bet · GM01AU2 · 1998-11-12 00:00:00 — Deenskilda boendes och bostadssökandes önskemål ochefterfrågan skall stå i centrum för reformeringen.Möjligheterna till enskilt bostadsägande måste förbättras.Man måste söka komma till rätta med de problem medeftersatt underhåll och torftig utemiljö som finns i mångamiljonprogramsområden. Genom olika fastighetsägare ochupplåtelseformer kan områdena bli mer mångsidiga.Möjligheterna till självförvaltning måste bli betydligtstörre än . Här pekas i motion A216 (m) på ettexempel som bör mana till efterföljd.Utskottet delar uppfattningen att staten måste garanteradet fria skolvalet. En nationell skolpeng bör därförinföras. Därigenom garanteras valfriheten för alla eleveroch föräldrar, oavsett i vilken kommun eller bostadsområdede bor och oavsett deras ekonomiska ställning. Ett frittskolval gynnar alla och ger förutsättningar också förelever och föräldrar i segregerade områden att bytaskolmiljö.En välfungerande infrastruktur är, som betonas i motionA216, en av de viktigaste faktorerna för att vidmakthållastorstadsregionernas möjligheter till tillväxt ochutveckling.Åtgärder måste vidtas mot den ökade brottsligheten.Utskottet instämmer här i vad som sägs i motion A216 omnolltolerans mot vardagsbrottsligheten och resurser tillpolisen så att den kan förebygga brott. Rättsväsendetmåste få väsentligt höjda resurser. I en rättsstat måstealla ha lika rätt till skydd mot brott, oavsett i vilketbostadsområde man bor och vilken ekonomisk ställning manhar.Sammanfattningsvis ställer sig utskottet bakom de ipropositionen angivna, övergripande målen förstorstadspolitiken. Beträffande storstadspolitikensinriktning och utformning ansluter sig utskottet till vadsom har anförts i motion A216 (m) yrkandena 1 och 2.Utskottet biträder slutligen förslaget i motion A216 (m)yrkande 3 om tillsättande av en nationell kommission motsegregation och bidragsberoende. Det långsiktiga arbetetför att hela skall arbeta och bidra tillsamhällsutvecklingen kräver så stora och långsiktigaförändringar av politiken att en sådan kommission synesmotiverad.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande mål och inriktning förstorstadspolitikenatt med anledning av motion 1998/99:A216 yrkandena 1-3 ochmed avslag på dels propositionen, dels motionerna1997/98:A63, 1997/98:A64 yrkandena 1 i motsvarandedel, 3 och 10, 1997/98:A66, 1998/99:A1 yrkandena 1 och2, 1998/99:A256, 1998/99:A289 och 1998/99:Bo507yrkande 1 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,2. Mål och inriktning för storstadspolitiken(mom. 1)(), (), MariaLarsson (kd) och () anserdels att utskottets ställningstagande i avsnitt 2.1 Måloch inriktning bort ha följande lydelse:Städer och tätorter är en tillgång för . Storastäder står inte i motsatsställning till en levandelandsbygd. Däremot har utvecklingen inneburit storaobalanser, inte minst inom storstadsregionerna. Mångamänniskor bor i storstädernas utsatta förorter. Där ärarbetslösheten hög, utbildningsnivån låg och alltför mångalever på socialbidrag.Storstaden har stora kontraster. Där bor såväl de rikastesom de fattigaste människorna i . Utskottet delarpropositionens uppfattning att kraftfulla åtgärder måstetill för att bryta den etniska och sociala segregationen istorstäderna. Däremot kan utskottet inte ställa sig bakompropositionens förslag om inriktning på åtgärderna för attmotverka segregation.Utgångspunkten för den politik som utskottet förordar ärden enskilda individen och ett lokalt perspektiv. Härföreligger en avgörande skillnad i förhållande till vadsom sägs i propositionen.Politiken mot segregation i utsatta områden måste byggapå fyra huvudkomponenter:- förbättrat företagsklimat-- förstärkt regionalt och lokalt inflytande påalla politikområden-- långsiktiga åtgärder och-- stark tonvikt på lokala insatser iintegrationsarbete-I propositionen tillmäts dessa fyra faktorer alltför ringabetydelse medan utskottet anser att de är av avgörandebetydelse för att segregationen skall kunna motverkas.När det gäller punkt ett - förbättrat företagsklimat -vill utskottet poängtera att den nationella, regionala ochlokala företagsmiljön har stor betydelse för företagensförutsättningar att utvecklas. För att skapa tillväxt ochsysselsättning måste företagen, och då inte minstsmåföretagen, växa. Därför måste dagens tillväxthinder förföretagande undanröjas. Detta skall enligt utskottet skegenom generella åtgärder som är inriktade på attunderlätta företagande. Regelverket måste förenklas ochattityderna till företagande förbättras. Politiken måsteutformas så att den ger långsiktigt goda förutsättningarför tillväxt. Utskottet återkommer strax till behovet avlångsiktighet.Ett förstärkt regionalt och lokalt inflytande - punkt två- är angeläget på nära nog alla politikområden.Segregationen och utanförskapet i storstäderna måsteenligt utskottets uppfattning i första hand motverkasgenom att beslutsrätt förs över från central till regionaloch lokal nivå. Resursanvändningen måste bli friare än vadsom är fallet. I stället för centrala pekpinnar omhur medlen skall användas måste medel på flertalet områdenkunna fördelas direkt på regional och framför allt lokalnivå. Den lokala nivån ges därmed betydande möjligheteratt påverka utvecklingen i de utsatta storstadsområdena.I fråga om punkt tre - långsiktiga åtgärder - harutskottet pekat på behovet av förbättratföretagsklimat. Också när det gäller andra politikområdenexempelvis arbete, boende och utbildning måste politikenkännetecknas av långsiktighet. Utskottet ställer sigdärför starkt kritiskt till regeringens förslag omstatligt reglerade punktinsatser . I stället för medel till selektiva åtgärder ochprojekt behövs framför allt generella åtgärder avlångsiktig karaktär. De tidsbegränsade insatser somförordas i propositionen utgör ett hinder motlångsiktigt arbete.Utskottet vill slutligen poängtera att en stark tonviktskall läggas på lokala insatser för att motverkasegregation. Om en grundläggande förändring och lokalutveckling skall kunna äga rum i de utsatta områdena måsteindivider och frivilliggrupper ges betydande möjlighetertill egna initiativ och självbestämmande. Utskottet vill idetta sammanhang också betona betydelsen av att det finnsolika typer av mötesplatser, däribland samlingslokaler, ide berörda områdena.Utskottet avstyrker med det anförda propositionensförslag och tillstyrker motionerna 1997/98:A66 (kd), Bo507yrkande 1 (c) och 1997/98:A64 yrkandena 1 delvis, 3 och 10(fp). Övriga i sammanhanget behandlade motionsyrkandenavstyrks.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande mål och inriktning förstorstadspolitikenatt med anledning av motionerna 1997/98:A64 yrkandena 1 imotsvarande del, 3 och 10, 1997/98:A66 samt1998/99:Bo507 yrkande 1 och med avslag på delspropositionen, dels motionerna 1997/98:A63, 1998/99:A1yrkandena 1 och 2, 1998/99:A216 yrkandena 1-3,1998/99:A256 och 1998/99:A289 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,3. Mål och inriktning för storstadspolitiken(mom. 1)och (båda v) anserdels att utskottets ställningstagande i avsnitt 2.1 Måloch inriktning, delavsnittet Inriktning fr.o.m. den meningsom börjar med "Problemen med segregation ..." bort haföljande lydelse:När det gäller motion A1 vill utskottetinledningsvis instämma i att det är en brist att denstorstadspolitiska propositionen inte för något resonemangom hur man skall kunna hejda och vända den pågåendeutflyttningen från mer glesbefolkade delar av landet tillstorstäderna. Som påtalar är problemen medsegregation och fattigdom i storstäderna tecken pådjupgående obalanser och strukturella problem som kräverväsentligt kraftfullare politiska reformer än vad somkommer till uttryck i propositionen. De flestasamhällsområden berörs. Den sociala delaktigheten och dedemokratiska grundvärden som berör de mänskligarättigheterna står på spel. Mot bakgrund av situationensallvar anser utskottet i likhet med attregeringen måste återkomma med ett mer sammanhållet ochkraftfullt förslag till handlingsplan mot segregation istorstäderna.Den generella välfärdspolitiken är avgörande för hurframtiden skall gestalta sig i storstädernas utsattastadsdelar. Det handlar om kommunernas resurser, densociala bostadspolitiken och effektiva insatser påarbetsmarknaden, men också om att upprätthålla etttrygghetssystem och att erbjuda aktivarehabiliteringsmöjligheter. Utskottet kan konstatera attde senaste årens nedskärningar och försämringar inomsocialförsäkringsområdet och a-kassan har slagit hårdastmot dem som inget har. Därmed har segregationenförstärkts.Utskottet vill i likhet med motion A1 betona att man iframtiden inte enbart får se till de segregerade områdenasproblem och brister utan också till deras möjligheter. Detfinns all anledning att starkt betona vikten av ettunderifrånperspektiv. Invånarnas engagemang är enovärderlig resurs. Det måste tas till vara genom ansvaroch makt.Enligt utskottets uppfattning uppvisar denstorstadspolitiska propositionen stora brister när detgäller att iaktta ett könspolitiskt perspektiv. Det är,som konstateras i motion A1, kvinnorna i storstädernasutsatta bostadsområden som har kommit mest i kläm under1990-talets depression. Utskottet anser att kvinnokampenmåste föras över språkliga, kulturella och religiösagränser. Många kvinnor med utländsk bakgrund är isoleradei det svenska samhället. Denna isolering måste brytas medhjälp av satsningar på utbildning och andra insatser somär inriktade mot arbete liksom genom riktade åtgärder inombarnomsorg och skola. Metoder måste utvecklas för att nåkvinnor från andra kulturer med erbjudanden om attförbättra villkoren för dem själva och deras egna barn, påderas egna villkor. Utskottet vill i detta sammanhangunderstryka att ett könspolitiskt perspektiv måsteanläggas vid återrapporteringen av de statligaföreningsbidragens resultat och effekter.Vad som ovan anförts bör ges regeringen till känna.Utskottet tillstyrker därmed motion A1 yrkandena 1 och 2.Övriga i sammanhanget behandlade motioner avstyrks iberörda delar.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande mål och inriktning förstorstadspolitikenatt med anledning av motion 1998/99:A1 yrkandena 1 och 2samt med avslag på dels propositionen, dels motionerna1997/98:A63, 1997/98:A64 yrkandena 1 i motsvarandedel, 3 och 10, 1997/98:A66, 1998/99:A216 yrkandena1-3, 1998/99:A256, 1998/99:A289 och 1998/99:Bo507yrkande 1 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,4. (mom. 3, motiveringen), , ochRolf (alla m) anseratt utskottets ställningstagande i avsnitt 2.2Storstadsdelegationen bort ha följande lydelse:Utskottet anser i likhet med vad som har anförts i motionA216 (m) att propositionen inte visar någon väg som ledermot en lösning på problemen med tilltagande segregation,utanförskap och bidragsberoende. Propositionen förordarsnarare mer av den politik som har lett fram till dagensmisslyckande. I det sammanhanget framstår förslaget om enstatlig storstadsdelegation som skall förhandla medkommunerna som synnerligen traditionellt.I stället anser utskottet - också i likhet med vad somhar föreslagits i den moderata partimotionen - att detbehöver göras en bred genomlysning av de komplexa problemoch inbördes samband som grundlägger dagens problem. Detbör sålunda tillsättas en nationell kommission med uppgiftatt föreslå verkningsfulla åtgärder för att brytasegregation och bidragsberoende.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna1997/98:A64 (fp) och A1 (v) i berörda delar.5. (mom. 3)() anserdels att utskottets ställningstagande i avsnitt 2.2Storstadsdelegationen bort ha följande lydelse:Storstadsfrågorna är av övergripande karaktär ochinnefattar en rad olika samhällsområden, exempelvisarbetsmarknads-, bostads-, kultur- och utbildningspolitik.Ansvaret för storstadspolitiken är oklart ochsplittrat. Utskottet delar uppfattningen i Folkpartietsmotion /98:A64 att ett departement och ett statsrådbör ha ansvar för storstadspolitiken på samma sätt som ärfallet i fråga om regionalpolitiken. Om regeringen väljeratt inrätta en storstadsdelegation kan detta medföra vissafördelar bl.a. när det gäller samordning. Däremot anserutskottet att delegationen inte skall förhandla och träffaförhandlingsöverenskommelser med regionala företrädare.Detta skulle kunna leda till en förhandlingsekonomi ochuppgörelser i slutna rum. Vad utskottet anfört omStorstadsdelegationen bör ges regeringen till känna.Utskottet tillstyrker därmed motion 1997/98:A64 yrkande 2.Motion A1 yrkande 4 avstyrks.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse:3. beträffande storstadsdelegationenatt med anledning av motion 1997/98:A64 yrkande 2 och medavslag på motion 1998/99:A1 yrkande 4 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört,6. Näringspolitiska insatser (mom. 4,motiveringen), , ochRolf (alla m) anseratt utskottets ställningstagande i avsnitt 3.2Näringspolitiska insatser och förenklingar för företagarebort ha följande lydelse:De politiska insatserna för arbetslösa har i alltför storutsträckning inriktats på bidrag ocharbetsmarknadspolitiska insatser. På lång sikt löser dettainte några grundläggande problem. Utskottet vill i likhetmed vad som anförs i motion A216 (m) betona att riktigaarbeten skapas först då företagandet får växa sig starkt.Förutsättningar måste tillskapas för en bättre fungerandemarknadsekonomi med fler och växande företag, fler nyaarbetstillfällen och ökad valfrihet. I sammanhanget villutskottet betona avregleringarnas betydelse för denframtida ekonomiska tillväxten. Alla regler som berörföretagare bör granskas i syfte attförenkla och minska regelmassan. Småföretagsdelegationensförslag om förenklade regler måste genomföras. bli betydligt enklare för småföretagare att erhållaF-skattsedel och det måste bli enklare för näringsidkareatt redovisa och att deklarera.Skattesänkningar har också, som framhålls i motion A216(m), avgörande betydelse för företagandet. Skatterna påarbete och företagande måste därför sänkas. Ett betydandenyföretagande kan komma till stånd genom atttjänstesektorns skatter reduceras och utskottet noterardet gemensamma förslaget från ,om skattereduktion förs.k. Genom att ersätta offentligamonopol inom bl.a. skola, vård och omsorg med valfrihetöppnas möjligheter till nyföretagande inom traditionelltkvinnodominerade sektorer.Framväxten av en ny och modern arbetsmarknad synssärskilt tydligt i storstadsregionerna, där tjänste- ochkunskapsföretagen expanderar. Uthyrningsföretag har imånga fall tagit över arbetsförmedlingens traditionellaroll som förmedlare av kontakter mellan företag ocharbetssökande. Formerna för anställning blir flera. Dagensarbetsrättsliga lagstiftning är enligt utskottets meningilla anpassad till denna förnyelse. Regelverket är svårtatt anpassa till behovet av strukturförändringar och enallt rörligare arbetsmarknad. En modernisering ter sig motdenna bakgrund mycket angelägen.Utskottet instämmer i uppfattning attstorstädernas förortsområden och deras invånare inte skallbetraktas ur ett bidragsperspektiv. En renässans förnyföretagandet kan göra bidragstagare till bidragsgivare.Inte minst bland de nytillkomna svenskarna finns ofta enstark tradition av företagaranda och entreprenörskap sommåste ges en chans att komma till uttryck också här iSverige.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna1997/98:A64 (fp), A1 (v) och Bo507 (c) i berörda delar.7. Näringspolitiska insatser (mom. 4)() anserdels att utskottets ställningstagande i avsnitt 3.2Näringspolitiska insatser och förenklingar för företagarefr.o.m. andra stycket bort ha följande lydelse:Folkpartiet betonar i motion 1997/98:A64 betydelsen avgenerella åtgärder i syfte att skapa företag ocharbetstillfällen. Utskottet delar denna uppfattning.Politiken måste inriktas på skattesänkningar på arbete ochdå framför allt arbete inom tjänstesektorn.En näringspolitik för förorten bör tillskapas. Destatliga stödsystemen för att underlätta företagande harinte haft befolkningen i storstädernas utsatta förortersom målgrupp. Utskottet anser i likhet med motion1997/98:A64 att och övriga statliga aktörer bör fåett tydligt uppdrag att verka för fler företagare iutsatta förorter. Människor som har företagsidéer och sombehöver stöd för att förverkliga dessa skall enligtutskottets uppfattning inte enbart vara hänvisade tillstatliga organ. De skall också kunna vända sig tillfristående institutioner, exempelvis handelshus ochföretagarföreningar. Någon typ av servicecheck förblivande företagare bör därför tillskapas.Ett tillkännagivande med den ovan angivna innebörden börriktas till regeringen.Utskottet tillstyrker därmed motion 1997/98:A64 yrkandena4 och 11. Övriga i sammanhanget behandlade motioneravstyrks i berörda delar i den mån de inte kan ansestillgodosedda med vad utskottet anfört.dels att utskottets hemställan under 4 bort ha följandelydelse:4. beträffande näringspolitiska insatseratt med anledning av motion 1997/98:A64 yrkandena 4 och 11samt med avslag på motionerna 1998/99:A1 yrkandena 8,9 och 11 samt 1998/99:Bo507 yrkande 16 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört,8. Högskolan i storstadsregionerna (mom. 5,motiveringen), , ochRolf (alla m) anseratt utskottets ställningstagande i avsnitt 3.3 Högskolan istorstadsregionerna bort ha följande lydelse:Den högre utbildningen är underdimensionerad istorstadsregionerna. Detta försvårar rekryteringen avkvalificerad arbetskraft till de spjutspetsföretag somfinns etablerade där. Därmed föreligger ett allvarligttillväxthinder.Utskottet instämmer i uppfattningen i motion A216 (m) attför få universitets- och högskoleplatser istorstadsregionerna också riskerar att ge negativaeffekter för andra regioner. Om det råder brist påkvalificerad arbetskraft i storstadsregionerna kan dettaleda till att välutbildad arbetskraft i stället rekryterastill storstäderna från andra orter i landet.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna1997/98:A64 (fp), A1 (v) och Bo507 (c) i berörda delar.9. Lokala utvecklingsavtal (mom. 6,motiveringen), , ochRolf (alla m) anseratt utskottets ställningstagande i avsnitt 4 Lokalautvecklingsavtal för storstädernas utsatta stadsdelar bortha följande lydelse:I den regionalpolitiska propositionen (1997/98:62)föreslog regeringen att länen skulle erbjudas möjligheteratt utarbeta tillväxtavtal. I förevarande propositionåterkommer ett liknande förslag omdöpt till lokalautvecklingsavtal.Utskottet delar uppfattningen i motion A216 (m) attformerna för hur dessa avtal skall utformas lämnar mycketövrigt att önska. Inget utrymme ges för enskildainitiativ. I stället skall kommunerna förhandla medstaten, som skall representeras av en nystorstadsdelegation. Förslaget har ett påfallandeöverhetsperspektiv där de enskilda människor som bor istorstadsregionerna och deras utsatta bostadsområden glömsbort.Utskottets slutsats är att den form av traditionellaåtgärder som regeringen lagt förslag om i propositionenkommer att fungera allt sämre under de nya ekonomiska ochsociala villkor som växer fram. Det är inte flerdelegationer och ökad politisk styrning som kan mötastorstädernas speciella problem och bidra till en positivsamhällsutveckling.Däremot anser utskottet att statsmakterna måste visaöppenhet för att pröva också oortodoxa metoder i arbetetmot segregation, utanförskap och bidragsberoende. Tillsådana metoder hör dispenser från statliga regelsystem ienlighet med vad som anförs i motion Sf634 (fp) yrkande 13och försök med frizoner i enlighet med vad som anförs imotion N329 (m) yrkandena 6 och 7. Motionernas syfte iberörda delar får anses tillgodosedda med vad utskottethär har anfört.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna1997/98:A64 (fp), 1997/98:A65 (mp), A1 (v), Sf634 (fp),och N329 (m) i berörda delar.10. Lokala utvecklingsavtal (mom. 6)och (båda v) anserdels att utskottets ställningstagande i avsnitt 4 Lokalautvecklingsavtal för storstädernas utsatta stadsdelarfr.o.m. andra stycket bort ha följande lydelse:Det finns, som regeringen konstaterar i propositionen, enallmän projekttrötthet i de utsatta bostadsområdena. Mångaprojekt har varit kortsiktiga. Uppföljningen ochutvärderingen har varit bristfällig och ibland obefintlig.Utskottet drar i likhet med i motion A1slutsatsen att långsiktiga och stora satsningar måstegöras på de utsatta bostadsområdena. Regeringen bör tafasta på Bostadspolitiska utredningens synsätt och undervåren 1999 återkomma med kraftfulla förslag.Vad gäller det kommunala åtagandet i de lokalautvecklingsavtalen anser utskottet att det är bra attfrågan om kommunernas andel av finansieringen skallavgöras i förhandlingar. Däremot är det, som framhålls imotion A1, oroande att regeringen anser att kommunernasmotprestation skall vara minst likvärdig med statensåtagande. Utskottet anser i likhet med attkravet på motprestationer från kommunernas sida bör varaflexibelt.Vad som här anförts bör ges regeringen till känna.Utskottet tillstyrker därmed motion A1 yrkande 12. Övrigamotioner avstyrks i berörda delar.dels att utskottets hemställan under 6 bort ha följandelydelse:6. beträffande lokala utvecklingsavtalatt med anledning av motion 1998/99:A1 yrkande 12 samt medavslag på motionerna 1997/98:A64 yrkande 13,1997/98:A65 yrkande 3, 1998/99:Sf634 yrkande 13 samt1998/99:N329 yrkandena 6 och 7 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,11. Lokala utvecklingsavtal (mom. 6)() anserdels att utskottets ställningstagande i avsnitt 4 Lokalautvecklingsavtal för storstädernas utsatta stadsdelar bortha följande lydelse:Arbetslinjen skall gälla också i storstaden. Utskottetanser att den totala arbetslösheten måste pressas ner. Omdetta skall vara möjligt krävs, som framhålleri motion 1997/98:A64, att generella åtgärder vidtas. Detgäller inte minst insatser i syfte att stimuleraföretagande. Mot denna bakgrund instämmer utskottet i vadsom sägs i motion Sf634 om att metoden med lokalautvecklingsavtal bör förkastas. I stället för lokalautvecklingsavtal bör det vara möjligt för kommuner ochstadsdelar att efter ansökan få dispens från gällanderegelverk. Vad som här anförts bör ges regeringen tillkänna.Utskottet tillstyrker därmed motionerna 1997/98:A64yrkande 13 och Sf634 yrkande 13. Övriga i sammanhangetbehandlade motioner avstyrks i berörda delar.dels att utskottets hemställan under 6 bort ha följandelydelse:6. beträffande lokala utvecklingsavtalatt med anledning av motionerna 1997/98:A64 yrkande 13 och1998/99:Sf634 yrkande 13 samt med avslag på motionerna1997/98:A65 yrkande 3, 1998/99:A1 yrkande 12 samt1998/99:N329 yrkandena 6 och 7 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,12. Utvecklingsprogram och mångfaldsplaner(mom. 7, motiveringen), , ochRolf (alla m) anseratt utskottets ställningstagande i avsnitt 5.1Utvecklingsprogram för arbetslösa och mångfaldsfrågor bortha följande lydelse:Utskottet delar uppfattningen i motion A216 (m) attarbetslösheten och den svaga sysselsättningsutvecklingenutgör stora generella samhällsproblem, inte minst avsocial natur. Den som är arbetslös - framför allt underlängre tid - utsätts för risker att socialtmarginaliseras. Ohälsa och sociala problem är vanligarebland arbetslösa än bland dem som har jobb. Det påverkar isin tur de anhöriga. beräknar att 230 000svenska barn lever i hem där minst en förälder ärarbetslös. Internationella och svenska undersökningarvisar att de sociala riskerna, också senare i livet, blirdramatiskt högre för den som har arbetslösa föräldrar.Sociala problem går i arv.Arbetslösheten skapar också stora problem av ekonomisknatur. Vi ser det i form av produktionsbortfall och ökadbelastning på de offentliga finanserna. Forskare vidHögskolan i har visat att arbetslösheten belastar deoffentliga budgetarna med varjeår.