mot · GM02So467 · 1998-10-28 00:00:00 — Med en bättre fortbildning skulle distriktssköterskornakunna ta ett bättre ansvar för patienter med folksjukdomar som diabetes,astma, högt blodtryck m m.I görs omkring 25 miljoner öppenvårdsbesök hos läkare varavungefär hälften sker i primärvården. Besöksfrekvensen har långsamt ökatinom primärvården. Under primärvårdens uppbyggnad hardet funnits en brist på läkare medan personalgrupperna runt läkarnahar växt kontinuerligt. Läkarbristen har gjort att primärvården haft svårt attfullt ut leva upp till sin uppgift som basen i vården.Krisen i primärvården har förvärrats som antalet privatavårdgivare har minskat i antal. Den socialdemokratiska misshandeln avprivatläkarna har med andra ord skett som behovet av läkare iprimärvården har varit oförändrat. har primärvården ocksåförsetts med fler och tyngre uppgifter än vad den hade ansvar för tidigare.Primärvården är hårt pressad. Arbetsbelastningen har ökat markant.Nedskärningar och allt kortare vårdtider på sjukhusen ökar pressen påhusläkare, distriktssköterskor och andra personalgrupper i primärvården.Husläkare och distriktssköterskor riskerar att bli utbrända och förlora sinarbetsglädje.Krisen i vården har flera förklaringar. En viktig bakgrund är att omkring80 000 tjänster försvunnit i vården . Socialdemokratiskt motståndmot viktiga strukturreformer som vårdgarantin, öronmärkning avkommunpengar och att använda sjukförsäkringspengar i vården för att kapaköer har inte gjort situationen lättare. En annan förklaring - som lyfts fram iden här rapporten - är att Socialdemokraterna försvårat för de privata vård-givarna. som det råder brist på personal och människor står ivårdkö har man fört en politik som resulterat i att antalet privata vårdgivareär färre än tidigare.Mångfald ger mer vård förpengarnaDet finns flera jämförelser mellan privat och offentlig vårdsom visar att den privata vården ger mer vård för pengarna.Den privata vården skapar en kostnadspress som resulterar iett bättre utnyttjande av resurserna i form av personal,organisation av arbetet, lokalutnyttjande m m. Det leder i sintur till att patientkontakten ofta är bättre och att det som litediffust kallas för vårdkvaliteten ofta blir bättre inom denprivata vården.De jämförelser som har gjorts mellan offentlig och privat vård har berörtflera olika verksamheter inom vården. I en stor undersökning i Stockholmjämfördes drygt 40 privatmottagningar mot nästan 20 offentliga sjukhus-mottagningar (Kostnadsjämförelser, 1997). Två andraundersökningar kan också nämnas, en om privat och offentlig primärvård iNorrköping och en om privat och offentlig mödravårdsverksamhet iÖstergötland (utförda av forskare vid CMT, teknologi vid ). Den tidigare nämndastatliga utredningen, spelregler, Samverkansdelegationen, har ocksålåtit göra undersökningar om familjeläkarna i och en jämförelsemellan privata och offentliga specialistläkare i sex landsting. Dessa under-sökningar och utredningar visar samstämmigt att den privata vården är merkostnadseffektiv och den har lika eller högre vårdkvalitet.En del av förklaringen är att de privata specialisterna kan planera sin egenverksamhet bättre och inte störs av annat arbete på exempelvis en avdelningpå ett sjukhus. De privata specialisterna har nästan genomgående mer tid förpatientkontakt på mottagningen, vilket ökar produktiviteten av läkarbesökytterligare. Organisationen kan lättare "toppas" på en mindre mottagning därallting är mer överskådligt och lättare att påverka än på en större mottagningeller ett sjukhus. Det ger ett bättre resursutnyttjande av såväl schemaläggningför personal som lokaler och patientkontakt. Friheten för de anställda imöjligheten att påverka sitt arbete är helt enkelt större vilket bidrar till enbättre vård.Ofta visar sig patienterna vara mer nöjda med den privata vården än medden offentliga. Det visade sig bland annat tydligt i undersökningen ommödravården i . Bemötande, information, tillgängligheten i formav väntetider m m uppgavs i regel vara bättre på de privata mödravårds-centralerna än de offentliga, o s v.Slutsatsen är att den privata vården oftast har getts ett bättre "betyg" änden offentliga i de jämförande undersökningar som gjorts. Det finns såledesinga erfarenhetsmässigt belagda slutsatser som kan dras av dessa studier somger en motsatt bild. Den privata vården har helt enkelt gett mer nöjdapatienter, mer nöjd personal som den bättre utnyttjat resurserna. Såser den privata vårdens verklighet ut. Detta borde tala för en mer positivpolitik mot privata vårdgivare - en politik som uppmuntrar mångfald ivården. Inte en politik som minskar antalet privata vårdgivare och försvårarför de få kvarvarande.Flera alternativ och ökad konkurrens bidrar till en ökad kostnadspress somskulle kunna frigöra avsevärda summor som kan användas till att ge mervård för pengarna. Ett frisläppande av de privata vårdgivarna skulledessutom relativt snabbt fylla igen de luckor i vården där det råder brist påläkare - inte minst inom primärvården.Liberala krav för bättrefungerande öppenvård ochför fler privata vårdgivareRätt till husläkareFolkpartiet föreslog husläkare och drev frågan ivalet mot ett hårt socialdemokratiskt motstånd. Som ettresultat av den borgerliga valsegern 1991 genomfördeshusläkarreformen . Socialdemokraterna avskaffadereformen efter maktskiftet. medhusläkarlagen avskaffades också den fria etableringsrättenför allmänläkare och sjukgymnaster.Husläkarreformen innebär en nära sjukvård med allmänläkare ochdistriktssköterskor, en laglig rätt att välja och knyta en fast läkarkontakt,etableringsfrihet för alla specialister i allmänmedicin och konkurrens på likavillkor mellan privata och offentliga vårdgivare. Målet skall vara en hus-läkare per 1500 invånare.Privata vårdgivare skall ha rätt attöverlåta sin praktik till kollegerFör att främja tillväxten av privatpraktiserande läkare även iframtiden är det viktigt att det finns möjlighet förprivatpraktiserande läkare med specialistkompetens attöverlåta sin praktik till en annan läkare med samma ellerlikartad specialistkompetens. Denna rätt fanns tidigare menavskaffades av Socialdemokraterna. Vi vill återinföra dennamöjlighet för de privata specialistläkarna.65-årsregeln skall rivas uppPrivata vårdgivare skall få fortsätta sin verksamhet även efterdet att de fyllt 65 år.Remisstvånget skall avskaffasRemisstvånget fyller ingen stor funktion men verkarhindrande för den privata vården. Det finns flera exempel därsocialdemokratiskt styrda landsting har använt remisskravet imotverkande syfte för de privata vårdgivarna. Det bör därförsnarast avskaffas.Återinförd etableringsfrihetEn återinförd etableringsfrihet för privata allmänläkare ökarvalfriheten. Vi vill även att den fria etableringsfrihetenförutom allmänläkare även skall omfatta sjukgymnaster,geriatriker, barnläkare, gynekologer och barnmorskor.Konkurensutsätt all öppenvårdAll öppenvård bör konkurrensutsättas för att på det sättetdels öka effektiviteten, dels underlätta för privata alternativatt få större utrymme.Förstärkt kvalitetsgarantiDet skall krävas kvalitetscertifikat för all den verksamhetsom upphandlas efter konkurrensutsättningen. Utan dettakvalitetscertifikat - ingen upphandling. Kraven på kvalitetkan utformas i form av en standardmall av Socialstyrelsenoch tillämpas av kommuner och landsting.Förstärk upphandlingskompetensenBeställarfunktionen måste stärkas för att förhindra brister iupphandlingen. Det skall vara obligatoriskt att läkare ochsjuksköterskor skall ingå i beställarstaben. Deras ord måsteväga tungt när de olika anbuden på den konkurrensutsattaverksamheten skall bedömas.Upprätta nationella vårdprogramSocialstyrelsen skall tillsammans med den medicinskaprofessionen intensifiera arbetet med att utveckla ochgenomdriva rikstäckande vårdprogram för olikadiagnosgrupper. Det stärker den enskilde patientens rätt tillvård på lika villkor.Valfrihet i mödravårdenPå några ställen i landet har skrivit avtal medprivata barnmorskor för att öka patienternas valfrihet inommödrahälsovården. I de landsting som har slutit avtalbegränsas dock ofta valfriheten genom olyckliga avtals-konstruktioner. Orsaken är främst tak för antalet inskrivnaper år. Det innebär att de som blir gravida intekan vara säkra på att de kan erbjudas en valmöjlighet. Dettaär naturligtvis inte rättvist. Blivande föräldrar ska i allalandsting kunna välja vilken barnmorska de ska gå till.Vi anser att kostnaden för mödrahälsovård bör följa föräldrarna, som enmödravårdspeng. De mottagningar som har vårdavtal med bör fåersättning för de föräldrapar som valt dem. Eftersom det inte finns flerersättningar att betala ut än antalet föräldrapar bör det inte bli något problemmed totalkostnadskontrollen.Valfrihet också ibarnhälsovården!De allra flesta föräldrar vill ha sin barnhälsovård i singeografiska närhet. Barnavårdscentralerna och motsvarandebarnmottagningar hos vissa distriktssköterskor i landstingetsregi ger en mycket god barnhälsovård med hög kvalitet.Även kommer huvuddelen av familjerna att sökasig till denna vårdform.En del föräldrar vill dock få sin barnhälsovård hos någon annan. Vi villdärför införa en form av barnhälsovårdspeng, så att föräldrarna själva kanvälja barnhälsovårdsmottagning. Samma kvalitetskrav ska gälla för denprivata verksamheten som inom verksamhet.HögkostnadsskyddetFolkpartiet vill ha ett bättre högkostnadsskydd för läkemedeloch läkarbesök än det nuvarande. Vi anser atthögkostnadsskyddet skall bestå i ett likadanthögkostnadsskydd, för läkemedelsutgifter och 1 000kr för besök i den öppna hälso- och sjukvården. Totalt 2 000kronor skall vara den nivå då högkostnadsskyddet inträder.KvalitetsutvärderingarDet sker en ständig utveckling inom hälso- och sjukvårdennär det gäller metoder, teknik och diagnostik. Nya metoderprövas och utvärderas för att sedan antingen förkastas ellerbli en integrerad del av den ordinarie verksamheten. Det ärviktigt med öppenhet för det som är nytt och outforskat.Metoder som inte har visat sig effektiva ska sorteras ut ur sjukvården.SBU, av medicinsk metodik, utvärderarmedicinska metoder ur ett medicinskt, ekonomiskt, socialt och etisktperspektiv. SBUs rapporter måste få större genomslag i hälso- ochsjukvårdens arbete. Klinikerna bör åläggas att metodiskt genomföra utrens-ning av det som inte har effekt enligt utvärderingarna. De enskilda läkarna,såväl i öppen som sluten vård, måste också stimuleras till att utvärdera sinametoder och arbetssätt.Lika viktigt är det att göra utvärderingar av nya, alternativa metoder för attkunna jämföra dem med mer beprövade arbetssätt. Sådana utvärderingar skaske på likvärdiga villkor.I samband med fortsatta rationaliseringar är det viktigt att kvaliteten ivården inte undergrävs. Dels för att kvalitetssänkningar bör kallas för vad deär, dels för att uppslutningen och förtroendet för rationaliseringarna kan ökaom man litar på att det är just rationaliseringar och inget annat. En väg att gåär sannolikt att arbeta med kvalitetssäkring. Förutom att certifiering är enviktig garantistämpel visar också erfarenheter från till exempel attprocessen ofta leder till betydande besparingar. En orsak till detta är attkvalitetssäkring handlar mycket om att göra personalen i vården medvetenom vad de gör och varför. Och just detta är en mycket viktig mekanismbakom effektiviseringar.Vägen till framgång inom kvalitetsarbetet ligger i att det blir en naturligdel i personalens arbete. I kvalitetsarbetet ligger målstyrning från politikeroch ekonomisk uppföljning, men detta leder inte automatiskt till kvalitetshöj-ningar om inte personalen förmås engagera sig i kvalitetsfrågorna dagligen.Ett sådant engagemang leder otvetydigt till en stolthet över den egnauppgiften och till en högre arbetstillfredsställelse. Ju enklare måtten påkvalitetsuppfyllelsen görs, desto större är förutsättningen att de mäts ochföljs upp. Särskilt framgångsrika arbetslag bör premieras och lyftas fram såatt andra kan lära av ett framgångsrikt arbete.Våld i vårdenArbetsrelaterat våld bl.a. inom hälso- och sjukvården harblivit allt vanligare i . haruppmärksammat detta i sin programskrift Läkare om våldsom utkom . Särskilt utsatta är personer som arbetarinom psykiatrin. I en nyligen genomfördintervjuundersökning uppgav var tredje läkare att hon/hannågon gång utsatts för fysiskt våld av en patient. Sju av tiopsykiatriker i har utsatts för hot och våldi arbetet. Skötarna inom psykiatrin är en grupp som särskiltmåste uppmärksammas därför att de mött så mycket hot i sittarbete.Relationen mellan personal inom hälso- och sjukvården och de vård-sökande bygger på förtroende. När en patient utsätter personalen för hot ochvåld finns, utöver risken för fysiska och psykiska skador, också risken attbehandlingen misslyckas. Det är därför viktigt att personalen både får enutbildning i hur man hanterar dessa situationer men också får hjälp och stödatt bearbeta vad som inträffat i samband med hot och våldshandlingar frånpatienter.PsykiatrinUnder senare år har det skett stora förändringar inom denpsykiatriska vården. Alltfler psykiskt sjuka personer, somförr tillbringade större delen av sina liv på mentalsjukhuseller vårdhem, bor numera utanför institutionerna och får sinvård på hemorten.För att detta skall fungera väl måste vården och servicen samordnas mellande olika vårdgivarna och anpassas till patientens behov.De psykiskt störda är utsatta människor. Som regel har de betydligt sämrelevnadsförhållanden än andra. fastslog att de problemsom gällde b l a inom äldreomsorgen med det dubbla huvudmannaskapet ilika stor utsträckning gällde de psykiskt långtidssjuka. I utredningenföreslogs också att det borde införas nya styrformer med syfte att gekommunerna incitament att prioritera alternativ till den dåvarande vården.Den förra regeringen lade fram en psykiatriproposition som antogs avriksdagen och började gälla som i stor utsträckningbyggde på psykiatriutredningen.Den innebar att ansvaret för service och vård till personal med långvarigaoch allvarliga psykiska störningar skall preciseras och att de också skallomfattas av ett kommunalt betalningsansvar, på samma sätt som gäller föräldre personer och personer med funktionshinder. Kommunerna fick alltsåett obligatoriskt betalningsansvar för vissa psykiskt långtidssjuka.Kommunerna skall tillgodose behovet av service, sysselsättning, stöd ochvård men inte nödvändigtvis själva producera dessa insatser. De skall ocksåse till att den psykiskt störde får ett ombud som kan tillvarata dennesrättigheter. Hela psykiatrireformen skall utvärderas av åren1995-98. Det är viktigt att denna utvärdering följs noggrant. vill vi gåvidare genom att uppmärksamma fler problem inom psykiatrin.För unga människor som drabbas av psykoser är det viktigt attpsykosförloppet stoppas och hävs så fort som möjligt för att undvika ettlivslångt lidande. En förutsättning för att detta skall kunna ske är att vårdenär lättillgänglig för såväl patienter som anhöriga. Vård i hemmet fungerar omdenna lättillgänglighet till akuta vårdinsatser finns. Vi föreslår att enutredning tillsätts som ser över patientens behov av rätt diagnostik på etttidigt stadium. Denna utredning skulle också kunna se över behovet av enrättighetslagstiftning liknande den för människor med funktionshinder, LSSoch , även för vissa kategorier av människor med psykiska sjukdomar.Ett annat relativt nytillkommet problemområde är invandrare medpsykiska problem. Det är viktigt att vårdpersonalen inom psykiatrin är välförtrogen med de psykiska problem som olika invandrargrupper kan företemot bakgrund av vad de tidigare upplevt i livet. Kunskap om följdverkningarav tortyr bör också förekomma.Psykosocial kompetens iprimärvårdenI primärvårdsuppföljning 1996 redovisade25 huvudmän sammanlagt 1186 mottagningar varav 205hade tillgång till kurator eller psykologkompetens, dvs påförhållandevis få centraler.I de få studier som utförts över betydelsen av tillgång till psykosocialkompetens (kurator, psykolog, socionom) på vårdcentraler visas att de kanslå en brygga över till andra discipliner i samhället som är väsentliga förrehabiliteringen av patienterna. Dessutom kunde handläggningstidenförkortas genom att rehabiliteringen kunnat planeras på ett tidigare stadiumoch olika instanser samordnas. Kuratorsverksamheten ledde också till attpsykosociala problem kunde upptäckas bakom den medicinska diagnosenvilka på så sätt kunnat åtgärdas på ett effektivare sätt. skall maninte sticka under stol med att på vissa håll har det uppstått samarbetsproblemmellan personal med hälso- och sjukvårdsutbildning å ena sidan ochsocialtjänstkompetens å den andra. I de få studier över patienterstillfredsställelse med kuratorsinsats som föreligger visas att majoriteten avpatienterna var nöjd med kuratorsinsatsen.I län har man gjort en utredning om behovet av psykosocialt stödoch behandling inom hälso- och sjukvård. Denna har gått påremiss. Utredningen anser att ett psykosocialt synsätt och kunnande har ensjälvklar plats inom hälso- och sjukvården och att särskilda resurser för dettabör tillföras de vårdcentraler som saknar tillgång till detta. Behovföreligger också inom sjukhusvården att ha tillgång till denna kompetens.I uppföljning av primärvården framlagd 1998 skriverstyrelsen " att antalet kuratorer och psykologer nu ökat i primärvården ochatt de finns på mer än var tredje mottagning av vårdcentralstyp. Dennautveckling ökar primärvårdens förmåga att ansvara för ett basaltomhändertagande när det gäller krisreaktioner och andra psykiskainsufficiensreaktioner. "Mot bakgrund av de erfarenheter som gjorts av att i primärvårdeninrymma också psykosocial kompetens anser vi att de husläkarmottagningarsom ännu inte har denna kompetens måste tillföras sådan.PersonaltillgångSverige kommer att få en skriande brist på sjuksköterskorom ingenting görs. Andra bristyrken på grund av storapensionsavgångar är receptarier och psykologer.När det gäller hälso- och sjukvården har regeringen inrättat en kommissioninom för att närmare kartlägga framtida utbildningsbehovsamt att föreslå åtgärder för att underlätta rekryteringen av personal tilldenna sektor. Kommissionen skall också överväga en långsiktig lösning avdimensioneringsfrågan för högre utbildning inom vård- och omsorgssektorn.Bristen på utbildningsplatser för den praktiska tjänstgöringen är ett påtagligtproblem t ex för psykologer. I den utredningen bör man se hur karriärvägarnainom vårdyrkena kan utvecklas. Man bör också ta fram förslag om hur manskall kunna stimulera dem som lämnat yrket till att återvända. Vidare börman underlätta för personer med utländsk bakgrund och som harvårdyrkesutbildning att arbeta inom vårdyrkena. Ett problem här ärutformningen av språkproven, där man fäster stor vikt vid förmågan tillrättstavning. Med tanke på den utbredda användningen av datorer isjukvården borde invandrares problem med stavning, t.ex. användningen avdubbelkonsonanter, kunna lösas, och inte bli till ett hinder för yrkes-utövningen.Till detta bör läggas att personalbristen också kommer att bli stor inomapoteksverksamheten. kommer 397 personermed receptarieutbildning att avgå med pension. Med tanke på de föränd-ringar som denna verksamhet står inför - elektroniska recept, distansfarmacim m kommer rekryteringsbehovet att vara stort. är rekry-teringsläget bekymmersamt med i många fall inga sökande till utannonseradereceptariebefattningar. Detta personalbehov behöver snabbutredas så attantalet utbildningsplatser kan dimensioneras därefter.AnslagsfrågorFör anslag se kommittémotion Vissaanslagsfrågor m m.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att bemyndigar regeringen att aktivera försäkringspengar isyfte att korta vårdköer och förbättra rehabilitering,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att regeringen skall sammankalla om att det införs en vårdgaranti fr.o.m. ,3. att beslutar att återinföra den fria etableringsrätten för privataallmänläkare, barnläkare, gynekologer, geriatriker, sjukgymnaster ochbarnmorskor,4. att beslutar upphäva 65-årsregeln för privata vårdgivare,5. att beslutar att all öppenvård skall konkurrensutsättas,6. att beslutar att återinföra husläkarlagen,7. att beslutar att återinföra rätten för läkare medspecialistkompetens att överlåta sin praktik till läkare med samma ellerlikartad specialistkompetens,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett bättre högkostnadsskydd,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förstärkt kvalitetsgaranti,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förstärkt upphandlingskompetens,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om nationella vårdprogram,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vikten av mångfald i vården,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om primärvårdens problem,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om våld i vården,15. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om psykiatrin,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av psykosocial kompetens vid husläkarmottagningar,17. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vikten av att rekrytera studenter inom bristyrken såsom vård,18. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en snabbutredning av kommande behov av personal inomapotekarverksamheten.Stockholm den 28 oktober 1998Lars ()()()()()()()()()1Yrkande 1 hänvisat till SfU.