mot · GM02Fi213 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:Fi213av andre vice talman m.fl. (v)Ekonomiska kriser och globaliseringEkonomiska kriser ochglobaliseringVid mitten av hade spekulationsekonomin slititalla band med den verkliga ekonomin. Enligt beräkningarfrån motsvaradehandelns behov av utländsk valuta av de ca 1 000miljarder USD som byter ägare över hela världen.Resten, det vill säga av all valutahandel, hade störreeller mindre inslag av spekulation och jakt på snabba ochtillfälliga värdeökningar.Det är inte första gången i vår moderna historia som avreglerade mark-nader lett till ljusårs avstånd mellan försiktig, ansvarstagande ekonomiskpolitik, å ena sidan, och kasinolika spekulativa vågor, å den andra. Vidmitten av fanns den s.k. euromarknaden, där tillgodohavanden iutländsk valuta - huvudsakligen på bankfilialer i kundelånas ut utan begränsning. Det var på denna marknad som de s.k.petrodollarna placerades efter OPEC:s höjning av oljepriset 1973-1974.Följden blev en spiral av utlåning, framför allt till länder i tredje världen,vilket bäddade för den skuldkris som kom ett knappt årtionde senare.Två kännetecken hos avreglerade marknader har visat sig särskiltbesvärande. För det första följer de flesta aktörer varandra, som lämlarspringer alla i hälarna på varandra. Det gör att utslagen på börs- ochvalutakurser blir överdrivna. När det väl går uppåt eller neråt, går det längreän mer nyktra bedömningar skulle ge. För det andra har snabbhet ochkortsiktighet blivit de dominerande principerna medan långsiktiga satsningarfår allt svårare att hävda sig.I dag har 1970-talets undantag - den avreglerade eurodollarmarknaden -blivit regel, inom länder såväl som internationellt. Underblåst av alltsnabbare och billigare elektroniska kommunikationer, ger avregleringarnaupphov till den ena spekulativa bubblan efter den andra. Denna utvecklinghar inte varit ödesbestämd, utan har fötts ur det nyliberala ekonomisk-politiska tänkande som dominerat och alltsedan1980-talets början. Detta tänkande kallas i litteraturen ofta för "Washingtonconsensus", samsynen i , eftersom såväl somVärldsbanken och huserar där.En region har klarat sig utan denna samsyn, . Det är ingentillfällighet att det är just denna del av världen som utan konkurrens kunnatkoras till världsmästare i ekonomisk tillväxt under de senaste årtiondena.Detta har dock skett till priset av maffialiknande ägandeformer, brott motmänskliga rättigheter och ett auktoritärt, odemokratiskt styrelseskick, somdet inte finns någon som helst anledning att idyllisera. I längden har dessaförhållanden medverkat till de politiska upplopp och oroligheter som ingår iden bild vi har av tigerekonomiernas ekonomiska kollaps. Sedan denekonomiska kollapsen har även fått smaka påsamma marknadsnaiva politik som resten av världen lidit under.Krisen i sammanföll med en avreglering av ekonomierna, enutveckling som underblåstes av , av i-ländernas samarbetsorganisation och av västmakterna i allmänhet.Företagen tilläts låna utomlands som statlig styrning, samordningoch kontroll av bankerna upphörde. Det brukar också hävdas i litteraturen attdet var ett krav inom för att acceptera som medlem attlandets ekonomi "öppnades", dvs. avreglerades.Avregleringen handlar i grunden om att flytta fram positionerna för demsom äger kapital på de globala marknaderna. , efter de ekonomiskasammanbrotten, kan utländska investerare lägga under sig ostasiatiskabanker, företag och naturtillgånger till underpriser efter devalveringar somIMF tvingat fram. Samma sak sker på börserna över hela världen, där desnabba kursfallen utnyttjas av penningstinna placerare som kommer överaktier till extrapris.I dag hörs från många håll förslag på att återreglera marknaderna, att kastalite grus i ett alltför smidigt fungerande spekulationsmaskineri. USA-ekonomen förslag om en transaktionsskatt på valutahandel harblivit en vanlig tanke, även bland ekonomer. En sådan skatt är välkommenoch den bör driva frågan om en internationelltransaktionsskatt överallt där detta är möjligt. Men det globala ekonomiskasystemet behöver också ses över i sina grunder mot bakgrund av de senastefemton årens erfarenheter, från skuldkrisen i tredje världen via maffia-ekonomins utbredning i vissa övergångsekonomier i , Mexikosfinansiella sammanbrott 1995 till 1997 och ekonomiska ochpolitiska kollapser i Ostasien.Regeringen bör därför ta initiativ till en internationell diskussion om vilkainstitutioner och regelverk som behövs för att inte 1980- och 1990-talensspekulationskaruseller skall upprepas. Här bör tonvikten ligga på att upprättasociala marknadsekonomier som premierar stabilitet, ekologisk uthållighetoch en utjämning av ekologiska, sociala och ekonomiska klyftor mellanländer. FN är det bästa forumet för sådana diskussioner.Regeringen bör också få i uppdrag att arbeta för att , , återfår en prioriterad ställning i det inter-nationella samarbetet. Regeringen bör arbeta för att den uppförandekod förtransnationella företag som UNCTC utarbetat inarbetas i relevanta inter-nationella avtal och regelverk. Detta skulle stödja de länder och medborgaresom arbetar för ökad demokrati och minska de transnationella företagensmöjligheter att agera utan sociala och ekologiska hänsyn.Världsbankens och Internationella valutafondens mandat bör begränsas tillde områden som de från början var avsedda för. Regeringen bör drivaskuldsatta och fattiga länders intressen av särbehandling när det gällerfastställande av regelverk för handel med varor och tjänster i hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att regeringen tar initiativ till en internationell diskussion omvilka institutioner och regelverk som behövs för att inte spekulationskaruseller skall upprepas,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att regeringen tar initiativ till att omstrukturera ochInternationella valutafonden och förändra deras mandat till att gälla deområden som de från början var avsedda för,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att i driva skuldsatta ochfattiga länders intressen av särbehandling när det gäller fastställande avregelverk för handel med varor och tjänster,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att regeringen tar initiativ till att FN:s kommission förmultinationella företag, , återfår en prioriterad ställning i detinternationella samarbetet,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att regeringen i internationella forum skall driva frågan om eninternationell transaktionsskatt (Tobinskatt).Stockholm den 20 oktober 1998Eva ()()()()()()()