mot · GM02Ub426 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Ub426av ()Handikapputbildning i HalmstadDet miljörelateradehandikappbegreppetDet handikappbegrepp som används i ansluter sig tillWHO:s definition och till . Ettfunktionshinder kan enligt definitionen uppstå som en följdav en skada eller en sjukdom. Om det medför en allvarligbegränsning för den enskilde föreligger ett handikapp.Omgivningens inställning eller reaktioner påfunktionshindret påverkar i vilken omfattning det sker. Manbrukar tala om ett miljörelaterat handikappbegrepp. En konsekvens av det miljörelaterade handikappbegreppet blir attsamhällets insatser kan bli avgörande för i vilken omfattningen det före-kommer några handikapp.Handikappreformernaskapar nya förutsättningarRedan när socialtjänstlagen infördes gavs kommunernaett uttalat ansvar för att medverka till att personer medfysiska eller psykiska funktionshinder skulle få meningsfullsysselsättning och stöd till självständigt boende. Avsiktenvar att detta skulle bidra till att de skulle kunna leva undermer normala förhållanden. Normalisering var ett rättesnöre.Man skulle leva som andra i gemenskap med andra.Lagstiftarens förväntningar infriades dock inte, och både handikapp-reformen och psykiatrireformen kan ses som uttryck fördetta. ville med dessa reformer förbättra situationen för personermed mer omfattande fysiska eller psykiska funktionshinder. Reformernaantogs av trots en ansträngd offentlig ekonomi.Reformerna innebar stora satsningar, men de kom att genomföras underpåverkan av andra samtidiga samhällsförändringar. De påverkades av envikande arbetsmarknad med nedskärningar inom den offentliga sektorn.Trots detta kom de att få ett visst genomslag. Det statsfinansiella läget bidrog emellertid till att mycket av intresset komatt uppehålla sig kring de ekonomiska förutsättningarna för att förverkligareformerna. De krävde självfallet resurser, men även ett nytt sätt att arbetapå, och nya metoder som var anpassade till de nya förutsättningar somreformerna hade skapat. Behovet av mer långsiktiga utbildnings- och utveck-lingsinsatser kom i skymundan.De nya förutsättningar som skapades av reformerna präglades bland annatav utflyttningen från de stora institutionerna till mindre enheter eller tillegetboende med stöd av personal, samt av integrationen av barn och unga medfunktionshinder inom den vanliga skolan som även den tekniskautvecklingen med nya hjälpmedel innebar att alltfler hinder kundeundanröjas. Det gav upphov till nya kurser, inte minst i användande avdatastöd i en rad nya situationer.Förverkligande avhandikappreformen enfråga om utbildningFörverkligandet av intentionerna bakomhandikappreformerna framstår inte längre som en frågaenbart för vården. Utbildning på högskolenivå omfunktionshinder berör därför , utövervårdpersonal, stora och delvis nya yrkesgrupper.För att förverkliga 90-talets reformer krävs en satsning påutbildning av de personalgrupper som skall bidra till att ge reformerna dessinnehåll. Inslagen i traditionella vårdutbildningar, inom socialt arbete ellersociala omsorgsprogram av kunskaper om funktionshinder är mycketbegränsade. Det gäller även andra yrkesutbildningar inom vården, somutbildning till logoped eller sjukgymnast. Jämte traditionella omsorgs- ochvårdutbildningar kommer sannolikt även andra högskoleutbildningar medmera omfattande kunskaper om funktionshinder att krävas i framtiden.Andra utbildningar upplevs kanske tvärtom som för snäva eller alltförspecifika för att de skall motsvara behovet av en utbildning med inriktningpå funktionshinder. Det kan gälla utbildningar i teckenspråk inom tolklinjen,eller andra kurser som t.ex. högskolekurs i musikterapi.Många yrkesgrupper som möter personer med mera omfattandefunktionshinder kommer att ha behov av en kvalificerad högskoleutbildning.Det kan gälla personal inom kommunernas hemtjänst, inom barnomsorg ochskola, men även anställda inom t.ex. , eller inom arbets-förmedlingen och den yrkesinriktade rehabiliteringen samt inom vården ochhabiliteringen. Det kommer också att finnas ett behov inom de nya"professioner" som växer fram, t.ex. i gränstrakterna mellan socialtjänstenoch psykiatrin.Om utbildningen för dessa olika grupper vilar på en gemensam grund ökarförutsättningar för samverkan . För olika yrkesgrupper finns idagett brett utbud av olika påbyggnadsutbildningar. Det kan vara kurser ispecialpedagogik för lärare, eller kurser i ortopedi för personal inom primär-vården.Sedan länge samlas ämnesforskningen kring handikapp vid iUppsala, vid centrum för handikappvetenskap. Några planer på en samladutbildning föreligger däremot inte. I bedrivs tematiskforskning och forskarutbildning med inriktningen på handikapp.Initiativ till mera sammanhållna utbildningar förekommer på ett fåtalorter. Vid högskolan i erbjuds kurser i ämnet handikappvetenskap,och vid högskolan i har ett program med föreslagen inriktning påhandikapp och rehabilitering presenterats. Det är uppenbart att det ärbland de nya högskolorna som öppenheten finns för tematisk forskning ochutbildning kring handikapp. Någon samlad utbildning med tydlig inriktningpå den breda tillämpning som beskrivs här förekommer inte.Etablering av enutvecklingsenhet och ettmagisterprogram medinriktning påfunktionshinder vidHögskolan i föreligger unika möjligheter föratt etablera en utvecklingsenhet och ett magisterprogrammed inriktning på förhållanden för personer medfunktionshinder.Inom ramen för ett europeiskt nätverk av universitet har ett magisterpro-gram med inriktning på anpassade fysiska aktiviteter för personer med funk-tionshinder byggts upp. Det vänder sig bl a till specialidrottslärare, idrotts-pedagoger eller sjukgymnaster som vill uppnå en magisterkompetens inomområdet. Vidare har inom högskolan erbjudits ettantal kurser med inriktning på olika former av funktionshinder. Kurserna haranordnats som distansstudier med sökande från hela landet. Under senaredelen av 90-talet har de kompletterats med kurser som inrättats för atterbjuda blivande ekonomer, ingenjörer, samhälls- och beteendevetare, lärareoch sjuksköterskor fördjupade kunskaper om funktionshinder, oavsett vilketprogram de följer.Inom de olika forskningscentra som finns inom högskolan bedrivs forsk-ning inom handikappområdet. Forskningen bedrivs i samarbete med andrainstitutioner i , och med bland annat Unit vidLeeds universitet. Professor leder forskning med inriktning påbl a teknik och innovation, med tillämpning inom hjälpmedelsområdet.Wigforssinstitutet vid medverkade bland annat påuppdrag av i uppföljningen av handikappreformerna. erfarenheter av att utveckla nya program, som t.ex. utvecklings-ingenjörsprogrammet, är också goda. Inom de samhällsvetenskapliga ämnes-områdena finns vidare erfarenheter av hur man kan integrera pågåendeforskning inom grundutbildningen. för hälsovetenskap ärolika former av problembaserade undervisningsmetoder väl etablerade. Det-samma gäller för lärarutbildningen.Det handlar också om att de som har funktionshinder i praktiken skall harätt till utbildning, självständigt boende, sysselsättning och en drägligtillvaropå samma villkor som befolkningen i övrigt. harliksom kommun antagit handikappolitiska program som utgår frånFN:s standardregler. Det skapar möjligheter för personer med funktions-hinder att delta i utvecklingen av magisterprogrammet och utvecklings-enheten både som studenter och som lärare eller forskare vid högskolan. Detbidrar även till goda möjligheter för forskning.Inrättande av ett magisterprogram och en utvecklingsenhet med inriktningpå förhållandena för personer med funktionshinder kan komma att påverkastora grupper. redovisade i sitt slutbetänkande (SOU1992:52) ett förslag till inrättande av regionalt organiserade specialist-/vidareutbildningar med inriktning på handikapp och habilitering. Utbild-ningar som sedan skulle knytas till särskilda forskningscentra.En satsning på uppbyggnad av ett magisterprogram och en utvecklings-enhet inom skulle kunna ses som ett sätt att etableraen liknande försöksverksamhet.Det är också väsentligt att utveckla ett grundutbildningsprogram i handi-kappvetenskap. I likhet med att delar av baspersonalen inom förskola ochfritidsverksamhet har högskoleutbildning, är bedömningen att detsammabör gälla för dem som arbetar med funktionshindrade.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att förberedelser görs för att så snart sommöjligt kunna etablera en utvecklingsenhet som har till syfte att koncentreraresurserna och kompetensen kring handikapputbildning och FOU,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att utveckla ett magisterprogram som är multiprofessionellt ochflervetenskapligt,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att utveckla ett grundutbildningsprogram i handikappvetenskap.Stockholm den 27 oktober 1998Lennart Kollmats (fp)