mot · GM02So228 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:So228av m.fl. (m)AlkoholpolitikenModerata utgångspunkterModerata samlingspartiets utgångspunkt är respekten för denenskilde individens förmåga att ta ansvar och att forma sitteget liv. Det offentligas uppgift är att skapa förutsättningarför ett enskilt ansvarstagande, samt att bistå och värna demedborgare som saknar personliga förutsättningar att självata ett personligt ansvar.Bruket av alkohol är en del av vår kultur med månghundraåriga traditioner.Samtidigt är det angeläget att göra en klar åtskillnad mellan bruk ochmissbruk av alkohol. Allt för ofta blandas dessa begrepp ihop, vilket bl.a. harfört med sig att för en alkoholpolitik som skiljer sig markant från densyn i dessa frågor som är vanlig i vår omvärld.Hos många svenska politiker finns det en övertro på totalkonsumtionensbetydelse, och då försummar man den grupp som utgör avbefolkningen, men som svarar för av all alkoholkonsumtion.Så länge inga insatser riktas speciellt mot missbrukarna kommer det svenskasamhället inte att varaktigt kunna minska de sociala och medicinska problemsom alkoholmissbruket medför.Den stora majoriteten av befolkning är fullt kapabel att ta ansvarför sin egen alkoholkonsumtion, utan restriktioner och regler. Detta bör varavägledande för den svenska alkoholpolitiken. Vår uppfattning är attalkoholpolitiken skall inriktas på opinionsbildning, inte minst i skolan, ochpå att minska missbruket av alkohol.Preventiva åtgärder skall sättas in i form av t.ex. upplysning vid barn- ochmödrahälsovården. ANT-undervisningen i skolorna måste intensifieras. Vivill också betona föräldrarnas oavvisliga ansvar att se till att de egna barneninte dricker alkohol. Det offentliga kan endast medverka till ett stöd genominformation och normbildning.Förbudslinjen har visat sig ge dåliga resultat i arbetet mot alkohol-missbruk. Som bevis för detta kan bl.a. anföras att andelen missbrukare trotsden förda politiken hållit sig , samt att allt fler rapporterger belägg för att hembränningen ökat och fortfarande ökar. Opinions-bildning, andra och ansvarsfulla värderingar och ett nytt förhållningssätt ärbetydligt effektivare. Mot den bakgrunden bör alkoholpolitikens mål vara attupprätta en balans mellan den enskildes frihet under ansvar å ena sidan ochriskerna för missbruk å den andra.Åtgärder för att begränsa alkoholkonsumtionen måste vidtas på såväl kortsom lång sikt. Den politik som bedrivits i har i alltför hög utsträck-ning koncentrerats till totalkonsumtionen. Detta har inneburit att problemetmed den grupp som överkonsumerar alkohol inte tillräckligt uppmärksam-mats.Det finns inget entydigt samband mellan totalkonsumtion och alkohol-skador. Däremot för överkonsumtionen av alkohol med sig omfattandesociala och medicinska problem. Kostnaderna för samhället är mycket högaoch lidandet för den enskilde och dennes anhöriga är mycket stort.Missbruket har också en stark koppling till våld och andra former av brottoch ligger bakom ett stort antal olyckor samt orsakar i många fall en alltförtidig död. Det är mot den bakgrunden viktigt att minska alkoholkon-sumtionen, men detta skall ske utan en fixering vid totalkonsumtionen somofta har lett till felaktiga prioriteringar och åtgärder.Det är viktigt att de åtgärder som vidtas för att minska alkoholkonsum-tionen inte uppfattas som trakasserier av den övervägande del av befolk-ningen som inte har några problem med sin alkoholkonsumtion. Därför harvi avvisat förslag om strängare utskänkningstillstånd, högre åldersgränser,ingrepp mot marknadsföring och dylikt. För att åtgärderna skall varaverkningsfulla krävs acceptans från en bred opinion.Det gäller att mobilisera människornas egen ansvarskänsla - för sig självaoch sin omgivning. Det är viktigt att de åtgärder som vidtas, på såväl långsom kort sikt, vinner förståelse hos den breda allmänheten. I och med att deti dag finns en stor kunskap om de medicinska och psykiska skador en alltförstor konsumtion av alkohol kan leda till, finns också en bra grund föråtgärder som är nödvändiga för att hjälpa och stötta dem som redan befinnersig i ett missbruk, men också för att minska rekryteringsbasen för nyamissbrukare.Starkare gemenskaper minskar riskerna för missbruk. Förbättradeförutsättningar att servera öl, vin och sprit till rimliga priser gererfarenhets-mässigt en bättre dryckeskultur än den som utvecklats utan social kontroll.Det viktigaste instrumentet är och förblir opinionsbildning och informa-tion. Inom många andra områden har information och aktiv upplysning visatsig mycket effektiv. Ett utmärkt exempel på detta är de antirökkampanjersom bedrevs främst och som ledde till en kraftigminskning av rökning bland ungdomar. Redan innan tobakslagens tillkomsthade också många miljöer t.ex. vissa offentliga lokaler, sammanträdesrum,inrikes transporter gjorts rökfria. Detta visar att effektiva, uthålliga ochregelbundet återkommande informations- och hälsoupplysande kampanjerskapar större förståelse hos enskilda människor och har större påverkan påderas attityder än restriktioner och förbud.En förbudslagstiftning, som upplevs som förmynderi, åstadkommer kanskeett ändrat beteende, men ej förändrade attityder. Den som har ett starkt behovav att skaffa sig alkohol och hindras att köpa på sedvanligt sätt väljer andrakanaler. Den omständigheten att priset för hembränd sprit upprätthålls på"kända" nivåer visar att denna marknad är välorganiserad och att den har enbetydande omfattning.Dagens debatt gäller inte om missbruk kan skada. Det råder inga delademeningar om detta. Frågan gäller om det är skäl nog för att på alla sättförsöka begränsa, försvåra och skambelägga ett ansvarsfullt bruk av alkohol,det bruk som utgör myntets ena sida. Det går inte att bedriva en trovärdigalkoholpolitik utan att ta fasta på alkoholens två sidor. Det är därför somtidigare anförts angeläget att göra en klar åtskillnad mellan bruk ochmissbruk av alkohol. Helt uppenbart har alkoholdrickandet sociala ochestetiska kvaliteter. Människor tycker om att umgås över ett glas, deuppskattar fester där alkohol ingår.Rätt använda skänker dessa drycker ökad livskvalitet, de ger mervärde tillmåltider av både smak- och umgängesmässigt slag. Ett måttligt drickandetycks också ha medicinska fördelar enligt många stora undersökningar, i bl.a.Japan, , , , och . Forskningvisar också att ett måttligt alkoholintag skyddar mot hjärt- och kärlsjukdomaroch att det inte orsakar skrumplever och cancer.Myntets baksida är ett av vår tids svåraste sociala gissel: alkoholmiss-bruket. Det råder en bred enighet om att kampen mot alkoholmissbruk är enav de viktigaste socialpolitiska uppgifterna. Mellan 300.000 och 400.000personer i vårt land är missbrukare och i deras närhet lever kanske en miljonmänniskor - hustrur, män och barn för vilka välfärd är otänkbart, just pågrund av missbruket. Därtill kan läggas ca 300.000 överförbrukare. Menhjälps dessa av att alla - även den stora majoriteten av ansvarsfulla brukare -dricker mindre? Är inte problemet mer komplicerat än så? är denromerska regeln "abusus non tollit usum" (missbruket upphäver inte det rättabruket) den bästa vägledaren.Sverige för en alkoholpolitik som skiljer sig markant från den syn på dessafrågor som är vanlig i vår omvärld. Det föreligger nu ett behov av attförbättra och förändra strategin mot alkoholmissbruk, vilket de förändradeförhållanden som EU-medlemskapet innebär gjort påtagligt.Det behövs en nyalkoholpolitikAlkoholpolitiken har gått i stå på grund av den uttaladekonformismen. Vem vill avvika och av den samlade"tyckareliten" bli utmålad som asocial och samhällsfarlig?Med några undantag är det få, som offentligt talar förbehovet av en ny alkoholpolitik. Desto fler gör det privat.Förvisso är ett samhälle med stort alkoholmissbruk ett osäkert och otryggtsamhälle. Men hur omfattande problemen än är och hur konfliktfyllt vårtförhållande till alkoholen än är , går detta att ändra på. Problemen kanbli hanterliga om de möts av en underbyggd och hos folkets flertal förankradalkoholpolitik. Vad som behövs är utbildning och opinionsbildning därtyngdpunkten ligger på det positiva, som ett ansvarsfullt bruk medför.En politik, som hjälper ungdomar till självkontroll, individuellt ansvar ochsom lär ut nöjet av en måttfull alkoholkonsumtion utan "pekpinnar". Enpolitik som inte förbjuder, skuldbelägger eller driver skrämselpropagandaoch som har till mål att få goda konsumenter istället för storkonsumenter. Enpolitik som främjar förbud, restriktioner och byråkratiskt krångel fårmänniskor att se på politiken med löje. dras särskilt unga till detförbjudna. Den osunda, skuldbelagda fyllerikulturen liksom de illegalamarknaderna gynnas.Alkohol har, förutom de ständigt uppmärksammade negativa effekternavid missbruk, positiva effekter både på människa och samhälle. Det ärorealistiskt att tro att samhället mer eller mindre skulle kunna göra sig frittfrån alkohol. Därför måste krafterna inriktas på att skapa en måttfullkonsumtion under individuellt ansvar. Långsiktigt är det vår övertygelse attproblemen bara kan lösas utifrån erkännandet av alkoholens två sidor. Enfolklig förankring kräver att det goda bruket accepteras. Endast en sådanalkoholpolitik har framtiden för sig.Information om alkohol och alkoholrelaterade skador måste således varabaserad på fakta och kunskap. Därför är det väsentligt att sådan sammanställsoch utvärderas för att på ett effektivt sätt kunna användas i opinionsarbetet.Kampanjer och uthållig information om alkoholens skadeverkningar kanvara ett sätt att få ungdomar att minska sin alkoholkonsumtion och att t.ex.övergå från starköl till svagare alternativ.Samtidigt är det centralt att den information som ges inte uppfattas somförbudsivrande och förmynderi. Erfarenheterna visar att sådan informationinte ger den tilltänkta effekten utan i stället får människor att utestängabudskapet.På flera håll i världen pågår arbete med att informera och upplysa omalkoholen utifrån ett positivt perspektiv. Det främsta exemplet är det arbetesom skett och fortfarande pågår i den kanadensiska delstaten . Därhar en omfattande liberalisering av alkohollagarna kombinerats med ettomfattande upplysningsarbete. Den förändrade politiken är mycket lovandemed en minskning av konsumtionen som resultat.I har organisationen , enligt nyhetsbrevet "Alcoholupdate" nr 7/97, konstaterat att kampanjer som inriktas på beteende ärbetydelsefulla och hjälper till att skapa opinioner, men att attityder ochbeteenden ändras långsamt. Kampanjer och utbildningsinsatser måste därförvara uthålliga.Reformerna i har följts upp i flera andra av delstater,med samma goda resultat som följd. Även i finns exempel på delstatersom följt exempel. I andra sammanhang används oftainternationella erfarenheter som modell. Det intressanta och slående är dockatt när det gäller just alkohol diskuteras allt för sällan resultatet avinternationell forskning och vunnen erfarenhet som på något sätt bryter motdet svenska etablissemangets syn på alkoholpolitiken.Internationell forskning visar t.ex. att en viss mängd alkohol per dag t.o.m.har positiva effekter på hälsan och kraftigt minskar dödsfall i hjärt- ochkärlsjukdomar. Detta faktum diskuteras runt om i världen,med som undantag. Vi anser att denna enkelspåriga attityd tillforskningen på det alkoholmedicinska området är allvarlig.Barn och ungdomar har förebilder främst i de egna föräldrarna, men ocksåidrottsstjärnor, pop- och rockmusiker och andra artister. Därför är det viktigtatt dessa ställer upp som positiva förebilder.Familjen måste stärkas. Det måste vara möjligt för föräldrar att ge sinabarn den kärlek, omtanke, stöd och ledning som varje barn har rätt till, ochsom i sin tur leder till att barnen växer upp till trygga och harmoniskamänniskor. I detta sammanhang är det också viktigt att framhäva dettankemönster som är alltför utbrett i vårt land, nämligen att någon annan taröver ansvaret i och med att skatten är betald. Vårt resonemang kringfamiljens betydelse utvecklar vi i en kommittémotion 1998/99:Sf214 av UlfKristersson m.fl.Alla måste känna ansvar och hjälpa, stötta och säga ifrån när människor ärpå väg in i missbruk, innan det är . Här spelar det civila samhället -vars viktigaste delar utgörs av den "lilla världen": familjen, vänner, arbets-kamrater - en viktig roll, som inte kan övertas av det offentliga.I bygger välfärden på storslagna system som beslutats av regeringoch riksdag. Syftet har varit att försöka lösa problemen genom att flyttaansvaret från det civila samhället till den offentliga sektorn. Vårvälfärdstrappa börjar uppifrån och söker sig nedåt. Men den officiellatrappan når sällan samhällets botten: och Stadsmissionenkänner fler alkoholmissbrukare och uteliggare än kommunens socialför-valtning.Det är ingen tvekan om att civilsamhällets direkta väg är billigare. Den ärockså i linje med folkrörelsernas ursprungliga medborgaranda som sågcivilsamhället som verksamhet av typen "låt-oss-gå-samman-och-göra-det-själva". De tre argumenten för det civila samhällets roll i välfärden är alltsåekonomiska, moraliska och medborgerliga.Samtidigt är det viktigt att det offentliga, när den lilla världen inte ärtillräcklig, eller kanske inte längre finns, är beredd och har förmågan atthjälpa och stötta. Kommunernas socialassistenter och annan personal som ärutbildad för detta, måste ges större möjligheter att arbeta preventivt där dethåller på att gå snett, eller att hjälpa människor som redan är alkoholiserade.Allmän prevention, vård ochomsorgVarje barn är unikt, de har olika förutsättningar ochmöjligheter. Detta måste också respekteras och tas hänsyntill i skolan, där barns och ungdomars värderingar i mycketstor utsträckning präglas. Många elever "hänger inte med"under den känsliga högstadietiden, vilket gör att de försökerhävda sig, ofta genom bruk av alkohol och ibland även avnarkotika.För att undvika detta är det viktigt att skolan har tid och möjlighet att tahänsyn till varje enskild elev. Skolan måste uppmärksamma och hjälpaelever som riskerar att komma efter och ge dem stöd och hjälp. Samtidigtmåste skolan garantera alla elever ordentliga baskunskaper innan de gårvidare. Det är centralt att undervisning om alkoholens skadeverkningaråterfinns i skolans läroplan redan mycket tidigt.Många av de problem som vissa ungdomar har, bottnar i hemförhållanden.Detta får dock inte hindra skolan att i samarbete med hemmet ochsocialvården försöka lösa problemen. Hem, skola och socialvård måste ocksåi samverkan bekämpa normlöshet i form av skolk, mobbning, utstötning ochbristande hänsyn till andra. Krav måste kunna ställas och efterföljas.För att detta arbete skall vara verkningsfullt måste nuvarande lag om vårdav unga (LVU) förändras. Vi återkommer nedan med förslag på nödvändigaförändringar av den nuvarande lagstiftningen.När det gäller alkoholmissbrukare skall dessa kunna få vård genomkommunens försorg. Vid upprepat och grovt missbruk som leder till asocialtbeteende och risker för andra människor skall tvångsomhändertagande kunnaske för att vården skall ge resultat. Moderatasamlingspartiet har vid ett flertal tillfällen föreslagit förändringar avnuvarande lag om vård av missbrukare (LVM). Även när det gäller LVMmåste åtgärder kunna sättas in tidigare och stegvis öka med ettomhändertagande som en sista utväg.De frivilliga och ideella organisationernas insatser på detta område ärmycket värdefulla.Alkoholkonsumtion ochnarkotikamissbrukDet är viktigt att göra klart att det finns en fundamentalskillnad mellan alkoholkonsumtion och missbruk avnarkotika. Alkohol kan konsumeras utan vare sig medicinskaeller sociala konsekvenser. Alkoholmissbruk innebär att denenskilde individen kan kontrollera sinkonsumtion, vilket leder till negativa konsekvenser för såvälden enskilde som hans eller hennes omgivning.Varje icke-medicinskt motiverad konsumtion av narkotika å den andrasidan måste klassificeras som rent missbruk, då den redan i mycket smådoser snabbt leder till omfattande skador av såväl fysisk som psykisk natur.Dessutom leder narkotikabruk ofrånkomligt till brottslighet av olika slag.Därför måste allt icke-medicinskt bruk av narkotika vara förbjudet ochbekämpas.I den svenska drogdebatten har denna distinktion mellan alkohol ochnarkotika inte gjorts tydlig nog. Detta har gjort att alkoholkonsumtion mångagånger betraktats på i princip samma sätt som narkotikamissbruk. Vi anserdetta vara fel.Förändrad LVUBarn som växer upp i missbrukarhem är ofta mycket utsatta.Av den anledningen är det väsentligt att dessa barns situationuppmärksammas och åtgärdas på ett så tidigt stadium sommöjligt. I samband med propositionen om en förändradLVU-lag (1989/90:28) krävde vi att delar av den gamlabarnavårdslagen åter skulle gälla. Det handlade främst omlagens 26 §, vilken innebar att de sociala myndigheterna isamarbete med familjen hade en reell möjlighet att på etttidigt stadium hjälpa och stötta familjer där barnen riskeradeatt råka illa ut fysiskt eller psykiskt.Lagen var konstruerad så att åtgärderna vidtogs i samråd med den enskildafamiljen. Åtgärderna vidtogs stegvis och inleddes med att de socialamyndigheterna i samarbete med familjen planerade åtgärder som syftade tillatt stötta familjen. Hjälpte inte detta fanns det möjlighet för barnavårds-nämnden att komma med förmaningar och eventuellt varningar till familjen.Ledde inte de tidigare åtgärderna till önskat resultat kunde de socialamyndigheterna lämna föreskrifter om barnets levnadsförhållanden. I fjärdehand var det möjligt för nämnden att beordra övervakning av det enskildabarnet. Först som en sista åtgärd kunde beslut om omhändertagande bliaktuellt.Genom denna lag visade myndigheterna att man var mån om att bevaraoch respektera familjen som en enhet och arbeta för att familjen själv skullekunna förbättra sin situation. Föräldrarna var t.ex. medvetna om attytterligare åtgärder kunde komma att vidtas om ingen förändring till detbättre skedde. Det fanns härigenom en möjlighet att på ett tidigt stadiumrädda barn från att brytas ner såväl fysiskt som psykiskt. kommersocialnämndernas åtgärder och agerande ofta överraskande och dessutom försent. Vi anser därför att socialtjänstlagen skall kompletteras med ett åter-införande av den tidigare barnavårdslagens 26 §.Vård av alkoholmissbrukareStöd-, vård- och/eller behandlingsinsatser föralkoholmissbrukare måste ges i ett så tidigt skede avmissbruket som möjligt. Det är viktigt att under sekretess geakt på tidiga symptom på alkoholskador vid läkar- ochhälsoundersökningar för att kunna ge den enskilde detstöd han behöver.I detta sammanhang vill vi ge uppmärksamhet åt ett allt större problem,nämligen de psykiskt sjuka missbrukarna. Statistik, presenterad vidSocialstyrelsens konferens ,visar att av alla alkoholmissbrukare också lider av någonform av psykisk störning. Bland gruppen narkomaner är andelen 60 procent.Detta innebär att missbrukarvården inte bara handlar om att få människor ursitt missbruk. Det handlar minst lika mycket om att behandla psykiskasjukdomar. Detta ställer stora krav på behandling och vård. finnsdet mycket bristfällig uppföljning och kvalitetssäkring vad gällermissbrukarvården.Vilka resultat leder den svenska missbrukarvården egentligen till? Detfinns empiriska studier - men ytterst begränsade vetenskapliga undersök-ningar. Detta är en allvarlig brist, eftersom det innebär att man inte medsäkerhet vet vilka behandlingsmetoder som ger långsiktigt positiva resultat.Alkoholvården i är i hög utsträckning koncentrerad på dem somhar ett långt missbruk bakom sig. För dessa är vårdinsatser sällan likameningsfulla, och det tar framför allt resurser från missbrukare i initial-skedet. För gruppen grava missbrukare är det mer meningsfullt att satsa påinackordering, sysselsättning och gemenskap.Här vill vi framhålla betydelsen av de insatser som de frivilliga organisa-tionerna, t.ex. och , gör för gruppen gravaalkoholmissbrukare, särskilt i storstäderna.Vi har ovan kritiserat att sällan har tid och resurser att satsapå sin "hårda kärna", dvs. på dem som behöver hjälp och stöd men som inteär tillräckligt starka för att hävda sin rätt. Det är dessa människor som främstbehöver det kunnande och det engagemang som duktiga socialtjänstemänbesitter. Vi hänvisar till vad som sagts ovan om möjligheter att frigöraresurser för att ge bättre möjlighet att satsa på denna grupp.Utöver detta föreslår vi en ny lag om vård av missbrukare. Under flera århar vi kritiserat att nuvarande LVM inte ger tillräckliga möjligheter att på etttidigt och mer effektivt sätt gripa in för att hjälpa missbrukare. I en ny LVMmåste frivilliga åtgärder och tvång kunna kombineras. Familjens, vännersoch arbetskamraters möjligheter till stöd och hjälp måste också förstärkas. Viföreslår att stöd och behandling sker på tre nivåer: frivilliga åtgärder inomramen för bestämmelser, övervakning och andra föreskriftersom sociala nämnden ålägger missbrukaren, och som sista möjlighet,frihetsberövande.Den nya lagen bör också ge möjlighet till s.k. kontraktsvård och till längresammanhängande vårdperioder. Insatserna bör inriktas på missbrukare sombefinner sig i början av ett missbruk. Vidare krävs ett fördjupat samarbetemellan polisen och de sociala myndigheterna, något som länge efterlysts frånfrämst polisens sida. Det är över huvud taget viktigt att samarbetet mellanolika myndigheter förstärks. Det gäller, utöver polisen, också skola,kriminal- och narkomanvården och domstolarna.Förändring av alkohollagenI beslöt att anta ett förslag om enalkohollag. Lagen ersätter lagen (1977:292) om tillverkningav drycker m.m. och lagen (1977:293) om handel meddrycker. I samband med behandlingen av denna nya lagväckte Moderata samlingspartiet en kommittémotion(1994/95:So13) i vilken vi föreslog ett antal förändringar iliberaliserande riktning. Det handlade först och främst om attge näringsställen större möjligheter att själva bestämma översin verksamhet och att därmed också ge enskilda människorett större ansvar.För det första anser vi att Systembolagets monopol successivt böravvecklas. Vi förordar att ett system med licensierade affärer införs mot-svarande det som redan finns i med s.k. "off licence"-butiker.Inledningsvis bör starköl och vin kunna säljas utanför Systembolaget. I ettsenare skede bör även starksprit kunna omfattas av verksamheten. Vidareanser vi att åldersgränsen för inköp av alkohol bör justeras och motsvaramyndighetsåldern.Vad gäller reglerna för utskänkning är det få länder i världen som har en såbyråkratisk och krånglig lagstiftning som . Även om den nyaalkohollagen luckrade upp det tidigare ovillkorliga mattvånget och ett antalandra bestämmelser, är även den nuvarande alkohollagen ett exempel påbyråkratisk klåfingrighet som helt saknar folkligt stöd. Vi anser därför attlagen bör ändras på ett antal väsentliga punkter.För det första skall bestämmelsen om mat som en del av verksamheten föratt få utskänkningstillstånd utmönstras ur alkohollagen. Bestämmelsenfungerade möjligen tidigare, då hade en annan restaurangkultur ochdet inte var lika vanligt att människor träffades efter arbetet för att ta sigettglas öl eller vin. Men verkligheten är annorlunda. Det anses som etttrevligt och naturligt sätt för allt fler att man innan man avslutar sin dagträffar arbetskamrater och vänner på ett avspänt och trevligt sätt - för attsedan åka hem och äta.Vi anser att denna form av socialt umgänge är positiv och visar att ävensvenskar kan umgås med alkohol - något som politiska förbudsivrare hävdatinte är fallet. Därför skall det naturligtvis vara möjligt att öppna renodladebarer och pubar.Även bestämmelsen om när alkohol får serveras härstammar från ensvunnen tid.Den nya alkohollagen stadgar att alkohol får serveras påförmiddagen till - med möjlighet till förlängning. Varförpolitiker skall lägga sig i om enskilda människor vill dricka "en lille en", eller ta ett sista glas vin innan man gårhem för natten är obegripligt.