bäst på. I och med att andelencivilanställda minskat har polisutbildadpersonal fått ta över åtskilliga arbetsuppgifter som kanutföras av civilanställda. Det väsentliga är att helapolisorganisationen kan koncentrera sig på de polisiärahuvuduppgifterna. En radikal utrensning av icke-polisiäraarbetsuppgifter måste ske.Det finns flera arbetsuppgifter som bör överföras till andra myndigheter,t ex:- TillståndsärendenPolisen handhar olika tillståndsärenden, bl a vapenlicenser. Dessabör kunna handhas av andra myndigheter, främst länsstyrelsen.- ParkeringsfrågorParkeringsfrågorna bör bli en helt uppgift.- Kontroll av dörrvakterÄven kontroll av dörrvakter bör kunna skötas av andra, i första handkommunerna, som ju har hand om utskänkningstillstånd.- Utbildning av ordningsvakterUtbildning av ordningsvakter sköts såväl av polisen som av privatasäkerhetsföretag. Det borde helt kunna skötas i privat regi.- Hittegodsförvaring- och hanteringSkälet till att polisen har hand om hittegods är att hanteringen har visstsamband med att spåra stöldgods.