ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GM02So406 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So406av ()Bilstödet till funktionshindradeDet bilstöd som finns för personer med funktionshinder, och somadministreras av försäkringskassorna, har urholkats mer ochmer. I budgeten signalerar regeringen om stora besparingar inombilstödet . Regeringen försvarar de föreslagnaförändringarna med att det successivt har skett en minskad efterfrågan påbilstödet.Den minskade efterfrågan på bilstödet som åsyftas, beror sannolikt på deregelförändringar som skett och som för funktions-hindrade medförts stora begränsningar. I senasteAllmänna råd (1996:9) gällande bilstöd, finns en mycket begränsad syn närdet gäller vilken typ av utrustning som skall betraktas som anpassnings-utrustning. Så betraktas t ex extrautrustning som monteras på fabrik somstandardutrustning och ersätts inte av anpassningsbidraget. Trots att detmedför extrakostnader för den funktionshindrade. Exempel på utrustning ärautomatisk växellåda, elektriska fönsterhissar och backspeglar, motor- ochkupévärmare. De flesta bilmodeller har grundmodeller utan denna utrustningsom de flesta skulle välja av privatekonomiska skäl, men som en personmed funktionshinder, just p.g.a. funktionshindret, inte kan välja. regler medför alltså stora extrakostnader för funktions-hindrade vid eventuellt anskaffande av en anpassad bil, vilket i förlängningenbetyder att färre har råd att söka bilstöd.För många funktionshindrade är bilen ett viktigt hjälpmedel för att kunnaleva ett så normalt liv som möjligt, för att kunna delta i samhället på "likavillkor". Att arbeta och kunna försörja sig själv, att kunna åka till olika be-handlingar, att göra inköp till hushållet m.m. argumenten är många för attsamhällsekonomiska skäl inte ska belasta vare sig sjukvården ellerkommunerna i onödan.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av annan tillämpning av reglerna för anpassningsbidragetinom bilstödets ram.Stockholm den 27 oktober 1998Ann-Marie ()
mot · GM02So407 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So407av ()Märkning av trafikfarlig medicinI dag finns inga klara regler för vilka mediciner som skaförses med den röda varningstriangeln påläkemedelsförpackningar, en varningstriangel som betydertrafikfarlig medicin. har ett självpåtagetansvar att märka läkemedel som innehåller vissa trafikfarligasubstanser, som man vet påverkar trafikbeteendet negativt.Märkning sker således på frivillig grund. Något regelverkeller lagstiftning som reglerar märkningen finns inte. Ipraktiken leder detta till att märkningen inte alltid ärkonsekvent. Två snarlika mediciner med identiskaegenskaper kan behandlas olika. Den ena medicinen märksmedan den andra saknar triangelmärke.Enligt tillkom , i samarbete med denordiska länderna, en regelbok där viss medicin ska åsättas en varnings-triangel. Därefter har ingenting gjorts på detta område. Även på anser man att det finns ett behov av ett klart regelverk.Bristen på regler innebär att många bilförare kör bil utan att veta om att deär olämpliga, eftersom just den medicin de intar råkar sakna varningstriangel.Dessa förare utgör en fara både för sig själva och andra - utan att varamedvetna om det.För att komma till rätta med dagens situation krävs att:1. ett regelverk skapas som klart slår fast vem som har ansvaret för atttrafikfarliga mediciner märks med varningstriangel,2. det i regelverket finns klara regler för vilka läkemedel som skaomfattas.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om regelverk för märkning av trafikfarlig medicin.Stockholm den 27 oktober 1998Krister Örnfjäder (s)
mot · GM02So408 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So408av ()Varningstriangel på trafikfarliga medicinerMånga bilförare, inte minst äldre, kör omkring medtrafikfarliga mediciner i kroppen. Mediciner som kanmedföra trafikfara är exempelvis sådana mot smärta, allergioch depressioner eller andra psykiska tillstånd som krävermedicinering. Flera av dessa mediciner kan jämställas mednarkotika.Hur många dödsfall i trafiken som inträffar på grund av trafikfarligamediciner är inte helt klarlagt. På säger man sig emellertid varaklar över att ett antal människor dör och skadas svårt i trafiken till följd avbruk av trafikfarliga mediciner.Kurt vid trafikmedicinska avdelningen på hari en avhandling i ett avsnitt behandlat frågan om trafikfarligamediciner. Han har studerat nivån av trafikfarliga mediciner i blodet hosäldre, manliga förare . fann bland annat att av de345 äldre förare som omkom i trafiken , varav 86procent obducerades, hade hela 194 personer toxiska läkemedelsnivåer ikroppen som gjort dem olämpliga som bilförare.Mediciner som är trafikfarliga eller mediciner som innebär förbud motbilkörning är i de flesta fall, men långt ifrån alla, märkta på förpackningenmed en röd varningstriangel. Det åligger ordinerande läkare att informerapatienten om att medicinen är trafikfarlig. Det åligger dessutom apoteks-personalen att lämna samma information, både muntlig och tillsammans meden broschyr.Emellertid är kunskapen liten om vad den röda triangeln betyder.Bidragande orsaker till att informationen till patienterna inte går fram är attläkarna inte är tillräckligt tydliga när de förskriver trafikfarlig medicin ochatt apotekspersonalen inte klart talar om vikten av att läsa broschyren.Därför bör den röda varningstriangeln förses med texten1. TRAFIKFARLIG MEDICIN, som tydligt talar om att medicinen kanvara farlig i samband med bilkörning.2. FÖRBUD MOT BILKÖRNING för särskilt farlig medicin som på ingavillkor kan förenas med bilkörning.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om märkning av trafikfarlig medicin.Stockholm den 27 oktober 1998Krister Örnfjäder (s)
mot · GM02So409 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So409av m.fl. (v)Kvalitetskontroll av enskilda vårdgivareEnligt socialtjänstlagen äger kommuner rätt att överlåta vårdoch omsorg om äldre och funktionshindrade till privatabolag. har det visat sig att det i enskilda fallhar förekommit upprörande fall av misskötsel eller vanvård.Även om kommunerna har det slutgiltiga ansvaret för hurentreprenören fullgör sitt åtagande är det oftast svårt attkomma till rätta med missförhållandena. I de flesta fall hardet visat sig att bolaget uppfyllt de krav som utgjort underlagför anbudsgivningen, varvid det visat sig svårt eller omöjligtatt byta ut entreprenören.Det måste ur kommunens synpunkt vara viktigt att redan före skrivningenav ett entreprenadkontrakt skaffa sig garantier för hur vården organiseras ochutförs. Många kommuner saknar den kompetens som behövs för attiordningställa ett riktigt anbudsunderlag samt att sedan göra den utvärderingsom skall ligga till grund för kontraktet.För landstingen finns redan organ med uppgift att hjälpa landstingen medinfordrande av anbud och utvärdering av dessa. På den statliga sidan finnsbestämmelser hur anbudsförfarandet skall gå till. Vi anser det vara enangelägenhet för att utarbeta instrument för anbudsgivningoch kvalitetskontroll när det gäller vård och omsorg.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till ändrad lag omkommunernas rätt att anlita privata företag för vård och omsorg av äldre ochfunktionshindrade,2. att hos regeringen begär att utarbetar råd ochanvisningar till kommunerna enligt vad i motionen anförts om ett instrumentför anbudsgivning och kontroll av de företag som anlitas för vård ochomsorg av äldre och funktionshindrade.Stockholm den 28 oktober 1998Ulla ()()()()()()Carlinge Wisberg (v)()
mot · GM02So412 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So412av ()Varningstext om cancer på snusförpackningarEnligt ett EG-direktiv (89/622/EEG) om märkning avtobaksvaror, ändrat (92/41/EEG), skall det på allarökfria tobaksvaror finnas en särskild varningstext: "orsakar cancer". Ienlighet med direktivet har i sina föreskrifter (SOSFS1994:9) föreskrivit att konsumentförpackningar med snus, portions- ochtuggtobak, förutom en allmän varning om hälsorisker, skall hamotsvarande särskilda varningstext (9 §).Alltsedan tillkomsten har föreskrift om varningstext omcancer på snusförpackningar vållat protester, eftersom varningen anses saknavetenskapligt stöd. Den anses också stå i strid med tobakslagensbestämmelser. I tobakslagens 11§ stadgas att tobaksvara som saknarvarningstext eller har text som är uppenbart oriktig inte får tillhandahållaskonsumenter.Socialstyrelsen har själv i en skrivelse till regeringen påtalatatt en revidering av det aktuella EG-direktivet kan behöva aktualiseras medhänvisning till att det råder tvivelsmål om det vetenskapliga underlaget vadgäller påståendet att svenskt snus skulle orsaka cancer. Myndigheten villedock avvakta ytterligare en vetenskaplig undersökning, innan en framställantill EU görs av regeringen.Efter brev till regeringen har två omfattande vetenskapligastudier publicerats i ansedda vetenskapliga tidskrifter (docent m fl iCancer 1998:82, utgiven av , och docent fl i Int J Cancer 1998:77, utgiven av the International Union AgainstCancer). Slutsatsen i båda studierna är att det saknas vetenskapligt stöd föratt påstå att snus orsakar cancer. Den av inväntade studien(docent m fl) är enligt uppgift färdig och inlämnad för publicering.Det bör i sin tur innebära att resultaten av studien är åtkomliga för berördamyndigheter. Enligt en artikel i tidningen 1998-03-13bekräftar docent studie de tidigare forskningsresultaten. "Undersök-ningen har inte kunnat konstatera något samband mellan snusning ochcancer," fastslår medicine doktor i artikeln.Nu föreligger två, av allt att döma tre, vetenskapliga undersökningar somfriar det svenska snuset från misstanken om att det skulle vara cancerfram-kallande. Samtliga studier är utförda av cancerexperter. Det bör vara engrund för att de ansvariga myndigheterna och regeringen skall agera i frågan.I finns 900 000 snusare. Det är inte försvarligt att fortsätta oroadessa och deras anhöriga för faror som uppenbarligen inte tycks föreligga.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att vidta erforderliga initiativ för ett avskaffande avvarningstexten om cancer på snusförpackningar.Stockholm den 26 oktober 1998Ronny ()
mot · GM02So413 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So413av de ()Vårdgaranti för kroniskt sjukaDen hälso- och sjukvårdspolitiska debatten har handlatmycket om vård/behandlingsgarantier. I detta sammanhang är det därförviktigt att komma ihåg att en mycket stor del av sjukvårdskonsumtionensker av människor med någon form av kronisk sjukdom. Den befintligabehandlingsgarantin är i likhet med den tidigare egentligen inte avpassadför dessa grupper. För personer med kroniska sjukdomar bör i ställetandra förslag utredas.De nationella riktlinjerna för god medicinsk praxis är i första hand riktademot patientgrupper med svåra kroniska sjukdomar. En patientgrupp, diabetesmellitus, har fått sina riktlinjer och ytterligare grupper kommer underkommande år att få sina, bland annat patientgruppen med diagnosenreumatoid artrit (RA). De nationella riktlinjerna kommer att utarbetas i entakt om ca 3-5 stycken per år.De nationella riktlinjerna skall sedan ligga till grund för utarbetandet avvårdprogram hos sjukvårdshuvudmännen. Vårdprogrammen anpassas lokaltutifrån respektive huvudmans resursmässiga och organisatoriska förutsätt-ningar för att uppfylla de nationella riktlinjernas fastlagda vårdstandard.Vårdprogrammen kommer därför att handla om hur sjukdomen skabehandlas och vården organiseras. Vidare kommer vårdprogrammen att liggatill grund för individuella överenskommelser mellan enskilda patienter ochpatientansvarig läkare. I överenskommelsen skall framgå patientens rätt tillinformation om sin sjukdom, tillgängliga vårdinsatser och inom vilkatidsintervaller. Dessutom innehåller överenskommelsen information ompatientens eget ansvar och vad patienten kan göra själv för att hantera sinsjukdom.Vad som har skapats är i själva verket en vårdgaranti - under förutsätt-ning att de lokala vårdprogrammen får en seriös behandling inom respektivelandsting.Om väljer att arbeta med diagnosgrupper som ligger i sam-klang med prioriteringsbeslut när man utformar de nationellariktlinjerna, så kan man genom att ge de nationella riktlinjerna en formellstatus, t ex i form av föreskrifter eller allmänna råd, påstå att nationellavårdgarantier för kroniskt sjuka håller på att införas i . Det helakommer naturligtvis att ta sin tid men bör en större del avkronikergrupperna kunna vara intäckta i de olika nationella riktlinjerna.Mängden av nationella riktlinjer och utarbetandetakten av dessa torde varasådan att landstingen kan hantera sin del av uppdraget utifrån ekonomiskaoch andra resursmässiga faktorer.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att utreda huruvida de nationella riktlinjerna kan tjänasom vårdgarantier för personer med olika kroniska sjukdomar.Stockholm den 28 oktober 1998Marietta de ()
mot · GM02So414 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So414av ()FörskrivningsrättDe senaste årens besparingar har inneburit stora förändringar i skolan.Antalet vuxna i skolan har tenderat att minska, antalet barn per klass harökat. Behovet av elevvårdande funktioner har blivit större, men demänniskor som tjänstgör i dessa funktioner har blivit färre. Skolkuratoreroch skolpsykologer har fått lägre tjänstgöringsgrad eller försvunnit helt.Skolhälsovården finns kvar om än i bantad form. Skolsköterskan finnsregelbundet tillgänglig för elever och föräldrar medan skolläkaren finnsmer eller mindre som konsult.Skolhälsovården skall ses som en rättighet och ett erbjudande till föräldraroch barn. Elever söker ofta av medicinska skäl som hudbesvär, infektioneroch menstruationsbesvär, men också av rent psykosociala skäl. Många barnsaknar vuxenkontakter och för många är skolhälsovården en trygghetsfaktoroch skolsköterskans tystnadsplikt är högt värderad.Vaccinationer och rökavvänjning är två av skolsköterskans arbetsområden.Där finns dock onödiga hinder. Skolsköterskan har helt eget vaccinations-ansvar och kompetens, men får inte göra vaccinationsbeställningar.Skolsköterskan bör ges förskrivningsrätt för rökavvänjningsmedel. Sammagäller läkemedel för barn och ungdomar med medicinska handikapp somastma och allergi. Dessa har egen behandlande läkare men behöver förnyelseav recept eller förnyade recept för eksembehandling.Våren 1994 fick sjuksköterskor med vidareutbildning till distriktssköterskaförskrivningsrätt för ett begränsat antal läkemedel. Denna är knuten dels åtta poängs utbildning i farmakologi, dels en anställning som distrikts-sköterska. Denna förskrivningsrätt gäller inte skolsköterskor. Många skol-sköterskor har distriktssköterskeutbildning och kontakter med primärvårdengenom sommarvikariat där de har viss förskrivningsrätt. Eftersom förskriv-ningsrätten är knuten till funktion, inte till kompetens, kan inte skolsköt-erskan dra nytta av sin kompetens.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att den utbildning i farmakologi som förutsätts förförskrivningsrätt görs tillgänglig för skolsköterskor,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förskrivningsrätt till skolsköterskor för ett begränsat antalläkemedel.Stockholm den 28 oktober 1998Fanny ()
mot · GM02So415 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So415av ()Utvärdering av abortlagenSedan den nuvarande abortlagen trädde i kraft harnärmare 800 000 aborter utförts på svenska sjukhus. Trots det storaantalet har ingen stor undersökning gjorts om hur dessa aborter påverkatkvinnorna.I våras gjordes en Sifo-undersökning "Kvinnors inställning till ocherfarenhet av abort" (). Undersökningen omfattade hem-besök hos 1243 kvinnor i åldrarna . Eftersom ämnet bedömdes somkänsligt, fick intervjupersonerna anonymt fylla i ett frågeformulär, som desjälva fick stoppa ned i ett kuvert och klistra igen.Totalt uppgav av kvinnorna att de gjort abort , varav 15%gjort abort en gång och två eller flera gånger.21% sade att de har eller har haft problem med ångest eller depressionefter att ha gjort abort. säger att de haft andra problem (som t exsjälvförakt, samlevnadsproblem, svårt att umgås med små barn). sadeatt de inte haft några problem som de sätter i samband med aborten.För kvinnor mellan är tendensen klar. Närmare var tredjekvinna i denna åldersgrupp uppger att de har eller har haft problem medångest eller depression som de sätter i samband med aborten.Mot denna bakgrund finns det goda skäl att utvärdera den nuvarandeabortlagen och ställa frågor som:- Hur har kvinnors psykiska hälsa förändrats ?-- Varför gör kvinnor abort? Hur mår kvinnor efter aborten? Hur mårkvinnor efter aborten?-- Får kvinnor de alternativ till abort som de önskar? Fungerar de abort-förebyggande åtgärderna? Finns det ekonomiska/sociala skäl somskulle kunna undanröjas? -- 10F-- P-HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en utvärdering av abortlagen.Stockholm den 28 oktober 1998Mikael ()
mot · GM02So416 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So416av de ()Personlig assistans och assistansersättning till barnRiksförsäkringsverket har givit ut ett nytt allmänt rådom assistansersättning (1998:6). I detta ingår en skärpning av reglernaför personlig assistans till barn. Verket rekommenderar att för att ett barnskall få assistansersättning skall försäkringskassorna kräva att barnet harett omvårdnadsbehov per dygn.Detta strider mot intentioner vid beslut om ändringar ilagarna (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS,och (1993:389) om assistansersättning, . I proposition 1995/96:146 ochi betänkande 1995/96:SoU15 nämndes bland olika besparingsförslag ochförtydliganden att det skulle vara möjligt att begränsa personkretsen för debarn som kunde komma ifråga för assistansersättning. Det uttalades att enligt"förevarande rättspraxis barn skall beviljas assistansersättning då derashjälpbehov exklusive föräldraansvar uppgår till minst . Det villsäga barn bedöms utifrån samma kriterier som vuxna." Regeringen föreslogdock inte någon begränsning av personkretsen då det gäller barn. I riks-dagsbehandlingen av förslaget till lagändringar betonades starkt barnens rätttill personlig assistans. godtog inte regeringens förslag i den deldet gällde en hänvisning till föräldraansvaret.Regeringsrätten har i ett prejudikat som gällde assistansersättning till barn(1997:23) uttalat att den som har rätt till personligassistans i mer än också har rätt till statlig assistans-ersättning. Regeringsrätten hänvisade till lagtexten, som inte gör någonskillnad mellan barn och vuxna.Det är tydligt att om den viljeyttring som gjorde i samband medlagändringarna 1996 skall respekteras så måste det tydligt uttryckas i LSS attbarn med funktionshinder har rätt till personlig assistans efter sammabedömning som när det gäller vuxna med funktionshinder. Lagen bör såledestillföras att det skall gälla samma krav på omvårdnadsbehov vid bedömningav ett barns rätt till insats som då det gäller en vuxen.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av ändring i lagen (1993:387) om stöd och service tillvissa funktionshindrade, LSS.Stockholm den 28 oktober 1998Marietta de ()
mot · GM02So417 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So417av de ()Brukarägd sjukvårdMed anledning av årets budgetproposition är det angeläget attuppmärksamma regeringen på att högspecialiserad hälso- och sjukvårdockså bedrivs utanför sjukvårdshuvudmännens egen regi.Reumatikerförbundet, största handikappförbund, äger och drivertvå sjukhus som är specialiserade inom reumatologisk rehabilitering. Det enasjukhuset ligger i , Skandinavisk rehabilitering i , detandra ligger utanför , Spenshults reumatiker- och rehabiliterings-sjukhus. Båda dessa sjukhus har fått vidkännas det hårdnandeklimatet beträffande sjukvårdsverksamhet i , såväl vad avserekonomiska resurser som beträffande landstingens vilja att sluta vårdavtalmed och köpa vårdtjänster av vårdgivare utanför det landstingskommunalahuvudmannaskapet. För sjukhuset i har detta lett till att verk-samheten nu är under avveckling.Spenshults reumatiker- och rehabiliteringssjukhus kommer från och att vara det enda sjukhus i som har två unika kvaliteter.Sjukhuset har en tydlig avgränsning av sitt medicinska uppdrag och det ärbrukarägt. Båda dessa kvaliteter innebär att nya former av vård, såvälbeträffande rent medicinska behandlingar som andra frågeställningar inomramen för bemötande och patientdelaktighet, vidareutvecklas inom sjukhuset.De övergripande mål som har formulerat och antagitför sjukhusverksamheten är att sjukhuset skall säkerställa tillgången tillvårdplatser för reumatologisk rehabilitering som ett komplement till land-stingens sjukvårds- och rehabiliteringsansvar och att specialistkompetensenoch verksamhetsinnehållet vid sjukhuset skall vara av så hög kvalitet attsjukhuset uppfattas som ett mönster bland andra sjukvårdsproducenter.Reumatikerförbundet har inga andra mål för den ekonomiska delen avverksamheten än att sjukhuset skall bära sina egna kostnader. De ekonomiskarisker som förbundet tar för att säkerställa reumatologisk rehabilitering ilandet är däremot betydande.Det är mot denna bakgrund rimligt att denna typ av alternativ sjuk-vårdsdrift och dess samhällsnytta uppmärksammas och studeras mernoggrant.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att speciellt uppmärksamma värdet av densamhällsnytta som tillförs hälso- och sjukvården genom brukarägdasjukhus.Stockholm den 28 oktober 1998Marietta de ()
mot · GM02So419 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So419av och ()Stöd till handikappade ungdomar när det gäller att välja personlig assistentDen frigörelse från föräldrarna som alla ungdomar måste igenom är enförutsättning för att kunna bli en hel och känslomässigt mogen vuxen.Den processen är ofta mer eller mindre smärtsam för både ungdomar ochföräldrar. Yttre faktorer gör det ofta svårare. Frigörelseprocessen kanhindras av att den unge inte har ekonomiska förutsättningar att klara sigsjälv och därmed inte kan skaffa ett eget boende. Ungdomar medfunktionshinder har naturligtvis även andra svårigheter, som kan hindradem i deras frigörelse. Ofta fortsätter familjens omsorger för det egnabarnet i ett anställningsförhållande som personlig assistent. Det kanockså hända att samma person är förordnad som god man. Det kan varasvårt för den unge att hävda sin rätt att få en egen assistent utanförfamiljekretsen. Graden av beroende kan härigenom ökas vid den tid dåfrigörelsen är som mest angelägen.Föräldern kan också uppleva en känsla av förlust genom att skiljas frånyrkeslivet och arbetsgemenskapen där. Den som slutar en anställning harsedan inte alltid så lätt att komma tillbaka och den lösning som kanske teddesig så självklar kan kännas påtvingad. Till detta kommer att uppdraget dåockså blir en fråga om försörjning. Inga relationer mellan vuxna människormår bra av beroende. Alla inblandade kan komma att känna sig missnöjda.För unga människors utveckling har samhället ett ansvar. Därför är det avstor vikt att uppmärksamma behovet av att stödja unga med funktionshinderså att de genom stöd av LSS kan välja en fristående personlig assistent frånsin egen generation om de så önskar. Familjen kan också som helhet behövastöd för att acceptera en sådan lösning.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ungdomar och personlig assistans.Stockholm den 28 oktober 1998Karin Wegestål (s)()