mot · GL02A45 · 1998-03-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:62 Regional tillväxt - för arbete och välfärd 1 Ett särpräglat län 16 2 Arbetslösheten plågar länet 16 3 Nya flyttlass rullar 17 4 Statsbudgetens sanering har ökat obalansen 17 5 Avregleringen och storstadssatsningar 17 6 Motiv för regionalpolitik 18 7 Hur ska regionalpolitiken finansieras? 8 Infrastruktur och regional utveckling 19 9 Kortare arbetstid, mer fritid 21 10 Ett särskilt näringspolitiskt utvecklingsprogram för 21 11 Länets förnybara resurser förslösas 22 11.1 Skogsvård och skog som energiråvara 22 11.2 Utvecklingsprogram för träindustrin 23 11.3 Ett statligt prospekteringsföretag 24 11.5 Turismen en ny basindustri i länet 25 12 Arbetsmarknadsmedel i skogsbruket 26 1 Ett särpräglat län är till ytan största län. Medan befolkningen uppgår till en kvarts miljon är ytan fyra gånger så stor som . Länets präglas fortfarande av stora basindustrier där staten är en viktig ägare. finns i länet avancerad forskning och högteknologisk industriell verksamhet inom vissa områden. Metallurgiforskningen håller hög klass liksom delar av den forskning som bedrivs i anslutning till rymdcentra i . samlas många av världens ledande bilindustrier för att genomföra sina biltester i länets speciella klimat. sista vildmark och midnattssolen finns också i detta län och ger länet fördelar för turistnäringen. I länets angränsande områden i , och bor över fyra miljoner människor men kommunikationer och handel går fortfarande till allra största delen i nordsydlig riktning, vilket sammanhänger med den halvkoloniala roll som spelat under århundraden. I samarbetet över gränserna i öst-västlig riktning, det s.k. , finns en stor slumrande potential för att utveckla en ekonomiskt bärkraftig och ekologiskt uthållig region. Stärkandet av den öst-västliga inriktningen av infrastrukturen är därför strategiskt viktig. För regionen viktig forskning och högskoleutbildning bedrivs i , , och . Rennäring och samekultur sätter också sin prägel på regionen. 2 Arbetslösheten plågar länet plågas av den högsta arbetslösheten . Länet har 1997 enligt propositionen landets högsta arbetslöshet eller drygt 25 000 personer öppet arbetslösa eller i åtgärder. Av de 11 arbetskraftregionerna i länet tillhör 8 de 10 arbetskraftregioner som har högst arbetslöshet i landet. Under en lång följd av år har tusentals arbeten försvunnit inom basnäringarna, verkstads- och byggnadsindustrin vilket drabbat främst män. De senaste årens nedskärningar inom offentlig verksamhet har främst drabbat kvinnor. De långtidsarbetslösa uppgår till ca 3 000 personer. Totalt är 34 000 norrbottningar anmälda vid arbetsförmedlingen vilket motsvarar en femtedel av arbetskraften. Den hårdhänta och snabba saneringen av statsfinanserna för att möjliggöra att tydligt ska kvalificera sig för EMU och stå emot trycket från den internationella finansmarknaden går givetvis ut över verksamheten i kommuner, landsting och stat. Medan börserna i , och slår rekord befästs massarbetslösheten, vårdskandalerna blir vardagsmat och allt fler skolor hamnar i allvarlig kris. Även enligt regeringens egen prognos kommer färre att vara anställda i offentlig verksamhet än 1995. Arbetslösheten i länet är nu snarare värre än den arbetslöshet som många befarade skulle inträffa efter EU-medlemskapet. Lite förenklat kan man säga att den relativt höga sysselsättningen i vilat på en effektiv exportindustri, en hög nivå på byggverksamhet och en stor offentlig verksamhet. Exportindustrin verkar i stor utsträckning inom en mogen bransch som jagar vinster genom att sänka kostnader och hålla nere antalet anställda. Efter 1980-talets byggboom och fastighetsspekulation har byggbranschen stora svårigheter och regeringen lovar EU fortsatt krympning av den offentliga verksamheten. De som sagts upp från offentlig verksamhet ska ges utbildning eller gå till andra meningsfulla arbetsmarknadsåtgärder. Därmed får staten större utgifter för dessa åtgärder och lägre inkomster än om de arbetslösa hade fått ha kvar sina arbetsplatser. Det är således inte säkert att de offentliga utgifterna kan sänkas särskilt mycket genom att säga upp anställda. Då kan EU- institutionernas krav på minskade offentliga utgifter inte heller tillgodoses genom sådana uppsägningar. 3 Nya flyttlass rullar När det gäller befolkningsutvecklingen hade en svag inrikes nettoinflyttning men därefter minskade länets invånarantalet med 6 000 personer. har skogslänen minskat sitt invånarantal med 31 000 personer. Under en lång följd av år har inlandet, småorterna och landsbygden förlorat invånare som flyttat till kuststäder och storstäder. Det är främst den höga arbetslösheten i andra delar av landet som förhindrat att flyttlassen blivit fler. Om inte radikala åtgärder vidtas kommer befolkningsminskningen att fortsätta. 4 Statsbudgetens sanering har ökat obalansen En stor del av de besparingar som sker på statsbudgeten sker på arbetsmarknads- och socialpolitikens område. Sänkt arbetslöshetsersättning och ersättning vid sjukdom och minskningar av andra transfereringar till hushållen som förtids- och sjukpensioner drabbar de regionalpolitiskt prioriterade områdena hårdast. Beroende på arbetslöshet, åldersammansättning, näringslivsstruktur m.m. är det de regionalpolitiskt prioriterade områdena som drabbas av betydande förluster av inkomster och sysselsättning när statsbudgeten saneras. Enligt bedömning motsvarar den totala effekten av saneringen av statsbudgeten under /96 per capita i , medan effekten i är per capita och i per capita. förslag till förstärkningar av kommunernas inkomster och förslag om höjningar av a-kassa och insatser på det sociala området skulle ha varit mycket positivt ur regionalpolitisk synpunkt. Den norrbottniska glesbygden har också varit förlorare när staten rationaliserat och effektiviserat verksamhet inom verk, myndigheter och bolag. Omorganisationer och rationaliseringar inom , försäkringskassor, Posten, , , , , Lantmäteriet o.s.v. har ofta drabbat utsatta regioner genom att välutbildade statligt anställda rationaliserats bort. 5 Avregleringen och storstadssatsningar Den nyliberala tidsanda som präglat såväl forskning som politiska beslut har medfört avreglering, privatisering och ökad konkurrens införts på områden som tidigare betraktats som områden naturliga för monopol. För inland har de negativa effekterna av avreglering av flyget varit uppenbara. Grundläggande post- och teleservice liksom energipriser har någorlunda kunnat upprätthållas i glesbygden men privatisering och skärpt konkurrens kan på en avreglerad marknad snabbt leda till att servicen till glesbygden slås ut. kommer varningar för att en stor del av postkontoren i landet kommer att läggas ned. Propositionen aviserar en proposition om postverksamheten. Vinsterna av avregleringen har främst kommit att tillfalla konsumenterna i landets tätbefolkade område. Det har ansetts nödvändigt att stärka de tre storstadsregionernas konkurrenskraft gentemot övriga regioner i EU genom omfattande infrastrukturinvesteringar i dessa regioner och i förbindelserna dem emellan. Detta har givetvis gett mindre utrymme för statliga satsningar på infrastruktur i stödområdet. Strukturkostnadsreformerna av statsbidragen till kommunerna har stärkt de kommunala intäkterna i storstadsregionerna och försvagat dem i övriga regioner. Detta har lett till att kommunerna i skogslänen tvingats minska utgifterna med belopp som motsvarar hela det nationella regionalpolitiska stödet . 6 Motiv för regionalpolitik Vi kan instämma i de Motiv för regional utjämning som regeringen anför under avsnitt 6.1 i propositionen. Därutöver kan sägas att utbyggnaden av vattenkraften, industriellt utnyttjande av stora skogsarealer, utsläpp till mark, vatten och luft av föroreningar från processindustri och gruvverksamhet har påverkat livsmiljön och den biologiska mångfalden i på ett negativt sätt. Denna industriella verksamhet i har dragit in nettoexportinkomster till landet på vilket är dubbelt så mycket som de nettoexportinkomster övriga landet drar in. av landets vattenkraftsproduktion sker i skogslänen. Statens skatteintäkter på denna kraftproduktion motsvarar . De regionalpolitiska satsningarna kan därför ses som en liten återbetalning för de naturresurser som denna del av landet ställt till förfogande. 7 Hur ska regionalpolitiken finansieras? I propositionen finns egentligen inga nya pengar till den egentliga regionalpolitiken. En del resurser tidigareläggs och fler propositioner med resurser aviseras. regeringen fick bemyndigande att använda för regionalpolitik är medel indragna från länsstyrelserna. har behandlat förslag att återföra en liten del av vattenkraftens vinster till kraftproducerande länen. Till viss liten del sker detta genom att vattenkraftsföretagen enligt vattenlagen tvingas leverera in bygdeavgifter till länsstyrelserna som kompensation för tidigare miljöingrepp. De län som tvingats släppa till natur och resurser från jordbruk, skogsbruk och fiskevatten borde få en mer stabil återbäring. per varje producerad kWh vattenkraft i skulle ge tillbaka till länet. Staten bör ta initiativ till att utreda frågan om att via en produktionsskatt på vattenkraftsanläggningar i skapa en investeringsfond med inriktning mot infrastruktur, FOU och kretsloppsteknik. För uppgår bygdeavgiftsmedel till . Regeringen bör få uppdraget att se över regelverket för bygdeavgifterna med syftet att nå en höjning av dessa medel. Medlen används nu för näringslivsutveckling i kommunerna, satsningar på infrastruktur och stöd till ideella föreningar. Vad som här sagts om produktionsskatt på vattenkraft och bygdeavgifter bör ges regeringen tillkänna. De stora företagen med statlig ägardominans och goda vinster borde mer effektivt kunna medverka i lokal riskkapitalförsörjning för små och medelstora företag i den region de är verksamma. Detta kan ske genom deltagande i lokala näringslivsfonder, lokala börser m.m. 8 Infrastruktur och regional utveckling Betydelsen av infrastruktur för regionalt utsatta områden understryks i propositionen. Flera åtgärder föreslås också. Satsningar på Bothniabanan upp till , , spårviddsväxling i och är givetvis positivt. Stödet till en fraktflygplats i är välkommet. Tidigareläggning av åtgärder för att förbättra väg 45 är viktigt för turism men också för tunga transporter. Åtgärder för ökad bärighet och målsättningen att återta eftersatt underhåll på övrigt vägnät är nödvändigt. I region norr kommer 130 av grusvägar att kunna upprustas. Men för att återställa hela nätet till ursprunglig standard skulle behövas ytterligare . Grusvägarnas standard är viktig för såväl ortsbefolkning som turism. Upprustningen av väg 400 i är av stor vikt för såväl ortsbefolkning som turism. Vad som sagts om grusvägar och väg 400 bör ges regeringen tillkänna. För att främja regionens utveckling får inte infrastrukturen bara ses som en nationell fråga: infrastrukturen i norra måste ses som en del av infrastruktur. De öst-västliga förbindelserna måste ges hög prioritet såväl i norra delen av som i . Utbyggda hamnar på orter som , , och Mo i kan bli viktiga stödjepunkter i ett transportsystem i denna region. För att samarbetet ska kunna byggas ut och få ekonomisk vikt för regionen och minska behovet av regionalpolitiskt stöd i varje land måste en hållbar infrastruktur byggas upp. fram till var transporter av varor och personer mellan länderna på små. Infrastrukturen förföll eller förstördes. Transporterna i regionen gick huvudsakligen i nord-sydlig riktning och inte i öst-västlig riktning. Detta förhållande fortsätter främst på grund av bristen på infrastruktur men också på grund av administrativa hinder och tradition. Det existerande järnvägsnätet måste förstärkas så att gods- men även persontrafik mellan norra och och kan ske. I ett sådant utvecklingsprojekt ingår öppnandet av järnvägsförbindelse via finska till och via Kostamus till , spårviddsväxlingsstation i och en framtida Bothniabana och Norr-bothniabana som förbinder med genom kuststäderna. Snabbtågstrafik mellan kuststäderna och mellan och bör minska behovet av regionalflyg mellan dessa städer. Bandelar längs med förlängningar in i borde bli en del i det växande europeiska järnvägsnätet och borde kunna bli ett s.k. TEN-projekt inom EU. bör i EU driva frågan om stöd till en järnväg längs med fortsatt förbindelser mot och om möjligt som ett TEN-projekt med EU-stöd. har en positiv inställning till utbyggnaden av de euro-arktiska transportområdena. Finansiering av en kustjärnväg får inte utformas så att den stjäl resurser för upprustning av inlandsbana och stambana eller vägnätet i inlandet. I järnvägssystemet bör också tillskapas en ny kombiterminal i utanför för att effektivisera järnvägens möjligheter att ta över gods från långa vägtransporter i regionen. Den statliga upphandlingen av nattågstrafiken på övre måste fortsätta på ett sådant sätt att behovet av resmöjligheter för dem som inte vill eller kan flyga och för besöksnäringen tillgodoses. Även verksamheten med biltåg bör återupptas inte minst för besöksnäringens skull. Det är också viktigt att någon form av vägavgifter skapas så att utländska godstransporter ger en rimlig ersättning för sitt slitage på vägarna. Vägen mellan och har iordningställts i farbart skick med stöd bl.a. från . För att övergången mellan och ska fungera behövs emellertid en permanent gränsstation med internationell status. Förhoppningsvis kommer en sådan gränsstation att börja fungera . Förslag på vägförbindelser med hög standard som binder ihop nordvästra med hamnar på via och bör börja granskas. från Vita Havet med hamnen i via är ett alternativ. Telekommunikationerna har stadigt förbättrats i regionen bland annat genom utbyggnad av NMT 450 och NMT 900. Däremot finns problem inom . Datakommunikation är svagt utvecklad och nyttjandet av datakommunikation är mycket dyrt i . Åtgärder för att förbättra tele- och datakommunikationer bör vidtas också inom landet. I är det på vissa håll inlandet mycket dyrt för företag att få en ISDN-anslutning. AXE-systemet är ännu inte utbyggt. och de IT-satsningar för utbildning och kultur som propositionen föreslår fordras också att tekniken finns i de utsatta delarna av landet som är mål för det statliga stödet. Tillgång till Internet via bredbandsteknik är önskvärt. Där har staten som ägare av ett ansvar att driva på. På grundval av de studier av behoven av förbättrade kommunikationer som tidigare gjorts och den analys som genomförts av för Barents under ledning av svensken bör kommunikationsministrarna i de ingående länderna utarbeta en gemensam plan och prioriteringsordning för att bygga ett ekologiskt uthålligt kommunikationssystem i regionen. Detta bör ges regeringen tillkänna. Vad som ovan sagts om åtgärder för att stärka infrastrukturen i bör ges regeringen tillkänna. 9 Kortare arbetstid, mer fritid Alltför många människor arbetar så mycket övertid att deras hälsa tar skada. Andra mår dåligt av att gå arbetslösa. har en av längsta veckoarbetstider. En arbetstidsreform är nödvändig både för att ge en bättre fördelning av jobb och för att förbättra människors hälsa och livssituation. I finns goda möjligheter till ökad rik och t.o.m. lönsam fritid för de heltidsarbetande. Genom ökad fritid ges ökade möjligheter att bättre sköta om och öka kvaliteten på livet i hus och hem. Ökade möjligheter till egen trädgårdsodling, jakt, fiske, bär- och svampplockning kan betyda att egna livsmedelstillgångar med god kvalitet ökar. Naturupplevelser och bättre hälsotillstånd kan också vara ett resultat av aktivitet i skog och mark. Kontrollen över att ens egna livsmedel inte utsatts för miljögifter och kemikalier ökar. Mer tid för umgänge med familj och vänner och utbildning nås med kortare arbetstid särskilt om hemarbetet fördelas mer lika mellan familjemedlemmar. Förmodligen kan en familj med måttliga arbetsinsatser tillföra sig själv värden motsvarande genom eget arbete på fritid. En kortare arbetstid är särskilt nödvändig för de heltidsarbetande kvinnorna. arbetsdag bör vara målet. Försöksverksamhet pågår i många delar av landet. Erfarenhet från andra länder finns. Övertiden måste begränsas. eller stödområdena 1 och 2 bör bli ett försökslän med kortare arbetstid. Detta bör ge regeringen tillkänna. 10 Ett särskilt näringspolitiskt utvecklingsprogram för Den nya situationen med EU-medlemskap, öppnandet av samarbetet inom , insikterna om miljöhoten, IT-teknikens expansion, ökad klyftor mellan regioner och klasser kräver ett nytänkande också i regionalpolitiken. Politiken i börjar präglas av visioner om att länet ska bli en del av en ekologiskt hållbar arktisk region där självförsörjning av basförnödenheter ökar och länets resurser i högre grad är ställda under lokal och regional demokratisk kontroll. En stark opinion kräver att även måste servicen i offentlig sektor för vård, omsorg, utbildning kultur och fritid spela en viktig roll. Minskningen av personal måste upphöra och den offentliga verksamheten behålla sin del av landets bruttonationalprodukt. Nya arbeten inom privat tjänstesektor och inom miljö- och kretsloppsteknik och bioenergi kommer också att spela en viktig roll. och satsningar på forskning och utveckling ger en grund också för fler nya jobb inom högteknologiska företag. Den extremt höga arbetslösheten, befolkningsminskningen och länets särpräglade förutsättningar bör leda till att också staten tar sitt ansvar och medverkar i ett särskilt program mot arbetslösheten i . Aktiviteten i länet måste givetvis bygga på samarbete mellan länsstyrelse, kommuner, landsting, näringslivsorganisationer, och folkrörelser. Men många problem går ej att lösa utan statsmaktens medverkan. Inom ramen för förslaget om regionalt tillväxtavtal bör staten kunna ta ett betydande ansvar. Inom näringspolitiken är det givetvis viktigt att stimulera s.k. tillväxtföretag och ökning av småföretags export. Kompetensökning och vidgade möjligheter att använda modern kommunikationsteknik är viktigt också för de mindre företagen. Seriösa investeringar från företag i andra länder är givetvis också välkomna. Men det bör också understrykas att framgångsrika satsningar i utsatta regioner så långt möjligt måste bygga på de resurser som finns i regionen och också kunna tillfredsställa regional efterfrågan. Den tid då vi kan räkna med allt billigare långa transporter är sannolikt förbi. I propositionen sägs att länsstyrelserna ska erbjudas att initiera, driva och samordna arbetet med det regionala partnerskapet. Det är därför motiverat för att ge exempel på vilka initiativ som kan komma ifråga. 11 Länets förnybara resurser förslösas 11.1 Skogsvård och skog som energiråvara Den alarmerande minskningen av skogsvårdsåtgärder i det privata skogsbruket hotar att försvaga möjligheterna till ett uthålligt och ekonomiskt bärkraftigt skogsbruk. Den översiktliga planeringen och stödförmedlingen har praktiskt taget upphört vid . Möjligheten att stödja skogsvårdsåtgärder och bygga skogsbilvägar har upphört. Insatserna kan nu bara gälla natur- och skogsvårdsåtgärder. Länets skogsresurser försvagas därmed. Det behövs en rad statliga åtgärder när det gäller skogsvård och skogsbilvägar i Assi-domäns strategi. För att stimulera röjning, gallring och skogsodling bör regeringen undersöka möjligheten att återigen använda arbetsmarknadsmedel för att i samfinansiering med det privata skogsbruket få igång verksamhet med den skogsvård som är ett mål för skogspolitiken. Utökad stamkvistning skulle också leda till en större timmerandel vilket är eftersträvansvärt. Arbetsmarknadsmedel borde kunna användas även för att stödja stamkvistning. Villkor för att få stödet borde vara att åtgärdsplaner som givetvis inkluderar miljöhänsyn upprättas. En intensifierad skogsvård skulle ge tiotusentals dagsverken. I de flesta länder är man mycket försiktig med att sälja ut statligt ägda naturresurser som skogsmark. ASSI-domän fortsätter att sälja ut skogsfastigheter i viktiga regioner. Detta kan leda till ett ökat såväl svenskt som utländskt utbodelägande. Ett sådant ägande bidrar ofta till ett minskat engagemang för bygden och sämre utvecklingsmöjligheter. ASSI-domäns virkesförsäljningspolitik har också hårt drabbat mindre sågverk i inlandet. Detta kan i sin tur leda till ökade samhälleliga kostnader om dessa företag slås ut. Som stor ägare bör staten verka för att ASSI-domän tar ett regionalpolitiskt ansvar vid virkesförsäljning och ett ansvar för sin roll när det gäller att göra skogens biomassa tillgänglig också för energiproduktion. Skogsnäringen behöver ytterligare ett ben att stå på. I finns miljontals ton biomassa som består av massa i form av sågverksavfall, hyggesavfall, röjningsved, klent gallringsvirke och returfiber. Om denna biomassa togs tillvara på ett effektivt sätt och sattes in i ett hållbart energisystem med produktion av främst pellets och etanol skulle en mängd arbetstillfällen skapas. Glädjande nog börjar nu pelletsproduktion komma igång. Detta leder till lägre uppvärmningskostnader för lokaler som är mindre beroende av elenergi och bättre miljöeffekter än vid eldning med olja eller brännved. Redan nu finns forskning som ger möjligheter att starta en fullskaleanläggning för produktion av fordonsbränsle ur skogsråvara. Framställning av bättre fordonsbränslen med cellulosa och hemicellulosa som råvara öppnar möjligheter för bättre balans i koldioxidcykeln, minskade utsläpp av NOX och mutagena kolväten. En stor pelletsfabrik byggs nu i . En fullskaleanläggning för produktion av fordonsbränsle skulle med fördel kunna placeras i och ta tillvara såväl finsk som svensk råvara. 11.2 Utvecklingsprogram för träindustrin bedrevs att bra och framgångsrikt utvecklingsprogram för träindustrin Träman 90. behövs insatser för att föra ut FOU-resultat till de trämanufakturföretag som vidareförädlar det sågade virket. Regeringen och bör överväga ett nytt utvecklingsprogram för träindustrin. Vidareförädling av sågad träråvara är i de flesta fall en god och miljöriktig produktion. Furan från har mycket goda egenskaper som snickerivirke för t.ex. fönsterkarmstillverkning, inredningar och möbler. Undersökningar visar att man kan få ut mer dörrkarm ur en råvara från jämfört med . I finns en god råvarubas, en väl utbyggd integrerad skogsindustri och en relativt framgångsrik industriell tillverkning av småhus. De dominerande skogsföretagen har svag vidareförädling av den sågade råvaran. Den stora volymen tillverkning av massa och papper är också av karaktären bulkvaror. Vid de stora exportsågverken sker en utbyggnad som är snabbare än råvarutillväxten. Den högkvalitativa furan används för att konkurrera med annat mer snabbväxande byggvirke som det finns gott om i . De mindre sågverken har i allmänhet hög förädlingsgrad och är på sina orter en ryggrad i det näringslivet. Genom samarbete inom t.ex. marknadsföring borde de kunna bli mer effektiva. Möbeltillverkning kan sägas vara det område där förädlingen drivs längst. Den är oftast småskalig och har låg produktivitet vilket gör det svårt att priskonkurrera t.o.m. med utländska tillverkare som använder norrbottnisk fura. Genom ett samarbete mellan såväl små som stora sågverk borde högkvalitativ råvaruförsörjning till större enheter för möbeltillverkning kunna ske. Staten bör ge sitt bidrag till att utreda möjligheten till tillverkning och marknadsföring av möbler och inredningar i större skala. Staten har i betydande utsträckning avhänt sig möjligheten att via ASSI-domän säkra råvaruförsörjningen till små och medelstora sågar i inlandet. Därför bör övervägas om inte staten genom uppköp av skog t.ex. kyrkoskog och annan skog kunde tillskapa ett skogsinnehav som drivs på ett kommersiellt och samhällsekonomiskt riktigt sätt och som används för att förbättra inlandssågarnas virkestillgång. Möjligen kan ges ett sådant vidgat uppdrag. I de flesta länder är man mycket angelägen om att staten genom ett eget ägande har ett inflytande över hur skogsmark används. Denna inställning borde också råda i .