bet · GM01KU10 · 1998-12-15 00:00:00 — I förarbetena tillförvaltningslagen uttalade departementschefen (prop.1985/86:80 s. 57) att, i regeringens praxis,förvalt-ningsärenden i möjligaste mån brukadehandläggas enligt samma regler som gäller förunderordnade myndigheter och att någon ändring avdenna praxis inte var avsedd.Enligt 11 § förvaltningslagen är den som skallhandlägga ett ärende jävig1. om saken angår honom själv eller någonnärstående eller om ärendets utgång kan väntasmedföra synnerlig nytta eller skada för honom själveller någon närstående,2. om han eller någon närstående ärställföreträdare för den som saken angår eller förnågon som kan vänta synnerlig nytta eller skada avärendets utgång,3. om ärendet har väckts hos myndigheten genomöverklagande eller underställning av en annanmyndighets beslut eller på grund av tillsyn överannan myndighet och han tidigare hos den andramyndigheten har deltagit i den slutligahandläggningen av ett ärende som rör saken,4. om han har fört talan som ombud eller motersättning biträtt någon i saken, eller5. om det i övrigt finns någon särskildomständighet som är ägnad att rubba förtroendet tillhans opartiskhet i ärendet.I 11 § andra stycket anges att från jäv bortses närfrågan om opartiskhet uppenbarligen saknarbetydelse.Enligt 12 § får den som är jävig inte handläggaärendet. Han får dock vidta åtgärder som inte någonannan kan vidta utan olägligt uppskov. Vidare angesatt den som känner till en omständighet som kanantas utgöra jäv mot honom självmant skall ge dettill känna.Statsrådsberedningens allmänna råd omförvaltningslagens tillämpning hos regeringenFörvaltningslagen gäller formellt inte för ärendenhos regeringen. Statsrådsberedningen har nyligenkommit ut med en reviderad version av Gula boken -av ärenden iRegeringskansliet (Ds 1998:39). I denna anges attdet är viktigt att man även i regeringsärendenföljer de principer som förvaltningslagen geruttryck för, trots att regeringen inte är enförvaltningsmyndighet i förvaltningslagens mening. Iregeringskansliärendena är förvaltningslagen dockdirekt tillämplig.Statsrådsberedningen utkom med en särskildhandbok med allmänna råd om förvaltningslagenstillämpning hos regeringen (boken). Enligtuppgift från Statsrådsberedningen har man inte föravsikt att revidera denna bok, men vad som sägs iden äger alltjämt giltighet vid regeringsärendenashandläggning.När det gäller förvaltningslagens jävsbestämmelseranges i boken att det kan finnas skäl attskilja mellan jäv vid å ena sidan föredragningen ochavgörandet vid regeringssammanträdet och å andrasidan beredningen i departementen.I fråga om jäv vid regeringssammanträdet anges attdet i princip bör undvikas att ett statsråd som ärjävigt i ett ärende enligt någon av de jävsgrundersom anges i 11 § föredrar ärendet eller annarsdeltar i avgörandet av det vidregeringssammanträdet. Också i tveksamma fall börstatsrådet avstå från att delta i avgörandet.Vad gäller jäv vid beredningen av regeringsärendeni departementen anges i boken att det iprincip bör undvikas att någon som är jävig deltar.Också i detta fall bör jävsreglerna iförvaltningslagen följas. När tjänstemannensmöjlighet att påverka utgången i ett ärende är liteneller när han inte har någon valmöjlighet kan manenligt boken ofta med tillämpning av 11 §andra stycket bortse från jäv. Endepartementstjänsteman som känner tvekan om hansopartiskhet kan ifrågasättas bör anmäla det till sinöverordnade.I boken tas därutöver bl.a. upp densituationen att en departements-tjänsteman ärstyrelseledamot i ett statligt bolag. Enligt vad somanförs kan den särskilda jävsgrunden i 11 § förstastycket 2 då bli aktuell, om en tjänsteman ärbehörig att företräda bolaget (s.k.ställföreträdarjäv). Är detta inte fallet kantjänstemannen komma att anses som jävig enligtgeneralklausulen i punkt 5. Vidare hänvisas tillkonstitutionsutskottets granskningsbetänkande KU1985/86:25 s. 37 f. där det förhållandetdiskuterades att en departe-mentstjänsteman varledamot av flygbolaget vid dettillfälle då regeringen fattade vissa beslut omtillstånd till flygtrafik. Hänvisning görs ocksåtill utskottets granskningsbetänkande KU 1986/87:33s. 72, där utskottet återkom till jävsfrågan.Tidigare granskning i avfrågor om jäv för departementstjänstemän m.fl.Under /86 granskadekonstitutionsutskottet vissa regeringsbeslut medanledning av ansökningar om tillstånd till vissflygtrafik (bet. KU 1985/86:25 s. 37 f.). I ärendethade bl.a. tagits upp frågan om i vilkenutsträckning jäv kan anses ha förelegat beträffandevissa tjänstemän i departementen.Konstitutionsutskottet erinrade om attförvaltningslagen formellt inte gäller för ärendenhos regeringen. Utskottet konstaterade attföredragande departementschefen då lagen infördesemellertid anförde att lagens regler borde följas sålångt som möjligt även hos regeringen. Vidareredogjorde utskottet för innehållet i bokenangående frågan om jäv.Utskottet fann att granskningen inte gav vid handenannat än att de aktuella koncessionsärendenahandlagts i enlighet med gällande regler och praxis.Ärendet föranledde utskottet att därutöver framhållavikten av att förvaltningslagens jävsregler iakttasvid ärendeberedningen i . I ärendenmed två- eller flerpartsintressen borde således,enligt utskottets mening, en departementstjänstemansom är styrelseledamot i ett hel- eller halvstatligtbolag inte delta i beredningen av ett ärende som rörbolaget.Under /87 tog konstitutionsutskottettill granskning upp frågan i vilken utsträckning detförekommer att departementstjänstemän innehar posteri styrelserna för olika statliga myndigheter ochandra organ, frågan om jäv för dessa tjänstemän m.m.(KU 1986/87:33 s. 71 f.). När det gällde jävsfråganhänvisade utskottet till vad det uttalat underföregående års granskning. Utskottet ville ocksåtillägga att det, enligt utskottets mening, varönskvärt att, vid handläggningen inomRegeringskansliet av ett ärende som rörde ettstatligt bolag där en departementstjänsteman varstyrelseledamot, oavsett ärendets beskaffenhet, låtaen annan tjänsteman i departementet i första handsvara för handläggningen - bl.a. med hänsyn tillintresset av att ärendet skall bli allsidigt belyst.Utskottet konstaterade att en sådan rekommendationvar intagen i den särskilda handbok med anvisningarom förvaltningslagens tillämpning iRegeringskansliet som getts ut avStatsrådsberedningen. I övrigt fann utskottet inteanledning till något särskilt uttalande.Under föregående behandladekonstitutionsutskottet ett granskningsärende omnäringsminister handläggning avfrågan om tillstånd för anläggande av likströmskabelmellan och (bet. 1997/98:KU25 s. 69f.). I granskningen aktualiserades frågan om jävhade förelegat för vissa tjänstemän i Närings- ochhandelsdepartementet vid beredningen och avgörandetav koncessionsärendet. Enligt utskottets mening hadevid granskningen inte kommit fram annat än att detaktuella regeringsärendet i detta avseende hadehandlagts i enlighet med gällande regler. Utskottetfann dock anledning att ånyo framhålla vikten av attförvaltningslagens jävsregler iakttas vidberedningen av ärenden i . Härvidhänvisade utskottet till sitt tidigare uttalande omatt en departementstjänsteman, som ärstyrelseledamot i ett hel- eller halvstatligt bolag,inte bör delta i ett ärende som rör bolaget, oavsettärendets beskaffenhet. I sådant fall bör en annantjänsteman i första hand svara för handläggningen. reservation fann ledamöterna från (fp) och (mp)att jäv förelegat.Riktlinjer för förvaltningen av statensföretagsägandeAllmäntEfter beslut i (prop.1980/81:22, bet. 1980/81: NU29, rskr. 1980/81:147)lämnar regeringen en redogörelse för företagmed statligt ägande, dvs. för affärsverken och destatligt ägda bolagen. I skrivelse 1998/99:20 med1998 års redogörelse ingår 59 företag, jämfört med74 redogörelse. Av företagen utgör 4stycken affärsverk. Övriga är bolag, med undantagför . Drygt 40 avföretagen hade en statligägarandel om . Huvudmän för företagen har varitriksdagen (riksbank) och Utrikes-, Social-,Kommunikations-, Finans-, Arbetsmarknads-, Kultur-,Närings- och handelsdepartementen samt Inrikes- ochMiljödepartementen. Närings- ochhandelsdepartementet har varit huvudman för flestföretag (22 stycken), följt av Finansdepartementetsom ansvarat för 12 företag.Riksdagens beslut om riktlinjer för förvaltningen avstatens företagsägandeRiksdagen beslutade om riktlinjer förförvaltningen av statens företagsägande (prop.1995/96:141, bet. 1995/96:NU26, rskr. 1995/96:302).Beslutet innebar att godkände de avregeringen föreslagna riktlinjerna för förvaltningenav statens företagsägande. Riktlinjerna innebär ikorthet att kommersiella och fullt konkurrensutsattaföretag skall förvaltas med krav på effektivitet,avkastning på det kapital företaget representeraroch strukturanpassning. Den som förvaltar skall medutgångspunkt i uppsatt verksamhetsmål aktivt följaföretagens utveckling och vidta de åtgärder sombehövs för att företagen skall uppfylla ovannämndakrav. Ägarens uppgift är att medverka tillföretagens långsiktiga utveckling och inriktning.Som bakgrund till regeringens förslag angavs bl.a.(prop. 1995/96:141 s. 8) att regeringen inte ämnadefortsätta med de ideologiskt motiveradeutförsäljningarna av statligt ägda företag somgenomförts av den föregående regeringen. I ställetansåg regeringen att staten borde spela en mer aktivägarroll för att främja utvecklingen av företag medstatligt ägande. försäljningsbemyndigandefrån var enligt regeringen därför inteändamålsenligt utformat för att möjliggöra ochunderlätta regeringens ägarpolitik. Regeringenanförde vidare att ett väsentligt medel för statenatt utöva en aktiv ägarroll hade försvunnit genomatt beslutade att avvecklaFörvaltningsaktiebolaget . Detta varhuvudmotiven till att regeringen ibudgetpropositionen 1995 föreslog ett bemyndigandeför ägarförvaltningen som skulle ersätta detgällande försäljningsbemyndigandet.Regeringen anförde därutöver att det inomRegeringskansliet hade pågått ettarbete som syftade till att åstadkomma en mersamordnad och professionell ägarförvaltning.Förutsättningarna för att utöva en mer aktivägarroll skulle enligt regeringen studeras vidare.När det gällde innebörden av kraven på ett aktivtoch professionellt ägarskap konstaterade regeringenatt den formella rollfördelningen mellan ägare,styrelse och företagsledning i aktiebolag finnsreglerad i aktiebolagslagen. Staten hade enligtregeringen i flertalet fall utövat ägarrollenrelativt passivt, särskilt när det gällde företagensyttre omstrukturering. Statens ägande jämfördesdärvidlag ofta med institutionellt ägarskap, såsomdet hade utövats av t.ex. försäkringsbolag ochaktiefonder. En skillnad var dock att de senare iallmänhet endast är minoritetsdelägare i störreföretag med sammansatta ägarstrukturer, medan statenofta är den ende eller dominerande ägaren.Regeringen anförde vidare att det, för att denstatligt ägda företagssektorn skulle kunna utvecklasoch behålla sin ställning , krävdesett större engagemang, bl.a. för att skapa en bättrebalans gentemot styrelser och företagsledningar. Detvar enligt regeringen ägarens uppgift och ansvar attmedverka till företagens utveckling. Det kunde bl.a.ske genom tillförsel av kompetens och kapital, menvid behov även medverkan till verksamhetsanpassning,omstrukturering och i vissa fall ägarförändring, föratt utveckla enskilda företag och företagsgruppensom helhet samt statens kapital i denna. Regeringenanförde att det även är en viktig uppgift för statensom ägare att se till att företags verksamhetbedrivs på ett sätt som motsvarar högt ställda kravpå etik och moral.Riksdagens revisorers förslag angående statens rollsom ägare av bolagRiksdagens revisorer har granskat statens roll somägare av majoritetsägda bolag. Resultatetredovisades i en rapport (1997/98:2), som därefterremissbehandlades. Under remissbehandlingen avrapporten lämnade bl.a. Med utgångspunkt från rapporten ochremissyttrandet, redovisade revisorerna sinaöverväganden i förslag 1997/98:RR9 till riksdagen.När det gällde styrelserna i de statliga bolagenville revisorerna bl.a. framhålla det principiellasynsätt som redovisats i deras rapport, nämligen attpersoner inom ett departement som arbetar medärenden rörande mål och måluppföljning för bolaget ifråga inte skall sitta i styrelsen för bolaget.Revisorerna konstaterade att det inte föreligger ensådan rollkonflikt i de flesta fall, men attregeringen inte varit helt konsekvent pådenna punkt. Särskilt viktigt är det enligtrevisorerna att skilja på dessa roller när bolaget ifråga är beroende av årliga anslag från staten.Revisorernas förslag har behandlats av (bet. 1997/98:NU15, rskr. 1997/98:283).Näringsutskottet avstyrkte revisorernas förslag medhänsyn till det omfattande utvecklingsarbete sompågår inom . Utskottet ansåg attden granskning som revisorerna gjort varförtjänstfull och väl ägnad att ligga till grund förytterligare arbete i frågan.Regeringskansliets ägarhandbokEn arbetsgrupp i har utarbetat enhandbok () som syftartill att utveckla en för departementen gemensampolicy i ägarstyrningsfrågor och som förnyasfortlöpande (jfr bet. 1997/98:NU15 s. 7 f.). finns ett avsnitt som behandlar frågor omstyrelsens sammansättning i statliga bolag. Härvidanförs bl.a. att det i bolag som har tydliga ansvarför samhällspolitiska mål, eller för bolag sompåverkas väsentligt av politiska beslut, kan vara avvärde att ha med personer med politisk förankringoch kompetens i styrelsen. Det bör enligt handbokendäremot inte förekomma att politiker sitter istyrelser som de har ett direkt inflytandepå de sektorspolitiska beslut som bolaget är berörtav. Denna restriktion gäller i lika hög gradtjänstemän inom . Sektors- ochägarpolitik bör enligt handboken därmed hållasåtskilda.Konstitutionsutskottets granskningKonstitutionsutskottet har vid några tillfällengranskat frågor rörande den statligaaffärsverksamheten.Vid /83 granskade utskottetregeringens befattning med frågor rörande ledningenför ett antal statliga bolag (bet. KU 1982/83:30). Isamband med denna granskning gjorde utskottet någraprincipiella uttalanden (s. 30 f.) Bland annatkonstaterade utskottet att den formella styrningenav de bolag där staten helt eller delvis ägeraktierna endast kan utövas på bolagsstämman. valet av styrelse och möjligheten att ibolagsordningen föra in särskilda bestämmelser omexempelvis bolagets målsättning kan statensrepresentanter på bolagsstämman påverka inriktningenav bolagets verksamhet. Vidare, i den mån ekonomiskaanslag beslutats för bolagets verksamhet, kanstyrning utövas genom att särskilda villkorföreskrivs för anslagets användande. Utskottetkonstaterade att några andra formella styrmedel ände angivna inte fanns. Utskottet erinrade dock omatt staten kan sluta avtal med bolaget, varigenombolaget frivilligt går med på att inskränka sinhandlingsfrihet på det sätt som staten önskar. Ettbolag kan också gå med på att skriva in bestämmelseri bolagsordningen om att vissa av bolagets beslutskall underställas regeringen eller annan statligmyndighet. Utskottet konstaterade härefter att nuåtergivna regelsystem självfallet inte betydde attunderhandskontakter mellan ägare och den direktabolagsledningen inte fick förekomma.Även under /92 granskadekonstitutionsutskottet vissa bolagsfrågor (bet.1991/92:KU30). Bland annat framhöll utskottet (s.70) att det var önskvärt med mera uttryckligadirektiv och dokumentation i frågor som avsågstatens företrädare på bolagsstämmor eller i andrasammanhang. Detta var enligt utskottet av vikt inteminst för utskottets granskningsverksamhet.Under /95 granskadekonstitutionsutskottet vissa frågor som hadeanknytning till den s.k. bankkrisen (bet.1994/95:KU30 s. 84 f.). En fråga som därvidbehandlades var utövandet av statens ägande iNordbanken. I sin bedömning uttalade utskottet attdet ansåg det angeläget att en tydlig policyutvecklades för hur ägandet skulle utövas i statligtägda företag. Från de utgångspunkter som utskottet idetta sammanhang hade att beakta var det enligtutskottet av betydelse att skriftliga riktlinjerutformades för hur ägandet skulle utövas avstatsråden och övriga företrädare förRegeringskansliet. Rutiner borde utvecklas somgjorde det möjligt att följa viktigarehändelseförlopp och att granska vilka kontakter somförevarit mellan bolagsledningar och berördadepartement i frågor av större betydelse. Utskottetville understryka vikten av att ställningstaganden iärenden som behandlas på bolagsstämmor och i andraviktiga frågor dokumenterades. Härvid erinradeutskottet om sitt tidigare uttalande från riksmötet1991/92:KU30. Utskottet uttalade vidare att det inomramen för ägarpolicyn borde ingå att staten skulleha en aktiv och initierad roll i fråga om val avstyrelseledamöter.Utövandet av statens ägande i varföremål för utskottets granskning under riksmötet1995/96 (bet. 1995/96:KU30, avsnitt 13.3). I sinbedömning hänvisade utskottet till sina tidigareuttalanden i samband med granskningen av statensägande i Nordbanken. Vidare konstaterade utskottetbl.a. att när det gällde kontakterna mellan bolagetoch hade den föregåendeborgerliga och den nuvarande socialdemokratiskaregeringen agerat olika beträffande sättet att låtasig representeras i styrelsen. Enligt utskottetsmening var den viktiga frågan att regeringenskaffade sig tillräcklig insyn i verksamhetensnarare än sättet på vilket detta sker. Utskottethade inga erinringar mot departementets faktiskaagerande härvidlag under den granskade perioden.Utskottets nu aktuella granskningUtskottets frågor till StatsrådsberedningenTill grund för sin nu aktuella granskning harutskottet från Statsrådsberedningen begärt enredovisning från samtliga departement där tjänstemänär styrelseledamöter i statliga företag elleraffärsverk. Utskottet framhöll att det avredovisningen borde framgå vilken befattningrespektive tjänsteman har i departementet och vilketstyrelseuppdrag denne innehar. Vidare villeutskottet ha en redovisning av styrelsearvodenasstorlek. Utskottet önskade också få en redovisningav om den ifrågavarande tjänstemannen tjänstgör påden enhet där ärenden angående det aktuella bolageteller affärsverket handläggs. Därutöver ställdeutskottet frågan om det inom respektive departementfinns någon särskild ordning för hur jävsfrågorskall hanteras. Utskottet ville också veta vilkaöverväganden som ligger bakom att ett departement ärrepresenterat i ett bolags eller affärsverksstyrelse. Utskottet undrade om det finns en allmänpolicy i i denna fråga eller omdetta avgörs särskilt i varje departement.Promemoria från StatsrådsberedningenI en promemoria till utskottet den 9 november 1998har Statsrådsberedningen lämnat redogörelser från dedepartement som har styrelseuppdrag att redovisa.Statsrådsberedningen anför för egen del att detallmänt gäller att departementen tillämparförvaltningslagens regler om jäv, också i ärendenangående statliga bolag och affärsverk. Därutöverhänvisar Statsrådsberedningen till den inomRegeringskansliet utarbetade handboken som syftartill att utveckla en för departementen gemensampolicy i ägarstyrningsfrågor och som förnyasfortlöpande. Den gemensamma policy som finns i dagnär det gäller departementstjänstemän i styrelsernaframgår enligt Statsrådsberedningen av den text ihandboken som behandlar frågor om styrelsenssammansättning.De aktuella departementens redogörelser kansammanfattas enligt följande.Av de tretton departementen i harnio departement tjänstemän som också ärstyrelseledamöter i statliga företag elleraffärsverk. Dessa utgörs av Utrikes-, Social-,Kommunikations-, Finans-, Utbildnings-,Arbetsmarknads-, Närings- och handels-, Inrikes- ochMiljödepartementen. Sammanlagt har 49departementstjänstemän styrelseuppdrag av aktuelltslag. Av dessa är fem departementssekreterare, femkansliråd, tre sakkunniga, 17 departementsråd, åttafinansråd, en budgetchef, en expeditions- ochrättschef samt nio statssekreterare.Styrelsearvodena varierar kraftigt mellan de olikauppdragen. Som exempel kan nämnas att två tjänstemänfrån , som är ledamotrespektive ordförande i styrelsen för , inte uppbär några arvoden försina uppdrag. Det högsta arvodet, som uppgår till125 , uppbärs av två tjänstemän i Närings- ochhandelsdepartementet som är ledamöter av CelsiusAB:s styrelse.Av redogörelserna framgår att 23 av de 49departementstjänstemän som också inneharstyrelseuppdrag arbetar på den enhet inomdepartementet som handlägger frågor som berör detaktuella bolaget. Vidare framgår att det inomdepartementen, med ett undantag, inte har utarbetatsnågon särskild ordning för hur jävsfrågor skallhanteras. Flera departement hänvisar till . anför attdepartementet numera allmänt följer principen att entjänsteman som har ansvar för frågor som rör ettvisst bolag inom departementets ansvarsområde inteskall ingå i bolagsstyrelsen. EnligtInrikesdepartementet tjänstgör de tjänstemän somföreträder staten i aktuella bolags styrelser påsamma enhet. Ärenden om förvaltningen av respektivebolag handläggs dock enligt de rutiner som gällerav annan tjänsteman än den som inneharstyrelseuppdrag. Närings- och handelsdepartementetkonstaterar i sin redogörelse att ärenden angåenderespektive bolag kan ha principiellt olikainriktning. I vissa fall har bolaget anslag förvissa uppgifter eller på annat sätt särskildauppgifter reglerade i lag, författning eller genomavtal. I andra fall förekommer att statensägarförvaltning av det berörda bolaget handläggs påden enhet där tjänstemannen tjänstgör. Detta är ettvanligt förhållande på departementet. I redogörelsenframhålls att i båda fallen handläggs ärenden somberör respektive bolag dock regelmässigt av en annantjänsteman än den som innehar styrelseuppdrag i detifrågavarande bolaget.Inom finns särskildariktlinjer angående styrelseuppdrag i kreditinstitutför anställda i departementet. Enligt riktlinjernabör statssekreterarna samt avdelningscheferna påbudget-, finansmarknads- och skatteavdelningarnasamt ekonomiska avdelningen inte innehastyrelseuppdrag i kreditinstitut. Detsamma gällerför planeringschefen och informationssekreterarensamt för rättschefen, enhetschefer och handläggarepå finansmarknadsavdelningen. När det gällerexpeditions- och rättschefen samt avdelningschefenpå internationella avdelningen samt enhetschefer ochhuvudmän som inte hör till de kategorier som nunämnts bör det prövas från fall till fall om denanställde lämpligen kan inneha ett visststyrelseuppdrag. Avdelningscheferna ochenhetscheferna på den administrativa avdelningensamt övriga anställda på börenligt riktlinjerna vara oförhindrade att innehastyrelseuppdrag i kreditinsititut.När det gäller frågan om vilka överväganden somligger bakom att ett departement är representerat iett bolags eller affärsverks styrelse hänvisarflertalet av departementen i första hand tillRegeringskansliets ägarhandbok. Utrikesdepartementetanför att det av tradition har ansetts viktigt attden särskilda kompetensen som departementet besitteri frågor som rör utvecklingssamarbete kommer detaktuella bolaget - - tilldel. Ett annat skäl är att departementet ansett detangeläget att de övergripande utvecklingsmålenbeaktas vid styrelsens beredning av bl.a. enskildainvesteringsfrågor. Närings- ochhandelsdepartementet, som i första hand hänvisartill , anför attuppfattningen inom departementet är att det som ettled i ägarförvaltning av bolagen är nödvändigt attmedverka i styrelsearbete i de bolag och affärsverksom lyder under departementet för att uppnå eneffektiv förvaltning av bolagen och affärsverken.Utskottets bedömningUtskottet har företagit den under föregåenderiksmöte aviserade granskningen av frågan om detfinns risk för jäv när departementstjänstemän haruppdrag som styrelseledamöter för statliga bolagoch affärsverk.Inledningsvis vill utskottet erinra om vad som sägsi 12 § förvaltningslagen, nämligen att den somkänner till en omständighet som kan antas utgöra jävmot honom självmant skall ge det till känna.Förvaltningslagens bestämmer lägger således ettvisst ansvar på den enskilde tjänstemannen när detgäller frågan om jäv.Granskningen utvisar att 49 departementstjänstemänhar styrelseuppdrag i statliga bolag elleraffärsverk.