bet · GL01UU20 · 1998-05-14 00:00:00 — Motionärernamenar att detta ger en obalans på den politiska arenan i EU-systemet och attlobbyverksamhetens inflytande på besluten inom EU därför bör kartläggasgrundligt.I motionen framförs därför förslag om att regeringen bör ge Utredningen omfolkstyret i inför 2000-talet tilläggsdirektiv med innebörden attkartlägga hur lobbyverksamheten påverkar besluten inom EU. Utredningen bör ävenpresentera förslag på hur obalanserna i tillgång till beslutsfattare kanåtgärdas.I motion U26 (mp) yrkande 1 konstateras att regeringens skrivelse omverksamheten inom Europeiska unionen 1997 ger en översiktlig bild avutvecklingen inom EU . Motionärerna saknar emellertid en merdjupgående analys av vilka effekter EU-medlemskapet har haft och har på detsvenska samhället och de enskilda medborgarna. De vill därför att regeringenåterkommer med en skrivelse om vilka förändringar EU-medlemskapet medfört förmedborgarna, hur möjligheter till demokratiskt inflytande har påverkats ochvilka konsekvenser medlemskapet haft på såväl den offentliga som den privataekonomin.I motion U26 (mp) yrkande 2 hävdar motionärerna att bör verka för attunionen i högre grad inriktar sig på frågor som inte kan lösas på nationellnivå, i första hand miljöfrågor, och tona ned samarbetet inom områden sompassar bättre på nationell eller regional nivå.Motionärerna bakom motion U505 (fp) yrkande 3 menar att EU endast skall ägnasig åt frågor där de lokala, regionala och nationella nivåerna inte räckertill. De slår fast att EU måste vara effektivt, vilket innebär att unionenskall ägna sig åt rätt frågor. På dessa områden behöver unionen störrebefogenheter. Exempel på sådana områden är enligt motionärerna ekonomiskastyrmedel för en bättre miljö, bl.a. miljöskatter, befogenheter när det gällerbekämpandet av den gränsöverskridande brottsligheten samt inom den gemensammautrikes- och säkerhetspolitiken. Områden som är exempel på motsatsen är beslutsom rör den enskilde och hans familj, jordbrukspolitiken samt alkoholpolitiken.Subsidiaritetspincipen skall gälla, menar motionärerna, och föreslårinrättandet av en kompetenskatalog.Utskottets övervägandenI den aktuella skrivelsen lämnar regeringen en utförlig redovisning avverksamheten inom EU . Utskottet kan, liksom regeringen, konstateraatt fattades många avgörande beslut för unionens framtidautveckling.Efter omfattande förhandlingar kunde EU:s stats- och regeringschefer vid sittmöte i enas om ändringar i grundfördragen. Dessaändringar, formulerade i Amsterdamfördraget, har, enligt utskottets mening,stor betydelse för att göra samarbetet mer relevant för medborgarna, för attförstärka och effektivisera samarbetet samt för att lägga grunden för enfortsatt utvidgningsprocess. Regeringen har i proposition 1997/98:58 förelagtAmsterdamfördraget för godkännande. Utskottet har behandlatpropositionen i betänkande 1997/98:UU13 och beslutade att godkännafördraget (rskr. 1997/98:197). I betänkandet framhållerutskottet bl.a. följande:Regeringen har i den nu aktuella propositionen lämnat en redogörelse förresultatet i regeringskonferensen samt för vissa konstitutionellaförutsättningar för tillträde till fördraget. I propositionenframhåller regeringen att när det gällde utvecklingen av de delar inom EU-samarbetet som är relevanta för medborgarna, som sysselsättning, miljö,öppenhet, jämställdhet mellan kvinnor och män samt konsumentskydd, kommerunionen att få en klarare inriktning. Vidare framhåller regeringen att framsteghar skett när det gäller möjligheterna till krishantering.Utskottet kan för sin del konstatera att framsteg har skett på de områden somriksdagen i sin behandling av regeringens skrivelser, 1995/96:30 och 1996/97:80 Berättelse om verksamheten inomEuropeiska unionen 1996, angav som angelägna att ta upp i regeringskonferensen(bet. 1995/96:UU13 och bet. 1996/97:UU13). Utskottet vill framhålla attSveriges agerande i regeringskonferensen starkt har bidragit till fokuseringenpå sakfrågor som är viktiga för medborgarna. Detta gäller även unionensförstärkta möjligheter till humanitära insatser och krishantering därAmsterdamfördraget, enligt utskottets uppfattning, lägger grunden för ettförstärkt samarbete på området. Eftersom framsteg har skett på många av deområden där det finns svenska intressen måste förhandlingsresultatet i sinhelhet betraktas som gott som det innebär viktiga steg framåt för deteuropeiska samarbetet.Många av de frågor som ryms inom ramen för EU-samarbetet är angelägna ur ettsvenskt perspektiv. I en så omfattande förhandling som en regeringskonferens -med ett stort antal deltagande stater - är det, enligt utskottets uppfattning,emellertid centralt att det sker en prioritering för att goda resultat skallkunna uppnås. Utskottet menar att den prioritering som under förhandlingarna, isamråd med , gjordes till vissa områden (sysselsättning, miljö,öppenhet, jämställdhet, konsumentfrågor, krishantering) betydde mycket förslutresultatet. Konkreta svenska förslag presenterades på dessa områden utombeträffande konsumentfrågor, där i stället gav stöd till ett finsktförslag.Enligt utskottets uppfattning har den aktiva svenska förhandlingslinjen ochden starka prioritering som skett varit betydelsefulla faktorer som lagtgrunden för de svenska framgångarna i förhandlingarna.Ett viktigt skäl för att bli medlem i Europeiska unionen var attendast genom medlemskapet har möjlighet att påverka utvecklingen icentrala frågor i en alltmer internationaliserad värld. Som EU-medlem harSverige säte och stämma i unionens beslutande organ och därmed möjlighet attdirekt påverka beslut. Utskottet menar att utfallet av regeringskonferensenvisar att har kunnat ge avgörande bidrag i förhandlingarna och påverkadessa i en riktning som svarar både mot svenska intressen och mot behovet avatt bygga ett effektivare och för medborgarna mer relevant europeisktsamarbete.Sverige medverkar som EU-medlem även i den för freden och avspänningen iEuropa mycket betydelsefulla utvidgningen av EU till de öst- ochcentraleuropeiska kandidatländerna samt . Efter regeringskonferensensavslutande har unionen fattat ett antal betydelsefulla beslut för att taytterligare steg i denna riktning.Det historiska beslutet att inleda medlemskapsprocessen med de tiokandidatländerna från Öst- och samt fattades vidEuropeiska rådets möte i . Därmed fortsätterintegrationsprocessen mellan och , en process som, enligtutskottets uppfattning, lägger grunden för en bestående freds- ochsäkerhetsordning i Europa.Utskottet vill även framhålla att kommissionen presenterade enomfattande rapport om utvidgningen, Agenda 2000. Den innehåller enframtidsinriktad genomgång av unionens olika politikområden med avseende på avutvidgningen förväntade effekter samt förslag på hur förmedlemskapsstrateginskall förstärkas. Enligt utskottets uppfattning utgör kommissionens rapport ochförslag en god grund för den vidare analysen och de fortsatta diskussionerna imedlemskretsen om vilka reformer av unionens politik som kan behövas inför denkommande utvidgningen. Behov av reformer föreligger främst vad avser dengemensamma jordbrukspolitiken och vad avser den gemensamma regional- ochstrukturpolitiken. Utöver den allmänna rapporten noterar utskottet attkommissionen även presenterade rapporter om de olikakandidatländerna ur ett medlemskapsperspektiv.Utskottet noterar vidare att stats- och regeringscheferna i november 1997under ordförandeskap genomförde ett extraordinärt möte omsysselsättningen. Ett syfte var att i enlighet med den nyasysselsättningsavdelningen i Amsterdamfördraget utarbeta gemensamma riktlinjerför ökad sysselsättning. Utskottet kan konstatera att de antagna riktlinjernaligger väl i linje med svensk politik. Det gäller särskilt åtgärder för att,framför allt genom utbildning, stärka individens ställning på arbetsmarknadenoch prioriteringen av frågan om jämställdhet mellan män och kvinnor.Under 1997 togs viktiga steg mot förverkligandet av valutaunionen ochinförandet av en gemensam valuta. Stabilitets- och tillväxtpakten antogs vidEuropeiska rådets möte i och genom en rådsförordninginförs en förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt enövervakning och samordning av den ekonomiska politiken. En annan förordningbehandlar förfarandet vid alltför stora budgetunderskott. Sammantaget skapardessa gemensamma beslut grunden för valutaunionen och för införandet av engemensam valuta. Utskottet delar regeringens uppfattning att det är i svensktintresse att valutaunionen blir framgångsrik som det är utskottetsoch uppfattning att inte bör delta från starten (bet.1997/98:FiU9).Utskottet noterar avslutningsvis i denna del att arbetet med en svensk ochgemensam nordisk anslutning till fortsatte under 1997.Utskottet framhåller att Amsterdamfördraget medför att påsikt överförs till EU. En förutsättning för svenskt deltagande iSchengensamarbetet är att den fria rörligheten i kan bevaras.Utskottet konstaterar att regeringen i skrivelsen, förutom att lämna enutförlig presentation av verksamheten i EU , även redogör för sittagerande i olika frågor som EU hade att hantera och i synnerhet vadavser de av prioriterade frågorna. Skrivelsen utgör en innehållsrik ochvärdefull redovisning av fakta och utskottet vill framhålla att den spelar enviktig roll i informations- och samrådsprocessen mellan ochregeringen i enlighet med bestämmelserna i 10 kap. 1 § riksdagsordningen.Två av de utskott som har avlämnat yttranden över regeringens skrivelse tillutrikesutskottet har utöver ställningstaganden till motionsyrkanden ävenredovisat vissa synpunkter på utvecklingen vad gäller respektive utskottsberedningsområde under 1997.Finansutskottet framhåller sålunda i sitt yttrande 1997/98:FiU3y:Utskottet vill inledningsvis, i likhet med vad utskottet anförde i sittyttrande över förra årets skrivelse (1996/97:FiU3y), framhålla att regeringensskrivelse om verksamheten i Europeiska unionen fyller en viktig funktion.Utskottet noterar särskilt att regeringen redovisar ställningstagandeoch agerande i de frågor som behandlas i skrivelsen i större utsträckning iårets skrivelse än i tidigare skrivelser. Utskottet förutsätter att regeringenäven lägger stor vikt vid att redovisa agerande iskrivelsen.Utskottet kan konstatera att verksamheten inom de områden som behandlas iskrivelsen och som berör utskottet redovisas på ett tillfredsställande sätt.Utskottet vill dock erinra om att som ett resultat av den regeringskonferenssom avslutades i kommer rådets befogenhet att inhämta denstatistik som behövs för gemenskapens verksamhet att regleras i fördraget (jfrprop. 1997/98:58 Amsterdamfördraget s. 157-158). En mer utförlig redovisning avverksamheten inom statistikområdet kan således vara påkallad i kommande årsskrivelser.Utrikesutskottet delar finansutskottets uppfattning att en utförligareredovisning av statistikområdet är påkallad i kommande års skrivelser.Näringsutskottet anför i sitt yttrande 1997/98:NU4y:För att stärka näringsutskottets bevakning av EU-frågorna har utskottettillsatt tre arbetsgrupper med vardera fem sex ledamöter från partierna samt ensekreterare från utskottskansliet. Tre bevakningsområden har prioriterats:energi, forskning och inre marknaden. I skrivelsen återfinns under fleraavsnitt frågor inom näringsutskottets (och de tre nämnda gruppernas)beredningsområde: inre marknadens utveckling, metoder att minska tekniskahandelshinder, turism, näringspolitik, energipolitik, forskning och dengemensamma handelspolitiken. Det som sägs i skrivelsen under några av dessaavsnitt har alltså varit föremål för en mer omfattande bevakning frånnäringsutskottets sida. har dock inte funnit anledning att idetta sammanhang, som en följd av utskottets mer fördjupade bevakning, redovisanågra ställningstaganden i dessa delar med utgångspunkt från regeringensskrivelse.De sakfrågor som näringsutskottet valt att uppmärksamma i yttrandet är därmeduteslutande föranledda av de aktuella motionsyrkandena. Dessa tar sikte på EU:sinsatser för att underlätta omställningen av energisystemen i , denfortsatta utvecklingen av förnybara energikällor inom unionen och slutligen depågående förhandlingarna inom (Organization for Economic Cooperation andDevelopment) om ett multilateralt investeringsavtal som berör hållninginom såväl den gemensamma som den nationella handelspolitiken.I partimotion U25 (v) yrkande 1 åberopas det protokoll i Amsterdamfördraget sommedför att de nationella parlamenten skall erhålla handlingar från kommissionenminst före beslut i ministerrådet. Motionärerna yrkar att dennaregel skall gälla även beträffande den tredje pelaren.Utskottet behandlade denna fråga i betänkande 1997/98:UU13 Amsterdamfördragetpå grundval av vad anförde i sitt yttrande 1997/98:KU9y.I yttrandet framhöll att sexveckorsfristen enligtprotokollet om de nationella parlamentets roll gäller även förslag inom dentredje pelaren, i den mån kommissionen lagt fram förslaget. Utrikesutskottetdelade uppfattning att någon åtgärd med anledning avyrkandet inte var påkallad.Utrikesutskottet vidhåller sin uppfattning och anser att motion U25 (v) yrkande1 är besvarad.I samma motion yrkande 6 begärs att lobbyverksamheten inom EU skall kartläggas.Utskottet noterar att lobbyverksamheten inom EU har varit förmål föruppmärksamhet . Enligt vad utskottet erfarit förekommer sådanverksamhet både från intresseorganisationer som är representerade på Europanivåoch från större företag och branschorganisationer.När det gäller parlamentet har utskottet inhämtat att ett arbete hargenomförts internt för att skärpa regelsystemet kring lobbyverksamheten. Dettautmynnade i ett betänkande (Betänkande om ordningsregler förlobbyister, /97) från utskott för arbetsordningen,valprövning och ledamöters immunitet. I betänkandet presenterades ett förslagom upprättande av en uppförandekod när det gäller lobbyverksamheten. Förslagetantogs och de nya reglerna har införts i parlamentets arbetsordning.De nya bestämmelserna gäller för ambassader, konsulat, representationer förstater och regioner, affärsdrivande organisationer och utövare av offentligaangelägenheter som kommer i kontakt med personal och ledamöter iEuropaparlamentet. Bestämmelserna innehåller krav på att sådana representantersom nämndes ovan skall låta registrera sig och de skall uppge vems eller vilkasintressen de företräder. Vidare skall lobbyisternas uppträdande präglas avärlighet, rättvisa och öppenhet och de skall inte i vinstsyfte sprida dokumentsom erhållits från parlamentet till tredje part.Utskottet ser positivt på dessa förändringar och att lobbyverksamheten omgesav vissa regler samt att det sker under en större öppenhet.Motionärerna efterlyser en kartläggning och anför i sammanhanget attUtredningen om folkstyret i inför 2000-talet bör ges tilläggsdirektivmed innebörden att kartlägga hur lobbyverksamheten påverkar besluten inom EU.Utskottet noterar att enligt direktiven (kommittédirektiv 1997:101) för dennämnda utredningen skall den belysa de nya förutsättningar, problem ochmöjligheter som det svenska folkstyret möter inför 2000-talet. Därvid skallutredningen bl.a. särskilt studera i Europeiska unionen och överväga påvilket sätt - inom ramen för unionens nuvarande beslutsformer - kanförbättra de svenska medborgarnas inflytande över och delaktighet i samarbetetinom EU. I kommitténs uppgift ingår även att belysa på vilket sätt erfarenheterfrån och regional verksamhet kan tillföras EU-arbetet.I direktiven konstateras vidare att beslutsfattare utsätts för påverkan avolika slag och att detta inte är något nytt. Flera företag och organisationeranvänder numera professionell expertis för att påverka. Enligt direktiven skallkommittén söka klargöra begreppen och definiera vad som menas med lobbying. Iuppdraget ingår också att kartlägga och sammanfatta erfarenheter från andraländer samt eventuellt lämna förslag till åtgärder på området.Enligt vad utskottet inhämtat har kommittén för avsikt att i rapportform ävenproblematisera och belysa lobbyverksamheten inom EU med tonvikt på regionalaoch kommunala verksamheter.Utskottet menar att därmed torde motionärernas syfte med yrkande 6 varauppfyllt och menar att något tillkännagivande i denna fråga ej ärerforderligt.Med det anförda betraktar utskottet motion U25 (v) yrkande 6 som besvarad.I motion U26 (mp) yrkande 1 begärs en skrivelse från regeringen om vilkaförändringar EU-medlemskapet medfört för medborgarna, hur möjligheter tilldemokratiskt inflytande har påverkats och vilka konsekvenser medlemskapet haftpå såväl den offentliga som den privata ekonomin.Utskottet konstaterar inledningsvis att i föreliggande skrivelse redogörregeringen för verksamheten inom EU och av denna kan utläsaseffekter som medlemskapet har på många samhällsområden. Utskottet noterar ävenatt denna skrivelse är den tredje i ordningen och att motsvarande redogörelserhar avlämnats till , dvs. sedan blevmedlemsland i Europeiska unionen.Vidare vill utskottet framhålla att regeringen i skrivelsen redovisarSveriges bidrag till EU:s budget liksom återflödet till . Regeringenframhåller emellertid i skrivelsen att redovisningen av EU-budgeten inte ärupplagd på ett sådant sätt att återflödet är lätt avläsbart.Utskottet vill understryka att återflödet är ett mått, dock inte ettuttömmande sådant, på de fördelar som tillkommer till följd avmedlemskapet i EU. Betydelsen av att är med och påverkar Europasframtid är central men inte en i kvantitativa termer mätbar storhet. Likaså ärtillgången till den inre marknaden av betydelse för den ekonomiskautvecklingen.Utskottet vill även påminna om att inför medlemskapet genomfördes ett flertalutredningar inom olika områden för att utröna vilka effekter medlemskapetskulle få för vidkommande. De har publicerats i . Vidarevill utskottet framhålla att inför regeringskonferensen om en fördragsöversyntillsattes en parlamentarisk utredning, , vilken bl.a. hade somuppgift att genomföra studier av de frågor som skulle komma att behandlas ikonferensen och vilka effekter de skulle få för . Även dessa rapporterhar publicerats i (se bet. 1996/97:UU13, s. 19 f.).Utskottet konstaterar vidare att regeringen genomfört ett antal studier kringeffekterna av den utvidgning av medlemskretsen som man förväntar skall inledasi början av nästa årtionde. Dessa studier omfattar konsekvenserna för dengemensamma jordbrukspolitiken av WTO-åtagandena och en östutvidgning (SOU1996:71), EU:s jordbrukspolitik, miljön och regional utveckling (SOU 1997:74),alternativa utvecklingsvägar för EU:s gemensamma jordbrukspolitik (SOU1997:50), svensk strategi för EU:s jordbruk (SOU 1997:102),konsekvenser inom regional- och strukturpolitik av utvidgningen (SOU 1997:160),miljön i ett utvidgat EU (SOU 1997:149), jordbrukspolitiken och östutvidgningen(SOU 1997:150), säkerhetspolitiska konsekvenser av utvidgningen (SOU 1997:43),konsekvenser inom samarbetet i rättsliga och inrikes frågor (SOU 1997:159),konsekvenserna för personers fria rörlighet (SOU 1997:153) ochsamhällsekonomiska konsekvenser (SOU 1997:156).Vidare vill utskottet peka på att en parlamentarisk kommitté har tillkallatsför att belysa de nya förutsättningar, problem och möjligheter som det svenskafolkstyret möter inför 2000-talet. Kommittén, vilken tagit sig namnetDemokratiutredningen, skall när det gäller i EU bl.a. överväga påvilket sätt - inom ramen för EU:s nuvarande beslutsformer - kanförbättra de svenska medborgarnas inflytande över och delaktighet i samarbeteinom EU.Utskottet konstaterar att de centrala frågor som och unionen har haftatt hantera har blivit ordentligt genomlysta ur olika aspektergenom de studier och utredningar som har genomförts eller är undergenomförande.Utskottet anser att motion U26 (mp) yrkande 1 är besvarad med vad som ovananförts.I motion U26 (mp) yrkande 2 yrkar motionärerna att bör verka för attunionen i högre grad inriktar sig på frågor som inte kan lösas på nationellnivå, i första hand miljöfrågor. I motion U505 (fp) yrkande 3 framhållermotionärerna att på vissa områden behöver unionen större befogenheter och påandra områden kan frågorna i högre grad avgöras på nationell nivå. Motionärernaföreslår även inrättandet av en kompetenskatalog.Utskottet behandlade liknande yrkanden i sitt betänkande 1996/97:UU13 medanledning av regeringens skrivelse om verksamheten inom EU under 1996.Utskottet framhöll i betänkandet följande:Subsidiaritets- eller närhetsprincipen regleras i art. 3b.Principen innebär att på områden där gemenskapen inte ensam är behörig - dvs.på områden där kompetensen är delad mellan medlemsländerna och kommissionen -skall gemenskapen vidta en åtgärd endast om målen för den planerade åtgärdenbättre kan uppnås på gemenskapsnivå.Det bör framhållas att principen varken tilldelar eller fråntar gemenskapenbeslutsbefogenheter utöver de som redan följer av fördragen. Den inverkardärför inte på den gällande kompetensfördelningen mellan EG ochmedlemsstaterna. Principen reglerar i stället utövandet av dessa befogenheternär kompetensen är delad. Regleringen av vilka kompetensområden som skallhanteras på EU-nivå ligger i fördragen under de olika substanskapitlen och kandärvid i princip endast ändras vid en regeringskonferens, dvs. allamedlemsländer måste vara överens.Utskottet anförde vidare:Som utskottet har konstaterat är det viktigt att det, inom de områdendär gemenskapskompetens råder, finns ett regelsystem som är enhetligt, somtillämpas och där sanktionsmöjligheter finns. Detta är fallet med direktiv ochförordningar som har rättslig verkan i medlemsländerna och där EG-domstolenutgör högsta rättsvårdande instans. Inte minst för små och medelstora länder ärdet ett grundläggande intresse att EG:s karaktär av rättsgemenskap upprätthållsmed ett starkt regelverk och starka institutioner. Det är viktigt inte minst urkonsumentsynpunkt men även allmänt för att upprätthålla önskvärda miniminivåervad gäller hälsa, miljö och säkerhet.När det gäller den andra frågan, vilken nivå som skall ha kompetens på olikaområden, noterar utskottet att i den omnämnda motion U505 (fp) yrkande 3 hävdasatt EU behöver större befogenheter beträffande bl.a. miljöskatter, bekämpningav gränsöverskridande brottslighet samt inom den gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitiken. Däremot vill man minska denna när det gäller t.ex.jordbrukspolitiken och således återföra detta kompetensområde till nationellnivå.Utskottet ser här anledning att upprepa vad som anfördes i betänkande1996/97:UU13 med anledning av ett liknande yrkande:Till gemenskapsnivån har medlemsländerna i samförstånd beslutat att föra frågorsom är av gränsöverskridande karaktär och som bäst löses på denna nivå. Detgäller bl.a. delar av handelspolitiken. På andra områden är kompetensen delad,t.ex. beträffande miljöfrågor, frågor kring den inre marknaden samtarbetsmiljö- och arbetsrättsområdena. Utskottet finner att gemensammaregelsystem är nödvändiga på dessa områden.Utskottet anförde vidare:När det gäller vilken nivå som skall hantera olika kompetensområden, är detenligt utskottets uppfattning en fråga där det finns anledning att allmänt settha beredskap att göra omprövningar. I vissa fall kan det komma attfinnas anledning att stärka den överstatliga kompetensen inom gemenskapen och iandra fall att återföra kompetenser till den nationella nivån. Olika delar avsamarbetet måste alltid kunna förändras i riktning mot mer eller mindreöverstatlighet beroende på hur den europeiska verkligheten samtmedlemsländernas behov och gemensamma ambitioner utvecklar sig.Vidare menar motionärerna att en kompetenskatalog bär upprättas.Konstitutionsutskottet anförde i sitt yttrande 1995/96:KU5y med anledning avregeringens skrivelse om regeringskonferensen att det knappast är möjligt att ifördragstext göra någon exakt och uttömmande beskrivning av gemenskapenskompetens, även om denna i princip skall framgå av fördraget.