mot · GL02Jo81 · 1998-06-09 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:158 Uppföljning av skogspolitiken InledningSkogen har mycket stor betydelse för Sverige.Skogsindustrin är som industrigren landets störstanettoexportör. uppgick nettoexporten till 75miljarder kronor. Skogsbranschen ger många arbetstillfällenrunt om i landet. Jobben finns främst i de områden somannars inte erbjuder den mest expansiva arbetsmarknaden.Genom att ytterligare utveckla vidareförädlingen avskogsråvaran kan det skapas förutsättningar för många flerarbetstillfällen inom branschen.Hittills har forskning och utveckling främst skett inom massa ochpappersindustrin. Övrig förädling av bioråvaran i skogen är ännu i början avsin utveckling. har det skett en positiv utveckling bland annatnär det gäller att utnyttja trä för bärande konstruktioner inom byggbranschen,och då även i flervåningshus.Skogsråvaran har en mängd användningsområden. Bland annat för värme-och elproduktion, fordonsbränslen och som råvara i annan industriproduk-tion. Värdet av skogen kommer att öka i takt med att omställning avenergisystemet fortskrider. För att ytterligare utveckla användningen avskogens resurser är det av mycket stor betydelse att intensifiera forskningeninom området.Skogen och skogsbruket har stor betydelse för att bibehålla en levandelandsbygd med ett aktivt företagande. Många mindre markägare och boendepå landsbygden är beroende av inkomsterna från skogen för att kunna bokvar på orten, och för att kunna utveckla andra delar i sin affärsverksamhet.En väl förvaltad skog som brukas på ett hållbart sätt är avgörande förmiljösituationen i . Värdet av en levande skogsmiljö med växter, djuroch deras livsmiljöer kan knappast överskattas. Skogspolitikens uppgift är attförena ett aktivt skogsbruk med högt ställda miljökrav.Sverige har som första land i världen utvecklat en godkänd nationell FSC-standard (). Parallellt pågår en utvecklinginom ISO 14000-systemet. Det skapar möjligheter till fortsatt förbättring avnaturvårdshänsynen i skogsbruket, som det underlättar för mark-nadsföringen av svenska skogsprodukter i utlandet. Systemen med miljö-certifiering av skog måste utvecklas ytterligare, och anpassas även till demindre skogsägarnas villkor.Sverige är ett skogsland, och svenskarna älskar sin skog. För mångamänniskor är skogen en högt värderad friluftsmiljö. Allas rätt att, underansvar, fritt kunna få vistas i den svenska skogsmiljön får inte inskränkas.SkogsvårdslagenDen senaste stora förändringen av den svenskaskogspolitiken skedde 1993 i och med beslutet om den nyaskogsvårdslagen. Syftet med den nya lagen var bland annatatt öka flexibiliteten samt förbättra möjligheterna till miljö-och naturvårdshänsyn i skogsbruket. Den tidigarelagstiftningen på området var alltför stelbent. Den nya lagengav större ansvar och frihet till den enskilde brukaren.I 1993 års skogspolitiska beslut fastställdes två jämställda mål - ettproduktionsmål och ett miljömål. Riksdag och regering reglerade inte hurmålen skulle uppnås. Produktionsmålet innebär att skogen och skogsmarkenskall utnyttjas effektivt och ansvarsfullt så att den ger en uthålligt godavkastning. Miljömålet innebär att skogsmarkens naturgivna produktions-förmåga skall bevaras. Biologisk mångfald och genetisk variation skallsäkerställas. Skogen skall brukas så att växt- och djurarter som naturligt hörhemma i skogen ges förutsättningar att fortleva under naturliga betingelseroch i livskraftiga bestånd. Hotade arter och naturtyper skall skyddas.Skogens kulturmiljövärden samt dess estetiska och sociala värden skallvärnas.Utvärderingens slutsatserEfter att skogsvårdslagen nu tillämpats kankonstateras att den inneburit många positiva förändringar.Den utvärdering som gjorts, och som ligger till grund för dennu aktuella propositionen, visar att lagen fungerar bra, menatt det finns brister. Bland annat uppnås ännu varken miljö-eller produktionsmålet. Utvecklingen inom skogsbruket gårdock åt rätt håll. anser inte att det finnsanledning att ompröva de nu gällande målen.Bland orsakerna till att produktionsmålet inte uppnås kan nämnas att allt-för många skogsägare valt att satsa på självföryngring i stället för attplantera. Effekterna av detta är särskilt allvarliga på vissa typer av marker.Dessutom är röjningen i många fall eftersatt. Utvärderingen visar dock att enförändring sker i rätt riktning. Försäljningen av plantor har ökat kraftigtunder året, åtminstone i vissa områden. anser att det främst ärgenom fortsatt satsning på information och utbildning som situationen kanförbättras. En ny tvingande lagstiftning är inte rätt väg att gå.Regeringen poängterar föryngringsåtgärdernas betydelse för att säkerställaden framtida produktionen. Att avverkningar ligger under det uttag som ärlångsiktigt möjligt beror till största delen på marknadsfaktorer. Efterfråganoch pris är avgörande för den enskilde skogsägarens bedömning av i vilkenutsträckning som avverkning skall ske. Nödvändigheten av att ta miljö- ochnaturvårdshänsyn vid avverkningarna kan även ha en återhållande effekt. Detär ännu för tidigt sedan produktionsmålet infördes i svensk skogslagstiftningför att kunna göra en bedömning av huruvida produktionsmålet långsiktigtkommer att uppnås.Ett övergripande problem för skogsvård och skogsproduktion är samhälletsallmänna miljöpåverkan. Surt nedfall skadar skogen och kvävenedfall ledertill övergödning. På kort sikt kan det öka tillväxten av skogen. På någotlängre sikt visar sig de negativa effekterna i form av näringsbrist och andraproblem. En miljö i balans, såväl nationellt som internationellt, är således avgrundläggande betydelse även för skogens utveckling.Biologisk mångfaldBevarandet av den biologiska mångfalden är en av deviktigaste uppgifterna i miljöarbetet. En stor del av hotenmot den biologiska mångfalden är relaterade till attlivsmiljöerna förändras. Genom samhällsplanering och nyaoch ändrade brukningsmetoder förändras eller försvinnerbiotoper. Miljögifter och kemikalier, liksom storskaligamiljöstörningar som försurning, eutrofiering ochväxthuseffekten påverkar den biologiska mångfalden.Skogslandskapet är den dominerande landskapstypen iSverige. Den största delen av skogsarealen används förproduktivt skogsbruk. För att hindra en fortsatt förlust avbiologisk mångfald i skogslandskapet krävs en kombinationav skydd av områden med stöd av naturvårdslagen och enanpassning av skogsbrukets metoder. Den reformering somgjordes av skogsvårdslagstiftningen 1993 har skapat bättreförutsättningar för skogsnäringen att ta sådana hänsyn.Om ska leva upp till de nationella miljömålen och de inter-nationella åtaganden som vi gjort, bl a Konventionen om biologisk mångfaldfrån i , krävs en kombination av om-rådesskydd, förbättrad naturvårdshänsyn och aktiva åtgärder för återskapan-de av biologisk mångfald.Hälften av skogar ägs av enskilda personer. Inte någonstansutanför är denna andel så stor. Den enskilt ägda skogen drivs på deflesta fastigheter som familjeföretag. För dessa skogsägare är det ofta ensjälvklarhet att skogen ska skötas på bästa möjliga sätt och med högt ställdaambitioner på miljöarbetet. Detta engagemang är av mycket stor betydelseoch måste tas tillvara i arbetet med att bevara den biologiska mångfalden iskogslandskapet.Den vegetation och dynamik som förr rådde inom ekosystemen har till stordel förändrats av människan. Ekonomiskt värdefulla arter har gynnats påandras bekostnad. I är av den produktiva skogsmarkenskyddad i reservat, nationalpark eller domänreservat. Nedanför gränsen förfjällnära skog är av den produktiva skogsmarken skyddad på detta sätt.Skogsbruket avsätter , utan ersättning, av arealen nedanförgränsen för fjällnära skog till hänsynsområden.Miljövårdsberedningen har i betänkandet Skydd av skogsmark (SOU1997:97) bedömt skyddsbehovet till att det på kort sikt finns ett behov av attskydda ytterligare skogsmark motsvarande av den produktivaskogsmarksarealen nedanför den fjällnära skogen.Miljövårdsberedningen har bedömt att kostnaden för att säkerställaskyddet av den biologiska mångfalden i skogsbruket under en tioårsperiodmotsvarar en anslagsnivå på ca . delardenna bedömning och har vid ett flertal tillfällen kritiserat regeringen för attden inte anslår tillräckliga medel för inköp av skyddsvärd skogsmark. Senasti motion (1997/98:Jo69) angående propositionen, "Svenskamiljömål" lades förslag om att öka inköpen av skyddsvärd skog. Center-partiet anser att bör besluta att skogsmark skallskyddas , vilket är i linje med miljövårdsberedningensförslag.Värdefulla biotoper riskerar att försvinna om regeringens passivitet pådetta område består. Medel måste avsättas som motsvarar de krav som ställspå skogsägare att skydda bl.a. nyckelbiotoper på sina marker. Pengar fördetta ändamål kan, om viljan finns, omgående tas från de 5,4 miljarder somanslagits för investeringar för en ekologiskt hållbar utveckling.Staten bör dessutom medverka till att det blir enklare för företag ochenskilda att frivilligt avsätta pengar till skydd av värdefulla naturmiljöer.Centerpartiet har tidigare föreslagit att en fond för ändamålet inrättas. Dettabör ges regeringen till känna.Statens skogsinnehavCenterpartiet förordar en utförsäljning av bolag där staten ärmajoritetsägare. Beträffande finns det tvåhandlingsvägar, dels försäljning av aktier, dels försäljning avskogsmark. vill stärka det personliga ägandetoch anser att det är av stor betydelse att öka det lokalaägandet i de områden där är dendominerande ägaren av skogsmark. I syfte att stärka detenskilda skogsbruket och lokalt verksammasågverksföretaget bör staten som majoritetsägare i AssiDomän medverka till försäljning av skogsmark. Detta är inteminst viktigt för utvecklingen i de berörda regionerna.Centerpartiet motsätter sig inte att kommer i statens ägo, för att sedan säljas tillenskilda skogsägare. Vidare är det viktigt att bevarandevärdskog behålls i statens ägo.Terminologin inomskogsbruketSkogsvårdsstyrelsen har presenterat en utredning och lagtförslag om en ny terminologi inom skogsbruket. Därpreciseras bl.a. vad som avses med skogsmark. Den svenskaavgränsningen av skogsmark är inte liktydig med vad somgäller internationellt. föreslog en ändring avde svenska reglerna. De flesta av remissinstanserna varpositiva till förslaget och förordade en ändring av densvenska terminologin på området. Det internationellasamarbetet och jämförelser på internationell nivå skulleunderlättas om den svenska beskrivningen av skogsmarköverensstämmde med vad som gäller i andra länder. Trotsdetta har regeringen inte vidtagit några åtgärder. Vi föreslåratt begär ett förslag från regeringen i denna fråga.RansoneringsregelnNär skogsvårdslagen ändrades 1993 förändrades den såkallade ransoneringsregeln på ett sådan sätt att ett långsiktigtansvarsfullt och uthålligt skogsbruk naggades i kanten. I 11 §skogsvårdslagen regleras skogsägarens möjligheter attavverka och det var uppmjukningen av denna paragraf somorsakat de problem som uppstått. , , fannsen stark reglering som syftade till att det på en fastighet intefick avverkas alltför mycket . 1993 sattesgränsen till . Fastigheter som var mindre kundeutan att samhället ingrep göra stora uttag, även sådana somvar större än vad som kan anses långsiktigt försvarbart.Resultatet blev att många skogsfastigheter mindre än 100hektar köptes och avverkades mycket snabbt. Ofta varåtgärderna för att trygga återväxten bristfälliga, i vissa fallsaknades de helt. 1997 ändrades lagstiftningen av dennaorsak så att gränsen för en större frihet nu går vid 50 hektar.En åtgärd som var positiv, men inte tillräcklig. Centerpartietföreslog då att gränsen skulle sättas till 20 hektar.Motivet för vårt förslag är att det, framförallt i , finns mångafastigheter mellan 20 och som är intressanta för oseriösa köpare.Det är angeläget att även dessa fastigheter sköts på ett långsiktigt hållbartsätt. Vi upprepar därför vårt förslag om att gränsen för den så kalladeransoneringsregeln skall sänkas. I bör gränsen sättas vid 20hektar. I norra kan arealen vara större eftersom virkesförråden där ärmindre per hektar. Regeringen bör återkomma till med förslag ienlighet med vad som ovan anförts.SlutavverkningsålderÅldern på den skog som avverkas sjunker och det är inte bra.Det är inte något direkt problem men långsiktigt får detkonsekvenser på skogens produktion. I 10 § skogsvårdslagenstadgas att yngre skog kan skyddas så att den inte avverkas.Efter det att denna reglering mjukades upp haravverkningsåldern sjunkit; det visar den utvärdering somskogsvårdsstyrelsen gjort. Som det står i propositionen ärbehovet av att skydda och vårda den yngre skogen djupt rotathos de svenska skogsägarna. Detta får regeringen att draslutsatsen att någon skärpning av lagen i detta avseende intebehövs. På annat ställe i propositionen skriver regeringendock att vi nu får ganska många nya skogsägare, som intehar den kunskap och den erfarenhet som merparten avskogsägarna har. Mot denna bakgrund anser attskyddet av den unga skogen bör skärpas. Regeringen bör gesi uppdrag att återkomma med förslag.FöryngringshämmandeskadedjurMed anledning av att produktionsmålet inte nås är det viktigtatt på olika sätt underlätta föryngring. Angrepp avsnyltbaggar kan utgöra ett stort problem vidskogsplanteringar. Kemiska bekämpningsmedel används föratt reducera problemet. De medel som använts hardock negativa miljöeffekter och har därför förbjudits. Underen övergångsperiod ges dock dispens för att använda t.ex.Permetrin. anser att det är angeläget att forceradet pågående arbetet med att finna andra, miljöanpassadelösningar på problemet med föryngringshämmandeskadedjur.Förvärv av skogsfastigheterRiksdagen beslutade om en omfattandeavreglering av jordförvärvslagen. var emotdelar av dessa förändringar. När det gäller den s.k. bopliktenför jordbruksfastigheter förändrades lagen på så vis attbestämmelserna om boplikt endast gäller i de områden somerhåller glesbygdsstöd. Dessutom är tillämpningen av lagensvag på detta område. Med andra ord har boplikten en högstbegränsad betydelse. varnade i samband medförändringarna för att lättnader i jordförvärvslagen skulleleda till en omfattande försäljning av fastigheter till personersom ej har för avsikt att vare sig bo på eller brukafastigheten. I vissa delar av landet har den utveckling som vivarnade för blivit verklighet.Centerpartiet anser att boplikten ska gälla för hela landet. För skogs-fastigheter bör boende i bygden vara ett tillräckligt krav. För att få enlevande landsbygd krävs att de som förvärvar jordbruksfastigheter pålandsbygden verkligen har för avsikt att bosätta sig där. För att boplikten skafå någon direkt verkan måste den kunna villkoras av ansvarig myndighet.Ett av jordförvärvslagens mål är att begränsa juridiska personers förvärvav jordbruksfastigheter. När det gäller juridiska personers förvärv så äransvariga myndigheters tillämpning av den s.k. kompensationsregeln i 5 §jordförvärvslagen inte tillfredsställande. Detta har lett till svårigheter förprivatskogsbruket att konkurrera med bolagen om skogsmarken i regionerdär bolagen bedriver en offensiv markpolitik.Centerpartiet anser inte att jordförvärvslagen ska innehålla ett ovillkorligtförbud för juridiska personer att förvärva mark. Vi anser dock attjordförvärvslagens regler om villkor för att juridiska personer ska erhållaförvärvstillstånd måste vara utformade så att familjejordbruk ges företrädeoch blir den dominerande ägarkategorin. Dagens regler är ingen garanti fördetta. Det finns en uppenbar risk för ägarförskjutningar mot ett ökatbolagsägande i vissa regioner. För att motverka en sådan utveckling måste 5§ jordförvärvslagen ändras så att villkoret för att en juridisk person skabeviljas förvärvstillstånd i princip alltid ska vara att den juridiska personenlämnar kompensationsmark. För att uppnå detta måste regeln i 5 § andrastycket jordförvärvslagen om undantag från kompensationskravet förjuridiska personer som bedriver skogsindustriell verksamhet tas bort urlagstiftningen.Ett visst utrymme för juridiska personer att få förvärvstillstånd utan kravpå kompensation bör dock finnas kvar. Detta ska vara begränsat till de fallnär förvärvet sker från annan juridisk person, och egendomens beskaffenhetinte är sådan att det inte är naturligt att den bör ägas eller brukas av enfysiskperson. anser, i likhet med några av remissinstanserna, att enparlamentarisk utredning bör tillsättas med uppgift att se över jordförvärvs-lagen. Syftet med utredningen skall vara att komma tillrätta med de på vissafastigheter omfattande slutavverkningarna samt att stärka boplikten. Dettabör ges regeringen till känna.AnmälningsskyldighetenFör närvarande gäller att skogsägaren är skyldig att anmälaföryngringsavverkningar större än tillSkogsvårdsstyrelsen minst planerad åtgärdpåbörjas. I en situation när skogsbruket inte når det uppsattaproduktionsmålet finns det anledning att genomföraändringar som underlättar för skogsägare som vill avverka.Även marknadens snabba konjunktursvängningar motiveraratt en förändring sker för att förkorta handläggningen vidavverkningsbeslut. Därför bör anmälan om avverkningåtergå till att gälla minst planerad åtgärd,vilket var fallet för förändringen av skogsvårdslagen. Dennuvarande längre handläggningstiden är inte motiverad avnaturvårdsskäl, utan av administrativa skäl. Myndigheternasökande erfarenhet av tillämpningen av skogsvårdslagen, ochkännedom om skyddsvärd skog, gör det möjligt att ställakrav på kortare handläggningstider. Detta bör ges regeringentill känna.Skogs- och miljöredovisningCenterpartiet ser mycket positivt på det arbete som idagpågår med att utarbeta frivilliga naturvårdsinriktadebrukningsplaner, så kallade gröna skogsbruksplaner. Tillskillnad från den socialdemokratiska regeringen anserCenterpartiet att marknadens krav på en ekologiskt hållbarproduktion bör utnyttjas i detta arbete. De frivilligaskogsbruksplanerna kan tjäna som underlag för enmiljöcertifiering av skogsfastigheten. I ställer för att läggaenergi på att införa ett redovisningskrav, med uppenbaraoklarheter och med goda förutsättningar för en omfattandemyndighetsbyråkrati, borde regeringen öka insatserna iarbetet med miljöcertifiering. Tillsammans med näringen börett system för certifiering utvecklas som är anpassat även försmå brukningsenheter.Regeringen vill ge mandat åt att utforma föreskrifter ominnehållet i den föreslagna redovisningen. De riktlinjer som lämnas avregeringen är mångtydiga, men riskerar att innebära en återgång till obliga-toriska plandokument, där en markering av natur- och kulturmiljövärdenskall ingå. I utvärdering ställdes inte dessa krav. De får istället ses som ett påfund av regeringen som bryter mot tankegångarna igällande skogspolitik och som skulle innebära början på en ny byråkratiskstyrning av markanvändningen. Vi tror inte att det är rätt väg att gå i arbetetpå att öka naturhänsynen i skogsbruket. Därför anser vi att regeringensförslag bör avslås.Skogskalkning ochvitaliseringsgödslingDet sura nedfallet i främst södra och västra ,tillsammans med kvävenedfallet, gör att skogen på mångaställen mår dåligt. Den pågående försurningen gör att skogentar skada och många växter försvinner vilket innebär att denbiologiska mångfalden störs på ett mycket negativt sätt.Även det stora nedfallet av kväve har en negativ påverkan påden biologiska mångfalden. Storbladiga växter favoriserasoch många örter konkurreras ut och försvinner. Kortsiktigtfår skogen en ökad tillväxt av kvävenedfallet eftersomkvävet ger en extra tillväxt. Detta får emellertidkonsekvenser : eftersom växterna genom den ökadetillväxten förbrukar näringsämnen som är begränsade finnsdet en risk att näringsbrist uppstår . Kvävenedfalletdöljer även de skador på skogen som försurning ochmarknära ozon ger. Tillståndet i skogen är troligen sämre änvad tillväxten just nu indikerar.Det är naturligtvis rätt som regeringen skriver i propositionen att dessaproblem i första hand måste rättas till genom att utsläppen av de ämnen somär till skada minskas till en nivå som är acceptabel. Men det är fel att inte nusnabbt vidta åtgärder för att korrigera den försurning och brist på mineralersom redan är ett faktum. Dessutom vet vi att det dröjer innan utsläppen, ochdärmed nedfallet, är möjliga att få till den nivå som skogen kan klara utan attskadas. Mot den bakgrunden anser att ett program för kalkningoch vitaliseringsgödsling skall utarbetas. Regeringen bör få iuppdrag att utan fördröjning presentera ett sådant förslag för riksdagen.Utgångspunkten för förslaget skall enligt vår mening vara det program somSkogsvårdsstyrelsen i samarbete med lagt fram , som innebär att 243 miljoner satsas under dennaperiod. kan de mera långsiktiga åtgärderna utarbetas. Näringenoch staten har ett delat ansvar för detta arbete varför finansiering bör delas.Riksdagen bör med anledning av det stora behov som föreligger och att detbrådskar med åtgärder ge regeringen i uppdrag att utarbeta det program somvi här föreslagit.MiljöbalkenCenterpartiet har i tidigare (kommittémotion 1997/98:Jo52)kritiserat de oklarheter som förekommer i förhållandetmellan skogsvårdslagen och . Skogsvårdslagenhar karaktären av skötsellag och innehåller mångabestämmelser som reglerar näringen.Intentionen och viljan i skogsvårdslagens regelverk uppfyller väl de kravsom ställs i vad gäller allmänna hänsynsregler. Skogsvårdslagenär en modern lagstiftning väl anpassad till skogsbrukets villkor och till demiljöfrågor som skall hanteras. Den reglerar på ett tydligt sätt den frihet ochdet ansvar som den enskilde skogsägaren har att beakta i sitt skogsbruk.Centerpartiet anser att det vore olyckligt om tillåts förändra detregelverk som är väl anpassat för ett hållbart skogsbruk med tydliga miljö-och produktionsmål. får inte medföra en återgång till dendetaljstyrning av skogsbruket som var fallet innan skogsvårdslagen ändrades1993.Stora ansträngningar görs av skogsnäringen för att uppfyllaskogsvårdslagens miljömål. parallella tillämpning medskogsvårdslagen får inte innebära att ytterligare föreskrifter hämmar detpositiva arbetet som sker i svenskt skogsbruk. anser attSkogsstyrelsen är den myndighet som skall ha ansvar för tillsynen iskogsbruket och även göra avvägningarna mellan och skogs-vårdslagen.Vi välkomnar att regeringen tagit intryck av den kritik som bl.a. Center-partiet riktat mot regeringens oklarhet på denna punkt. I den nu aktuellapropositionen görs förtydliganden i rätt riktning.Centerpartiet har i tidigare motioner påpekat de oklarheter som finns vadgäller äganderätten och ersättningsreglerna. Tyvärr finner vi anledning attupprepa denna kritik. kräver klara och tydliga ersättningsregler.Kompensation skall utbetalas för begränsningar av pågående markanvänd-ning som är att betrakta som mer än bagatellartade.KunskapsförsörjningCenterpartiet vill betona vikten av goda kunskaper omskogspolitikens mål, och de åtgärder som är nödvändiga föratt målen skall uppnås. Rådgivning och information tillskogsägarna är i sammanhanget av särskild betydelse. Dennauppfattning delas även av regeringen, men några ytterligaremedel till denna verksamhet anslås inte.Sveriges möjligheter att på ett hållbart sätt utnyttja skogens resurser ärberoende av en hög nivå på forskning och utveckling inom det skogligaområdet. Detta är ett ansvar för såväl näringen som för staten. Centerpartietvill betona vikten av att initiativ tas för att öka EU:s insatser ochmedfinansiering inom skogsforskningen. Detta bör ges regeringen till känna.SkogsvårdsorganisationenDet är mycket betydelsefullt att det finns en väl fungerandeorganisation för att tillse att skogsvårdslagstiftningenefterlevs. Informationsbehovet till skogsägarna är stort.Centerpartiet anser inte att det finns anledning att förändraden nuvarande skogsvårdsorganisationen.Skogsvårdsstyrelsen bör få utvecklas och få stadga i sin nyaorganisation. Det är inte orimligt att anta att de nya uppgiftersom kommer i samband med , och en fortsattaktiv uppföljning av skogsvårdslagen, medför att det på siktbehöver tillföras ökade resurser tillskogsvårdsorganisationen.