bet · GM01KU2 · 1998-11-10 00:00:00 — ställning (vilande grundlagsförslag) I betänkandet anmäls för slutligt beslut de vilandeförslagen om ändring i regeringsformen och iriksdagsordningen som rör ställning.Förslagen innebär att får ansvaret förpenningpolitiken. I regeringsformen tas in ettuttryckligt förbud för myndigheter att bestämma hurRiksbanken skall besluta i frågor som rörpenningpolitiken. väljer elva fullmäktige som isin tur utser en direktion. Den utgör Riksbankensledning. Fullmäktige har i övrigt en kontrollerandefunktion. Ansvaret för övergripande valutapolitiskafrågor överförs från till regeringen.Utskottet föreslår att slutligt antaförslagen.Utskottet behandlar vidare i betänkandetregeringens förslag till följdlagstiftning i bl.a.riksbankslagen. Det föreslås att målet förRiksbankens verksamhet enligt riksbankslagen skallvara att upprätthålla ett fast penningvärde. under skall Riksbankendärutöver, utan att åsidosätta prisstabilitetsmålet,stödja målen för den allmänna ekonomiska politiken isyfte att uppnå hållbar tillväxt och högsysselsättnning. Direktionen föreslås bestå av sexledamöter som utses för av sex år.Ordföranden i direktionen skall vara chef förRiksbanken. För att säkerställa kontroll och insyn iRiksbankens verksamhet föreslås att banken införalla viktiga penningpolitiska beslut skall informeradet statsråd som regeringen utser. Vidare skallfullmäktiges ordförande och vice ordförande ha rättatt närvara vid direktionens sammanträden medyttranderätt, men utan förslags- och rösträtt.Riksbanken föreslås dessutom minst två gånger omåret lämna en skriftlig redogörelse till riksdagenom penningpolitiken.Utskottet tillstyrker regeringens förslag medföljande ändringar. Den nyssnämnda redogörelsenskall lämnas till finansutskott, intetill . Någon motionsrätt ochriksdagsbehandling av redogörelserna blir därmedinte aktuell. Vidare anser utskottet att andradirektionsledamöter än riksbankschefen skall kunnaföra talan mot ett beslut att skilja vederbörandefrån uppdraget hos i stället förArbetsdomstolen som föreslås i propositionen.I grundlagsfrågan reserverar sig (v) och (mp) ochvill förkasta det vilande förslaget. I anslutningtill behandlingen av riksbankslagen och lagen omvalutapolitik finns tre reservationer (m), tvåreservationer (mp) och en reservation (v).Vilande förslag till ändring iregeringsformen ochriksdagsordningenRiksdagen beslutade (bet.1997/98:KU15, rskr. 1997/98:147) att anta som vilande de i proposition1997/98:40 framlagda förslagen till1. lag om ändring i regeringsformen,2. lag om ändring i riksdagsordningen, såvitt avserhuvudbestämmelserna.Lagförslagen är intagna i bilaga 1..Förslag om följdlagstiftningPropositionenI proposition 1997/98:40 yrkas att antarregeringens förslag till2. lag om ändring i riksdagsordningen, såvitt avsertilläggsbestämmelserna,3. lag om valutapolitik,4. lag om ändring i lagen (1988:1385) om Sverigesriksbank,5. lag om ändring i lagen (1992:1602) om valuta-och kreditreglering,6. lag om ändring i lagen (1989:185) om arvodenm.m. för uppdrag inom , dess myndigheteroch organ,7. lag om ändring i lagen (1986:765) medinstruktion för ombudsmän,8. lag om ändring i lagen (1957:684) ombetalningsväsendet under krigsförhållanden,9. lag om ändring i lagen (1988:46) om revision avriksdagsförvaltningen m.m.,10. lag om ändring i lagen (1989:186) omöverklagande av administrativa beslut av riksdagensförvaltningskontor och myndigheter.Lagförslaget under punkt 2 är intaget i bilaga 1,övriga lagförslag i bilaga 2Motionerna1997/98:K2 av m.fl. (m) vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag tilllagstiftning angående utskottsutfrågningar avriksbanksledningen i enlighet med vad som anförts imotionen,3. att beslutar ändra 33 b § lagen omändring i lagen (1988:1385) om riksbank ienlighet med vad som anförts i motionen,4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om kraven pådirektionsledamöter och fullmäktiges ordförande ochvice ordförande att offentliggöra sina ekonomiskaförhållanden,5. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om karensperioden innanen direktionsledamot får inneha nya uppdrag ellerbefattningar utanför ,1997/98:K3 av () vari yrkas attriksdagen beslutar att de högst prioriterade målenför skall vara full sysselsättning ochfinansiering av omställningen till ettkretsloppssamhälle.1997/98:K5 av m.fl. (mp) variyrkas2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts under rubrikenValutapolitiken om att , ellerriksdagspartierna, måste ges inflytande övervalutapolitiska beslut.1997/98:Fi219 av m.fl. (mp) variyrkas8. att hos regeringen begär förslag omlagstiftade övergripande mål för ienlighet med vad som anförts i motionen,1998/99:K321 av () vari yrkas attriksdagen beslutar ändra i 1 kap. 2 § i denföreslagna riksbankslagen i enlighet med vad somanförts i motionen. De vilande förslagenFörslagens innebördDet vilande förslaget till en ny bestämmelse i 9 kap. 11 §regeringsformen innebär att det är regeringen somskall ha ansvaret för övergripande valutapolitiskafrågor. Genom bestämmelsen överförs detta ansvarfrån till regeringen.Riksdagen har som vilande också antagit en nylydelse av 9 kap. 12 § regeringsformen. Ibestämmelsen fastslås att det är somskall ha ansvaret för penningpolitiken. skall få bestämma hur skallbesluta i frågor som rör penningpolitik. Genom dennya lydelsen av paragrafen ändras också Riksbankensledningsstruktur. skall ha elvafullmäktige som väljs av . Fullmäktigeskall utse en direktion som skall leda Riksbanken.Riksdagen prövar om ledamöterna i fullmäktige ochdirektionen skall beviljas ansvarsfrihet.Bestämmelser om val av fullmäktige och omRiksbankens ledning och verksamhet skall meddelas ilag. har också som vilande antagitföljdändringar i 3 kap. 8 §, 8 kap. 6 § och 9 kap.8 § riksdagsordningen.Ändringarna i regeringsformen och riksdagsordningenföreslås träda i kraft . De ärintagna i bilaga 1 till betänkandet.Utskottets anmälan och yttrandeUtskottet behandlade under föregående regeringensförslag om ställning (1997/98:KU15).Finansutskottet yttrade sig över förslaget(1997/98:FiU1y). har som vilande antagitde förslag om ändringar i regeringsformen ochriksdagsordningen som angetts ovan. Genom dettabetänkande anmäls nu de vilande förslagen tillkammaren för slutligt beslut.Med hänvisning till vad utskottet anförde vid dettaärendes första behandling (se 1997/98:KU15 s. 8 och11-14) tillstyrker utskottet att slutligtantar förslaget.FöljdlagstiftningenValutalagenI propositionen föreslås en ny lag om valutapolitik. Enligtförslaget skall regeringen besluta omväxelkurssystem, dvs. välja mellan fast och flytandeväxelkurs och, i det fall fast växelkurs väljs,fastställa utformningen av det arrangemang tillvilket kronan skall knytas. Regeringen skall samrådamed innan den beslutar omväxelkurssystem.Enligt motion 1997/98:K5 av ()måste eller riksdagspartierna gesinflytande över valutapolitiska beslut. Detta kanlämpligen ske genom informella konsultationer påmotsvarande sätt som i säkerhetspolitiska frågor.Detta bör ges regeringen till känna (yrkande 2).Utskottet ansåg (se 1997/98:KU15 s. 8) attförslaget till lag om valutapolitik, i vilketregeringens ansvar för valutapolitiken preciseras,bör antas av . Utskottet delade vidarefinansutskottets bedömning i yttrandet tillkonstitutionsutskottet att förändringen av ansvaretför valutapolitiken inte ger anledning attsärskilt besluta om samråd av det slag som föreslåsi motionen.Utskottet vidhåller denna ståndpunkt och föreslåratt bifaller regeringens förslag ochavslår motion K5 (mp) yrkande 2.RiksbankslagenMålet för penningpolitikenEnligt propositionen bör ha ett otvetydigt mål förpenningpolitiken. Målet bör betonainflationsbekämpningen och vara offentligt ochlagfäst. Ett lagstadgat mål för penningpolitiken ärenligt propositionen en viktig del av förslaget attge en självständig ställning ochpenningpolitiken en större trovärdighet.I propositionen föreslås att målet för Riksbankensverksamhet skall vara att upprätthålla ett fastpenningvärde (4 §). Orden fast penningvärde angerenligt propositionen att det är den allmännaprisnivån som avses. Målet skall inte tolkas så attalla enskilda priser skall vara stabila. Målet skallvidare tolkas i förändringstermer, inte i absolutatermer, dvs. målet bör uttryckas som ett mål förinflationstakten snarare än ett mål för den absolutaprisnivån.Riksbanken bör härutöver, som en myndighet underriksdagen, ha skyldighet att stödja de allmännaekonomisk-politiska målen, i syfte att uppehållahållbar tillväxt och hög sysselsättning, i den måndessa inte strider mot prisstabilitetsmålet. Dennaskyldighet bör enligt regeringens mening intelagfästas.I motion 1997/98:K3 av () begärsatt beslutar att de högst prioriterademålen för enligt riksbankslagen skallvara full sysselsättning och finansiering avomställningen till ett kretsloppssamhälle.Motionären anser att målet ett fast penningvärde ärför snävt.I motion 1997/98:Fi219 av m.fl.(mp) begärs förslag om lagstiftade övergripande målför i enlighet med vad som anförts imotionen (yrkande 8). anser attRiksbanken i högre grad än skall stödja denlångsiktiga ekonomiska politik som riksdagenbeslutat och att bör fastställa detta måli lag. Övergripande krav att minska miljöskulden ocharbetslösheten skall vara centrala. Även detpenningpolitiska målet för börfastställas av . Detta mål bör enligtMiljöpartiet vara att bibehålla prisstabilitet pågod europeisk nivå.Enligt motion 1998/99:K321 av () riskerarRiksbanken att bli ett hinder för sysselsättning ochvälfärd genom en allsidig fokusering påprisstabiliteten. Målen för börkompletteras med mål om full sysselsättning ochekonomisk utveckling.Vid vårens behandling konstaterade utskottet (se1997/98:KU15 s.19-20) att inte kanlagstifta för del om att målet ett fastpenningvärde skall vara underordnat målet fullsysselsättning eller något annat mål, eftersom dettaskulle strida mot EG-fördraget. Utskottet deladeregeringens uppfattning att , som enmyndighet under , bör ha skyldighet attstödja de allmänna ekonomisk-politiska målen, i denmån dessa inte strider mot prisstabilitetsmålet, ochatt denna skyldighet inte behöver lagfästas.Utskottet har samma uppfattning nu som ochföreslår därför att antar propositionensförslag. Motionerna K3 (c) och Fi219 (mp) yrkande 8från 1997/liksom motion K321 (c)från innevarande avstyrks av utskottet.Karenstid för ledamot som lämnat sitt uppdragI propositionen anförs att ledamöter i direktionen genom sinställning får kunskap i frågor som är avutomordentligt stor betydelse för vissa verksamheteri framför allt det privata näringslivet, t.ex.banksektorn. När en ledamot lämnar sin anställningbesitter ledamoten en kunskap som, om den utnyttjas,skulle kunna vara till skada för Riksbanken.Regeringen anser därför att en ledamot avdirektionen av högst efteravslutad tjänstgöring i inte får innehaett uppdrag eller anställning där hans eller henneskunskaper kan missbrukas. För att undvika en alltförstel bestämmelse bör fullmäktige dock kunna förkortadenna tid.Enligt motion 1997/98:K2 av m.fl. (m)bör uttala att det saknas anledning atttillämpa en så sträng karensregel som den föreslagna(yrkande 5). Motionärerna hänvisar till attriksbanksfullmäktige i sitt remissyttrandeifrågasatt om den föreslagna karenstiden på ett årär nödvändig och ansett att det borde räcka medbestämmelserna i 1 kap. 6 § sekretesslagen om förbudatt röja eller utnyttja sekretessbelagd uppgift omvilken kännedom erhållits genom anställning elleruppdrag hos myndighet.Vid vårens behandling framhöll utskottet(1997/98:KU15 s. 24) att den ettåriga karensregelninte är definitiv, eftersom fullmäktige föreslåskunna förkorta och med hänsyn till artenav uppdraget avgöra hur lång karensperioden bör varaför att inte riskera att kunskaper från tiden somdirektionsledamot skall kunna missbrukas.Utskottet gör samma bedömning nu som vid vårensbehandling och föreslår att antarpropositionens förslag. Motionen K2 (m) yrkande 5bör avslås av riksdagen.Prövning av ett beslut att skilja endirektionsledamot från hans uppdragI propositionen erinras om att ett beslut att skiljariksbankschefen från hans anställning enligt artikel14 i ECBS-stadgan kan överklagas till EG-domstolen.Motsvarande rätt har inte övriga medlemmar avdirektionen, men enligt konvergensrapport inovember 1996 bör även dessa omfattas av ettliknande skydd. Regeringen anser att ett sådantskydd därför bör åstadkommas genom en möjlighet attväcka talan vid svensk domstol.Regeringen föreslår att en annan ledamot avdirektionen än riksbankschefen skall kunna få sinsak prövad vid Arbetsdomstolen enligt lagen(1974:371) om rättegången i arbetstvister. Enligtregeringen är Arbetsdomstolen den domstol som harstörst erfarenhet av den typ av ärenden som här äraktuella.Regeringen frångick därmed förslaget idepartementspromemorian ställning (Ds1997:50) enligt vilket ett beslut om att skilja endirektionsledamot från hans uppdrag skulle fåöverklagas till . Bakompromemorieförslaget stod fem partier, (s), (m), (c),(fp) och (kd). Förslaget blev emellertid föremål förstark kritik under remissbehandlingen.Enligt motion 1997/98:K2 av m.fl. (m)är Arbetsdomstolen som partssammansatt domstololämplig att pröva besvär från en direktionsledamotsom av fullmäktige blivit skild från sitt uppdrag.En sådan prövning bör i stället göras i en nationellinstans med högsta tänkbara juridiska kompetens. Ivalet mellan och Regeringsrättenhar motionärerna stannat för Regeringsrätten(yrkande 3).Utskottet gjorde vid vårens behandling följandebedömning (se 1997/98:KU15 s. 23).Regeringen har i propositionen frångåttfempartiöverenskommelsen när det gäller valet avdomstol och i stället för vid tingsrättfunnit det lämpligare att talan väcks vidArbetsdomstolen, som därvid skall vara första ochenda instans. Utskottet delar regeringens bedömningatt är mindre lämplig somöverprövningsinstans i mål om skiljande avdirektionsledamot från anställning. Ett beslut attskilja riksbankschefen från hans tjänst fåröverprövas av . Enligt bör ett likvärdigt skyddgälla även för direktionens ledamöter. För attdirektionsledamöternas skydd skall vara likvärdigtmed riksbankschefens anser utskottet i likhet medmotionärerna att prövningen bör göras i högstainstans. Enligt utskottets uppfattning är därvidHögsta domstolen det lämpligare valet, med hänsyntill att de mål det här är fråga om rörcivilrättsliga förhållanden och bör handläggas somtvistemål.En ledamot av direktionen kan skiljas från sinanställning endast i enlighet med de kriterier somanges i artikel 14.2 i ECBS-stadgan. Högstadomstolen kan i dessa ärenden i förekommande fallinhämta förhandsavgörande enligtartikel 177 i EG-fördraget.Utskottet vidhåller sin bedömning att Högstadomstolen är en lämpligare instans änArbetsdomstolen i de nu aktuella målen. Förändringenfår till följd att 57 kap. skalltillämpas och inte lagen (1974:371) om rättegången iarbetstvister.Utskottet föreslår att med anledning avpropositionen och motion K2 (m) yrkande 3 antarutskottets förslag till lydelse av 33 b § iriksbankslagen (se bilaga 3).Riksbanksledningens skyldighet att anmäla ekonomiskaförhållandenRegeringen anför i propositionen att det med tanke på denställning och direktionen föreslås få ärav betydelse att det finns ett stort förtroende förledamöterna i direktionen och för ordföranden ochvice ordföranden i fullmäktige. I propositionenföreslås sålunda att dessa personer till riksdagenskriftligen skall anmäla sitt innehav av vissatillgångar och skulder, liksom vilka ekonomiskaavtal av visst slag som de ingått. Den föreslagnaanmälningsplikten omfattar finansiella instrument,krediter och andra skulder samt villkoren för dessa,avtal av ekonomisk karaktär med tidigarearbetsgivare såsom avtal om löne- ellerpensionsförmån, innehav av andel i handelsbolageller annan ekonomisk förening änbostadsrättsförening samt ägande avnäringsfastighet. Anmälan behöver dock inte göras omvärdet av avtalen och tillgångarna exklusivefinansiella instrument sammantaget understiger 0,5miljoner kronor. Någon anmälningsplikt föreliggerinte heller för skulder och krediter som tillsammansunderstiger 0,5 miljoner kronor.Enligt motion 1997/98:K2 av m.fl. (m)är det angeläget att det finns en anmälningsplikt omekonomiska förhållanden för de främstabeslutsfattarna i . De krav som föreslåsbli inskrivna i riksbankslagen är emellertid alltförlångtgående och riskerar enligt motionärerna attnegativt påverka rekryteringen till dessa uppdrag.Detta gäller särskilt ordföranden och viceordföranden och vice ordföranden i fullmäktige,vilkas uppdrag långtifrån förutsätterheltidsengagemang. Det finns enligt motionärernasärskilt skäl att ompröva bestämmelsens utformningvad avser skulder och andra tillgångar änfinansiella instrument. bör göra etttillkännagivande till regeringen av denna innebörd(yrkande 4).Utskottet gjorde (se 1997/98:KU15 s. 21)samma bedömning som finansutskottet i yttrandet tillkonstitutionsutskottet, nämligen att ochdirektionen med propositionens förslag kommer att fåen mer självständig ställning och att det därför ärviktigt att det finns ett stort förtroende inte baraför ledamöterna i direktionen, utan också förfullmäktiges ordförande och vice ordförande.Utskottet står fast vid denna bedömning ochföreslår att anta propositionens förslag.Utskottet avstyrker motion K2 (m) yrkande 4.Riksbankens redogörelse till förpenningpolitikenEnligt propositionen skall minst två gånger om åretlämna en skriftlig redogörelse till ompenningpolitiken. Härigenom kan somRiksbankens huvudman och allmänheten löpande ges eninsyn i den penningpolitiska verksamheten.Redogörelsen bör vara offentlig för att kunna bliföremål för diskussion i vidare kretsar.I sitt yttrande till togfinansutskottet på eget initiativ upp frågan omriksdagsbehandlingen av rapporter ochden konflikt med instruktionsförbudet som därvid kanuppkomma.Utskottet konstaterade vid vårens behandling (se1997/98:KU15 s. 14) att en skriftlig redogörelse avdet föreslagna slaget kommer att medföramotionsrätt, utskottsbehandling och kammarbeslut. Enordning som föreskriver formell riksdagsbehandlinginbjuder då till överträdelser avinstruktionsförbudet och riskerar att skapa oklarhetom faktiska självständighet och därmeddess trovärdighet när det gäller inflationsmålet.Problemet med motionsrätt och riksdagsbehandling börundvikas genom att finansutskott görstill mottagare av redogörelserna. Dessa kan sedanläggas till grund för utfrågningar införfinansutskottet.Utskottet vidhåller denna ståndpunkt och föreslåratt antar propositionens förslag tilllydelse av 50 § riksbankslagen med den ändringen att"" utbyts mot "finansutskott"(se bilaga 3). föreslås en redaktionelländring i 47 §.Utskottsutfrågningar av riksbankschefenI propositionen understryks vikten av att riksbanksledningenhar möjlighet att regelbundet informera såvälriksdagen som fullmäktige om den förda politiken.Regeringen påpekar att finansutskottet, såsom skerredan i dag, härutöver kan kalla riksbankschefeneller någon annan representant för ledningen tillriksdagen för diskussion och informationsutbyte.Sådan information kan ske i form av offentligautfrågningar, s.k. hearings, heter det ipropositionen.I motion 1997/98:K2 av m.fl. (m)begärs att möjligheten till offentligautskottsutfrågningar med riksbankschefen skallregleras i lag (yrkande 1). I motionen hänvisas tillatt det i artikel 109b punkt 3 i Maastrichtfördragetslås fast att ECB:s ordförande och övriga ledamöteri direktionen på begäran av ellerpå eget initiativ kan höras av Europaparlamentetsbehöriga kommittéer. En motsvarande reglering isvensk lag skulle stärka möjligheten tilldemokratisk insyn och kontroll, anför motionärerna.Finansutskottet erinrar i sitt yttrande om attriksbankschefen återkommandeframträtt inför finansutskottet vid offentligautfrågningar och då redogjort för den fördapenningpolitiken. Liksom andra offentligautskottssammanträden regleras dessa sammankomster avföreskrifterna i 4 kap. 12 § riksdagsordningen medtillhörande tilläggsbestämmelser. Någon särskildreglering av de offentliga utskottsutfrågningarnamed riksbankschefen är enligt finansutskottetsmening inte erforderlig.Utskottet delade vid vårens behandling (se1997/98:KU15 s. 28) finansutskottets bedömning attnågon särskild reglering av de offentligautfrågningarna med riksbankschefen inte ärerforderlig.Utskottet vidhåller denna ståndpunkt och avstyrkermotion K2 yrkande 1.Ändringarna i riksbankslagenUtskottet tillstyrker propositionens förslag till ändringar iriksbankslagen utom vad avser 33 b, 47 och 50 §§ (seovan). Lagförslagen är intagna i bilaga 2 och bilaga3.Övrig följdlagstiftningI propositionen föreslås även ändringar i riksdagsordningenstilläggsbestämmelser, ny lag om valutapolitik,ändringar i lagen (1992:1602) om valuta- ochkreditreglering, i lagen (1989:185) om arvoden m.m.för uppdrag inom , dess myndigheter ochorgan, i lagen (1986:765) med instruktion förRiksdagens ombudsmän, i lagen (1957:684) ombetalningsväsendet under krigsförhållanden, i lagen(1988:46) om revision av riksdagsförvaltningen m.m.samt i lagen (1989:186) om överklagande avadministrativa beslut av riksdagensförvaltningskontor och myndigheter. Det rör sig idessa fall om rena konsekvensändringar.Utskottet tillstyrker propositionens ovannämndalagförslag. Lagförslagen är intagna i bilaga 2. beträffande ändringar i regeringsformenoch riksdagsordningenatt riksdagendels slutligt antar de i bilaga 1 intagnaförslagen tilla) lag om ändring i regeringsformen,b) lag om ändring i riksdagsordningen, såvittavser huvudbestämmelserna,dels antar det i bilaga 1 intagna förslaget tilllag om ändring i riksdagsordningen, såvitt avsertilläggsbestämmelserna,res. 1 (v, mp)2. beträffande samråd om valutapolitikenatt avslår motion 1997/98:K5 yrkande 2,res. 2 (mp)3. beträffande målet förpenningpolitikenatt avslår motionerna 1997/98:K3, 1997/98:Fi219yrkande 8 och 1998/99:K321,res. 3 (v)res. 4 (mp)4. beträffande karenstid för ledamot somlämnat sitt uppdragatt avslår motion 1997/98:K2 yrkande 5,res. 5 (m)5. beträffande prövning av beslut attskilja en direktionsledamot från hans uppdragatt med anledning av proposition 1997/98:40 ochmotion 1997/98:K2 yrkande 3 antar utskottets ibilaga 3 intagna förslag till lydelse av 33 b §lagen (1988:1385) om riksbank,6. beträffande riksbanksledningensskyldighet att anmäla ekonomiska förhållandenatt avslår motion 1997/98:K2 yrkande 4,res. 6 (m)7. beträffande redogörelse förpenningpolitikenatt antar utskottets i bilaga 3intagna förslag till lydelse av 47 och 50 §§lagen (1988:1385) om riksbank,8. beträffande utskottsutfrågningar avriksbankschefenatt avslår motion 1997/98:K2 yrkande 1,res. 7 (m)9. beträffande ändringar iriksbankslagenatt antar propositionens i bilaga 2 intagna förslagtill lag om ändring i lagen (1988:1385) omSveriges riksbank i den mån det inte omfattas avvad utskottet hemställt under mom. 5 och 7,10. beträffande övriga lagförslagatt antar propositionens i bilaga 2 intagna förslagtilla) lag om valutapolitik,b) lag om ändring i lagen (1992:1602) om valuta-och kreditreglering,c) lag om ändring i lagen (1989:185) om arvodenm.m. för uppdrag inom , dessmyndigheter och organ,d) lag om ändring i lagen (1986:765) medinstruktion för ombudsmän,e) lag om ändring i lagen (1957:684) ombetalningsväsendet under krigsförhållanden,f) lag om ändring i lagen (1988:46) om revisionav riksdagsförvaltningen,g) lag om ändring i lagen (1989:186) omöverklagande av administrativa beslut avriksdagens förvaltningskontor och myndigheter.Stockholm den 10 november 1998På vägnarPer UnckelI beslutet har deltagit: Per (), (),(), (),(), (), MatsBerglind (s), (), (), (), (), NilsFredrik (), Per (), HelenaBargholtz (fp), (), MarianneAndersson (c) och (). Ändringar i regeringsformen ochriksdagsordningen (mom. 1)(), () och Per () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s.