mot · GM02Sk685 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Sk685av m.fl. (m, kd, c, fp)Beskattningen av utdelning och reavinst från fåmansbolagI princip bör skattesystemet utformas så att speciella regler förfåmansaktiebolagsägare inte behövs. Som skattesystemet ser ut idagmåste emellertid någon form av princip finnas för att bestämma vad somär kapital- respektive tjänsteinkomst. För att öka förutsebarheten måstedenna princip översättas till lagregler.Vad som är inkomst av kapital och vad som är inkomst av egen arbets-insats för en aktiv ägare till ett fåmansaktiebolag är närmast en filosofiskfråga. Utgångspunkten för företagsbeskattningen måste vara att överskottfrån företaget är kapitalinkomst när företagaren tagit ut en lön som ärmarknadsmässig för arbetsinsatsen vilken beskattas som tjänsteinkomst.Resterande del är avkastning på satsat kapital och/eller anställdas arbetsin-satser. I vart fall är det, så länge marknadsmässig lön tagits ut, inte inkomstav eget arbete för företagaren. Följaktligen måste den delen av överskottetsom delas ut eller blir reavinst vara kapitalinkomst.Huvudregeln vid beskattning av utdelning till aktiv ägare i ett fåmans-aktiebolag bör vara att all utdelning från ett fåmansaktiebolag anses somkapitalinkomst om ägaren tagit ut en lön som motsvarar minst den som enanställd kollega i samma yrke har.Detta innebär att RSV tillsammans med arbetsgivarorganisationerna tarfram ett antal lönelistor för företagare och anställda i olika branscher utifrånde arbetsbeskrivningskoder som finns.Om någon "motsvarande lön" inte kan fastställas på grund av svårigheteratt i något fall jämföra marknadsvärdet av en företagares arbetsinsats med enanställds lön måste det finnas någon form av beräkningsgrund som används iandra hand. Denna bör precis som utgå från avkastningen på satsatkapital, men rymma även upparbetade vinster som behållits i bolaget.Principen finns vid beräkningen av kapitalinkomsten, eftersomden skattskyldige vid beräkningen av anskaffningsvärdet på det satsadekapitalet får utgå från bolagets värde vid utgången av 1992. Detta trots attdetta inte anses fullbeskattat, dvs. beskattat både med bolagsskatt och skattpå utdelning alternativt tagits ut som lön innan de tillförts bolaget.Det är enklast att utgå från bolagets eget kapital vid beräkningen avkapitalavkastningen. Detta kan enkelt utläsas ur balansräkningen. Till dettabelopp bör sedan få läggas lönesumman, exklusive ägarens lön.Kan den skattskyldige visa att hela utdelningen motsvarar marknadsmässigavkastning bör utdelningen godtas oavsett nivå på denna.Uppskattningsvis fyra av fem ägare bör kunna använda huvudregeln. Förstom skattemyndigheten kan visa att löneuttaget inte är marknadsmässigt börden alternativa beräkningsgrunden bli aktuell.Det kapital som ägaren har investerat i bolaget anses bestå av en materielldel, det egna kapitalet enligt balansräkningen, och en immateriell del i formav anställdas kunskap vilken återspeglas i lönesumman. Det senare är eninvestering som bör berättiga ägaren till avkastning. I vart fall hadeinvesteringen varit berättigad till kapitalavkastning om den gjorts i enmaskin.Denna principiella syn är också accepterad efter att lönesumme-regeln gjorts generell och höjts från av lönesumman efter1 . Därefter har andelen höjts till 100 procent.Kapitalavkastningen på detta sammanlagda kapitalunderlag bör i normal-fallet uppgå till statslåneräntan med ett tillägg av . Liggerutdelningen över denna nivå ska den kunna ifrågasättas av skattemyndig-heten. Detsamma ska kunna ske om det i företaget finns uppenbart företags-främmande egendom, dvs. pengar som borde delats ut och bolaget användsenbart i syfte att öka andelen kapitalbeskattad inkomst från bolaget. Denlösningen har valts i för att undvika kringgående av enkelbeskattningeni mindre aktiebolag, liksom i den svenska arvs- och gåvoskattelagen för attförhindra missbruk av den s.k. lättnadsregeln som medger att företags-förmögenhet tas upp till beskattning endast till 30 procent.Den utvidgning av lättnaden i ägarbeskattningen från 0,65 till 0,7 procentav kapitalunderlaget för onoterade aktier som beslutade om i juni1998 är marginell i sammanhanget och löser inte de problem som motionenta upp. För ägarna i de minsta aktiebolagen med i aktie-kapital och med få anställda innebär beslutet att en ökad faktisk avkastningom kan erhållas från de investeringar de gjort iföretaget.En utformning av de s.k. fåmansaktiebolagsreglerna så att marknadsmässigavkastning också beskattas som kapitalinkomst är en strukturellt viktig ochangelägen åtgärd. Den kan finansieras inom ramen för företagsbeskattningenoch genom minskade stöd till företagen.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förslag till regler för beskattning av utdelning och reavinst hosaktiva ägare till fåmansaktiebolag.Stockholm den 27 oktober 1998Ola ()()()()()()()