mot · GL02Bo20 · 1998-04-03 00:00:00 — Skattereformen, den snabbare avtrappningen av räntebidragen och budgetsaneringseffekter påverkar neutraliteten mellan upplåtelseformerna och hushållens disponibla inkomster i olika inkomstlägen betydligt mer än vad fastighetsskatten som enskild företeelse gör. Hyresrätten beskriver regeringen som missgynnad. Där är också hushåll med de lägsta inkomsterna överrepresenterade. Dessa faktorer bör naturligtvis vara med när man skall bedöma orättvisor mellan boendeformer och disponibla inkomster för olika hushåll. Detta bör ges regeringen till känna. anser att fastigheter bör beskattas, men skatten får inte skapa oordning eller upplevas som direkt orättvis. Vi är öppna för diskussioner runt förändringar av fastighetsskatten genom t.ex. begränsningar av olika slag. Vi har föreslagit en takregel som maximerar taxeringen av mark- och byggnadsvärden. Vi kan tänka oss att utreda en helt ny modell för uttaget av fastighetsskatt, den s.k. Californiamodellen. Den innebär att det pris man betalade när man köpte fastigheten blir ett basvärde för fastighetsskatten med en årlig uppräkning. Ett annat förslag är att fastighetsskatten överförs till kommunerna, vilket också kan bli föremål för utredning. Reglerna för taxering bör gynna miljö- och energiinvesteringar, vilket de inte gör . Kommunala bostadsbolag med många tomma lägenheter får med dagens regler för höga taxeringsvärden, vilket är ytterligare en fråga som bör utredas. För stora värdeområden och för få försäljningar kan också skapa stora felaktigheter i fastställandet av taxeringsvärdena för de fastigheter som ingår, vilket också är ett problem värt att beakta. förutsätter att dessa förslag beaktas i den översyn som skall ske av gällande fastighetsskatteregler. Vi är dock inte beredda att föreslå någon generell sänkning av nivån på fastighetsskatteuttaget. Detta bör ges regeringen till känna. Den bostadspolitiska utredningen lade stor vikt vid frågorna runt segregation och de utsatta bostadsområdenas situation. Ett långsiktigt stöd med 19982000 och 20012010 skulle tillsammans med insatser från andra politikområden utgöra en kraftig insats för att förbättra situationen i dessa områden. Utredningen lade också fram mycket konkreta förslag om hur detta skulle gå till. Då frågorna utretts mycket grundligt borde naturligtvis regeringen ha kommit med förslag i frågan . I stället väljer den att återkomma i den storstadspolitiska propositionen, som planeras att föreläggas . beklagar detta men avvaktar det kommande regeringsförslaget med tillförsikt om goda lösningar på den svåra segregationsproblematiken. 13 Hushåll med svårigheter på bostadsmarknaden Regeringen vill tillsätta en bostadssocial beredning för att följa utvecklingen på det bostadssociala området och föreslå åtgärder när det gäller särskilt utsatta gruppers ställning på bostadsmarknaden. kommer inte att motsätta sig en sådan beredning, men befarar att beredningens arbete inte får någon större konkret betydelse. Liknande grupper har arbetat inom , men har inte haft mandat att vidta några åtgärder. Ett av problemen är att kommunerna, som förväntas ta ett stort ansvar i dessa frågor, inte längre har några instrument att arbeta med. Den lagstiftning som fanns togs bort under de borgerliga regeringsåren 19911994. har lagt en rad förslag på detta område, inte minst i vår motion från den allmänna motionstiden /98 Försvar och utveckling av en social bostadspolitik. Där vill vi ha tillbaka en del nödvändig lagstiftning, men också utveckla formerna för dess användning. kan kommunerna endast förlita sig på frivilliga överenskommelser med olika fastighetsägare, vilket är otillräckligt. 14 Kommunernas roll i bostadspolitiken Kommunerna har det övergripande ansvaret för bostadsförsörjningen på den lokala nivån. Regeringen gör den bedömningen att de styrmedel som kommunerna nu förfogar över är tillräckliga och inte nu bör ändras. I den nya portalparagrafen som regeringen föreslår för bostadspolitiken säger man att bostaden är en social rättighet. Det är bra, men följs inte upp i lagstiftningen. Den lagstiftning som regeringen hänvisar till är socialtjänstlagen, kommunallagen och , som var och en för sig innehåller bra formuleringar, men som inte är tvingande och därför inte kan användas i särskilt många konkreta sammanhang. Människor vräks från sina bostäder, behandlas godtyckligt i sitt sökande efter bostad och segregationen i boendet har ökat markant . De remissvar som regeringen hänvisar till när det gäller de utsatta gruppernas möjligheter att få en bostad har mer sin utgångspunkt i ett fastighetsägarperspektiv än i ett boendeperspektiv. Det gynnar inte den sociala rättigheten till en god bostad i en god miljö. är det frivilligt för kommunerna att bedriva bostadsförsörjningsplanering, att engagera sig i förmedlingen av bostäder eller att informera om den lokala bostadsmarknaden. Detta har lett till en snabb avveckling av kommunala bostadsförmedlingar och att allt färre kommuner planerar för sin bostadsförsörjning. anser att lagen om bostadsanvisning och lagen om bostadsförsörjning skall återinföras. Detta bör ges regeringen till känna. I många kommuner har det bostadspolitiska ansvaret flyttats över till kommunala bostadsbolagens styrelser och dess tjänstemän. Många av dessa gör naturligtvis ett gott arbete, men intresset och insynen från kommunernas sida har försämrats. Den kommunala bostadspolitiken finns naturligt på kommunfullmäktigeförsamlingarnas dagordningar, eftersom den lagstadgade hanteringen är borttagen. Allmänhetens insyn och chans att påverka utvecklingen av den kommunala bostadspolitiken blir därmed begränsad. kräver att bostadspolitiken återigen sätts upp på den politiska agendan i de kommunala församlingarna. 15 De kommunala bostadsföretagen De kommunala bostadsföretagen har en mycket viktig roll för en social bostadspolitik. Regeringen gör också den bedömningen, men kommer inte med några klarlägganden när det gäller allmännyttans status eller den framtida utvecklingen för de kommunala bostadsföretagen. Regeringen slår fast att kommunallagens regler även i fortsättningen bör gälla fullt ut för de kommunala bostadsbolagen; de bör ges möjlighet att konsolidera sig, men man talar inte om hur. Den tillfälliga regeln om utförsäljningar behålls tillsvidare. I den statliga utredningen om allmännyttiga bostadsföretag, SOU 1997:81, fanns en rad förslag till förändringar och förtydliganden av nu gällande villkor. Regeringen tar inte ställning till alla förslag utan lämnar frågorna vidare för fortsatt beredning. Förvånande är till exempel att förslaget om en definition av ett allmännyttigt bostadsföretag, som skulle införas i 55 § i hyreslagen, inte genomförs. Det är en lagändring som inte avser att innebära någon saklig förändring av bruksvärdesprincipen, utan mer syftar till att tydliggöra vad som avses med ett allmännyttigt bostadsföretag. Detta bör kunna ske med omedelbar verkan utan ytterligare beredningar. Det bör ges regeringen till känna. Regeringen anser att engagemanget i de kommunala bostadsföretagen bör utvecklas genom att kommunerna får spela en mer aktiv roll i ledningen av dessa. Man föreslår inga förändringar för att uppnå detta, utan hänvisar till det pågående utvecklingsarbete som pågår inom såväl som . I utredningen om de allmännyttiga bostadsföretagen konstateras att direktiven till de kommunala bostadsbolagen är allmänt hållna och att det finns oklarheter om företagens roll i kommunernas bostadspolitik. kräver därför att kommunerna skall upprätta obligatoriska boendeplaneringsprogram, där man bland annat belyser de kommunala bostadsföretagens roll i den kommunala bostadspolitiken. Detta bör ges regeringen till känna. Ett annat problem är att kommunerna på olika sätt kräver vinstutdelning ur sina kommunala bolag, långt utöver den nivå som lagstiftningen medger, d.v.s. en normal avkastning på insatt kapital. Andra kommuner ägnar sig åt skatteplanering och med detta som motiv kräver de uttag ur sina bostadsbolag långt utöver vad som lagstiftningen medger. Det kommunala bostadsbolaget i är nu föremål för prövning av huruvida det skall få behålla sin allmännyttiga status eller ej. Försvinner den rätten kommer bolaget att mista de statliga räntebidragen. Det är bra att frågan prövas, men det är otillfredsställande att regelsystemet fungerar så dåligt. Straffet att mista de statliga räntebidragen har dessutom snart spelat ut sin roll, eftersom de avvecklas i rask takt. anser att frågan om formerna för vinstutdelning ur de kommunala bostadsbolagen bör utredas för att bli restriktivare och kunna begränsas. Detta bör ges regeringen till känna. När det gäller den tillfälliga regeln om utförsäljning av kommunala bostadsbolag skall den fortsätta att gälla, dock längst till och med utgången av 1999. Den regeln ger ett bristfälligt skydd mot utförsäljningar av kommunala bostadsfastigheter. Påföljden av en försäljning motsvarande av beståndet är att bolaget mister sin allmännyttiga status och därmed rätten till statliga räntebidrag. Eftersom räntebidragen är under snabb avveckling får den påföljden mindre och mindre betydelse. Den offentliga utredningen om de allmännnyttiga bostadsföretagen konstaterade att användningen av räntebidragen som ett styrmedel för att förhindra utförsäljning av kommunala bostäder inte är särskilt effektiv för att förhindra en sådan utveckling. Utredningens förslag tar regeringen inte nu ställning till. Regeringen bör skyndsamt komma med förslag till hur den starka ställning, som man vill att de kommunala bostadsbolagen skall ha i kommunerna, skall kunna bibehållas och förstärkas. Detta bör ges regeringen till känna. 16 Stöd till kommuner i kris Regeringen utökar nu omfattningen och stödåtgärderna inom anslaget för bidrag till särskilda insatser i vissa kommuner och landsting under utgiftsområde 25. Regeringen disponerar ca för detta ändamål. delar uppfattningen att detta är nödvändigt, något som vi som enda parti krävde i den bostadspolitiska utredningen och som vi avsatt för budget. Enligt regeringen bör stödet lämnas i form av kreditgarantier, lån och i särskilda fall i form av bidrag. Man betonar att kommunerna bär det yttersta ansvaret för sina åtaganden i boendet och att stödet skall utgå endast i det fall en kommun inte kan fullgöra sina ekonomiska åtaganden. anser att regeringen alltför mycket betonar det kommunala ansvaret och vidhåller statens ansvar och roll i den situation som uppstått . Bostadssektorn och framförallt de boende i hyresrätt har fått ta ett stort ansvar för de förändringar som genomförts . Problemen i många kommunala bostadsföretag beror framförallt på genomförandet av skattereformen, försämringar i efterskott av räntebidragssystemet och effekter av den pågående budgetsaneringen. Privata fastighetsägare och bostadsrättsföreningar har möjlighet till rekonstruktion med hjälp av statliga medel. Detta bör också gälla kommunala bostadsbolag, utan att det för den skull är så att ägaren kommunen står på ruinens brant. Den särskilda delegation som tillsätts för hanteringen av stöd till kommuner med övermäktiga åtaganden för boendet bör även kunna hantera direkta stöd till kommunala bostadsföretag eller tillse att dessa stöd hanteras via statens eget kreditriskföretag . Detta bör ges regeringen till känna. Regeringen föreslår att nuvarande system med skattereduktion för kostnader i samband med reparationer av bostadshus m.m. förlängs att gälla t o m . För arbeten som utförs utgår ett högre underlag vid beräkning av skattereduktionen. motsätter sig inte regeringens förslag. Detta är ett sätt att motverka förekomsten av svartarbete och har säkert en positiv påverkan. Det som är mindre bra är att det saknas styrmedel för att de arbeten som utförs går i ekologisk hållbar riktning. , inte , är den instans som hanterar frågor om skattereduktion. Därför är olika former av investeringsbidrag att föredra. Regeringens argument för en förlängning och utökning av bidragsunderlaget för skattereduktionen (att det inte behövs längre än till ) är dock högst tvivelaktiga. Bedömningen att byggverksamheten kraftigt skall öka är högst osäker. När det gäller bedömningar av nyproduktionen har de tvärtom skrivits ner både , gentemot de bedömningar som regeringen redovisar. När det gäller ombyggnationen så är bedömningarna även där högst osäker. Det enda man med säkerhet kan konstatera är att det skett en kraftig nedgång av ombyggnationsverksamheten. 18 Bidrag till bostäder för äldre Regeringen ämnar återkomma med förslag till ett tillfälligt byggstöd för utbyggnad och anpassning av bostäder och lokaler för äldre. Förslaget skall presenteras i en kommande proposition om äldrepolitiken. Behovet av särskilda äldreboenden varierar i landet och stöd kan behövas för att säkerställa en god äldrevård i ändamålsenliga lokaler. avvaktar regeringens förslag i frågan. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts under avsnittet Fortsatt instabila villkor, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kompletteringar i den parlamentariska kommitténs uppgifter, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en delegation för att sänka hyreskostnaderna som andel av disponibel inkomst, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bostadsminister och bostadsdepartement, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bostadsbyggandet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om investeringsbidrag för flerfamiljshus, att hos regeringen begär en utredning om ekologiskt hållbart byggande i lagstiftning och i tillämpningsföreskrifter enligt vad i motionen anförts, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vad som är bidragsberättigat i samband med statliga räntebidrag, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om investeringsbidrag för ombyggnation, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts under avsnittet Krisårgångarna 19891992, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om , skattereformen, räntebidragen och budgetsaneringen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om fastighetsskatten och fortsatt översyn av nu gällande regler, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kommunernas roll i bostadspolitiken, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om definition av allmännyttiga bostadsföretag, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om obligatoriska boendeplaneringsprogram, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vinstutdelning ur de kommunala bostadsbolagen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utförsäljningar och de kommunala bolagen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stöd till kommuner i kris, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ROT-avdraget.