mot · GM02N256 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:N256av m.fl. (kd, m, c, fp)EU:s strukturfonderVi har erfarenhet av att arbeta med , vilkas huvudsyfte är att öka den ekonomiskaoch sociala samhörigheten mellan medlemsländerna. Deerfarenheter som dragits av detta arbete ur ettnäringslivsperspektiv är att systemet är tungrott, byråkratiskt,svåröverskådligt och för mycket uppbyggt påmyndigheternas villkor. Vissa förbättringar har dock skettunder den tid som arbetet pågått.Den s k Agenda 2000 bildar en viktig utgångspunkt för debatten omstrukturfondernas framtid. Det är inte minst fråga om strukturpolitikensframtida resurser med hänsyn till utvidgningen österut och behovet av attfortsätta reformera EU:s jordbrukspolitik. Utgångspunkterna för det fortsattaarbetet med strukturfonderna måste vara ökad koncentration, effektiviseringoch förenkling.Strukturfondsarbetet måste i fortsättningen på ett betydligt bättre sätt änidag utgå ifrån småföretagarnas förutsättningar och villkor, ifrån intestorföretagens och myndigheternas.Det behövs en ökad samordning mellan och EU:s regionalpolitik.Den nuvarande uppsplittringen på ett nationellt och ett EU-dikterat system ärbåde svåröverskådligt och tungrott. En bättre samordning leder förhopp-ningsvis till att det blir lättare för företagare, finansiärer och andra attöver-blicka förutsättningarna för olika typer av medel från EU:s strukturfonder.Gränsdragningen mellan olika åtgärder och aktörer är komplicerad.Resultatet blir att många inte ens försöker eller att många bra projektidéerinte orkar fram. Det finns alltför många program med likartade och oftaöverlappande verksamhet. Resurserna splittras och vållar svårigheter förmålgruppen.Nya former för att stimulera näringslivet att ta aktiv del i arbetet medstrukturfonderna måste prövas. Det bör ligga både i kommissionens och iSveriges regerings intresse att näringslivet på ett mera aktivt sätt kommermed i arbetet. Men då måste också systemet på ett bättre sätt an-passas efter företagsamhetens villkor. Företags och företagares arbetsinsatseri strukturfondsarbetet måste ges minst lika hög "status" som myndighetersoch "byråkraters".Ett av de stora problemen i inledningsskedet har varit att hitta nationellmedfinansiering. Ett sätt att förbättra detta är att pröva medfinansierings-modeller som möjliggör för enskilda företag och grupper av företag att upptill en viss gräns bidra till den nationella medfinansieringen.Ett annat hinder är kravet på hundraprocentig nationell finansiering. Denprincipen innebär för en entreprenör att staten också har hundraprocentigstyrning. Det finns en risk att projekten blir alltför generella ochaffärsmässigheten utslätad. De flesta företagare tar inte ekonomiska riskerom man inte tror att projektet är kommersiellt livskraftigt. Att godkännanäringslivets egen finansiering av projekt skulle ge företagen en garanti förstörre inflytande och styrning.Många företag upplever att en alltför stor del av EU-medlen går till demånga olika aktörer, ofta offentligt finansierade, som använder medlen föratt förstärka sin egen organisation. Om man granskar inkomna och beslutadeprojekt kan man konstatera att merparten av dem har offentliga aktörer somprojektägare. Allmänt anses företag söka och delta för lite i projektdelfinansierade av strukturfonderna. Även om de offentliga projekten riktarsig till målgruppen småföretag så upplever dessa att en stor del av bidragenstannar hos mellanhänderna.Vissa insatser har gjorts för att stimulera näringslivet att ta initiativ. Idagfinns det också projekt med näringslivet som projektägare, oftast lokalainitiativ. Tyvärr finns det också flera exempel på enskilda företag ochgrupper av företag som tagit initiativ, som känner sig motarbetade. En avanledningarna är att deras projektidéer konkurrerar med redan riggadeoffentliga projekt och det blir svårt att motivera ytterligare nationellfinansiering. Något exempel visar också försök att samordna nya projekt medbefintliga där de offentliga aktörerna inte kan anpassa planerade aktivitetertill det som företagen bedömer som intressant.Det är en allmän uppfattning bland företagen att myndigheternasadministration och utbetalningsrutiner är ineffektiva. utbetalasEU-bidragen i efterskott. Detta har lett till betydande svårigheter för företagoch grupper av företag som deltar i EU-projekt. Dessa har begränsat egetkapital. Förenat med osäkerhet om huruvida projektet kommer att godkännasförekommer det att sökande inte vågar dra igång bra projekt. Detförekommer också att man ger upp på grund av alla formalia somkringgärdar beslutsgången. Det tar att få ut pengarna.Många företagare anser att fondbyråkratin och regelverket runt de olikaEU-programmen verkar passiviserande på småföretagarnas intresse att taaktiv del av och initiera projekt. Ett undantag ärVäxtkraft Mål 4 som efter en relativt trög start nu verkar fungera på etteffektivt och bra sätt. Byråkratin måste totalt sett kraftigt minskas istrukturfondsarbetet.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om bättre samordning mellan och EU:s regionalpolitik,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att pröva nya former för att stimulera näringslivet till aktivtdeltagande i arbetet med ,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om medfinansiering till projekt inom ramen för ,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om konkurrens mellan privata och offentliga projekt inom ramen förEU:s strukturfonder.Stockholm den 27 oktober 1998Holger ()()()()()()()