mot · GM02Fi3 · 1998-10-12 00:00:00 — Kraven påfinanspolitisk återhållsamhet och strukturella reformer, bl.a.på arbetsmarknaden, blir större vid ett utanförskap.Mot bakgrund av att utrymmet för en självständig penning-och valutapolitik är mycket mindre än frestelsen för regeringoch riksdag att utnyttja det gör vi bedömningen att de rentsamhällsekonomiska vinsterna är större av att delta ivalutaunionen än att stå utanför.Sveriges inflytande i EUPåverkan på ramverket för penningpolitikenSveriges inflytande i EU, över politiken i allmänhet och överutformningen av penningpolitiken i synnerhet, påverkas ihög grad av om vi kommer med i valutaunionen eller ej.Hur besluten skall fattas i penningpolitiska frågor regleras dels avMaastrichtfördraget, dels av de beslut som fattats av sedandess. Även vid ett utanförskap kommer att ingå i det europeiskacentralbankssystemet (ECBS) och i den europeiska ()allmänna råd. Det allmänna rådet spelar bl.a. en viss roll när det gällerEU-medlemmars inträde i valutaunionen. Det har dock inget inflytande överpenningpolitiken. Denna beslutas helt av , i vilket den svenskariksbankschefen inte kommer att få delta, och av ECB:s direktion, dit Sverigeinte får vara med och utse ledamöter.Det är uppenbart att ett land som inte deltar i valutaunionen inte kan varamed om att fatta beslut om utformningen av dess löpande penningpolitik.Om står utanför, blir vi också utanför inflytandet över hur ramverketför penningpolitiken skall se ut. Det gäller exempelvis hur prisstabilitets-målet skall utformas och genom vilka instrument penningpolitiken skallverkställas, frågor som är viktiga för hur effektivt penningpolitiken skallkunna bedrivas i , när vi väl kommer med i valutaunionen.Inflytandet på andra områden minskar ocksåÄven inflytandet på andra politikområden kommer attpåverkas negativt av ett svenskt utanförskap. Det kommer attte sig obegripligt för andra EU-länder som, likt t.ex. vårtgrannland , är angelägna att kvalificera sig fördeltagande från starten. De betraktar vår hållning sommotsträvig och feg. Att inta en avvaktande attityd ochöverlåta åt andra att ta påfrestningar och risker i startskedetförsämrar med nödvändighet inte bara anseende iekonomiska sammanhang utan även vårt inflytande på deteuropeiska samarbetet i stort. När regeringen dessutom villställa kronan utanför den reformerade växelkursmekanismen(ERM2) och fortsätta att ha en helt flytande valuta, försvagardetta naturligtvis ytterligare vår ställning i lade relativt stor vikt vid det minskade inflytandeöver EU-beslut i allmänhet som utanförskap medför för . Denbetonade att kostnaden blir högre, ju fler länder som kommer med frånstarten. Sedan utredningens betänkande presenterades harutsikterna för ett stort antal deltagarländer ökat. T.o.m. , somhar ett formellt undantag från , ser nu mer positivt på ettdeltagande.Utanförskapet isolerar och försvårarFör oss moderater framstår - i sammanfattning -utanförskapet som en väg till självvald isolering. Effekternakommer att bli allvarliga för dem som inte har särskildamöjligheter att hävda sig. Små företag och medborgare igemen får betala mest om väljer att vända ryggen åtEMU-samarbetet.? Utanförskapet innebär att möjligheter att påverka helaEU-samarbetets utveckling reduceras. Det begränsade inflytandetkommer inte att stanna vid det ekonomiska och monetära området utangälla mycket mer.?? Företag kommer att drabbas av extra kostnader när de tvingas att arbetamed dubbla valutor. För de små och medelstora företag som skall svaraför den största delen av jobbtillväxten innebär detta att ensärskilt tung sten läggs på börda.?? Osäkerheten om penning- och valutapolitiska avsikter kommeratt förstärkas. Det innebär att företags intresse för att etablera sig i vårtland kommer att sjunka. När investeringar går förbi blir jobbenfärre och välståndet lägre.?? Utanförskapet leder till högre räntor. Det slår negativt mot företagensinvesteringar och mot enskilda människors ekonomi. Högre räntor gördet dyrare att bo, både i egen villa och i hyrd lägenhet.?? Det kommer att kosta mer för enskilda människor att resa till andraländer. Svenska kronor måste växlas till euro. I andra riktningenförsvåras turismen genom att euro måste växlas till kronor och kronor tilleuro. ?Om väljer att stå utanför det ekonomiska ochmonetära samarbetet kommer således den förnyelse av detsvenska samhället som borde sättas i centrum för detpolitiska arbetet att göras mycket svårare.KonvergenskriteriernaAllmäntEnligt EG-fördraget skall valutaunionen bildas av demedlemsländer som uppfyller de nödvändiga villkoren förinförande av en gemensam valuta. Ett formellt villkor är attden nationella har en oberoende ställning.Övriga kriterier är:? En hög grad av prisstabilitet. Inflationstakten får inte överstigagenomsnittet i de tre medlemsländer som har lägst inflationstakt med merän .?? En hållbar finansiell ställning för den offentliga sektorn. Det får inteföreligga ett beslut om att medlemslandet har ett "alltför stort" underskottenligt det s.k. underskottsförfarandet. De referensvärden som gäller för underskottet och för bruttoskulden i förhållandetill BNP.?? Ett deltagande i den europeiska växelkursmekanismens () normalafluktuationsband under utan att ha devalverat på eget initiativi förhållande till någon annan medlemsstats valuta.?? En långfristig ränta som inte med överstigergenomsnittet i de länder som uppnått de bästa resultaten i fråga omprisstabilitet. ?Kravet att den nationella skall vara oberoendegäller för samtliga EU-länder vid starten av tredje etappenden , dvs. även för de länder som inte deltar ivalutaunionen. De kriterier som avser prisstabilitet, lågaräntor och stabil växelkurs gäller endast före inträdet ivalutaunionen och syftar till att visa att kandidatländernaklarar sig utan penning- och finanspolitiken somanpassningsinstrument. Kriterierna avseende offentligafinanser kommer att kvarstå även för länder som deltar ivalutaunionen.Konvergenskriterierna har redan visat sig vara mycket effektiva. Pris-stegringen och räntenivån har sänkts kraftigt även i notoriska inflations- ochhögränteländer. Den konsolidering av de offentliga finanserna someuropeiska regeringar talade om men som de inte förmåddegenomföra trots en gynnsam konjunktur har visat sig genomförbar under1990-talets mindre gynnsamma konjunkturförhållanden. Denna utvecklinghade sannolikt inte varit möjlig utan det yttre tryck som konvergens-kriterierna har utövat.Urvalet av deltagarländer till EMU:s tredje fas kommer att ske /maj1998 och med utfallssiffror som grund. kommer att upp-fylla kravet angående en oberoende centralbank förutsatt att femparti-uppgörelsen om ställning genomförs. Vårt land ser även ut attklara prisstabilitets- och räntekriterierna utan problem. har intelängre ett "alltför stort" underskott i de offentliga finanserna enligt under-skottsförfarandet, men eftersom bruttoskulden kan antas uppgå till 1997, blir vi på denna punkt, liksom beträffande växel-kurskriteriet, beroende av övriga medlemsländers välvilliga prövning.Den offentliga skuldkvotenI strikt mening uppfyller inte kravet attbruttoskulden i den konsoliderade offentliga sektorn inte fåröverstiga av BNP. Den väntas 1997 uppgå tillca . Men det finns blivande deltagarländer som harännu större skuldkvoter - är värst med ca130 procent.En större skuldkvot än anses dock kunna godtas underförutsättning att utvecklingen snabbt är på väg åt rätt håll. var detförsta land som fick godkänt vid underskottsprövningen med en så högskuldkvot som , därför att kvoten hade sjunkit med fleraprocentenheter under en följd av år och föreföll kunna göra det ävenfortsättningsvis. Frågan är om den minskningstakt som uppvisatunder senare år kan anses vara tillräcklig. Som framgår av 0 har nedgångensedan 1994 begränsats till några få procentenheter.Tabell 0.ASveriges konsoliderade bruttoskuld (% av BNP)199419951996199779,378,277,877,1Källa: /98Regeringen förutser nu att den konsoliderade bruttoskuldenskall sjunka i snabbare takt 2000 vara 67 procent.Med det moderata budgetalternativet och vid samma realatillväxt och inflation som regeringen antar skulleskuldkvoten enligt våra beräkningar minska till ca 66 procentsamma år. Under förutsättning att de offentliga finanserna äri balans beror utvecklingen av skuldkvoten påhur snabb tillväxten blir. Vid rimliga tillväxtantaganden kanskuldkvoten väntas vara nere vid in på2000-talet. Påskyndas privatiseringen av statsägda företagoch andra tillgångar, går processen snabbare. Målet bör varaatt skuldkvoten är nere vid av BNP senast år2002.ERM och valutastabilitetRegeringen har länge hävdat att förutsättningarna förtolkningen av växelkurskriteriet har ändrats i och med attden normala bandbredden i utvidgades kraftigt 1993från ursprungliga ±2,. Den tvingas emellertid nu ipropositionen till följande medgivande: "Det förefaller docksom om kommissionen och flertalet medlemsstater haruppfattningen att deltagande i (eller ERM2) ärnödvändigt före inträde i valutaunionen. "Kravet medlemskap i syftar inte bara till att etableravalutastabilitet före övergången till EMU:s tredje fas. Det ger också blivandedeltagarländer möjlighet att visa att de klarar att iaktta den disciplin som ettvalutasamarbete förutsätter. Senaste tidpunkt för inträde i för att mednågon trovärdighet kunna hävda att tvåårskravet uppfyllts var ,då och tog steget. , som ännu formellt harbeslutsrätten i denna fråga, har länge förordat en anslutning, men regeringenhar motsatt sig detta.Även om man skulle pröva en friare tolkning av växelkurskriteriet, är detsvårt att göra gällande att i praktiken förmåttdemonstrera valutastabilitet. Som framgår av 0 har kronans svängningar iförhållande till ecu-index varit stora.Diagram 0.AUtvecklingen av ecu-indexKälla: RiksbankenMedan fler potentiella deltagarländer än överskriderden föreskrivna bruttoskuldkvoten, är ensamt blanddem som kan ifrågakomma och som inte har medgettsundantag om att inte kunna hävda att växelkurskriteriet äruppfyllt.PropositionenRegeringen anför inga sakskälRegeringen föreslår i propositionen att inte börinföra EU:s gemensamma valuta euron, då den tredjeetappen av EMU inleds . angesdock böra hålla dörren öppen för ett senare svensktdeltagande i valutaunionen. Om regeringen senare finner attSverige bör delta, skall frågan underställas svenska folket förprövning.Det verkligt anmärkningsvärda med detta förslag är att regeringen inteanför något som helst sakskäl för sin ståndpunkt. Ställningstagandetmotiveras endast med att folkligt stöd för inträde i valutaunionen saknas,vilket kan avläsas i opinionsmätningar.Den närmast till hands liggande ursäkten för att inte delta från startenskulle kunna vara att hänvisa till att inte varit anslutet till itvåår före övergången till EMU:s tredje fas. En sådan argumentationslinjeomöjliggörs dock av att regeringen envist förfäktat att växelkurskriteriet intelängre är aktuellt.Ändå förefaller det som om regeringen kan komma att åberopa dettaförhållande gentemot övriga EU-länder. efter det att regeringen ipropositionen har förklarat att ERM-deltagande är irrelevant, följer dennaslutkläm:"Om godkänner regeringens förslag och antar som sin mening attSverige inte bör införa Europeiska unionens gemensamma valuta euron dåden tredje etappen av EMU inleds, så kommer regeringen, företrädd avfinansministern och statsministern att agera i överensstämmelse med dennauppfattning då gör sin prövning enligt artikel109j.4." (s.69)Den artikel 109j.4 i som regeringenhänvisar till föreskriver att "rådet ... genom beslut medkvalificerad majoritet ... skall bekräfta vilka medlemsstatersom uppfyller de nödvändiga villkoren för införande av enenda valuta".Betyder detta att regeringens företrädare avser att rösta för attSverige inte kan delta i valutaunionen, därför att vårt land inte uppfyller ettvillkor som de gjort allt för att övertyga sina kollegor i EU:s övrigamedlemsländer är irrelevant?Regeringen lutar sig i propositionen mycket mot ,som förordade att skulle vänta med att inträda i valutaunionen. Dentvingas dock medge att remissopinionen varit betydligt mer positiv till ettdeltagande redan från starten. främsta motiv för attavvakta med inträde var att strukturfelen i den svenska ekonomin först måsteavhjälpas. Denna ståndpunkt avvisas dock med harm av regeringen, somförklarar att "svensk ekonomi har nått en tillräcklig grad av styrka ochvaraktig stabilitet för att kunna delta i valutaunionen" (s. 68).Men när regeringen avfärdar detta stabiliseringspolitiska argument fördröjsmål, kvarstår endast slutsatser att de samhälls-ekonomiska vinsterna och politiska inflytande i EU talar för snabbtinträde. Regeringen säger sig dela utredningens bedömningar. Särskiltanmärkningsvärt är medgivandet att "inflytande skulle bli större omSverige ingick i den krets länder som fördjupar integrationen genom attinföra en gemensam valuta" (s. 69).SifokratiRegeringens enda i propositionen redovisade motiv för sinavvisande ståndpunkt är alltså hänvisningen tillfolkmeningen sådan den kommer till uttryck iopinionsmätningar. Detta är renodlad SIFO-politik. Det harlänge varnats för tendenser till "sifokrati", där politiskabeslut fattas beroende av utfallet i opinionsundersökningar.Socialdemokraterna bekänner sig nu öppet till en sådanuppläggning.Detta är särskilt anmärkningsvärt som det inte ges något besked om hurregeringen förhåller sig till denna som negativ avlästa folkmening. Ärregeringen också negativt inställd, är den av motsatt uppfattning eller har dentill äventyrs inte någon åsikt alls? Det är närmast det sistnämnda intrycketsom propositionen förmedlar. Men det är i så fall en smått otrolig slutsats.Regeringen skulle alltså inte ha någon bestämd linje i en för landet såväsentlig fråga som tillhörighet till EU:s valutaunion!Nu är väl förklaringen att skilda uppfattningar är företrädda blandstatsråden. Ministrar med uppgifter på visst avstånd från valutapolitiken harframträtt som motståndare till EMU. Men vi vet fortfarande inte om stats-ministern eller ens finansministern anser att en svensk anslutning till euron ärbra eller dålig för . avser tydligen den socialdemokratiskaregeringen att slå sig till ro och avvakta att en partikongress iframtiden finner att opinionen på något sätt har mognat, så att frågan kanföras till avgörande i allmänt val eller folkomröstning.En viktig förklaring till att den svenska EMU-opinionen är skeptisk ärnaturligtvis att statsministern och finansministern beskriver frågan som såsvår att inte ens de med den expertis de förfogar över kan komma fram till enbestämd mening. Regeringen har ju inte gjort någonting för att leda ochforma den opinion som den nu förklarar måste följas. Situationen blir särskiltanmärkningsvärd mot bakgrund av att det i propositionen inte redovisasnågot sakskäl mot ett svenskt deltagande i valutaunionen. Regeringen bordedå rimligen anstränga sig för att skingra folkets obefogade oro. I stället böjersig statsministern passivt för den reaktion han avstått från att försökapåverka. Detta är om något brist på ledarskap och ansvarstagande för landetsframtid!DubbelspelNär den socialdemokratiska partistyrelsens ställningstagandetill EMU presenterades , angavs som skälvid sidan av bristen på folkligt stöd även bedömningen attEMU-projektet var "skakigt". Ledande socialdemokrater hari andra sammanhang förklarat att EMU är farligt,odemokratiskt och ägnat att framtvinga en gemensam finans-och skattepolitik.När nu sådana argument saknas i propositionen, kunde förklaringen varaatt den ekonomiska konvergensen har fortskridit och att en stabilitetspakt harslutits. Därutöver har regeringskonferensen slutförts med Amsterdam-fördraget utan att EU tillförts ökad behörighet i finanspolitiska frågor ochutan att något medlemsland ifrågasatt den nationella vetorätten i skattefrågor.Vidare har flera praktiska aspekter av processen fram till valutaunionens startoch av dess funktionssätt klarnat. När nu flertalet EU-länder kan väntas gåmed från starten, har dessutom priset stigit för att ställa sig vid sidan av.Men efter propositionens avgivande visar det sig att ledandesocialdemokraters farhågor inte har skingrats. Såväl statsministern somfinansministern har i en tidningsintervju resp. vid en konferens fällt uttal-anden som visar att de har invändningar i väsentliga avseenden. Trotsinnehållet i det träffade Amsterdamfördraget handlar det för bådasdel bl.a. om risken för att finans- och skattepolitiken kan utvecklas i över-statlig riktning. Över huvud taget är betänkligheterna och reservationerna avden karaktären att de har närmast evig aktualitet.På frågan från intervjuaren i varför regeringen inte harskrivit om denna oro i propositionen svarar statsministern:"Av det enkla skälet att vi inte tycker att vi ska skriva andra länder på näsanhur kan utvecklas. De hävdar ju från andra delar av Europaatt så behöver det inte alls bli. kan fånga upp detta. Och dåsäger jag, ja, njae, undrar det. Men vi får väl se då vad som händer. Men att ien proposition skriva in den hållningen vore ju att i praktiken skapa enkonflikt med andra länder i . Och föregripa den sökande hållning vivill ha." 43/1997, s. 62Regeringens propositioner till är tydligen avseddaför utlandet, medan politiken redovisas för svenskar itidningsintervjuer och vid konferenser. Ändå harstatsministern sagt att regeringens politiska förslag först skallredovisas i . Det finns egentligen inget annat sättatt beskriva uppträdandet i detta sammanhang än som ettmedvetet dubbelspel.Den moderata ståndpunktenDen moderata linjen är att skall delta fullt ut i deteuropeiska valutasamarbetet. En gemensam marknadförutsätter enligt vår mening en gemensam valuta.Fördelarna med en anslutning till euron överväger klart dekrav på anpassning som skulle bli följden.Sverige bör dessutom sträva efter att komma med i valutaunionen redanvid starten. En första förutsättning för detta är då en skyndsam anslutning tillERM. Genom Socialdemokraternas demonstrerade motstånd i dettaavseende kommer emellertid inte en sådan anknytning att ske för att viskall kunna hävda att vi uppfyllt växelkurskriteriet. kan därförformellt inte göra anspråk på att få delta i valutaunionen från första början.Men vi kan begära dispens från kravet på valutastabilitet, och det bör Sverigeenligt vår mening göra.Om en anslutning till valutaunionen redan från starten inte visar sig möjlig,bör sikta till ett inträde därefter. Naturligtvisärdet önskvärt att ett sådant beslut kan tas med bred uppslutning.Socialdemokraterna har angett att om ett deltagande skulle bli aktuellt efterden , skall frågan underställas folket för prövning. Enligt derasmening bör detta i första hand ske i ett allmänt val, men ett extraval eller enfolkomröstning kan inte helt uteslutas.Med hänsyn till den splittring som präglar socialdemokraterna i dennafråga är det svårt att se när tiden kan bli mogen för att låta den avgöras i ettriksdagsval, oavsett om detta är ordinarie eller extra. Antingen befinner ett sådant tillfälle Socialdemokraterna i regeringsställning och vill såförbli, eller så är de i opposition och har då som huvudmål att erövraregeringsmakten. I båda fallen torde de tveka att komplicera bilden med attlåta valutgången vara styrande även för EMU-frågans lösning.Vi moderater kommer givetvis att driva euro-anslutning inför1998 års val. Socialdemokraterna har emellertid förklarat att ställnings-tagandet måste ske . Från moderat håll har vi erinrat om att det därpåföljande allmänna valet avser och äger rum i juni 1999.Vid detta tillfälle står inte regeringsmakten på spel. Under förutsättning attpartierna tar klar ställning i EMU-frågan kan då ett tydligt valutfall görasutslagsgivande. Om alternativet folkomröstning väljs, kan en ja-majoritetbetyda skyndsamt inträde, medan en nej-övervikt innebär att frågan skjuts påframtiden.Fördelen med att avgöra frågan i anslutning till valet till Europa-parlamentet är att då bör hinna inträda i valutaunionen , då vårt land skall utöva ordförandeskapet iEU. Det är mycket svårt att föreställa sig att på ett fullgott sättskallkunna fullgöra denna uppgift, om vi är förhindrade att delta, när de så viktigafrågorna som rör valutaunionen skall behandlas. Med en sådan tidtabellskulle vi också vara med fullt ut i valutasamarbetet innan euronintroduceras i form av sedlar och mynt i början av 2002.Företrädare för regeringen har reagerat på denna tanke med ord som "förtidigt" och "bisarrt". Vi beklagar att de än så länge avvisar den erbjudnahjälpen att ta sig ur en situation som varje ansvarskännande regering bordeundvika att försätta sig i. Men om vägen till fullt deltagande i därmedförefaller stängd för överskådlig tid, försvinner därför inte frågan omSveriges förhållande till euron. Den kan införas i vårt land på andra vägar änvia ett svenskt deltagande i det europeiska centralbankssystemet.En möjlighet är att kronan ansluts till och därvid ges en fast relation- eller en minimal bandbredd - till euron. Det förefaller att bli den metodsom väljs av , som redan är med i och har deklarerat sinavsikt att inträda i ERM2. Kronan blir då i praktiken en euro i annan form.Ytterligare en möjlighet är att euron genom en ändring av 5 § iRiksbankslagen ges ställning av lagligt betalningsmedel i . Det kanske så att euron används antingen vid sidan av eller i stället för kronan. Dettaär en väg som t.ex. kan tänkas välja, innan landet har blivit medlem iEU. har ju redan via en sedelfond knutit sin valuta till D-marken.Både en fast knytning av kronan till euron och eurons införande somlagligt betalningsmedel i har karaktären av nödlösningar. Vi skulleexempelvis sakna inflytande på penningpolitiken inom valutaunionen. Menett arrangemang av detta slag skulle från valutaunionens start kunna utgöraett övergångsstadium i avvaktan på ett fullt deltagande i EU:s valutasam-arbete, vilket för oss moderater kvarstår som det huvudmål som bör uppnåsså snart som möjligt.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att - med avslag på de riktlinjer avseende den ekonomiskapolitiken och EMU som regeringen förordar - godkänner vad i motionenanförts om att bör införa Europeiska unionens gemensamma valutaeuron då den tredje etappen av den ekonomiska och monetära unionen(EMU) inleds.Stockholm den 24 oktober 1997Carl Bildt (m)()()()()()(m)()()()()Per ()Per ()