mot · GM02L407 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:L407av m.fl. (v)Äktenskap för homosexuellaSärlagstiftningen förhomosexuellaVänsterpartiet anser att människors kärlek och önskan attleva tillsammans skall erkännas och respekteras på sammavillkor av samhället, oavsett om kärleken är homosexuelleller heterosexuell. Vi anser att lagstiftningen på allaområden bör ha enhetliga regler för både homo- ochheterosexuella.Lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap innebär att två personer avsamma kön genom att ingå partnerskap kan få tillgång till de flesta aväktenskapets rättsverkningar. Genom införandet av denna lag tillhör Sverigede länder som hunnit längst i arbetet på att avskaffa den rättsliga sär-behandlingen av homosexuella. Vi har dock ännu inte nått fram till målet attavskaffa all särbehandling och diskriminering.Det finns ingen anledning att behålla två parallella samlevnad, det ena för heterosexuella relationer och det andra förhomosexuella relationer. Inrättandet av partnerskapet, som en särskild sam-levnadsform för homosexuella, var i sig en kompromiss för att tillmötesgådem som anser att äktenskapet är förbehållet man och kvinna. De organisa-tioner som arbetar för homosexuellas rättigheter, bl.a. försexuellt likaberättigande (RFSL), har äktenskap för homosexuella somslutmål.Homosexuella par bör ges möjlighet att ingå äktenskap på samma villkorsom heterosexuella. portalparagraf bör därför få följandelydelse: "Äktenskap ingås mellan två personer. De som har ingått äktenskapmed varandra är makar." Konsekvensändringar skulle behöva göras i övrigadelar av . Lagen om registrerat partnerskap kan i sambanddärmed avskaffas. En särskild övergångsbestämmelse kan säkerställa att depar som ingått partnerskap hädanefter betraktas som makar. Regeringen börges i uppdrag att återkomma till med förslag om detta.CiviläktenskapStaten skall verka för att demokratins idéer om människorslika värde och rättigheter blir vägledande inom samhälletsalla områden. Rasism eller antisemitism är inte mer ursäktligom den förekommer inom ett religiöst samfund. På sammasätt är det med homofobi. har många präster inomsvenska kyrkan och andra trossamfund tillstånd att utföra enav staten godkänd och juridiskt bindande vigselförrättning,trots att de vägrar viga homosexuella. Det finns all anledningatt kritisera detta förhållande. Ett sätt att komma till rättamed detta är att införa civiläktenskap av fransk typ, det villsäga att endast borgerliga vigselceremonier är juridisktgiltiga och att paren själva får avgöra om de vill låta denborgerliga vigseln följas av en religiös vigselceremoni utanjuridisk betydelse. Detta bör som sin mening geregeringen till känna.Vigsel- och partnerskapsförrättareEnskilda personer kan av förordnas somförrättare av borgerliga vigslar (hädanefter vigselförrättare).På motsvarande sätt kan enskilda personer förordnas somförrättare av registrering av partnerskap (hädanefterpartnerskapsförrättare). De personer som förordnas är nästanalltid politiker, kommunaltjänstemän eller lokalt kändapersonligheter som nomineras av sin hemkommun.Enligt de senast tillgängliga uppgifterna har 1 091 personer förordnats somantingen vigselförrättare eller partnerskapsförrättare. Av dessa är 59 personerendast partnerskapsförrättare medan hela 442 personer är enbart vigsel-förrättare. Flertalet av förrättarna kan alltså inte förrätta partnerskaps-ceremonier. Nio kommuner saknar partnerskapsförrättare helt, trots att de harvigselförrättare. Ingen kommun saknar vigselförrättare trots att de harpartnerskapsförrättare. Partnerskapet är för homosexuella par vad äkten-skapet är för heterosexuella par. Om en kommun enbart har vigselförrättareutsätter man alltså sina homosexuella invånare för särbehandling. Samma sakgäller på individplanet: den som enbart är vigselförrättare agerar i praktikendiskriminerande mot homosexuella.Ett antal kommunala företrädare har offentligt motsatt sig förordnandet avpartnerskapsförrättare, ofta genom uttalanden som är djupt fördomsfulla ochkränkande mot homosexuella. Vigselförrättaren från Götenesade: "Jag ställer inte upp på några böghistorier, det är så jävla äckligt attdetstår mig upp i halsen." (7/1 1995) VigselförrättarenInger från , tillika kommunfullmäktiges ordförande,ville inte bli partnerskapsförrättare eftersom "naturlagarna ibland är bådesvårförståeliga och bistra. Det får man väl bara beklaga." (HelsingborgsDagblad 31/3 1995) Vigselförrättaren och kommunalrådet iNorsjö ville inte bli partnerskapsförrättare eftersom "någonstans måste manockså visa någon slags norm i det här samhället. Ett samhälle som är utannormer går mot sitt förfall." (Nyhetsinslag i P4 15/12 1994)Listan över exempel kan tyvärr göras mycket längre. Att vara vigselförrättareär ett förtroendeuppdrag, inte en rättighet. Det är därför självklart att depersoner som får uppdraget som förrättare skall vara beredda att behandlaalla människor lika oavsett sexuell läggning. Funktionerna som vigsel-förrättare och partnerskapsförrättare bör därför förenas till ett gemensamtuppdrag och övergångsbestämmelser bör införas som tillser att den somförordnats för någondera av de tidigare funktionerna automatiskt får sittförordnande omvandlat till att avse den nya funktionen.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till ändring iäktenskapsbalken m.fl. lagar, enligt vad som anförts i motionen, om attinföra äktenskap för homosexuella,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om civiläktenskap,3. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring iäktenskapsbalken m.fl. lagar, enligt vad som anförts i motionen, attfunktionerna som vigselförrättare och partnerskapsförrättare görs till ettgemensamt uppdrag.Stockholm den 21 oktober 1998Tasso Stafilidis (v)()()()()()()()()()