mot · GM02So391 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So391av m.fl. (v)SjukvårdspolitikenResursgaranti viktigare änvårdgarantiInledningDen svenska sjukvården har problem p.g.a. av resursbrist.Det visar sig främst i långa väntetider, överbeläggningar påvårdavdelningar och underbemanning när det gällervårdpersonal. Trots detta så tillhör den svenska sjukvårdende bästa vårdsystemen i världen. Den som kommer in på ettsvenskt sjukhus med en livshotande sjukdom har störremöjlighet att överleva än motsvarande patient i de flestaandra länder. har världens lägsta barnadödlighet. Detberor framför allt på en kombination av bra barnhälsovårdoch en kvalificerad barnsjukvård.Jämfört med de flesta andra länder är också svensk sjukvård mycketkostnadseffektiv. Vi får mycket vård för förhållandevis lite pengar. Dettagäller särskilt om man jämför med de länder där man betalar sjukvård viaförsäkringar och där man har mycket privat vård. Privat vård innebär intebilligare sjukvård.Svensk sjukvård - världens mestkostnadseffektiva?Av de svenska landstingens utgifter går till sjukvårdoch till central administration. De totala administrativakostnaderna inom svensk sjukvård brukar uppskattas till ca7 % av totalkostnaden. Detta är avsevärt lägre än i ländermed försäkringsfinasierade och till största delenprivatiserade vårdsystem. I uppskattas motsvarandekostnad till . Svensk sjukvård har minskat sin andel avBNP , även om man korrigerar för effektenav att vård överförts till kommunerna. Sjukvårdens kostnaderhar minskat med i fast penningvärde.Hälsoutvecklingen , har varit mycketgynnsam. Särskilt gäller det om man tittar på för tidig dödoch spädbarnsdödlighet som är vanliga mått vidinternationella jämförelser. ligger i världsbotten närdet gäller spädbarnsdödligheten, som bara är hälften så högsom i med dess dubbelt så dyra sjukvård. Denminskade dödligheten kan tillskrivas både förebyggandeinsatser och bättre vård. Detta tyder på att sjukvården i höggrad kunnat koncentrera resurserna på den mest angelägnavården; sannolikt på bekostnad av omvårdnad som, t.ex.psykiatri, och inte akut, livräddande vård. Utrymmet förstora rationaliseringar eller besparingar när det gäller onödigadministration är därför mycket begränsat.Under 1990-talet har det skett en ökning av medellivslängden med 1,6 årför män och för kvinnor. Detta förklaras framför allt av en minskning avdödligheten i hjärtinfarkt och andra hjärt- och kärlsjukdomar. Antalethjärtinfarkter har minskat och möjligheten att rädda livet på patienter somdrabbas av sjukdomen har ökat. Detta talar för att det skett en förbättringbåde av det förebyggande arbetet och av vård och behandling. Attmedellivslängden har ökat för män, men inte för kvinnor, kan bero på attmän får en mer adekvat vård vid akuta sjukdomstillstånd, som hjärt- ellerhjärninfarkter. Vi vet t.ex. att den vård och behandling som kvinnor får vidhjärtsjukdomar är mycket sämre än den män får. En av orsakerna är attkvinnor inte beskriver sina symptom på samma sätt som män gör, varfördoktorn inte känner igen kvinnors hjärtsjukdomar som just hjärtsjukdomar.Det är också så att alla utarbetade normvärden är satta utifrån mannen somnorm. När man fastställde normalvärdet för blodtryck mätte man trycket hosde medicine kandidaterna, som var män, och så fastställde mannormalblodtrycket. Sedan har det visat sig att många kvinnor har högtblodtryck och därför tvingas äta blodtryckssänkande medicin. Det mesttroliga är att det finns ett normalvärde för män och ett annat för kvinnor.Troligt är också att bedömningen av blodfetter inte är lika för kvinnor ochmän. Det som för män är det goda kolesterolet kan vara det farliga förkvinnor. En kvinna kan alltså bli friskförklarad, trots att hon håller på attblihjärtsjuk.Men utvecklingen är inte odelat positiv. Det finns också ett växandeproblem. När det gäller långvarig sjukskrivning och upplevd ohälsa har detvarit en negativ utveckling. Det sammanhänger till stor del med en ökadförslitning i arbetslivet där arbetsmiljöerna har försämrats och övertidsuttagethar ökat i samband med att arbetslösheten ökat. Klasskillnaderna i ohälsa harökat kraftigt vilket återspeglar ökade sociala klyftor i samhället och det finnstecken på att en del grupper fått svårare att få vård. Till största delen berordessa negativa tendenser på förhållanden som vården inte kan påverka.Sammantaget går det inte att säga att svensk sjukvård befinner sig i kris.Däremot ställs den inför allvarliga problem. Man kan notera att de svenskasjukvårdskostnaderna, mätt i andelen av BNP, bara är hälften så höga som deamerikanska. I står, trots de höga kostnaderna, omkring 50 miljonermänniskor utanför vårdsystemet.Besparingar och nedskärningarSjukvården har drabbats hårt av besparingar . Saneringen av statens finanser har lett till kraftiganedskärningar av statsbidragen till vården. Den högaarbetslösheten har medfört att skattekraften och därmedlandstingens skatteinkomster har minskat. De flesta landstinghar därför tvingats göra kraftiga besparingar. Situationenförvärrades ytterligare av att den tidigare borgerligaregeringen införde ett ofinansierat husläkarsystem ochsläppte loss en okontrollerad etablering av privatläkare.Trots besparingarna har de flesta landsting en besvärlig ekonomisksituation där skattekraften har utvecklats långsammare än beräknat, samtidigtsom det är svårt att kontrollera kostnaderna. Krav på ofinansierade reformer,t.ex. vårdgarantier, hotar att ytterligare förvärra situationen och kan ipraktiken innebära att pengar tas från vården av de svårast sjuka, eller frånförebyggande arbete. är det i modern tid då sjuk-vårdskostnaderna har minskat sin andel av BNP. Ännu mer anmärkningsvärtär att det också skett en överströmning till privat finansierad vård. Dennaökning beror i första hand på att en ökad del av vården betalas medpatientavgifter. Det har också skett en ökning av antalet privatläkare ochprivata sjukgymnaster. Också läkemedelskostnaderna har ökat.Samtidigt som det totala antalet landstingsanställda har minskat har antaletläkare ökat. Antalet sjuksköterskor har legat på ungefär oförändrad nivå. Istort sett alla grupper av LO-anslutna inom vårdpersonalen har minskat.Sammantaget har detta inneburit att sjukvårdens möjligheter att bedrivaomvårdnad har minskat kraftigt.Allvarliga ekonomiska problemLandstingen har övertagit ansvaret förläkemedelskostnaderna. Dessa har ökat med merän . Fortsätter den utvecklingen behövs en årliguppräkning av statsbidragen med enbartför att kompensera landstingen för ökade medicinkostnader.Sker inte detta kommer läkemedel och vårdkvalitet att ställasmot varandra. Landstingen uppvisade ett mycket negativtekonomiskt resultat 1997. Endast ett landsting, ,gick med överskott. Kravet på budgetbalans ställerkrav på nedskärningar av kostnaderna i flera landsting omman inte ökar statsbidragen kraftigt. Man kommer att haallvarliga svårigheter att rekrytera utbildad personal, vilketkan ge negativa effekter på verksamheten och självklart ökakostnaderna. Sjukvårdens viktigaste problem är brist påresurser, men det finns också andra allvarliga problem.Privatiseringar och köp-säljI bedrevs en intensiv borgerlig kampanjför att genomföra privatiseringar och konkurrensutsättningar.Många av senare tids omskrivna "vårdskandaler" har drabbatverksamheter som såldes ut . Delar avsjukvården förvandlades till en marknad där det gällde attvisa upp så stor lönsamhet som möjligt. Billigast blev bäst.Kvalitén blev en bristvara. Att förvandla sjukvården till enmarknad har haft en rad negativa effekter: Konkurrenseninom vården har i flera fall lett till att det blivit ännu svårareatt kontrollera kostnaderna vilket lett till krav på drastiskabesparingar. Marknaden har lättare att tillgodose dehögröstades och relativt friskas behov jämfört med de svårastsjukas. Marknadsstyrningen har medfört stora administrativaproblem inom sjukvården eftersom man tvingas räknapengar på alla nivåer.Omvårdnaden har försämratsBesparingarna och marknadstänkandet har framför alltdrabbat omvårdnaden och det dagliga patientarbetet. Detblev färre händer i och med att undersköterskor ochsjukvårdsbiträden minskat kraftigt i antal. Många mycketgamla, psykiskt sjuka och många i behov av långvarigrehabilitering har råkat illa ut. Inom delar av äldrevården hardet varit svårt att upprätthålla en godtagbar medicinskstandard. En ökad press har lagts på de anhöriga och de somarbetar med sjukvård i hemmet har i många fall fått en svårarbetssituation.Arbetsmiljön har försämratsRationaliseringarna har medfört en pressad arbetssituationför undersköterskor, sjuksköterskor och andrapersonalgrupper med nära patientkontakt. Situationen harförvärrats av att vården är en odemokratiskorganisation med stora skillnader i löner och möjlighet tillinflytande. Färre ungdomar har sökt sig till vårdutbildningaroch på lite kan det bli svårt att rekryteratillräckligt med personal till vården.Stigande läkemedelskostnaderKostnaderna för mediciner har stigit dramatiskt de senasteåren. Till en del beror detta på att vi fått effektivareläkemedel, ibland med livsräddande effekt. Men en likaviktig förklaring är att läkemedelsindustrin gör stora vinsteroch att den enorma marknadsföringen lett tillöveranvändning av läkemedel. Dessutom har biverkningarav mediciner ökat och gör allt fler människor sjuka.Primärvården har försvagatsNär de borgerliga införde husläkarsystemet hamnadeprimärvården på många håll i en kaotisk situation. En radolika uppgifter lades på husläkarna som andrapersonalgrupper fick vidkännas kraftiga nedskärningar. Debesparingar som gjorts inom vården innebär i många fall attarbetsuppgifter har förts över på primärvården. Detta hardrabbat såväl förebyggande arbete som tillgängligheten ochden uppsökande verksamheten.Vårdköer och väntetiderDet går aldrig helt att undvika vårdköer eftersom man alltidbör prioritera de som är svårt akut sjuka framför de som kanvänta utan någon medicinsk risk. Köer och väntetider berordock i många fall fortfarande på dålig organisation. En dåligsamordning mellan olika sjukhus har medfört att människorfått vänta på operation eller annan behandling i onödan. Attgenerellt förkorta köerna inom vården kräver alltid att mantillför mer resurser. Om resurser inte tillförs utifrån är detstor risk för att svaga gruppers behov av vård blir det som iförsta hand drabbas.Ojämlikhet i vård och hälsaBåde behovet av och tillgången på vård är ojämnt fördelade.Sjukdom och dålig ekonomi går ofta hand i hand. Högavårdavgifter innebär att människor utestängs från vård.Under senare år har det förekommit rapporter som tyder påatt människor med låga inkomster avstått från att söka inomsjukvården. Detta kan naturligtvis innebära att sjukdomarförvärras i onödan. Bristen på uppsökande verksamhet göratt långvarigt psykiskt sjuka och hemlösa har svårt att fåkontakt med vården. Den psykiatriska vården, särskilt barn-och ungdomspsykiatrin, har haft svårt att svara upp mot nyavårdbehov.För lite förebyggande arbeteSjukvården är betydligt bättre på att behandla patienter än påatt förhindra att de kommer dit. Bristen på ett braförebyggande arbete beror både på dåliga kunskaper om hurmänniskor lever och på att sjukvården har en ensidigmedicinsk inriktning. Ett kraftigt försummat område harvarit kvinnors hälsa. Sjukdomar som i första hand drabbarkvinnor, exempelvis benskörhet, muskelvärk ochmedicinberoende har varit försummade både inomförebyggande arbete och när det gäller vård och behandling.Hur ser framtiden ut?Landstingsförbundet har analyserat sjukvårdensekonomiska situation och dess analys kan sammanfattas inågra punkter: Utgångspunkten är att landstingensverksamhet minskat i fastapriser. har dock förutsättningarnaförändrats - 1996 var statsbidragen 5,8 miljarder och 1998blir de 8,8 miljarder. Bortser man från läkemedlen (vilketförutsätter att dessa finansieras av staten) skulle enoförändrad sjukvårdsandel av BNP ge ett utrymme för attöka sjukvårdens kostnader fram till 2010.Detta kan inte finansieras med hjälp av landstingsskattenutan det kräver att statsbidragen till sjukvården successivträknas upp. Skall man avsevärt förbättra vården -exempelvis införa en behandlingsgaranti eller utvidgadvårdgaranti - krävs ett ytterligare resurstillskott. Ensammanfattande slutsats av landstingsförbundets beräkningarär att sjukvården behöver ett resurstillskott av betydandestorleksordning under ett avsevärt antal år framöver. Detfinns ett samhällsekonomiskt utrymme för detta - frågan ärom den politiska viljan finns? Många av sjukvårdens bristerkan rättas till om vi får genomslag för vänsterpolitik ilandsting och kommuner.Vänsterpartiets förslagResursgaranti hellre än vårdgarantiI dessa tider talas det mycket om vårdgarantier.Vänsterpartiet tror att det allra viktigaste är att ge sjukvårdenen reservgaranti och att sjukvården tillförs mer pengar underett antal år framöver. Därigenom skulle det återigen blimöjligt att planera långsiktigt, rekrytera personal, förbättraomvårdnaden och minska vårdköerna.Bättre arbetsmiljö och kortarearbetstidSjukvården behöver en mer demokratisk arbetsorganisationmed minskade löneklyftor, där alla personalgrupperskompetens tas till vara. Arbetsvillkoren och arbetsmiljöernabör förbättras, framför allt inom omvårdnadsarbetet.Förhållanden inom hemsjukvården och anhörigvårdarnassituation bör förbättras. Också entreprenörer skall varaskyldiga att erbjuda bra arbetsvillkor och arbetsmiljöer. Enarbetstidsförkortning bör påbörjas, i första hand inom demest vårdtunga områdena. krav på en allmänarbetstidsförkortning är en väg att långsiktigt förbättraarbetsvillkoren inom sjukvården. Vårdutbildningen börbyggas ut och rekryteringen till vårdyrken förbättras, blandannat genom att det blir mer självständiga, kvalificerade jobbdär man har inflytande och makt att förbättraarbetssituationen.Det förebyggande arbetet bör ställas icentrumVänsterpartiet ser det som allra viktigast att man försökerförhindra att människor blir sjuka. Sjukvården kan bidra tilldetta genom att föra ut kunskap om sjukdomars orsaker ochom hur man förebygger dem. Man kan också påverkasamhällsplaneringen och bostadsmiljön så att man undvikersjukdomsrisker. Uppsökande verksamheter som riktar sig tillutsatta grupper, riktade hälsokontroller och hälsosamtal kanminska klyftorna i hälsotillstånd. En aktuell utredning frånStockholms läns landsting visar att varje krona som satsas påbra förebyggande arbete innebär en besparing på mellan 10och i minskade framtida vårdkostnader.Folkhälsoarbete är en investering för framtiden ochegentligen det enda anständiga sättet att spara i vården.Vänsterpartiet ser det som mycket viktigt att arbetet medföretagshälsovården förstärks, bland annat genom enutvecklad lagstiftning och riktade statsbidrag.Arbetet med kvinnors hälsa börförstärkasDe senaste årens ökande sjukskrivning ochförtidspensionering på grund av arbetsframkallad ohälsa hari högre grad drabbat kvinnor än män. Många kvinnor somhamnar inom sjukvården upplever att de inte blir tagna påallvar. Sjukdomar och symptom som i första hand drabbarkvinnor har sämre status än mäns sjukdomar. Vänsterpartietarbetar därför med att få in det kvinnliga perspektivet inomhälso- och sjukvården. Såväl sjukvården som detförebyggande arbetet bör i högre grad fokusera på kvinnorshälsa , mannen har, som vi tidigare givet exempelpå, alltför länge varit norm.Primärvården förstärks och görsavgiftsfriPrimärvården, distriktsläkare, distriktssköterskor ochvårdcentraler, har en nyckelroll när det gäller sjukvårdenstillgänglighet och för möjligheterna att få vård nära hemmet.Primärvården bör förstärkas som dessområdesansvar och ansvar för det förebyggande arbetetbetonas tydligare. Besök hos distriktsläkare,distriktssköterskor och andra personalgrupper inomprimärvården bör vara helt avgiftsfria i syfte att ökatillgängligheten.Akutsjukvård av hög kvalitetDen medicinska utvecklingen har medfört att det ställs högrekrav på att akutsjukvården skall ha tillgång till mycketavancerade undersöknings- och behandlingsmetoder. Denkvalificerade akutsjukvården bör därför koncentreras tillrelativt få sjukhus, vilket ställer krav på ambulanser medvälutbildad personal och bra utrustning, kompletterade medhelikopterambulans. De fullständigt utrustade akutsjukhusenkompletteras med närsjukhus med möjlighet tilldirektintagning av patienter. Arbetet med att rehabiliteramänniskor till en återgång i arbete eller till en socialt bättretillvaro bör få en mer central plats.Sjukvården av äldre bör förbättrasSjukvården av äldre har till stora delar förts över tillkommunerna. Detta ställer mycket stora krav på att man kanupprätthålla en god medicinsk standard inom äldreomsorgen.Den kommunala äldreomsorgen skall ha stöd av geriatrisktutbildade läkare eller distriktsläkare med tillräckligkompetens och med klara ansvarsområden. Det bör finnasklara riktlinjer för vad som är en godtagbar medicinskstandard inom vården av äldre. Ett bra lokalt samarbete närdet gäller olika vårdformer av äldre bör utvecklas mellanlandsting och kommun.Psykiatrin bör förstärkasDen psykiatriska vården bör förbättras och samarbetet medkommunerna bör utvecklas. Psykiatrin bör utveckla enuppsökande verksamhet som också når de psykiskt sjukasom riskerar att bli isolerade eller bostadslösa och som intesjälva söker vård. Allt fler barn- och ungdomar drabbas avpsykiska problem. Barn- och ungdomspsykiatrin bör därförbyggas ut.Bättre kontroll över läkemedlenSamhället och särskilt landstingen bör ta ett fastare greppöver läkemedelshanteringen. Läkemedelskommittér bör hamöjlighet att granska och aktivt styra användningen av olikamediciner. Läkemedelsindustrins marknadsföring börbegränsas och industrin bör helt frikopplas från läkarnasvidareutbildning.Mer forskning med ökad socialinriktningDet behövs mycket mer forskning om sambandet mellanmiljö och sociala förhållanden samt ohälsa. Landstingen böraktivt stödja samhällsmedicinskt forsknings- ochutvecklingsarbete som förbättrar kunskaperna om vilkagrupper i samhället som drabbas av sjukdom och vilkaorsaksfaktorer som finns. Det är mycket angeläget att manfår bättre metoder för att utvärdera och följa uppförebyggande arbete. Också den alternativa medicinen böruppmärksammas. Arbetet med att utarbeta nationellariktlinjer när det gäller stora folksjukdomar bör förstärkas.Utveckla en demokratiskt styrdsjukvårdSjukvården har haft nog av konstgjorda marknader ochprivatiseringsexperiment. gäller det att koncentrera sig påvårdens innehåll, att stärka omvårdnaden och säkrapatienternas rättigheter. Huvuddelen av vården bör också iframtiden drivas i offentlig regi och andra driftsformer bör ihuvudsak ses som ett komplement. Alla personalgrupper bör ges en aktiv rollnär det gäller att bestämma över vårdens framtid. Patient-och handikapporganisationer bör få ett ökat inflytande.Vänsterpartiet vill bygga vidare på och förbättra ensjukvårdsorganisation där landstingen och demokratisktvalda organ har det avgörande inflytandet.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om inriktningen av sjukvården i under kommandemandatperiod,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ökade bidrag till landstingen och kommunerna under kommandemandatperiod.Stockholm den 23 oktober 1998Gudrun ()()()()()()()()()