mot · GM02MJ904 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:MJ904av ()Ersättning för rovdjursrivna tamdjurDe fyra stora blir flerPopulationerna av de fyra stora rovdjuren i , björn,varg, järv och lo, tycks öka om än långsamt. De allra flestaär positiva till denna ökning medan andra ser rovdjuren somen konkurrent om älg och rådjur. Enligt uppgifter frånGrimsö forskningsstation finns ca 1 300 björnar, mellan1 200-1 500 lodjur, 45 vuxna vargar och drygt 200 järvar.De två förstnämnda är inte akut hotade, men björn ärtrots detta fortfarande klassad i Artdatabankens hotklass 4Hänsynskrävande och lodjuret i hotklass 2 Sårbar. Vargenklassas i hotklass 1 Akut hotad och järv i klass 2 Sårbar. Förvargen och järven är populationerna ännu så små att en säkerfortlevnad i landet inte kan anses tryggad.Fler mötenSamtidigt som populationerna av rovdjuren ökar, ökar ocksåmöten mellan rovdjuren och människan. I de flesta fall rördet sig om en spännande och positiv upplevelse i naturen, enupplevelse utöver det vanliga, ofta efterlängtad. Men ävenmöten av mindre problemfritt slag kommer att öka. Att finnarivna tackor i hagen väcker starka känslor, men även besökav björn vid soptunnor och bikupor kan skapa problem.Även jakthundar har råkat illa ut och i snitt 5 har tagitsav varg.Det går att förebygga problemen ...I många fall finns goda möjligheter att förhindra ochförebygga skador av detta slag och i Viltskadeförordningensägs också att det förebyggande arbetet skall prioriteras.Viltskadecenter lokaliserat till Grimsö har redan ochkommer att få stor betydelse för det arbetet.Erfarenhet från visas att med rätt stängsel kanskadorna av varg på får så gott som elimineras. Men detförebyggande arbetet kostar pengar.... men om man misslyckas ska det gåatt få ersättningFör rennäringen gäller speciella förhållanden och det nyaersättningssystemet för rovdjursrivna renar har kommit föratt kompensera samerna på ett rättvisare sätt för förluster äntidigare. Systemet har förvisso fortfarande brister, menprincipen för ersättning, nämligen ersättning i relation tillantalet rovdjur i området, är riktig.I denna motion skall dock blicken riktas mot andra ersättningar, nämligendem för förluster av andra tamdjur än renar.BestämmelserErsättningen för tamdjur rivna av de fredade rovdjuren björn,varg, järv, lo och kungsörn regleras i Jaktförordningen(1987:905) och i föreskrifter ochallmänna råd.JaktförordningenErsättning för tamdjur som rivits av någon av de fredaderovdjuren regleras i 29 a § i jaktförordningen (1987:905)enligt följande:Länsstyrelsen får i mån av tillgång på medel lämna bidrag av statsmedel föråtgärder för att förebygga skador av vilt.För skada orsakad av vilt får i mån av tillgång på medel ersättning lämnasav statsmedel, om det är uppenbart oskäligt att den skadelidande själv svararför de kostnader som skadan föranleder. I fråga om skador på renar lämnasbidrag eller ersättning i annan ordning. Bidrag eller ersättning lämnas inteom det gått att försäkra egendomen mot skadan.Vid prövningen enligt första stycket skall särskilt beaktas om viltet fårjagas, skadans omfattning samt möjligheten att genomföra en effektivskyddsjakt eller andra skadeförebyggande åtgärder.Naturvårdsverket meddelar föreskrifter om bidrag och ersättning enligtförsta och andra stycket.Ovanstående lydelse trädde i kraft ochinnebar att endast tamdjur som inte kan försäkras kanersättas. Under kunde därför inte ägare av rivnatamdjur få ersättning, eftersom det fanns försäkringsbolag iSverige som tecknade sådan försäkring. kanemellertid inte tamdjur i näringsverksamhet försäkras motskada orsakad av björn, varg, järv, lo och kungsörn, vilketbetyder att den som äger får, getter och nötkreatur som i årrivs av någon av dessa åter kan få ersättning av staten.Föreskrifter och allmänna rådI Statens naturvårdsverks föreskrifter finns detaljer för hurersättningen skall betalas ut då tamdjur skadas eller dödas avbjörn, varg, järv, lo eller kungsörn. Av dessa framgår i 8 § attersättning för ett rivet tamdjur utgår om det finns medel översedan lämnat bidrag till genomförande avåtgärder avsedda att förebygga skador av vilt. Vidare anges i15 § att ersättning inte får lämnas "för skada på egendomavsedd för annan användning än i näringsverksamhet".Det är givetvis viktigt att djur i näringsverksamhet ersätts, men tanken medersättningarna måste ju vara att ersätta skada orsakad av hotade rovdjur, somvi vill inte ska jagas. Det borde alltså vara naturligt att alla tamdjurersätts,det vill säga även hästar, hundar och andra djur som hålls för hushåll ellerhobby. Konsekvensen av dagens bestämmelser skulle kunna bli att enhästägare, som har sin häst inackorderad hos en lantbrukare inte skulle fåersättning om den blev riven medan lantbrukarens egna hästar skulle kunnaersättas om de ingår i näringsverksamheten.Varför finns möjlighet tillersättning för tamdjur rivnaav dessa rovdjur?Sverige har i förbundit sig att bevara sinavilda djur i livskraftiga populationer. Även i Konventionenom biologisk mångfald från liksomflera propositioner, senast i prop. 1996/97:75 Skydd avhotade arter m.m. betonas vikten av att skydda denbiologiska mångfalden.De fyra stora rovdjuren har kommit att symbolisera ambitionerna på dettaområde. Det är glädjande att konstatera att antalet ökar. Enligt uppgifter frånGrimsö forskningsstation finns ca 1 300 björnar, mellan 1 200 och1 500 lodjur, 45 vuxna vargar och drygt 200 järvar.Svaret på frågan varför det ska gå att få ersättning måste vara att vi alla ärangelägna att öka acceptansen för de hotade rovdjuren i den svenska naturen.Ingen, vare sig regering eller riksdag, vill lösa problemet genom jakt på dehotade rovdjuren och det är därför rimligt att staten, vi alla, ersätter dendrabbade djurägaren. Därför anser vi i de gröna att dagens snålaregler är felaktiga. Det går inte att dels framhålla vikten av bevarandet av dehotade rovdjuren, dels inte vilja skapa en goodwill för rovdjuren genomvettiga ersättningsmöjligheter om ett tamdjur blir rivet. Det handlar inte omstora pengar av den totala statsbudgeten. Med dagens regler kostarersättningarna mindre än en miljondel av statsbudgeten, mindre än vad somanses som felräkningspengar i andra sammanhang.Utöka möjligheten att fåersättningMenar man allvar med att behålla populationer av de storaidag hotade rovdjuren i den svenska naturen borde det varanaturligt att ha generösa ersättningar för dem som får sinatamdjur rivna av någon av de hotade rovdjuren. Ingen skallvilja ta till vapen för att tjuvjaga i ilskan över snålaersättningar. Ersättningar kan förvisso inte minska förlusten,men de visar i alla fall att staten och därmed vi alla anser attkostnaderna för att ha dessa rovdjur i naturen ska bekostas avoss alla och inte av dem som just nu bor där rovdjuren finns.Med generösa ersättningar ökas förhoppningsvis acceptansenav de allt större populationerna av de hotade rovdjuren.Naturvårdsverket uppvaktade regeringen med en skrivelse iaugusti 1996 där man påtalade problemen med ändringen av29 a §, en ändring som inneburit en ökning av antaletönskemål om avskjutning, och föreslog att paragrafen skulleändras så att bidrag och ersättning även får avse försäkradegendom. de gröna delar den uppfattningen ochföreslår därför:? Ta bort undantaget för ersättning av tamdjur som kan försäkras ijaktförordningens 29 a §.?? Ge möjlighet till ersättning för samtliga tamdjur som rivs av hotaderovdjur även om de inte ingått i näringsverksamhet. Om tanken medersättningarna är att skapa acceptans för de stora rovdjuren måstenaturligtvis även får och andra djur för husbehov eller rekreation ellerjakthundar ersättas. Annars är risken för förnyat rovdjurshat uppenbar.Tjuvjakt kan bli följden.?? Öka anslaget även för det förebyggande arbetet. de grönaredovisar detta i en särskild motion. ?Utskottet har som tidigare nämnts behandlat 29 a § vid fleratillfällen under förra riksdagsåret. Med det ovan skisseradekan kostnaden för staten öka något. Den tillkommandekostnaden kommer troligen att vara de mellan 5 och 10jakthundar som tas av varg . Ekonomiskt kommer detatt innebära att kostnaden möjligen kan närma sig denmiljondel av budgeten som detta är tal om, i så fall 700 000kronor. Det är en billig penning för att visa att talet ombevarandet av rovdjuren är allvarligt menat.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att 29 a § jaktförordningen ändras i enlighet med vad som anförtsi motionen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att ersättningar för tamdjur rivna av hotade rovdjur även skallutgå till tamdjur som inte ingår i näringsverksamhet.Stockholm den 22 oktober 1998Gudrun ()