mot · GM02MJ782 · 1998-10-28 00:00:00 — Satsningar på informationtill markägare och allmänhet bör därför öka genom att tillförsytterligare resurser för detta.Naturvården måste också dra nytta av det omfattande ideellaengagemanget. Ett exempel är de s.k. flora- och faunaväktare som på platsiakttar individantal och förutsättningar för hotade arter samt hjälper till attinformera markägare om hur de kan räddas. Samspelet mellan väktarna ochmarkägarna och ibland myndigheterna fungerar väl.Verksamheten administreras av Artdatabanken vid () som också datalägger väktarnas rapporter. Härigenombyggs en kunskap om våra hotade djur och växter successivt upp som kan bliett verkningsfullt bidrag i arbetet med att bevara den biologiska mångfalden.Det är angeläget att denna verksamhet får ett fortsatt stöd åtminstone förelementära kostnader och administration och att ett engagemang tas tillvara.Det arbete som flora- och faunaväktarna utför bygger på ett stort personligtengagemang och intresse för naturen. Stora naturvårdsinsatser görs tillmycket små ekonomiska kostnader. Detta arbete är ett utmärkt exempel påhur det framtida naturvårdsarbetet kan bedrivas när statens resurser minskar.NationalparkerNationalparker skall ägas av staten och omfatta områden därnaturen i huvudsak fått utvecklats fritt. Naturen inationalparkerna bör därför inte kräva stora, kostsammaskötselinsatser. Däremot kan nationalparkerna kräva insatseri form av övervakning, vilka i första hand inte bör belastaallmänna medel för naturvård, utan även finansieras genomexempelvis avgifter och sponsring. Övervakningen kan medfördel läggas ut på privata entreprenörer.Det är tveksamt om kulturmarker som kräver särskild vård skall skyddassom nationalparker, eftersom nationalparksbegreppet då får oklar innebörd.Kulturlandskap bör därför skyddas under andra former. Skyddet förnationalparkerna bör vara mycket strikt och dessa skall kunna utgörainternationella referensområden. Större anläggningsarbeten måste heltundvikas. Om ingrepp görs skall det kräva särskild lagstiftning och deområden som berörs bör lyftas ut ur nationalparken.Naturreservat och biotopskyddTill skillnad från nationalparker skall en viss mänskligpåverkan tillåtas i naturreservat och biotopskyddsområden.Områden bör dock inte avsättas som naturreservat av frilufts-eller rekreationsskäl, eftersom det undergräver respekten förreservaten och deras syfte.Naturreservat skall ägas av enskilda, organisationer, företag, kommunereller staten. När det allmänna belägger markägare med restriktioner förmarkanvändningen vid bildande av naturreservat skall full ersättning utgå.Andra lösningar, t.ex. markbyten, bör eftersträvas där det är möjligt.Det är en fördel att enskilda markägare äger värdefulla naturområden. Vidbildande av nya naturreservat bör därför skötselkontrakt med privatamarkägare eftersträvas framför statliga markinköp. Därmed kan mankombinera det privata ägandets ansvarstagande med naturvårdensvetenskapliga krav. Då uppnås också ett personligt ansvar för uppgiften ochkostnaderna kan minskas.Om staten tar över ägar- och förvaltaransvaret riskerar naturvården att bliinstitutionaliserad. Detta gäller speciellt skötseln av kulturlandskapet, därmarkägarens brukande varit en förutsättning för naturvärdena. Somnaturvårdare är markägaren oöverträffad.Skötseln av naturreservat skall även kunna läggas ut på specialiseradeentreprenadföretag. Denna skötselmetod kan även användas för vård avannan naturvårdsmark. Kostnaderna för tillsyn, parkeringsplatser etc. bör intebelasta naturvårdsanslagen, utan skall om det är möjligt finansieras viaavgifter.Vid avsättning av naturreservat skall planer för naturvården ochdriftskostnaderna alltid upprättas. Avsättningen av nya naturreservat får inteleda till att skötseln av redan existerande försämras.VåtmarkerSveriges våtmarker har ofta en särpräglad fauna och flora,som det är angeläget att bevara. De är betydelsefulla förviltet och viktiga rastplatser för flyttande fåglar samt utgören typ av utjämningsmagasin i naturen som motverkaröversvämningar. Våtmarkerna fungerar också som filter somkan minska övergödningen.Socialdemokraternas energipolitik ökar trycket på ny torvbrytning ikänsliga områden. Brytning av torv innebär oåterkalleliga skador på myrarnaoch på de växter och djur som är beroende av myrarna som livsmiljö. Enutbruten torvmyr eller ett utdikat rikkärr kan aldrig återställas. Tillståndtilltorvbrytning bör därför beviljas med restriktivitet. Cirka en tredjedel avSveriges våtmarker är torrlagda. I är det . Iprincip bör kvarvarande sydsvenska våtmarker bevaras, särskilt i de kalkrikaområdena. Återskapandet av våtmarker bör stödjas av staten.VattendragenDen förtida kärnkraftsavvecklingen och införandet avinvesteringsstöd för vattenkraftutbyggnad ökar dessvärretrycket mot de outbyggda vattendragen.Vattendragsutredningens förslag till ändrat älvskyddaccentuerar detta hot.Huvuddelen av vattendragen i är utbyggda för elproduktion.De som finns kvar representerar i många fall omistliga naturvärden ochkräver särskilt skydd mot exploatering. Utbyggnadsmålet för vattenkraften äri stort sett uppnått. Nya s.k. minikraftverk ger mycket små tillskott tillelproduktionen. Av totalt 1.550 vattenkraftverk svarar de 1.200minsta enbart för av vattenkraftproduktionen, eller betydligtmindre än hälften av vad en enda reaktor i producerar. Dekvarvarande orörda vattendragen bör därför skyddas från nyutbyggnad.KulturlandskapetI är många arter starkt beroende av att landskapethålls öppet. Särskilt i hag- och betesmarkerna finns en enormartrikedom. Men kulturlandskapet har också ett värde förlandskapsbilden. Socialdemokraternas energipolitik kandock leda till att känsliga kustområden exploateras av enoförsiktig vindkraftutbyggnad. Detta måste undvikas.Utan en stark och lönsam jordbruksnäring kommer möjligheterna attbevara stora delar av det värdefulla kulturlandskapet att försvinna. Detlönsamma, kommersiella jordbruket är basen för det öppna landskapet.Kulturlandskapets naturvärden måste utöver detta säkras genom fulltutnyttjande av EU:s miljöprogram för jordbruket. Det är glädjande attModerata samlingspartiets uppfattning att hela miljöstödet från EU skallutnyttjas nu är allmänt accepterad. Det är dock närmast en skandal att ingetgjorts för att förenkla reglerna för miljöstödet, vilket lett till attmiljövårdengår miste om stora resurser. Ett förslag till ett väsentligt förenklat regelverkför EU:s miljöstöd bör därför utarbetas.Moderata samlingspartiet har också föreslagit att skall prövamöjligheterna att använda miljöstödet från EU för att ersätta markägare somanlägger våtmarker i odlingslandskapet. Vi noterar nu att regeringen avser attfölja även detta förslag. Genom våtmarker och skyddszoner fångar man intebara upp eventuellt närsaltläckage från handelsgödsel utan också frånstallgödsel och urlakning av kvävenedfallet från luften - den kanskeviktigaste orsaken till övergödningsproblemen.Dessutom kan landskapet tillföras värden som ökad biologisk mångfaldsamt jakt- och fiskemöjligheter. Regeringen bör därför ges till känna attvåtmarksstödet bör utformas så att det rymmer anläggande av våtmarker medvattenspegel året om.FjällvärldenVårt fjällområde hör till mest orörda ochvärdefullaste natur. Men flera olika verksamheter ochintressen gör anspråk på fjällen, som det saknas etttydligt ägaransvar. hotas fjällmiljön av försurning ochmarkslitage.På senare år har debatten kring renskötseln förskjutits från problem isamband med skogsbetet i låglandet till konflikter med naturvårdsintressen isamband med sommarbetet på fjällen. Från flera platser har omfattanderenbetesskador på fjällen rapporterats i form av vegetationsskador ochtrampskador. Trampskadorna kan ge upphov till att mindre kärr isluttningarna avvattnas och orsakar markerosion. Vegetationsskador i fjällenläker avsevärt långsammare än i låglandet, vissa lavar behöver föratt komma tillbaka.Renskötseln är viktig för många inlandskommuner i och norraDalarna men är det angeläget att basen för näringen, nämligenbetestillgången inte långsiktigt skadas. Det är därför angeläget att det uppnåsen balans mellan antalet renar och naturens reproduktionsförmåga. Målet börvara en rennäring som är livskraftig och hållbar på lång sikt.Staten måste ta ett resolut ansvar för rovdjursersättningen, somskyddsjakt på exempelvis lodjur tillåts inom långsiktigt hållbara ramar.Vissa fjällområden måste bevaras opåverkade av renbete, somreferensområden.Flera forskningsprojekt har genomförts och pågår om belastningen pånaturen av rennäringen. Det är nu angeläget att dessa resultat sammanställssamtidigt som rennäringens behov av betesmarker analyseras.Försurning och övergödninghotar naturmiljönUtsläpp av föroreningar i luften och i vattnet påverkarnaturen och förändrar förutsättningarna för livet. Resultatetkan bli en minskad biologisk mångfald och i vissa fallgenomgripande förändringar av landskapsbilden.Skogsskadorna i till följd av olika utsläpp haruppskattats till per år.Moderata samlingspartiet anser att det behövs fler åtgärder för att minskamiljöföroreningarna, inte minst utsläppen av svaveldioxid och kväveoxidersom är ett av de allvarligaste hoten mot den svenska naturen. Men därutöverkrävs även resoluta åtgärder i naturen för att minska skadeverkningarna frånutsläppen.Minska försurningensskadeverkningarSveriges är försurningskänsligt på grund av den svårvittradeberggrunden. Särskilt drabbas där nedfallet ärstörst. Kostnaderna för landet utgörs både av direktaekonomiska förluster i form av minskad skogstillväxt, ökadkorrosion och skador på byggnader samt av skador pånaturen i form av minskad artrikedom i sjöar och marker.Även skadorna på naturen ger naturligtvis också negativaekonomiska efterräkningar i form av sämre betingelser förturism, jakt och fiske.Långsiktigt måste det försurande nedfallet av svavel- och kväveoxiderminska under den gräns som naturen tål. Innan detta har skett måste dock detallmänna bära ansvaret för att tillräckliga resurser satsas på kalkning avförsurade sjöar och vattendrag. Socialdemokraterna har i stället genomförtkraftiga besparingar på kalkningen. Anslaget föreslås vara lägre änden nivå som i strid med den socialdemokratiska regeringens viljabeslutade om för 1998.Eftersom Socialdemokraternas energipolitik leder till att de försurandeutsläppen av svaveldioxid och kväveoxider kommer att öka, borde snararemer än mindre resurser satsas på kalkning. Effekterna av den förtidakärnkraftsavvecklingen på försurningen bör därför utredas. En sådanutredning bör också omfatta avvecklingens följder för övergödningen.En femtedel av alla sjöar och vattendrag i är påtagligtförsurade. Denna andel kommer att öka, enligt som utrettvilka effekter minskade kalkningsanslag får. "Nivån innebär att kalkningarna i avde kalkade sjöarna och vattendragen skulle upphöra och attförsurningsskadorna successivt ökar i dessa vatten. "("Nationell plan för kalkning av sjöar och vattendrag",)Dagens biologiska mångfald i kalkade vatten kommer därvidatt minska och återkolonisationen av utslagna arter försämrasgenom att det blir glesare mellan kalkade vatten. Inte minstSveriges har protesteratmot detta. konstaterar vidare attanslagsnivån får följande konsekvenser:? Utslagning av 3 000 fiskbestånd?? Utslagning av 1 miljon bestånd av ryggradslösa djur?? Utslagning av 100 flodkräftpopulationer?? Genetiskt unika stammar av arter kommer sannolikt att försvinna?Moderata samlingspartiet föreslår därför attkalkningsanslaget ökas.Åtgärdsprogram mot försurning ochövergödningFörsurningen, som orsakas av svaveldioxid och kväveoxider,är ett av de mest allvarliga hoten mot den svenska naturen.Omkring 90 procent av nedfallet härrör från andra källor änsvenska. De största utsläppskällorna är sjöfarten ochanvändningen av fossila bränslen och biobränslen inomenergisektorn.En alltför stor näringstillförsel via bl.a. reningsverk, läckage från jordbrukoch nedfall av luftburet kväve från förbränningsprocesser leder tillövergödning och påverkar därigenom livsbetingelserna för olika arter. Tackvare en väl utbyggd svensk vattenrening - eller på grund avmiljöförsummelser i de före detta socialistiska diktaturerna - står Sverigeenbart för av fosfor- och kvävetillförseln till Östersjön.I debatten om det svenska närsaltläckaget har jordbruket felaktigt angivitssom orsak. De sammantagna utsläppen från andra källor är långt större.Läckaget från svensk svarar endast för drygt en procent avnärsalttillförseln till . Även om allt åkerbruk helt upphörde iSverige skulle övergödningssituationen knappast påverkas mer än marginellt.Även jordbrukssektorn skall möta hårda krav på att minska utsläpp ochläckage av näringsämnen, men de stora lösningarna får sökas på annat håll,främst inom transport- och energisektorerna som svarar för större delen avutsläppen av luftburet kväve.Riksdagen bör besluta om en åtgärdsstrategi för minskad försurning ochövergödning som bygger på följande sex punkter:? För det första måste en ökad fossilbränsleanvändning inomelproduktionen undvikas. Om ersätts med import avkolkraftsproducerad el från ökar utsläppen i närområdet avkväveoxider och svaveldioxid från energisektorn med mellan 10 . Planerna på en förtida kärnkraftsavveckling bör avvisas.?? För det andra måste hårdare krav ställas på utsläppen från energi- ochkommunikationssektorn. Inom den senare står sjöfarten föroproportionerligt stor andel av utsläpp svaveldioxidutsläppen. Sverigebör såväl vidta nationella åtgärder som driva frågan inom EU. Vidaremåste kväveoxidutsläppen från arbetsmaskiner och vägtrafik minska.Åtgärder för en snabbare förnyelse av bilparken bör utredas ochgenomföras.?? För det tredje måste nya medel användas för att kostnadseffektivtminska kvävetillförseln från mark och reningsverk. De kommunalareningsverken bör omfattas av ett system med köp- och säljbarautsläppsrätter för närsalter. Härigenom kan investeringar i reningsverkoch annan vattenrening styras så att de sker där marginalkostnaden föratt reducera utsläppen är lägst. Möjligheterna att införa ett sådantsystem bör utredas. Dessutom bör anläggandet av våtmarker iodlingslandskapet och skyddszoner utmed vattendrag stödjas i syfte attöka naturens egen förmåga att bromsa näringsläckaget. Utdikningen avvåtmarker har tidigare forcerats av staten genom bidrag ochrådgivning, vilket gör det rimligt att staten också tar ett visst ansvar föråterställandet av våtmarker på strategiskt valda platser.?? För det fjärde måste ökade resurser satsas på kalkning av försuradesjöar och vattendrag. Regeringen bör även ges i uppdrag att utforma ettsammanhållet program för skogskalkning.?? För det femte måste bindande överenskommelser om ytterligareutsläppsminskningar träffas med andra länder. österutbör underlättas, liksom fastare former för Östersjösamarbetet.?? För det sjätte måste miljöforskningen värnas. Ökad kunskap är ennödvändig förutsättning för nya metoder och teknik samt bättreprioritering av insatserna. ?KlimatpolitikenFrån föredöme till eftersläntrareSverige har fram tills nu varit ett föredöme bland länder närdet gäller att minska och kontrollera koldioxidutsläppen.Tack vare utbyggnaden av kärnkraften under 1970- och1980-talen kunde vi minska vårt oljeberoende och sänkautsläppen av koldioxid med . beslutade som ett av de första länderna om ettnationellt mål för att begränsa koldioxidutsläppen - ett beslutsom Socialdemokraterna för övrigt motsatte sig.Det senaste riksdagsbeslutet om koldioxidutsläppen togs 1993. Enligt dettaskall stabilisera utsläppen av koldioxid från fossila bränslen år 2000på nivå, för att därefter minska dem.På senare tid har det emellertid blivit allt mer uppenbart att målet attbegränsa koldioxidutsläppen inte längre tillhör de mest prioriteradeområdena i svenska miljöpolitik. Mer än bara beslutet om den förtidakärnkraftsavvecklingen tyder på detta.Sverige får tillåtelse att öka utsläppenDet svenska koldioxidmålet har blivit alltmer osynligtbakom dammolnet efter regeringens energipolitik. Ökningenav fossilbränsleanvändningen till följd av den förtidastängningen av två reaktorer kommer att öka de svenskautsläppen märkbart.I juni 1998 enades EU:s miljöministrar om målet att EU i enlighet medprotokollet års klimatkonferens i Kyoto skall minska utsläppen avväxthusgaser till 2010 jämfört med . Men fickSverige rätt att öka utsläppen , något som dåvarandemiljöminister inte sa nej till.Sverige hamnar därmed i samma grupp som , , Portugaloch som också får öka sina utsläpp, medan övriga EU-länder skallfrysa eller minska utsläppen.Förtida avveckling ökar SverigesutsläppEn enda reaktor i ersätter stenkol i minuten.Stängningen av två reaktorer i leder på kort sikttill en utsläppsökning på , vilketmotsvarar utsläppen från 1,4 miljoner personbilar. Merpartenav utsläppen kommer dock att ske i , m.fl.länder varifrån vi kommer att importera el som produceras ikolkraftverk.På - om nya gaskraftverk tas i bruk - beräknas stängningen avBarsebäck leda till en utsläppsökning på koldioxid.Huvuddelen av detta kan komma att släppas ut i , t.ex. genom attgaskraften byggs ut.Omräknat till s.k. koldioxidekvivalenter har utsläppen av samtligaväxthusgaser ökat från 66,0 till mellan1990 och 1996. Utsläppsökningen blir dock något mindre om hänsyn tas tillväderleken de olika åren. Enligt uppgörelsen inom EU får ökautsläppen med knappt till ca 69 miljoner ton.En förtida avveckling av medför således att inte ens densocialdemokratiska regeringens reträtter i internationella klimatförhandlingarär tillräckliga för att skall klara utsläppsmålen.Möjligheter att begränsa utsläppenBehovet att minska elanvändningen tvingar staten tillmärkliga åtgärder som ökar fossilbränsleanvändningen ochkoldioxidutsläppen, t.ex. bidragen till villaägare som byterfrån elvärme till vattenburen värme med oljepanna.Sverige har möjligheter att ta sig ur den situation vi nu hamnat i ochi stället driva en mer offensiv politik i klimatfrågan. Utsläppen av koldioxidkan begränsas jämfört med den politik regeringen slagit in på. Följandeåtgärder bör genomföras:? Avveckla inte kärnkraften . Stoppas avvecklingen minskaskoldioxidutsläppen med på kort sikt och 3 miljoner tonpå , jämfört med regeringens nuvarande politik. Åtgärdenmotsvarar utsläppen hos 1,4 miljoner personbilar.?? Tillåt ett ökat effektuttag från kärnkraften. Om ekonomiskt motiveradeinvesteringar på detta område genomförs kan det minskakoldioxidutsläppen genom att mindre fossila bränslen behövertillgripas i elproduktionen. Regeringen bör signalera att man kan tänkasig ge tillstånd till sådana effekthöjningar som kräver regeringsbeslut.Den tekniska potentialen för effekthöjningar i de 12 svenskareaktorerna motsvarar två nya reaktorer, eller ca 1 600 MW.?? Slopa de beslutade hindren för elanvändningen ifjärrvärmesektorn. med god tillgång på elkraft har elpannortidvis utnyttjats i fjärrvärmenäten. har på förslag avregeringen beslutat om nya hinder för användning av elpannor ifjärrvärmenäten. Elpannorna riskerar då att ersättas av oljeeldning,vilket ökar koldioxidutsläppen. Straffskatten på elanvändningen ifjärrvärmenäten bör därför tas bort.?? Slopa de skattefinansierade energibidragen till villaägare.Omställningsprogrammet innebär att småhusägare får statsbidrag föratt byta elvärme mot vattenburen värme med oljepanna.?? Slopa straffbeskattningen av miljövänliga hus. drabbas hus medenergibesparande utrustning som värmepump och isolerglasfönster avhögre taxeringsvärde och högre fastighetskatt. Fastighetsskatten börsänkas och ses över så att skattesystemet inte motverkarenergibesparande investeringar i hus.?? Öka metangasutvinningen från deponier. Potentialen för återvinning avmetangas från avfallsdeponier är till stor del outnyttjad. Metangas är isig en växthusgas. Dessutom kan deponigas ersätta fossil gas i fordon,uppvärmning m.m.?? Genomför energieffektiviseringar i trafikarbetet. Inom trafikområdetbehövs flera olika åtgärder för att begränsa utsläppen. Alternativadrivmedel bör i högre grad användas i fordonsflottor inom taxi ochdistribution. Krav på fordons bränsleförbrukning bör sättas upp påeuropeisk nivå. Statens satsningar på nya och bättre järnvägar börfortsätta och koncentreras till trafikintensiva regioner.?? Utred och pröva system med köp- och säljbara utsläppsrätter. Sverigebör pröva system med köp- och säljbara utsläppsrätter för fastaanläggningar. Ett sådant system kan hålla tillbaka en ökning avfossilbränsleanvändningen och stimulera investeringar i ny teknik. ?Ett ökat miljöansvar förÖstersjönEtt förfärligt miljöarvÖsteuropas och därmed en stor del av Östersjönsmiljöproblem beror på ett ekonomiskt system som byggt pårovdrift, storskalighet, centralism och avsaknad av personligtansvarstagande. Miljövården och miljöinvesteringarna ärsvårt eftersatta. Det finns flera stora punktutsläpp sompåverkar miljön både lokalt och i stort. I allmänhet saknasreningsverk med tillräckligt effektiv rening av avloppsvatten.1992 presenterade Helsingforskonventionen ett åtgärdsprogram med 132"hot spots" i . Inom ramen för detta program har bl.a.Sverige tillfört stöd. Under den borgerliga regeringen började attbygga upp ett ambitiöst miljöbistånd till . Underbudgetåren 1992/93-1994/95 avsattes till åtgärdsprogram. Därutöver satsades påkärnsäkerhet och strålskydd och på miljösatsningar ienergisektorn.Miljö- och kärnsäkerhetsstödet till har de senasteåren fortsatt. Åtgärderna för ökad kärnsäkerhet i har blivit ett avSveriges största biståndsprojekt någonsin.De gjorda åtgärderna är dock långtifrån tillräckliga. Exempelvisomfattar Helsingforskonventionens lista enbart 1/3 av närsaltsläckaget tillÖstersjön. Det behövs stödinsatser för att investera bortmiljöarvet från socialismen. Marknadsekonomins intåg, som bl.a. medför attenergibesparingen ökar och att ineffektiva fabriker stängs, räcker inte.Utsläppssituationen i påverkar även . I vissa fallkan det t.o.m. vara mer kostnadseffektivt för att investera imiljöförbättringar på andra sidan . De svenska utsläppen är - bådebildligen och bokstavligen - en droppe i havet i förhållande till vissa andraländers utsläpp.Utvidgningen av EUEn utvidgning av EU till och framstår somden enskilt viktigaste åtgärden på miljöområdet förÖstersjöregionen. Den alldeles övervägande delen avÖstersjöområdet skulle då omfattas av inkl de 250 direktiv till skydd för miljön somunionen beslutat om genom åren.Sverige bör därför ägna all tänkbar kraft åt att underlätta ochEstlands samt därefter och inträde i EU. Detta kan tyvärrbli svårt med en svensk ordföranderegering i EU som hämtar sittparlamentariska stöd hos och Miljöpartiet.Framtidens miljöstöd tillÖstersjöområdetSverige bör öka stödet till Central och , främst vaddet gäller miljöåtgärder i . Detta bör skegenom att Östersjömiljarden, som enligt regeringens förslagbl.a. syftar till att stärka svensk exportindustri, inriktas pådirekt miljöstöd till via de ordinariebiståndskanalerna som bör tillföras ytterligare medel utöverregeringens förslag.Sverige bör framförallt satsa på fortsatta åtgärder inom energiproduktionoch vattenrening samt gemensamma pilotprojekt för renare och effektivareteknik. Ett område som bör ägnas särskild uppmärksamhet är åtgärder motutsläpp av spillolja från tankfartyg. bör bidra med finansiering ochannan hjälp till uppbyggnad av uppsamlingsställen för spillolja.Sverige bör också verka för att upprätta en överenskommelse omtillämpning av principen om "bästa tillgängliga teknik", enligt vad somföreskrevs i Helsingforskonventionens program . Ett område därdetta bör implementeras är avtal om skärpta miljövillkor för sjöfart mellanÖstersjöländerna.Energisystem och kärnsäkerhetUtbyggnaden av elförbindelserna runt ger ossmöjlighet att använda våra samlade elproduktionsresurser påett mer effektivt sätt, vilket gagnar både konsumenterna ochmiljön. Utbyggnaden av Baltic Ring för energiförsörjning ärett viktigt led i denna strävan. En sådan utbyggnad gerdessutom en trygg och stabil energiförsörjning.Västländerna har gjort stora åtaganden för att öka kärnsäkerheten iÖst- och , och .