mot · GM02L501 · 1998-10-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1998/99:L501av ()Överlåtelse av fast egendomBakgrundRegeringen har , i syfte att motverka handeln medstulna föremål, föreslagit att kraven för godtrosförvärv av lösegendom skall skärpas, i avvaktan på ett lagförslag som heltavskaffar möjligheten till godtrosförvärv av stulen lösegendom.Samtidigt har det visat sig att det för en oärlig person är mycket lätt attförvärva fast egendom trots att någon överlåtelse i verkligheten aldrig har ägtrum. Detta kan ske genom att förfalskade överlåtelsehandlingar inges tillinskrivningsmyndigheten, som i sin tur för in ägarbytet i fastighetsboken.Den sålunda registrerade ägaren kan sedan förfoga över fastigheten genomatt inteckna den eller sälja den vidare, utan att den rättmätige ägaren fårkännedom om detta.För den rättmätige ägaren återstår ingenting annat än att väcka talan för attfå händelseförloppet och ägarfrågan klarlagd. Detta framstår som ett mycketotillräckligt skydd för denne. Det enda sättet att få vetskap om den oegentligaöverlåtelsen, under förutsättning att inte någon annan gör anspråk på att fåflytta in i huset, är att undersöka vem som står som registrerad ägare ifastighetsboken. För den genomsnittlige fastighetsägaren finns det normaltsett inte någon anledning att göra en sådan undersökning med någon somhelst regelbundenhet. Till detta kommer den kostnad det kan innebära attväcka talan i tingsrätten och den tid det tar att genom ett sådant förfarandeutreda ägarfrågan.Den otrygghet och olägenhet detta orsakar en fastighetsägare, som på ovannämnda sätt berövas sin egendom, ger vid handen att förfarandet vidöverlåtelse av fast egendom inte ger den rättmätige ägaren tillräckligt skydd.Regeringen har sett sig nödgad att, genom att skärpa kraven förgodtrosförvärv av lös egendom, motverka handel med stulen lös egendom föratt på det sättet skydda den ursprunglige ägaren. Det torde då också vara avintresse att åstadkomma ett ökat skydd för den rättmätige ägaren till fastegendom, eftersom det ofta är fråga om betydligt större värden och dessutommånga gånger är fråga om en fastighet där ägaren har sin bostad. Lagstiftarenhar tidigare ansett bostaden så skyddsvärd att man bland annat har infört ettkrav på makes eller sambos samtycke vid överlåtelse av bostaden.I sammanhanget kan det vara värt att notera att det när det gäller förvärvav visst slags lös egendom, nämligen fordon där ägaren finns upptagen ifordonsregistret, är svårare att göra ett godtrosförvärv av stulenegendom. Eftersom det finns ett register där det med lätthet går att spåra denrättmätige ägaren, har köparen ålagts en viss undersökningsplikt vid förvärvav sådant fordon. En liknande undersökningsplikt vid förvärv av fast egen-dom är emellertid ingen lösning när det gäller de ovan nämnda "stölderna",eftersom det egentliga problemet ligger i förfarandet vid fastighetsöver-låtelsen och inskrivningen i fastighetsboken. De båda situationerna påminnerdock om varandra på det sättet att det borde kunna förutsättas att det somfinns nedskrivet i registret också motsvarar de verkliga förhållandena. Somjag har visat ovan innebär detta när det gäller förvärv av fast egendom endasten falsk trygghet för de inblandade.I ett flertal europeiska länder är regeln vid fastighetsöverlåtelse attparternas underskrift av överlåtelsehandlingen sker under överinseende av ennotarius publicus eller liknande. Det ankommer då på denne att närmareundersöka de verkliga ägarförhållandena och att därefter bära ansvaret föreventuella felaktigheter vid överlåtelsen. Det svenska systemet med ettmindre omfattande formkrav ter sig i detta sammanhang avvikande och inne-bär som ovan konstaterats en sämre trygghet för den rättmätige ägaren.I och med det svenska medlemskapet i Europeiska unionen och enutveckling även i övrigt mot ett mer intensivt internationellt utbyte finns detanledning att ifrågasätta om inte de svenska reglerna i större utsträckning börharmoniera med de regler som är vanliga i och övriga världen.I detta fall är det uppenbart att exempelvis en regel som innebär att, för attöverlåtelse av fast egendom skall vara giltig och kunna skrivas in ifastighetsboken, handlingarna vid överlåtelse av fast egendom skall under-tecknas under överinseende av en publicus skulle innebära en störretrygghet för parterna vid en fastighetsöverlåtelse. Den ökade kostnad samtdet ytterligare besvär en sådan ordning skulle innebära för parterna ter sigsom en marginell olägenhet i förhållande till den ökade trygghet som dettamedför.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag om ändring i reglerna förfastighetsöverlåtelse i enlighet med vad som anförts i motionen.Stockholm den 16 oktober 1998Stig Rindborg (m)