mot · GM02So446 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So446av m.fl. (kd)Hälsovård, sjukvård och social omsorgInledningHälso- och sjukvården i har varit ekonomisktmissgynnad . Gapet mellan behov och resurserökar i takt med att resurser dragits in. Oberoende av vilkamått man använder, har omvandlats från attha varit ett av de två länder som satsade mest på sjukvårdentill att vara ett av de som satsar minst (HSU 2000), och dettatrots att vår befolknings behov är större och inte mindre änandra länders. har, tillsammans med , världensäldsta befolkning, vi har den i särklass högsta andelenyrkesarbetande kvinnor och ovanligt många ensamståendeäldre - var och en av dessa faktorer ställer ökade krav påsjukvården och äldreomsorgen.HSU 2000 och , två stora offentliga utredningarsom genomlyst hälso- och sjukvårdens aktuella och framtida situation, hartydligt visat att vårdpolitiken behöver förnyas och i större utsträckning änhittills ha fokus på befolkningens och patienternas behov av insatser i rätttid.En rimlig omfördelning av knappa resurser kommer att vara en viktigutmaning för alla politiskt verksamma . Vårdpolitikenkan inte isoleras från andra samhällssektorer. Både i ett kortare och ett längreperspektiv måste de s.k. folkhälsofrågorna uppmärksammas i syfte att finnavägar att minska de livsstilsbetingade sjukvårdsbehoven. Framtidensvårdpolitiker måste mera aktivt och målmedvetet delta i attitydbildningen förett hälsosammare liv.Det ökande antalet äldre kommer att resa växande anspråk på vården ochsamhällsplaneringen. Med allt flera äldre förändras behoven när det gällerkompetens, vårdformer och planeringen av bostäder. Närhet till vård blir ettallt tydligare mål för planeringen. Närhet till vård ökar tryggheten för gamlaoch sjuka. Fler vård- och omsorgsgivare skulle öka valfriheten för denenskilde vårdsökande. En större mångfald med olika inriktning främjarkvalitet i utbudet, inte minst inom äldreboendet.HederskodexI takt med tekniska landvinningar inom ramen för enbegränsad ekonomi diskuteras ofta vilka sjukdomar som iförsta hand bör åtgärdas. Det är oacceptabelt att Sverigehamnat i ett läge där man måste förmena människor vård ochbehandling som skulle leda till högre livskvalitet. Vikristdemokrater anser det självklart att det ska finnas hjälpför alla. Det är oetiskt att ställa sjuka människor motvarandra. En enskild människas liv kan aldrig bedömaskollektivt. Varje människa har ett unikt och lika värde. Allahar samma rätt att få bot och leva ett värdigt liv oberoendeav ålder. För del har det varit enhederskodex att kunna erbjuda alla en adekvat vård. Undersenare år har vi allt oftare kunnat höra politiker som medstolthet redovisar att är det land som kunnat dra nermest på vård och omsorg. Givetvis måste vi se till att vårdenges på det effektivaste och bästa sättet så vi får ut så mycketsom möjligt av skattepengarna. Det finns dock en gräns. Vikan bara känna stolthet om alla får den vård och omsorg debehöver. Så är det tyvärr inte . Det är orimligt att talaom rationalisering då det i själva verket handlar ombrutalisering.De psykiskt sjukaMånga psykiskt sjuka har en mycket svår situation. Förutomatt de plågas svårt av sin sjukdom känner de sig mångagånger inte accepterade av omgivningen. Fysiska åkommorär lättare att tala om och få acceptans för. Under senare århar stora organisatoriska förändringar skett inom psykiatrin.Tusentals vårdplatser har lagts ner utan att nya vårdformersamtidigt byggts upp. Detta har inneburit att många svårtpsykiskt sjuka farit illa. Den höga självmordsfrekvensen idenna grupp är oacceptabel. Vi kristdemokrater tror inte attdagens vårdplatser räcker för framtiden. För många psykisktsjuka är det olämpligt att enbart vårdas i öppna vårdformer.Därför måste också behovet av slutna vårdplatser tillgodoses.Det ska givetvis inte bestridas att de organisatoriskaförändringar som gjorts har varit positiva för många men dehar inte löst alla problem. Vi kristdemokrater vill generelltsett varna för modenycker i sjukvården. Det är viktigt attsakligt och öppet analysera förändringar och vad de får förkonsekvenser för den enskilde. Man måste inse att det krävsolika alternativ för att individuell anpassning ska kunna ske.Förändringar har även skett vad beträffar huvudmannaskapet genompsykädelreformen. Huvudmännen skyller emellanåt på varandra vadbeträffar ansvaret för psykiskt sjuka. Ansvaret för den enskildes vårdbehovmåste bli tydligt. Innehållet i vården och inte minst sättet man blir bemött påär särskilt viktigt för psykiskt sjuka och är en förutsättning för ett brabehandlingsresultat. Fortsatt otydlighet om var ansvaret för behandlingenligger kan få mycket allvarliga konsekvenser särskilt för dem som inte harförmåga att föra sin egen talan och kanske saknar närstående som kan agera.Enligt uppgift är cirka en tredjedel av alla uteliggare psykiskt sjuka. När depå grund av kylan inte kan sova ute söker de sig till något av denatthärbärgen som finns, vilka är värda allt stöd. Frivilliginsatserna spelar enmycket stor roll och är ytterligare ett bevis på att samhället och medborgarnainte klarar sig utan ideella insatser. Det är hög tid att regeringen visaruppskattning för de ideella organisationernas oersättliga insatser.Det är av största vikt att kommunsektorn i större utsträckninguppmärksammas på de stora och starkt eftersatta behov som de psykisktsjuka har och inom sin totala ram avsätter mer resurser till denna vård. MedKristdemokraternas politik och budget ökar förutsättningarna för bättrelivskvalitet för psykiskt sjuka. Det är dags att medmänsklighet och närvärmekan spridas till de allra svagaste grupperna i samhället.Bristen på vårdplatserI saknas vårdplatser och underbemanningeninom äldreomsorgen och sjukvården är påtaglig. Sverigehade 1995 en medelvårdtid som var bland de lägsta inomOECD, . Den svenska utvecklingen efter 1995innebär att sannolikt har de kortastemedelvårdtiderna i . Antalet vårdplatser per 1000invånare var 6,5 i . De flesta övriga länder iEuropa har fler vårdplatser per 1000 invånare (uppgiftenhämtad från häfte aug1997).Bristen på vårdplatser och de orimligt korta medelvårdtiderna tvingarlandstingen att till omvårdnad föra över svårt sjuka människor iuppenbart behov av sjukhusvård som kommunerna saknar praktiskaförutsättningar att klara av. Underbemanningen och bristen på medicinskkompetens inom äldrevården förvärrar situationen. På de återståendesjukhusplatserna samlas de mest vårdbehövande patienterna, vilket kräverökad och inte minskad bemanning, förlängda och inte förkortade medel-vårdtider.Egen säng i vårdenNär den drastiska minskningen av antalet vårdplatserinleddes fanns det motiv för vissaminskningar t.ex. inom kirurgivården. Nya operations- ochvårdmetoder medför att många kan opereras poliklinisktvilket leder till kortare vårdtider. Detta är framför allt tillgagn för patienterna, som kan återgå i arbete efter allt kortaresjukperioder. Andra medicinska framsteg ökar möjligheternatill behandling men kräver vårdplatser. Kortarevårdtider som medför bot och återvunnen hälsa är ett suntmål för sjukvårdspolitiken. En strävan mot kortare vårdtiderav enbart ekonomiska skäl är ett osunt mål eller ett dåligtmedel. Det är en inriktning som ingen vinner på. Det måstefinnas en balans mellan vårdens medicinska och ekonomiskainriktning. Ingen ska behöva få besked som "vi har ingenplats för dig, vi måste skjuta upp din operation..."Om kommer antalet personer som är att vara 60-65.000 flera än 1995. Även om vi vet att allt flera äldre är friska allt längre,så kommer behovet av sjukhusvård i den växande gruppen äldre att öka.Därför är dagens avveckling av vårdplatser orimlig. En ny vårdpolitik måstetill. Den bör ha som mål att vårt land kan erbjuda 20.000 flersjukvårdsplatser. Många kommer att kunna erbjudas vård i form avavancerad sjukvård i hemmet med ett sjukhus som bas och utgångspunkt. brist i dagens sjukvård är att patientens val inskränks till att ta emotvården hemma eller ingen vård alls. I patientens val måste det också finnasen möjlighet att kunna välja vård på sjukhus.Antalet vårdplatser på sjukhusen måste bli fler istället för färre. På tio århar antalet vårdplatser halverats från ca 80.000 till knappt 40.000. Det är enmyt att påstå att vi hade för många vårdplatser inom alla vårdområden när dedrastiska nedskärningarna inleddes. En anpassning till nya vårdmetoder ochmedicinska framsteg är naturlig. En viss minskning av antalet vårdplatser hardärför varit rimlig. Men den drastiska minskningen det inte mot minskade vårdbehov. Detta bevisas bland annat av de mycketlånga vårdköer som uppkommit vilket är kostsamt såväl för den enskildepatienten som för samhället i stort. Vården behöver mera rum och flersängar. Det behövs inom geriatriken, psykiatrin och övrig akutvård.Kristdemokraterna föreslår att det tillskapas 20.000 nya vårdplatser under entioårsperiod.Personalen är nyckeln ivårdenSverige har fortfarande bland världens bäst utbildade ochstarkast motiverade vårdpersonal. Vi har länge slitit påpersonalen och överutnyttjat dess hängivenhet så att den nuhåller på att förlora framtidstro och självförtroende. Detta äroroande tendenser som kan få allvarliga konsekvenser om deinte åtgärdas snabbt. Behovet att rekonstruera hälso- ochsjukvården liksom äldreomsorgen och att återställapersonalens framtidstro måste beaktas särskilt under denärmaste åren och komma i första rummet vid fördelningenav samhällets resurser.Onödiga administrativa uppgifter har lagts på läkare och sjuksköterskor.Det stora flertalet rapporter, redovisningar, sammanställningar och enkätersom tar i anspråk de mest erfarnas tid från vården av patienterna fyller ipraktiken ingen vettig funktion inom sjukvården. Administrationen måstebegränsas och utföras av särskilt avdelad personal.Rekryteringen till vårdyrkena har blivit svårare. Det inger oro och måsteföranleda åtgärder av flera slag. har visatpå betydelsen av prioriteringen av omvårdnad. Det är angeläget attundersköterskorna uppvärderas. Kanske skulle yrkesbeteckningen ändras ochyrkesinnehållet vidgas, kompetenskraven ses över och nya karriärvägarerbjudas för att göra ett av vårdens viktigaste yrken mera statusfyllt. Även ifråga om sjuksköterskornas roll och ansvar behöver framtidens rekryterings-möjligheter ses över. Yrkesinnehåll, kompetenskrav och karriärvägar be-höver förnyas och utvecklas. För alla yrkesgrupper inom vården bör möjlig-heter till specialisering öka i syfte att göra vårdyrkena mera attraktiva.Stimulanser i form av fortbildningsmöjligheter och en mera generöslönesättning är viktiga delar av en ny personalpolitik inom vård- ochomsorgsområdet. En större mångfald av vårdgivare kan skapa förutsättningarför bättre lönebildning och fler attraktiva karriärvägar för anställda inomvården.Enligt en färsk undersökning som beställts av Kommunalarbetarförbundettrivs personalen bättre på de privata vårdföretagen än inom den offentligavården och omsorgen. av de privatanställda sjuksköterskorna trivs bramedan trivdes när de jobbade i offentlig regi. Mer ansvar, bättrekarriärvägar, bättre och tillgängliga chefer som motiverar personalen ochstörre möjligheter att ta egna initiativ nämns som fördelar hos privatavårdgivare. Regeringen bör återkomma med förslag som stimulerar ökadmångfald bland vårdgivare.Specialistutbildning för läkareVad gäller specialistutbildning för läkare är det nödvändigtatt se över dimensioneringen med tanke på framtiden.Redan nu kan vi se att det finns brist på exempelvisbarnläkare, reumatologer, geriatriker och narkosläkare. Föratt kunna erbjuda en god vård krävsspecialistutbildade läkare. Därför bör regeringen återkommamed förslag som stämmer överens med de behov som finns.FramtidstroPersonalen behöver få ny framtidstro och en god grund förökat självförtroende. Det behövs "fler händer i vården".Under de senaste tio åren har antalet anställda inomlandstingens hälso- och sjukvård minskat med ca 133.000personer, varav 70.000 till följd av ädelreformen. Dettainnebär en faktisk personalförlust på netto 63.000 anställdainom sjukvården. Fram , dvs under denkommande mandatperioden, måste sjukvården ochäldreomsorgen få ett resurstillskott som bättre motsvararvårdbehovet. Sjukvård och äldreomsorg handlar i hög gradom medicinsk diagnos och behandling. Men det handlarockså i hög grad om att ge omvårdnad. Det är fråga om attkunna erbjuda tid. Tid att lyssna och tid att ge tröst. Desenaste årens nedskärningar inom vårdområdet har drabbatomvårdnaden mest. Vårdens yrken behöver utvecklas.Patienterna behöver få mera tid att bli ompysslade ochlyssnade till. Det behövs en värdighetsgaranti.VärdighetsgarantiÄdelreformen var rätt tänkt, men genomförandet 1992 komatt sammanfalla med den djupa ekonomiska krisen sominnebar minskade resurser. Detta har lett till en radförödande konsekvenser för de gamla och kroniskt sjuka somädelreformen främst var ägnad att gagna. Begreppen"klinikfärdig" och "medicinskt färdigbehandlad" missbrukasför att lösa landstingens skriande brist på sjukhusplatservilket tvingar läkarna att skicka hem eller till denkommunala vården hänvisa patienter i uppenbart behov avsjukhusvård. På alltför många platser fungerar inte detnödvändiga samarbetet mellan och kommunerna- man försöker lasta över kostnader på varandra. Lidande blirde svårt och kroniskt sjuka gamla och handikappade i allaåldersgrupper. Läkarinsatserna inom den kommunala vårdenär otillräckliga och saknar kontinuitet.Värdig vård innebär att man erbjuds den vård som bäst passar det aktuellavårdbehovet. Alla patienter skall erbjudas värdig vård . Envärdighetsgaranti inom äldrevården bör införas och kan ha följande innehåll:? Det ska finnas en läkare knuten till varje sjukhem och till varjehemsjukvårdspatient, en läkare som är specialiserad på åldrandetssjukdomar och problem och som regelbundet besöker patienterna.?? Det ska finnas skilda vårdenheter för senildementa och psykiskt friska.?? Det ska finnas eget rum för alla som så önskar.?? Det skall vara en självklarhet att sjukhemsplatsen ligger i denkommundel där vederbörande tidigare bott.?? Det ska finnas uttalat att en patient inte ska behöva ligga och vänta innanen blöja full av avföring och/eller urin byts.?? Det ska finnas tillräckligt med personal för att mata och hjälpa till medatt dricka.?? Det ska finnas så mycket personal så att varje patient får känna sigompysslad, observerad och personligt tilltalad varjeförmiddag och varje eftermiddag.?? Det ska finnas tillräckligt med personal så att alla patienter som så orkarhjälps upp ur sina bäddar i rimlig tid och dessutom får komma ut i andramiljöer än det egna rummet.?? Det ska vara en självklarhet att inom åldringsvården ta till vara ideellainsatser som erbjuds.?? Det ska finnas så god tillgång till personal att ingen behöver dö ensam. ?VårdgarantiVårdköerna har stadigt ökat sedan den s k vårdgarantin togsbort. På många håll i landet kan man få vänta mer än ett årpå nödvändig operation eller behandling. För sjukamänniskor är det orimligt att behöva kännaoro inför operation eller annan behandling som detofta krävs att man intar smärtstillande och andra mediciner.Dessutom får samhället ofta en hög kostnad i form avsjukskrivning och tillbakagången till arbetslivet kanfördröjas. Nödvändiga resurser ochorganisationsförändringar måste till för att arbeta bortvårdköerna. De erfarenheter som har vunnits av försökensom i olika delar av landet har pågått medgränsöverskridande samarbete mellan ochvårdsektorn (FINSAM-modellen) bör ligga till grund för ettfortsatt förändringsarbete. I korthet betyder det att medel tasfrån för att betala operationer. Genomdetta lindras mänskligt lidande och köerna kortas.Administrativa och budgetmässiga murar som är ett hinderför kloka beslut måste undanröjas.Det behövs en utvidgad vårdgaranti jämfört med den som gällde från 1992och därefter. Den ska innehålla såväl garantier för att inte underorimligt behöva vänta på en operation eller behandling som deallmänt omfattade slutsatserna från . Det innebär attden för varje tillfälle aktuella kösituationen inte skall avgöra inriktning ochprioritering, utan vårdbehoven. Patienter med svåra kroniska sjukdomar ochpersoner i livets slutskede, dvs patienter som har de allra störstavårdbehoven, ska inte stå tillbaka för patienter med lättdiagnostiserade ochbehandlingsbara sjukdomar.God tandvård - ennödvändighetUnder har befolkningen i haft god tandhälsa.En av orsakerna är det förebyggande arbetet. Eftersom denenskildes kostnader för tandvård stadigt ökat under senare årfinns dock risk att tandhälsan försämras.Historiskt sett har vi haft en gemensam sjukförsäkring som omfattar helakroppen utom tänderna. Tänderna har av någon anledning haft en egenförsäkringslösning. Patientavgifterna för tandvård har alltid varit högre äninom den övriga vården. För enskilda som har dåliga tänder har detta varitoerhört betungande. Ofta är det dessutom flera i samma familj som drabbas.Detta kan betyda att kostnaderna blir svåra att klara. Människor kan avekonomiska skäl tvingas avstå från tandvårdsbehandling. Att laga sina tänderkan aldrig ses som en lyx utan är en nödvändighet.Det är alltid svårt att ifrågasätta system som funnits . Vi anser dockatt i en krympande ekonomi med ökad oro från medborgarna måste manvåga överväga andra lösningar. Vi kristdemokrater anser därför att enöversyn bör göras i syfte att inkludera tandvårdsförsäkringen i den allmännasjukförsäkringen. I avvaktan på denna utredning anvisar vi 200 miljoner krutöver regeringens ram till tandvårdsförsäkringen för att undvika en alltförstor ökning av självrisken.Högkostnadsskyddet skavara en trygghetI har vi haft ett så kallathögkostnadsskydd för avgifter i sjukvården. Detta för attingen av ekonomiska skäl skall tvingas avstå från vård ochbehandling.För enskilda människor är patientavgifter för sjukvårdande insatser enavgörande fråga om trygghet. har dock avgifterna för denenskilde ökat dramatiskt dels genom att det så kallade högkostnadsskyddethöjts, dels därför att flera vårdavgifter inte omfattas av högkostnadsskyddet.Även den enskildes kostnader för resor i samband med vård har ökat ochdessa inkluderas inte heller i högkostnadsskyddet. När man diskuterarpatientavgifter betraktas dessa ofta enskilt. För medborgaren är det givetvisviktigt vad avgifterna blir tillsammans. Vi kristdemokrater anser att ingenska behöva avstå från vård av ekonomiska skäl. Vi anser vidare att enöversyn bör göras så att högkostnadsskyddet verkligen inkluderar allavårdavgifter. I det sammanhanget bör en återinförd "fri lista" för läkemedelaktualiseras. Alltför stora kostnadsökningar har skett för dem som är sjukaoch svaga. Det är inte de sjuka och redan utsatta som ska betala statsskulden.Den ska betalas av dem som orkar bära.HandikappVi har avvikande uppfattning från regeringen när det gällerkostnader för statlig assistansersättning där vi ökar anslagetmed . Handikappolitiken utvecklas mer idetalj i en separat motion.SammanfattningHälso- och sjukvårdslagens portalparagraf, "bra vård till allapå lika villkor", håller på att förlora all förankring iverkligheten. är sjuka människor - särskilt de svårtoch långvarigt sjuka och de döende - tillsammans medbarnen, de svagaste och mest utsatta grupperna i vårtsamhälle. Om deras behov av bra vård inte blir tillgodoseddapå ett värdigt sätt kommer trovärdigheten för det svenskasamhället, för välfärden och för hela vårt skattesystem attskadas i grunden.Graden av civilisation hos ett samhälle kan mätas genom hur det tar handom sina svaga och sjuka. vill arbeta för ett samhälle somligger i topp vad gäller graden av civilisation. Vi vill fokusera debatten omvälfärd och hög standard till att handla om god tillgång på vård och omsorgtill alla medborgare oberoende av var man bor, ålder, social status ellerekonomiska förutsättningar.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om psykiskt sjuka,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om 20 000 nya vårdplatser ,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om personalrekrytering till vårdyrken,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av ökad mångfald bland vårdgivare,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om specialistutbildning för läkare,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en värdighetsgaranti,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vårdgaranti,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en översyn i syfte att inkludera tandvårdsförsäkringen i denallmänna sjukförsäkringen,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om högkostnadsskyddet,10. att med följande förändringar i förhållande till regeringensförslag anvisar anslagen under utgiftsområde Hälsovård, sjukvård och socialomsorg enligt uppställning:Anslag Regeringens förslagAnslagsförändringA 1. Sjukvårdsförmåner m.m. 1 992 000 + 200 000B 8. Kostnader för statlig 4 653 000 + 300 000assistansersättningSumma för utgiftsområdet 24 012 459 + 500 000Stockholm den 25 oktober 1998Alf ()()()()()()