mot · GL02Fi20 · 1998-04-29 00:00:00 — Snabbare avtrappning och engångsindragningar av räntebidragen har lett till ytterligare höjningar av boendekostnaderna. Statens budgetsaneringsprogram har försämrat låginkomsttagarnas möjligheter ytterligare. Försämringar av bostadsbidragen och andra förändringar har bidragit till att boendekostnaderna som andel av disponibel inkomst ökat ytterligare. Trots kraftigt sänkta räntor, som naturligtvis är bra för som helhet, så har vi högsta boendekostnader, en kraftigt ökande boendesegregation, en nyproduktion av bostäder som är all-time-low och en nivå på ombyggnationerna som är så låg att fastighetskapitalet sjunker i värde på grund av bristande underhåll. Byggarbetslösheten är på en fortsatt hög nivå, en naturlig följd av byggkonjunkturen och av regeringens nuvarande bostadspolitik. Den socialdemokratiska regeringen har i princip inte gjort några bestående förändringar av den borgerliga regeringens bostadspolitik, utan fullföljer. Man fullföljer genomförandet av det borgerliga räntebidragssystemet, det s.k. Danellsystemet. utredande och funderande, presenterade regeringen sin proposition med förslag till en bostadspolitik för en hållbar utveckling. Tyvärr ger den inget svar på en rad svåra och avgörande frågor: Hur skall vi få en nyproduktion på en acceptabel nivå, där boendekostnaderna inte stänger ute stora grupper av bostadssökande? Hur skall vi få en ombyggnation av det redan byggda i en ekologiskt hållbar riktning, som inte ger alltför höga boendekostnader? Hur löser vi frågorna runt boendesegregationen och de utsatta gruppernas behov av goda bostäder till ett rimligt pris? Frågorna är många, men svaren få. Det enda man kan vara riktigt nöjd med är den vackra portalparagraf som inleder den bostadspolitiska propositionen och som skall vara en ledstjärna för en framtida svensk bostadspolitik. Tyvärr så följs den inte upp av konkreta åtgärder i tillräcklig omfattning. Orättvisorna mellan de olika boendeformerna, där hyresrätten drabbats värst, löser regeringen med att tillsätta en utredning om fastighetsskatten. motsätter sig inte detta, men att begränsa uppdraget till en översyn av enbart fastighetsskatten visar på uppenbara brister för förståelsen av orättvisornas bakgrund. En översyn av skattereformen, räntebidragen och bostadsbidragen bör också ingå i uppdraget. Högre boendekostnader i framförallt hyresrätter måste stoppas. Regeringens tillfälliga lindring av nedtrappningen för det som är byggt i de s.k. krisårgångarna är bra, men alldeles otillräcklig. Infasningen av samma fastigheter i fastighetsskattesystemet bör stoppas tills vidare. Infasningen motsvarar ett hyreshöjningskrav om ca /månad för en genomsnittlig trerumslägenhet. Regeringens något lugnare avtrappning av räntebidragen motsvarar uteblivna hyreshöjningskrav med ca för samma bostad. Regeringen ger med ena handen och tar tillbaka med råge med den andra. Det är inte acceptabelt. tycker dock att en rad akuta åtgärder i regeringens politik är bra. Den s.k. kommunakuten, med stöd till kommuner i kris med kommunala bostadsbolag på obestånd är bra. Men stödet bör även kunna utgå till enbart de kommunala bostadsbolagen. Tyvärr saknas dock åtgärder som på säkerställer de allmännyttiga bostadsbolagens position på bostadsmarknaden, något som regeringen glädjande nog säger sig vara för. Investeringsbidraget till ny- och ombyggnation i ekologiskt hållbar riktning är bra, men omfattningen alldeles för liten för att ge stabilitet och tilltro till regeringens politik. Inte heller regeringens prognoser för den fortsatta ny- och ombyggnationen som sker är trovärdiga. Anmärkningsvärt är också att regeringen inte redovisar prognoser . Dessa visar på en sämre utveckling för nyproduktionen än den prognos regeringen redovisar i den ekonomiska vårpropositionen. föreslår en rad åtgärder för att få en bostadspolitik i hållbar riktning. Vi vill införa ett permanent investeringsbidrag för nybyggnation av flerbostadshus med krav på ett hyrestak, som garanterar även att de med lägre inkomster kan efterfråga en bostad i nyproduktionen. Vi vill införa ett permanent ombyggnationsstöd med höga miljökrav, men som inte leder till krav på stora hyreshöjningar. Vi har i vår motion om att försvara och utveckla den sociala bostadspolitiken, lagt en rad förslag som motverkar boendesegregationen och som ger större möjligheter för de utsatta hushållen att få tillgång till goda bostäder. Regeringen bör i höstens budgetmotion återkomma med förslag till en bostadspolitik som motsvarar den portalparagraf som presenterades i propositionen 1997/1998:119, Bostadspolitik för en hållbar utveckling. Regeringen bör i det sammanhanget ta tillvara de förslag som presenterat i sina motioner 1997/1998:Bo231 Försvara och utveckla den sociala bostadspolitiken och 1997/1998:Bo20 Bostadspolitik för en hållbar utveckling. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Klassklyftorna har ökat generellt . En grupp som missgynnats i särskilt stor utsträckning är ungdomen. Ungdomarna får allt svårare att komma in på arbetsmarknaden. Genom detta stängs de ute från många av de generella trygghetssystemen, och tvingas alltför ofta uppbära socialbidrag. Ungdomen får genom sin svaga ekonomiska ställning inte möjlighet att skaffa egen bostad, och deras möjlighet att forma sitt eget liv socialt och kulturellt begränsas. Denna situation måste brytas, och det krävs nu särskilda satsningar på att öppna upp samhälle och arbetsliv för ungdomen. De uppväxande generationerna måste känna att samhället erbjuder nya möjligheter och inte minskade förväntningar. För att trygga detta krävs en systematisk genomgång av samhällets lagar och regler i syfte att stärka ungdomens möjligheter till eget arbete och självständigt liv. har lagt fram en del förslag som kan stödja, men kommitténs arbete begränsades av att den inte fick ställa förslag som medförde nya ekonomiska åtaganden för samhället. menar därför att det finns skäl att tillsätta en ny kommitté med vidare ramar i syfte att lägga förslag som kan stärka ungdomens ställning såväl i arbetslivet som i samhället i övrigt. Regeringen bör vidare skyndsamt bereda de förslag som ungdomspolitiska kommittén redan presenterat och därefter avge en proposition med anledning av kommitténs betänkande. Vad som ovan anförts bör som sin mening ge regeringen till känna. Det är ett problem i sig att ungdomen stängs ute från arbets- och samhällsliv men också att födelsetalen i minskar. Minskningen kan bero på många faktorer, men en av orsakerna är sannolikt den försämrade ekonomiska situation som många familjer fått känna av . Den försämrade ekonomin har framförallt drabbat många kvinnor. Regeringen bär därmed ett indirekt ansvar för de minskade födelsetalen. De vikande födelsetalen innebär också ett ekonomiskt problem . Låga födelsetal gör att de ekonomiska kraven på de kommande yrkesverksamma ökar, t.ex. när det gäller att via skatter finansiera samhällets gemensamma åtaganden. Problemet förstärks av att det blir allt större grupper som går i pension på andra sidan . Runt 2020 och 2030 växer antalet äldre mycket snabbt, och man kan då beskriva situationen som en form av åldersexplosion, en situation som kommer att kräva stora satsningar på sjukvården och äldreomsorgen. Det är uppfattning att det nu krävs särskilda åtgärder kring detta hotande generationsgap. Det krävs åtgärder för att klarlägga orsaker till de minskade födelsetalen samt förslag till åtgärder för att återigen höja födelsetalen. Det krävs dessutom en särskild analys av vilka resurser som krävs för att möta ett allt större antal gamla, liksom särskilt vårdkrävande mycket gamla. Och det fordras en plan för hur resurser skall garanteras för att klara dessa utmaningar. En lämplig form för att belysa dessa frågeställningar kan vara en särskild kommission med parlamentariska företrädare liksom representanter för kommunförbunden samt vissa centrala statliga myndigheter som . Det vore därutöver av värde om det i en sådan kommission fanns företrädare för olika medborgarintressen, arbetsmarknadens parter men också för pensionärer och ungdom. Vad som ovan anförts angående en särskild kommission för att belysa frågan om generationsgapet bör som sin mening ge regeringen till känna. 10.4 Storstadssatsning mot segregering Samhället präglas av växande klyftor. I storstadsregionerna märks dessa klyftor särskilt tydligt. Vi håller på att få en permanent segregering i vissa av storstädernas bostadsområden. Resultatet har blivit att vissa områden kännetecknas av en extremt hög arbetslöshet, fattigdom, många sociala problem och en befolkning som huvudsakligen består av nya svenskar. Denna utveckling mot ett segregerat samhälle måste brytas. Arbetslöshet, och utanförskap får inte bli del av allt fler unga människors uppväxtvillkor. En mängd utredningar och kommittéer har belyst problemen men alltför lite positivt har hänt. avslutade ännu en utredning sitt arbete med betänkandet Tre städer, en storstadspolitik för hela landet. I utredningen beskrivs problemen: stor arbetslöshet, ökade inkomstklyftor mellan män och kvinnor, mycket kraftiga hyreshöjningar bidrar till ökad fattigdom. På grund av ökad fattigdom avstår människor från att göra nödvändiga sjukhusbesök. Otrygga familjeförhållanden skapar dåliga studiemiljöer. Enligt en utredning hade av eleverna i utsatta områden låga eller ofullständiga betyg. Utredningen redovisar ett flertal förslag som helt eller delvis snabbt kan genomföras. Det gäller bl.a. åtgärder för att förenkla företagandet, skattelättnader i tjänstesektorn, förbättrad riskkapitalförsörjning, en förstärkt arbetslinje med samordnade insatser från arbetsförmedling, socialförvaltning och försäkringskassa, ett ökat statligt ansvar för socialbidragen, en rad satsningar inom utbildningsområdet, åtgärder för miljö och boende i de s.k. miljonprogrammen samt folkhälsosatsningar. Utredningen slår fast behovet av en nationell storstadspolitik, och betonar vikten av lokalt förankrade åtgärder. I det senare ligger bl.a. krav på lokala handlingsplaner och insikten att det är de boende som själva måste ges redskap att aktivt påverka och forma sina livsbetingelser. I de flesta fall kan uttala sitt stöd för utredningens förslag och vi menar att det nu gäller att gå från förslag till handling. Regeringen har anmält att man tänker lämna förslag till senare denna vår. förutsätter att regeringen fullföljer löftet så att kan fatta beslut nu i vår. Om regeringen av något skäl skulle dröja med att redovisa förslag så menar vi att bör begära ett skyndsamt förslag från regeringen i syfte att fatta beslut med anledning av betänkande. Vi kommer senare genom en särskild motion att mer i detalj utveckla våra förslag för en ny storstadspolitik. Redan i denna motion redovisar vi dock en rad förslag som direkt och indirekt innebär satsningar för de aktuella områdena. Det gäller bl.a. åtgärder inom arbetsmarknadspolitiken som ligger inom en ram på , näringspolitiska och sociala insatser och åtgärder inom miljö- och boendeområdet. Den totala omfattningen av dessa insatser kan summeras till ca . Vi menar att detta är en rimlig utgångsnivå för de pengar som bör anslå för att säkerställa en ny storstadspolitik. Vad som ovan anförts bör som sin mening ge regeringen till känna. 11 Regeringens förslag till skatteförändringar Regeringen presenterar under kapitel 6 ett antal förslag på skatteområdet. har under avsnitt 6 redovisat de principiella överväganden som ligger till grund för våra skatteförslag. Under detta avsnitt redovisar vi vår inställning till de konkreta förslag som regeringen lägger på skatteområdet. Dessutom redovisar vi de förslag som vi anser bör genomföras för att vi skall få fart på landets ekonomi och för att vi skall få ett rättvisare . Regeringen föreslår i propositionen att den så kallade värnskatten skall tas bort och ersättas med en högre statlig inkomstskatt på beskattningsbara inkomster som överstiger , dvs. har med ökad förvåning noterat regeringens förslag på skatteområdet. Det verkar som om man helt övergivit en skattepolitik som bygger på en rättvis fördelningspolitik. När det nu verkar som om landets mest akuta ekonomiska problem är lösta och det ges utrymme för reformer eller sänkta skatter så har vi svårt att acceptera att personer med de högsta inkomsterna och förmögenheterna kommer i första hand när det gäller lättnader och förbättringar. Först införde regeringen förmögenhetsskattebefrielse för personer med miljardförmögenheter i aktier, som personer med betydligt lägre förmögenheter, där t.ex. en bostadsfastighet med högt taxeringsvärde utgör den stora delen av förmögenheten, får betala förmögenhetsskatt. ger regeringen skattelättnader åt dem som har de högsta inkomsterna, som låginkomsttagare inte får några skattelättnader. Det är vad vi brukar kalla omvänd fördelningspolitik, sådan politik som vi brukar se hos partier långt ut på högerkanten. Det är därför särskilt intressant att läsa regeringens skrivningar om rättvisa skatter. Man skriver att skatterna måste utformas på ett fördelningspolitiskt rättvist sätt. Det är sällan man ser en så tydlig skillnad mellan politisk retorik och verklig handling som i detta avsnitt i propositionen. avslår regeringens förslag inom den statliga inkomstbeskattningen. föreslår istället att värnskatten blir kvar enligt nuvarande modell, och att den kompletteras med på inkomster . Det innebär att statsskatten på inkomster över 360 000 blir . bör besluta om att värnskatten blir kvar enligt nuvarande modell. Vad som ovan anförts om ett ytterligare skatteskikt bör som sin mening ge regeringen till känna. När det gäller beskattningen för småföretag beklagar vi att regeringen inte heller nu kommer med vare sig regelförenklingar eller förenklingar i skattelagstiftningen. Det räcker inte med att ge utvidgade direktiv, det måste hända något konkret också. De förslag som småföretagsdelegationen, SAF och FR lagt fram borde kunna snabbehandlas och redan nu ha resulterat i en förenklingsproposition. motsatte sig sänkningen från för handelsbolag/kommanditbolag och enskilda firmor när det gäller avsättning till periodiseringsfond. Vi ansåg att det var fel att finansiera lättnader för aktiebolag med försämringar för de ovan angivna företagsformerna. Vi välkomnar därför förslaget om en återgång till för dessa företagsformer. När det gäller förslaget om ökat lättnadsutrymme vid beskattningen av utdelning och reavinst på onoterade aktier så motsätter vi oss de föreslagna förändringarna. Vi anser att det finns ett motiv för lättnadsregler och accepterar den del som grundar sig på kapitalinsatsen, men anser att den lönebaserade delen inte hör hemma i en lagstiftning med det aktuella syftet. Vi anser att skattesänkningar bör utformas på ett sådant sätt att de ger maximal effekt på sysselsättningen. Ytterligare lindringar i dubbelbeskattningen har ytterst marginell betydelse när det gäller sysselsättningen. Det aktuella förslaget torde inte innebära ett enda nytt jobb. avslår därför regeringens förslag om ökat lättnadsutrymme. I övrigt accepterar vi regeringens förslag inom företagsområdet. Regeringens förslag att frysa omräkningstalen fastighetstaxering för hyreshus och för småhusenheter och för småhus på lantbruksenheter ställer vi oss bakom. Vi anser också att man skall avvakta med infasningen av fastighetsskatten för krisårgångarna när det gäller hyresfastigheter och bostadsrätter. När det gäller de drabbade fastighetsägarna i attraktiva områden som fått kraftigt höjda taxeringsvärden på grund av de höjda marknadspriserna i området, föreslår vi en temporär lättnadsregel i avvaktan på den utredning som är tillsatt för att se över fastighetstaxeringsvärdena. Vi föreslår att man skall begränsa uttaget av fastighetsskatt genom att skatten beräknas på hälften av taxeringsvärdet för byggnaden på nivån 500 0001 000 000. På de delar av taxeringsvärdet som ligger under 500 000 respektive över 1 000 000 tas full skatt ut. När det gäller markvärdet gäller motsvarande belopp och . Förslaget skall ses som en tillfällig åtgärd för att minska problemen för de värst drabbade fastighetsägarna i avvaktan på ett nytt system enligt California-modell. Förslaget beräknas kosta . Vad som ovan anförts bör besluta om. 11.4 Tobaks- och alkoholbeskattningen Vi kan nu konstatera att höjningen av tobaksskatten medförde en avsevärt ökad smuggling av tobak. Kombinerat med de åtgärder som föreslås inom tullområdet tror vi att ett sänkt pris på tobak kan minska de problem som tobaksskattesänkningen medförde. Tyvärr har distributionssystem hunnit byggas upp som vi på ett markant sätt avvikit prismässigt mot omvärlden. Därför tror vi inte att smugglingen helt kommer att återgå till samma nivå som före skattehöjningarna. Vi ser emellertid skattesänkningen som en av flera nödvändiga åtgärder för att minska smugglingen. Vi accepterar också förslaget om att upphäva reglerna om indexering av skattesatserna för tobaksskatt och alkoholskatt. När det gäller problemen med den ökade illegala försäljningen av alkohol, främst sprit, anser vi att detta problem noga bör analyseras. Å ena sidan innebär ett högt pris på alkohol att konsumtionen hålls tillbaka, vilket är ett eftersträvat folkhälsomål. betyder ett pris, som uppåt kraftigt avviker mot omvärldens, att den illegala försäljningen ökar. Denna problematik bör noga analyseras vid utformningen av den framtida alkoholpolitiken. 11.5 Fastighetsskatt på vattenkraftverk Förslagen om att sänka fastighetsskatten på markvärdet av vattenkraft och att slopa reklamskatten på reklamtrycksaker ställer vi oss också bakom. Vi anser dock att industrin bör betala en elskatt motsvarande av den som hushållen betalar. De elintensiva företagen bör få lättnadsregler. Generellt anser vi att produktionsskatter är en mindre lämplig form av beskattning. Undantaget från denna regel är de produktionsskatter som syftar till att minska användandet av bristråvaror eller råvaror av skadlig karaktär. 12 Utveckla Europasamarbetet nej till EMU behöver ett brett mellanstatligt politiskt samarbete för högre sysselsättning och social upprustning. Det borde finnas förutsättningar för ett sådant samarbete, inte minst därför att en stor majoritet av EU:s medlemsländer styrs av regeringar dominerade av arbetarrörelsepartier. Detta samarbete måste ges ett helt annat innehåll än EMU-processen. EMU:s konvergenskrav tvingar fram en politik som hämmar tillväxten och ökar de sociala klyftorna. En progressivt och expansionistiskt inriktad politik på mellanstatlig nivå skulle ha goda förutsättningar att lyckas, bl.a. därför att det finanspolitiska läckaget blir betydligt mindre än på nationalstatsnivå. En gemensam finanspolitisk expansion motsvarande av BNP i EU:s medlemsländer ger betydande sysselsättningseffekter. Beräkningar visar att fem miljoner nya arbetstillfällen skulle kunna skapas . Samarbetet skulle också kunna utvidgas till att omfatta miniminormer för kapitalbeskattning och sociala avgifter. skall inte vara med i från start. Det är bra. Men regeringen vill hålla dörren öppen till EMU och säger sig vilja ha full handlingsfrihet för att bli medlem. Det är därför man drivit igenom första omgången av grundlagsändringen när det gäller ställning och det är därför man har anpassat den ekonomiska politiken till de krav som en framtida låsning av kronan till euron kräver. Både de överdrivet stora planerade amorteringarna på den offentliga skulden samt de planerade fortsatta utförsäljningarna av offentlig egendom skall ses mot bakgrund av behovet av att få ner bruttoskulden i enlighet med EMU-kriteriet. Det verkar som om det enda regeringen har att anföra mot EMU är att opinionen inte är mogen. klarar sig bättre utanför än innanför EMU. Men det räcker inte med att konstatera det, vi måste också forma en ekonomisk politik som varaktigt håller utanför EMU. Detta bör ge regeringen till känna. Vi lever i en extremt internationaliserad kapitalistisk marknad. Exporten utgjorde av BNP och importen 1997. Den dagliga omsättningen på den svenska valutamarknaden var i genomsnitt 100 miljarder mer än per innevånare. Detta kan jämföras med ett dagligt producerat BNP till marknadspris på per innevånare. Andelen av den svenska utrikeshandeln med EU var för exporten och för importen 1997. Det är mycket, men väsentligt lägre än för de flesta andra EU-länder. avviker också markant när det gäller utlandsinvesteringar. Investeringarna i från världen utanför EU var dubbelt så stora jämfört med investeringar från EU-länderna . I genomsnittet av alla EU-länder kommer av utlandsinvesteringarna från andra EU-länder. Det ger oss starka argument för en svensk valutapolitik som förhåller sig neutral i förhållande till alla världens valutor. Tills vidare bör vi ha en halvfast kronkurs knuten till en valutakorg med alla världsvalutorna, som kan ändras efter behov. Det enda rimliga är att svenska folket i en folkomröstning får ta ställning till hela projektet ja eller nej till EMU med allt vad därtill hör. Om det blir ett nej är det därmed också självklart att vi inte skall göra de förändringar av grundlag och ekonomisk politik som enbart syftar till att förbereda medlemskapet i EMU. Detta bör ge regeringen till känna. 12.1 Rättvis fördelning av informationspengar skall nu avsättas till informationsinsatser om Europapolitiken och särskilt om euron. Hälften av dessa medel bör avsättas för folkbildningsinsatser i Europafrågor. Sådana medel bör enligt dansk modell kunna sökas av alla ideella organisationer som har relevanta projekt bl.a. för att förbereda folkopinionen för en folkomröstning om valutaunionen. Detta bör ge regeringen till känna. 12.2 Revision och kontroll av EU-medel har valt att skjuta på beslutet om ansvarsfrihet för när det gäller kontroll av hur pengarna används. Regeringen argumenterar för att ansvarsfrihet trots allt måste beviljas. Vi anser att regeringen skall verka för att ansvarsfrihet inte beviljas tills kommissionen redovisat vilka åtgärder som den vill vidta. Detta bör ge regeringen till känna. 13 Offentliga finanser och utgiftstak för offentlig sektor åren 19992001 räknar regeringen med växande överskott i den offentliga sektorns finansiella sparande. Även efter den beräkningstekniska överföringen av pengar till hushållen som regeringen talar om uppstår stora överskott. Dessa förväntade sparöverskott i den offentliga sektorn skall också ses i perspektivet av att regeringen räknar med fortsatta sparöverskott i den privata sektorn, i hushåll och företag. Det betyder i sin tur att bytesbalansen också blir fortsatt starkt positiv. Det samlade sparandet och de totala överskotten i den svenska ekonomin beräknas således bli fortsatt stora . menar att det finns anledning att utnyttja en starkare ekonomisk konjunktur till att stärka sparandet i den offentliga sektorn. Det är också angeläget att inleda en amortering av den offentliga skulden får att få ner den räntebelastning som skulden utgör. Ränteutgifterna på statsskulden är den enskilt största utgiftsposten i statsbudgeten och beräknas uppgå till över 100 miljarder. Men vi menar att sparandet i ekonomin som helhet inte får vridas upp på för höga nivåer. Det riskerar i så fall att försvaga konjunkturuppgången och leda till lägre investeringar och färre nya jobb. Vår bedömning är att regeringen går alldeles för långt i sin iver att tillgodose EMU-kravet på en s.k. konsoliderad bruttoskuld på högst av BNP. Regeringen räknar med att denna skuld skall minska från som andel av BNP till . Det förutsätter en hög ekonomisk tillväxt parallellt med mycket omfattande amorteringar. Vi tror inte att regeringens prognos är realistisk. Om sparandet drivs för långt hämmas den ekonomiska tillväxten. Om tillväxten hämmas minskar i sen tur de offentliga inkomsterna som utgifterna tenderar att öka. Resultatet blir ett svagare saldo i statsbudgeten och ett lägre finansiellt sparande i den offentliga sektorn som helhet.