mot · GM02So256 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So256av ()Ägg- och spermadonationBarn har på många håll i världen betraktats som enförutsättning för en fullvärdig livsgemenskap mellan manoch kvinna. har kvinnor som fött barn utomäktenskapet fördömts, i så sent som på 1960-talet.Synen på barnafödande har haft moraliska inslag. Utvecklingen av preventivmedel germän och kvinnor möjlighet att välja när de vill föda barn påett sätt som var okänt för tidigare generationer. harbarnlöshet kommit att betraktas mer och mer som sjukdomeller osynligt funktionshinder som motiverar att man skallkunna få sjukvårdens hjälp att undersöka om det är möjligtatt få eget barn och att få genomgå behandling där så bedömsmöjligt.Två sätt att hjälpa barnlösa, beroende på om orsak återfinns hos manneneller kvinnan, är insemination och äggdonation. Insemination får utföras iSverige enligt vissa förutsättningar. Äggdonation är däremot förbjudet iSverige men tillåtet i en rad andra länder bl.a. England.InseminationEnligt lagen (1984:1140) om insemination, som trädde ikraft , får en insemination endast utföras omkvinnans make eller sambo skriftligen har samtyckt tillinseminationen. Maken eller sambon anses därmed vara fartill barnet.Barnets rätt att få kunskap om sitt biologiska ursprung regleras också iinseminationslagen. Enligt lagen har ett barn som tillkommit genomgivarinsemination rätt att få del av de uppgifter om spermagivaren somantecknats i journalen. En förutsättning är att barnet uppnått tillräckligmognad. Socialnämnderna har enligt samma lag ålagts en skyldighet att påbegäran hjälpa barnet med att skaffa fram de uppgifter som finns antecknadeom givaren.Lagen föreskriver inte någon skyldighet för föräldrarna att berätta för sittbarn hur det kommit till. Det ansågs inte lämpligt att reglera detta i lag.Däremot kan man ur förarbetena till lagen utläsa att det måste varaföräldrarnas sak att tala om detta för barnet. Man understryker hur viktigt detär för ett barns utveckling med ett öppet och ärligt förhållande till dessafrågor och att informationen bör lämnas i livet.Inseminationsverksamhet i enlighet med lagen har pågått i tretton år.Det finns nu anledning att utvärdera hur lagen fungerat och att moderniseraden på flera punkter.Vi vet t ex inte hur informationen till barnen om deras ursprung fungerat.Barnombudsmannen () har i det sammanhanget påtalat att det inte finnsnågon anteckning i folkbokföringen om att barnet tillkommit genomgivarinsemination. är det den gifte eller sammanboende mannen somantecknas som barnets fader vilket enligt BO är vilseledande uppgift. Uppgiftom donator borde i stället anges och vara sekretesskyddad uppgift.BO har också påtalat att det saknas en fördjupad diskussion om de socialaoch psykiska konsekvenserna för de barn som föds in i en familj utangenetiskt samband med den ena föräldern. Kunskap om hur barnen har detvet vi med andra ord mycket litet om. En uppföljning bör därför göras avsåväl inseminationsbarns som deras föräldrars situation. Resultaten av ensådan undersökning är avgörande för vilka råd man skall ge införinsemination som behandling av barnlöshet . En sådan under-sökning kan vara både känslig och svår att genomföra men den är oerhörtväsentlig för barnens skull och har därför hög angelägenhetsgrad.Att det finns ensamstående och lesbiska kvinnor som låtit inseminera sig ärockså väl belagt. Det är inte straffbart och inte heller att medverka tilldetta,annat än om det sker vanemässigt eller för ekonomisk skull.Ingenting hindrar heller en kvinna från att genomgå inseminationsbehandlingutomlands i syfte att bli gravid. () har bl.a. för att minska risken för överföring av hiv givit utinformation om hur man på säkraste sätt kan låta inseminera sig.Inseminationsbarn till ensamstående och lesbiska kvinnor registreras somfaderlösa om modern inte vill uppge donatorns identitet. Det kan påverkabarnets rättsliga trygghetssituation i olika sammanhang. Riksdagsbeslutetvåren om tillsättning av en utredning om barn i homosexuella relationerbör komma med lösningar på dessa problem. Det är angeläget att denutredningen kommer till stånd utan dröjsmål.Från vissa håll i landet rapporteras att det är svårt att få tag på sperma-donatorer med köproblem som följd. På andra håll tycks det däremot inteuppstå några svårigheter. Det finns därför anledning att utreda vad somligger bakom dessa skillnader.Den slutsats jag drar av ovanstående är att det är hög tid att göra ensystematisk utvärdering av inseminationslagen och att modernisera den på depunkter där den visar sig vara föråldrad.ÄggdonationerÄggdonation är inte tillåtet i . Redan närinseminationslagen antogs kritiserades den för att intejämställa spermadonation och äggdonation. För kvinnor utanfungerande äggstockar är det av naturliga skäl svårt att förståvarför de skall förhindras att bli gravida, när spermadonationär tillåten då mannen drabbats av ett motsvarandesjukdomstillstånd.I ett betänkande tog socialutskottet (betänkande1993/94:SoU2) med anledning av ett antal motioner upp frågan om ägg-donation till övervägande. Bakom motionerna låg förhållandet att mångaländer tillåter äggdonation i samband med invitrofertilisering (IVF) och attett antal svenska par åkt utomlands för att genomgå äggdonation med gottresultat. Utskottet uttalade att det med hänsyn till den debatt om ägg-donationer som förts i och utomlands var motiverat att en utredningav frågan kom till stånd.Detta gavs regeringen tillkännaRådet för medicinsk-etiska frågor (SMER) fick 1994regeringens uppdrag att göra en översyn av bl.a.äggdonation. SMER:s utredning och förslag överlämnadestill regeringen . SMER ansåg att invitrofertilisering (IVF) med äggdonation och makes/sambossperma bör tillåtas på medicinsk indikation för kvinnor ifertil ålder. Ett av rådets motiv för att föreslå detta var inte bör ha olika synsätt på mäns och kvinnorsofruktsamhet. Eftersom donation av sperma är tillåten ommaken i ett parförhållande saknar förmåga att produceraegna spermier, bör detsamma gälla om en kvinna i ettparförhållande saknar förmåga att producera egna ägg.Socialstyrelsen har senare anslutit sig till denna bedömning.En proposition om äggdonationer aviserades så sent som iregeringens propositionslista men kom aldrig till . Propositionenåterfinns inte i listan över planerade propositioner . Undertiden fortsätter barnlösa par att åka utomlands för att få hjälp genomäggdonation. Kostnaderna för själva behandlingen uppskattades 1994 till ca30 . Till detta kommer resekostnader m.m. är kostnadernasäkerligen högre. Det blir med andra ord de som har egna pengar att satsa påen sådan behandling som kan få den medan andra med samma medicinskabehov inte får den möjligheten. Också här har vi således en omodernlagstiftning som dessutom är orättvis. Det är därför angeläget att regeringenlägger fram ett lagförslag till som jämställer äggdonation medspermadonation. Till förslaget bör kopplas en plan över hur man avser attfölja upp och utvärdera den lagen med avseende på de frågor jag aktualiseratovan för inseminationslagen, där barnets rätt och bästa utgör den viktigastepunkten.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om uppföljning och modernisering av inseminationslagen,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om införande av lag om äggdonationer och uppföljning av en sådanlag.Stockholm den 22 oktober 1998Barbro ()1 Yrkande 1 hänvisat till LU.