bet · GL01BoU5 · 1998-01-20 00:00:00 — I översiktsplanenskall förutom de allmänna intressena enligt 2 kap. också redovisas de miljö-och riskfaktorer som bör beaktas vid beslut om användningen av mark- ochvattenområden. Vid redovisningen av de allmänna intressena skall riksintressenenligt NRL anges särskilt (4 kap. 1 § första stycket PBL). Syftet medredovisningen skall bl.a. vara att kommunen skall ha möjlighet att få statenssyn på frågor om hälsa och säkerhet i ett tidigt skede (genom länsstyrelsensgranskningsyttrande). Av översiktsplanen skall framgå förutom grunddragen ifråga om den avsedda användningen av mark- och vattenområdena också hurkommunen avser att tillgodose de redovisade riksintressena.Grundvattenutredningen har föreslagit (SOU 1995:45) en ny bestämmelse i NRLtill skydd för mark- och vattenområden som innehåller värdefullagrundvattenförekomster. Regeringens förslag till miljöbalk i vilkennaturresurslagen inarbetats innehåller inte den av utredningen föreslagnabestämmelsen. Utredningsförslaget är föremål för beredning.Grundvattenutredningen har vidare förslagit att PBL skall förses med ensärskild bestämmelse om att av översiktsplanen skall framgå de mark- ochvattenområden som innehåller grundvattenförekomster av betydelse ochgrunddragen i fråga om den avsedda användningen av grundvattnet. Genom denföreslagna bestämmelsen kommer grundvattnet att få samma behandling somytvattnet. Utredningen innehåller dessutom en rad andra förslag syftande bättre hushållning med grundvattnet.I sammanhanget bör uppmärksammas att miljöskyddslagen numera är tillämplig påverksamhet som kan förorena grundvattnet. Lagen syftar främst till attförebygga skador men även till att återställa skadade miljöer.Plan- och byggutredningen har föreslagit (SOU 1996:168) en ny lag omvattenförsörjning och avlopp som kompletterar nu gällande rätt med en vidgandeändamålsbestämmelse om att lagen också syftar till att skapa förutsättningaratt tillhandahålla vattenförsörjning och omhänderta avloppsvatten på ett sättsom innebär en effektiv hushållning med samhällets resurser samt tillgodoserskyddet för miljön, hälsan och hushållningen med naturresurser. Enligt va-lagenär en outsagd grundförutsättning att det är kommunen som har det övergripandeansvaret för planering och tillsyn av va-verksamheten. Detta överensstämmer medPBL samt den nuvarande hälso- och miljölagstiftningen. Miljöbalksförslagetintar samma hållning. Ansvaret för en fastighets vattenförsörjning ligger hosfastighetsägaren. pågår beredning av förslaget tilländrad va-lagstiftning.I PBL har vattenfrågorna givits en viktig plats. Flera olikautredningsinsatser har gjorts som gäller olika aspekter på vattenförsörjningen.Bl.a. har den ovan nämnda presenterat flera olikaförslag. Dessa kommer att ligga till grund för beredning avolika grundvattenfrågor. Också Plan- och byggutredningens förslag är föremålför beredning inom . har bevarandeintresset avspeglatsig i det omfattande lagstiftningsarbete som resulterade i en ny vattenlag år1983. Enligt denna skall vatten vårdas och skyddas som en gemensamnaturtillgång. Ett vattenföretag får inte strida mot någonhushållningsbestämmelse i NRL. Också andra krav ställs på ett sådant företag.Det förslag till miljöbalk i vilket vattenlagens bevaranderegler inarbetats,och som kommer att ta ställning till , innebär på olikasätt ett förstärkt grepp vad gäller miljöaspekterna påvattenförsörjningsfrågorna, något som också motionärerna konstaterat. Genommiljöbalkens bestämmelser om miljökvalitetsnormer kommer samtliga EG-direktivom miljökvalitetsnormer som gäller vattnet att kunna genomföras. Enligtmiljöbalksförslaget skall inte bara kunna inrättavattenskyddsområde utan även kommunerna. Vattenskyddsområden kan gälla markeller vattenområde och avser skydd för grund- eller ytvattentillgång somutnyttjas eller kan antas komma att utnyttjas för vattentäkt. För atttillgodose syftet med området får föreskrifter meddelas som inskränkerfastighetsägarens rätt till nyttjande. Föreskrifterna skall gälla oavsett om deöverklagas (7 kap. 21 och 22 §§ förslaget; jfr 19 kap. 2§ vattenlagen). Ocksåde i balken inarbetade reglerna om miljöskyddsområde kan förväntas innebära ettmer användbart skydd (7 kap. 19 och 20 §§ förslaget; jfr 8 a §miljöskyddslagen). Enligt huvudregeln om vattenverksamhet i miljöbalksförslagetbehövs inte tillstånd till vattentäkt för en- och tvåfamiljsfastigheter ellerjordbruksfastighets husbehovsförsörjning. Genom förslaget ges dock kommunenrätt att föreskriva tillståndsplikt eller anmälningsplikt beträffandeanläggning för grundvattentäkt i områden där knapphet på sött grundvatten rådereller kan befaras uppkomma. Anmälningsplikt skall också kunna föreskrivas förredan befintliga anläggningar (9 kap. 10 § förslaget). Också på andra sättinnebär balken en förstärkning av miljöhänsynen. Bl.a. utökas möjligheternatill omprövning av givna tillstånd till olika tillståndspliktiga verksamheter.Mot bakgrund av den nuvarande regleringen av vattenfrågorna och med hänsyntill redan lagda och kommande förslag till lagändringar anser utskottet att detinte finns skäl att tillstyrka de förslag som läggs fram i motion 1997/98:Bo516(kd) yrkandena 1 och 2 om olika aspekter på vattenförsörjningen. Motionenavstyrks.Medborgarintressen m.m.I flera motioner tas olika frågor upp som främst går ut på att stärka olikagruppers möjligheter till påverkan på den samhälleliga planeringen för attsärskilda aspekter bättre skall tillgodoses vid den fysiska planeringen. Detfinns inom plan- och bygglagstiftningen en särskild, formaliseradbeslutsprocess för att ett berättigat medborgarintresse skulle kunna göra siggällande. Det ursprungliga huvudsyftet med denna var att tillgodoserättssäkerheten för sakägarna, främst ägare av fastigheter. Ettboendeinflytande och ett mera allmänt medborgarinflytande har så småningomutvecklats inom ramen för denna process. Medborgarnas medverkan har bedömtsviktig av flera skäl. Beslut som har tillkommit utan att allmänheten harberetts möjligheter att medverka i beslutsprocessen har ofta svårt att bliallmänt accepterade. Allmänhetens medverkan garanterar också ett såfullständigt beslutsunderlag som möjligt.Medborgarinflytandet i planprocessen har setts som ett viktigt komplementtill den representativa demokratin. Av den anledningen tillsatte regeringen enkommitté som utrett och föreslagit åtgärder som kan öka medborgarnas inflytandeoch delaktighet i samhällsutvecklingen (; SOU1996:162).Syftet med medborgarinflytandet varierar naturligtvis med hänsyn till denkrets av medborgare som man har i blickpunkten. I PBL-propositionen (prop.1985/86:1) talades både om den krets av intressenter som bör ges en särskiltstark ställning i beslutsprocessen och om kommunmedlemmarna i allmänhet. Medden förstnämnda kretsen torde ha avsetts den genom lagstiftningen väsentligtutvidgade kretsen av dem som är berättigade att överklaga beslut. En uppdelningmellan en besvärsberättigad krets och allmänheten är betydelsefull i sambandmed beslut som har rättsverkningar och som får överklagas, dvs. beslut omdetaljplan, områdesbestämmelser och fastighetsplan samt beslut i ärenden omlov. Med rätten att överklaga sådana beslut är i allmänhet förenad en rätt attberedas tillfälle till samråd och att erhålla underrättelse om besluten. Genomdessa regler är det närmast de boende inom ett visst begränsat område varsintressen har varit i blickpunkten. Beslut rörande en översiktsplankan också överklagas genom laglighetsprövning enligt 10 kap. kommunallagen(1991:900).De ändringar av PBL som genomfördes innebar bl.a. att kravet på samrådom översiktsplanen förstärkts i avsikt att få fram ett mer fullständigtbeslutsunderlag och öka invånarnas möjlighet till insyn och påverkan. Samtidigtinfördes regler om att översiktsplanen måste behandlas en gång permandatperiod. Ändringarna innebar också att inte bara sakägare och grannar utanockså enskilda invånare och lokala organisationer som har ett väsentligtintresse i saken skall beredas tillfälle till medverkan i såväl programarbetesom samråd. En detaljplan skall i princip alltid grundas på ett program. Om detär onödigt behövs dock inte något program. I vissa fall kan en översiktsplanersätta ett program. Samråd skall hållas i programskedet och då med samma kretssom när det gäller detaljplaneförslag. Reformen innebar att det i PBLuttryckligen klargjordes de syften samrådet skall ha, nämligen att förbättrabeslutsunderlaget och ge myndigheter, sammanslutningar och enskilda möjlighettill insyn och påverkan. Resultatet av samrådet skall redovisas i ensamrådsredogörelse vilken kan vara gemensam med den redogörelse som skall görasnär ett detaljplaneförslag upprättas. huvudsakliga uppgift attta till vara och samordna statens intressen har betonats ytterligare.Miljöbalksförslaget innebär att allmänhetens möjligheter till påverkan inombalkens tillämpningsområde skall förstärkas.JämställdhetsaspekterMotionärerna bakom motion 1997/98:Bo523 (c) önskar främja en mer jämställdsamhällsplanering. Förslaget (yrkande 1) lämnas mot bakgrund av bl.a. att denbostadspolitiska utredningen konstaterat att kvinnor trots sina särskildaerfarenheter när det gäller bostäder och boendemiljöer i mycket litenutsträckning haft möjligheter att påverka planeringen samt konstruktionen ochbyggandet av bostäder och det som finns runt omkring i form av service,lekplatser och grönområden. Motionärerna anser det utomordentligt viktigt attriksdag och regering bidrar till att stimulera fram en demokratisk process, medbåde män och kvinnor, unga och gamla som leder till en samhällsplanering som ärjämställd. Agenda 21-arbetet med av kommunerna antagna lokala handlingsplanerär ett av motionärerna givet exempel på hur denna stimulans kan ske.Utskottet kan konstatera att jämställdhetsaspekterna på den fysiskaplaneringen har ägnats allt större uppmärksamhet. flera projekt med inriktning mot kvinnoperspektivpå översiktlig planering. Kunskaperna på området har redovisats i en rapportfrån (1996:4). Utskottet förutsätter att ytterligare insatser förjämställdhet i den fysiska planeringen kommer att övervägas utan någotriksdagens tillkännagivande. Frågorna kan förutsättas komma att bli beaktadevid beredningen av den bostadspolitiska utredningens betänkande. Det kandärutöver finnas skäl att erinra om de ovan berörda ändringarna av PBL somträdde i kraft . har lämnat enrad förslag (SOU 1996:162) som avser att stärka inflytandet för medborgarna.Kommittén ansåg bl.a. att, utöver de samråd m.m. som PBL kräver, kommunerna börmöta medborgarnas engagemang med ett stödjande arbetssätt som kombinerarprofessionalism med respekt för lokala medborgarinitiativ. Utredningenkonstaterar att det gäller att finna former för dialog och att det i storutsträckning också handlar om ett moraliskt stöd till lokala initiativtagare.Utredningen uppmärksammar fördjupningar av översiktsplanerna som ettinstrument. Ett led i arbetet kan vara att utforma lokala utvecklingsprogram.Utredningsbetänkandet är föremål för beredning i Regeringskansliet.Mot bakgrund av vad som anförts avstyrker utskottet motion 1997/98:Bo523(c) yrkande 1 om en mer jämställd planering.Lokala aspekterI motion 1997/98:Bo539 (c) yrkande 5 föreslås att PBL skall ändras så attmedborgarna ges rätt till initiativ, till att definiera behov och till attutforma lösningar för utveckling av sin närmiljö, t.ex. en stadsdel. För attunderlätta för medborgarna att utnyttja de nya möjligheterna till inflytandebör enligt motionens yrkande 6 överväganden ske om ett medborgarstöd i form aven områdesarkitekt eller annan sammanhållande kraft som inte skall fungera somen statlig eller myndighet. För att öka medborgarnas engagemang försin närmiljö föreslås i yrkande 7 att ansvar bör föras över till dem när detgäller utförande, drift och underhåll av grönområden och anläggningar av skildaslag. I samma motions yrkande 8 i motsvarande del föreslås också attmedborgarna skall engageras när det gäller att inventera och bevarastadsmiljön, särskilt vad gäller byggnader från efterkrigstiden.Utskottet finner skäl att erinra om de ovan berörda ändringarna av PBL ochden beredning som pågår av betänkande. Sedan 1juli 1997 gäller nya regler för självförvaltning enligt hyresförhandlingslagenoch skattelagstiftningen (prop. 1996/97:119, yttr. 1996/97: Bo8y, bet.1996/97:SkU24, rskr. 1996/97:277).Frågorna om demokrati och medborgarinflytande har uppmärksammats på olikasätt. Utskottet kan i mångt och mycket dela motionärernas åsikter om vikten avdet lokalt förankrade inflytandets betydelse för en god samhällsplanering. De iPBL gjorda förändringarna har ett sådant syfte liksom deregelförändringar som gjorts för att uppmuntra hyresgästernas ochbostadsrättshavarnas strävanden till ökad självförvaltning av sinabostadsområden. I planeringsprocessen har kommunerna stora möjligheter att tainitiativ till och stödja ett lokalt förankrat engagemang från medborgarnassida. Initiativ och stöd av det slaget anser utskottet vara värt att uppmuntra.Utskottet anser däremot inte att det nu finns tillräckliga skäl att taytterligare initiativ till regelförändringar i PBL med det innehållmotionärerna föreslår. Motion 1997/98:Bo539 (c) yrkandena 5, 6, 7 och 8, detsista yrkandet i motsvarande del, om lokalt inflytande på planeringen avstyrksdärför.TillgänglighetsaspekterI motion 1997/98:So411 (c) anförs att tillgänglighetsaspekterna måste få enökad uppmärksamhet i kommunernas planering. I motionens yrkande 1 förslås attfunktionshindrade får möjligheter att delta och påverka denna. Motionärernaanser att handikappråden skall ges möjligheter att vara aktiva ibeslutsprocesserna för att kunna påverka de kommunala besluten redan närplaneringsarbetet påbörjas.I proposition 1994/95:230 om översiktsplanering uttalades attarbetet med att förbättra tillgängligheten måste ske i hela plan- ochbyggprocessen - från den översiktliga planeringen, via detaljplanering tillbygglov, samråd och kontrollplan. Regeringen pekade också på socialtjänstensansvar i denna process, från det strukturinriktade översiktligaplaneringsarbetet till den individuella bostadsanpassningen. Riksdagenbeslutade i anledning av den nämnda propositionen om ändringar iplan- och bygglagen (bet. 1995/96:BoU1). Ändringarna som trädde i kraft den 1januari 1996 innebär bl.a. att syftena med samrådsförfarandet vidöversiktsplaneringen klargjordes och att kretsen av dem med vilka samråd skallhållas vidgades. När det gäller samrådskretsen innebär de nya bestämmelsernaatt den vid översiktsplaneringen blir i princip densamma som sedan tidigaregällt vid utarbetande av detaljplan. Det innebär bl.a. att handikappföreningarliksom handikappråd m.fl. liknande sammanslutningar ingår i samrådskretsen vidantagande av såväl översiktsplan som detaljplan.I anslutning till beslut behandlades också vissatillgänglighetsfrågor. Utskottet anslöt sig då till vad som i propositionenanförts om att det i varje kommun bör upprättas tillgänglighetsprogram, som böringå som en del av översiktsplanen. I programmen kan riktlinjer ges för hur dehandikappades villkor i kommunen skall förbättras. Programmen kan antingenkopplas till översiktsplanen som en viktig social aspekt eller utgöra separataprogram. Tillgänglighetsfrågorna borde enligt utskottets mening också behandlasi de program som är i det närmaste obligatoriska som grund för detaljplan.Utskottet noterade dessutom att det i propositionen förutsattes atthandikapporganisationerna skulle vara en aktiv samrådspart vid utarbetandet ochuppföljningen av sådana program.Plan- och byggutredningen har gjort en analys av tillgängligheten, vilkenvisar att bristande tillgänglighet ofta beror på olämpligt utformade detaljer ibygget. Om sådana brister skulle rättas till skulle tillgängligheten blibetydligt bättre. Utredningen föreslog att det skulle införas krav på attsådana hinder för tillgänglighet och användbarhet för personer med nedsattrörelse- och orienteringsförmåga som är enkla att åtgärda skall vara åtgärdadeföre i befintliga publika lokaler och på befintliga allmänna platser.Regeringen tog dock inte i den nämnda propositionen ställning tillutredningsförslaget.Boverket har därefter på regeringens uppdrag närmare analyserat konse-kvenserna av utredningens förslag vad gäller insatser för att förbättratillgängligheten på allmänna platser och i befintliga publika lokaler(rapporten i den offentliga miljön, 1996:8). Av rapportenframgår att genomförandet av Plan- och byggutredningens förslag skulle innebärabetydande kostnader framför allt för kommunerna. föreslog bl.a. attdet bör göras en inventering av de hinder för framkomlighet som finns i publikalokaler och på allmänna platser. Därefter bör en kartläggning av de åtgärdersom skulle behövas för att få dessa platser tillgängliga och användbara förfunktionshindrade personer göras.Den bostadspolitiska utredningen har anfört (SOU 1996:156) att kunskaperna omtillgänglighetsfrågorna hos beslutsfattare, arkitekter, byggherrar m.fl. ärotillräckliga. Utredningen föreslår satsningar för att öka kunskaperna ochinformationen.I 5 § socialtjänstlagen fastställs att socialnämnden bl.a. har till uppgiftatt medverka i samhällsplaneringen och att i samarbete med andra samhällsorgan,organisationer, föreningar och enskilda främja goda miljöer i kommunen.Regeringen har i sin skrivelse 1996/97:120 behandlat handikappolitiken. Iskrivelsen sägs att regeringen har för avsikt att uppdra åt attsamordna arbetet med att utforma ett program för generellt ökad tillgänglighet.Arbetet föreslås utformas som ett treårigt pilotprojekt där kommuner inbjudsatt medverka. Arbetet med programmet skall ske i samråd med , handikapporganisationer och andra berörda. Goda exempel på hur detkostnadseffektivt går att förbättra tillgängligheten bör redovisas. En del avtillgänglighetsprogrammet bör även inriktas på att hitta former för enintegrerad anpassning av trafiksystem och bebyggelse. Syftet bör var att fåtill stånd ett fungerande nätverk i kommunerna där varje del av resandet som enperson med funktionshinder gör är anpassad. Detta kräver ett väl utvecklatsamarbete mellan olika myndigheter och berörda.Vidare understryks i skrivelsen att insatser bör göras för att ökainformationen till handikapporganisationernas medlemmar, kommuner,byggbranschen, arkitekter och andra som arbetar med plan- och byggfrågor omvilka brister som finns och hur dessa skall kunna undvikas och avhjälpas.Regeringen redovisar därutöver planer att avsätta medel ur Allmänna arvsfondenför handikapporganisationernas medverkan.Regeringen konstaterade att tydligt har förändrats i denriktning som varit avsedd men att det har varit svårt att leva upp tillambitionen att i avgörande moment skulle kunna påverkasamhällsplaneringen.I anledning av regeringsskrivelsen har socialutskottet uttalatatt ytterligare insatser behövs för att förbättra tillgängligheten ivardagsmiljön för personer med funktionshinder. Utskottet konstaterade attBoverkets rapport dock visar att en lagstiftning med krav på att enklare hinderskall åtgärdas skulle innebära betydande kostnader för denkommunala sektorn. Andra vägar måste nu sökas för att påskynda utvecklingen ikommunerna att öka tillgängligheten. Ett utvecklingsarbete där kommuner inbjudsatt delta och utforma program i samarbete med handikapporganisationerna påorten, berörda myndigheter och andra intressenter kan ge ny kunskap. Godaexempel måste spridas om hur man på ett kostnadseffektivt sätt kan förbättratillgängligheten i den offentliga miljön och i publika lokaler m.m. Äveninsatser för att öka informationen till handikapporganisationernas medlemmar,kommuner, byggnadsbranschen, arkitekter och andra som arbetar med plan- ochbyggfrågor om vilka brister i tillgängligheten som finns och hur dessa kanundvikas och avhjälpas är enligt socialutskottet värdefulla. Socialutskottetunderströk också att kommunala tillgänglighetsprogram bör upprättas och ingå ivarje kommuns översiktsplan. Lokala åtgärdsprogram är utöver lagstiftningen deneffektivaste metoden att komma vidare för att undanröja många praktiska ochfysiska hinder. Skulle dessa åtgärder inte visa sig tillräckliga varsocialutskottet inte främmande för att överväga lagstiftning på området (bet.1997/98:SoU6, rskr. 1997/98:7).Även enligt utskottets mening torde en aktiv medverkan frånhandikapporganisationerna vara en förutsättning för att de tillgänglighetskravsom ställs verkligen blir uppfyllda. De ovan redovisade ändringarna i plan- ochbygglagen ger också klart uttryck för detta. Ändringarna innebär dessutom atttillgänglighetsfrågorna ges en ökad tyngd i kommunernas planarbete. Utskottetfinner skäl att ställa sig bakom de uttalanden socialutskottet tidigare gjortunder detta . Mot den bakgrunden avstyrker utskottet nu motion1997/98:So411 (c) yrkande 1 om de funktionshindrades deltagande i planeringen.Barn- och ungdomsaspekterGenom motion 1997/98:Bo231 (v) yrkande 8 tas barnens rätt till godaboendemiljöer upp. Motionärerna nämner som ett föregångsland. Där anges ide rikspolitiska linjerna att kommunerna skall lägga upp planeringsarbetet såatt barns och ungdomars synpunkter kommer fram. En följd av detta är att statenålagt kommunerna att utse en ansvarig tjänsteman som skall ta till vara barnensintressen. Enligt motionärerna bör ta efter i dessa avseenden.Motionärerna tar också upp frågor om barnsäkerhet. Förslag förs fram om attlagstiftningen bör ses över och att denna översyn bör omfatta dels vilka kravsom skall gälla vid ny- och ombyggnader, dels vilka krav som skall ställas påde fastigheter som inte omfattas av de säkerhetskrav som omfattas av denybyggnads- och ombyggnadsbestämmelser som infördes respektive 1976.Förslaget lämnas mot bakgrund av att stora delar av fastighetsbeståndet, bl.a.miljonprogramsområdena, inte omfattas av de nämnda bestämmelserna.Barnsäkerhet behandlades av utskottet senast i betänkande 1996/97: BoU12,bl.a. i anledning av en motion som gällde bristerna i hus byggda före 1973.Behandlingen resulterade i ett tillkännagivande som omfattade att frågan ombarnsäkerhet i byggnader bör ges fortsatt hög prioritet och att särskild viktbör läggas på informationsinsatser. För att dessa insatser skall få störstamöjliga genomslagskraft borde en större samordning ske mellan myndigheter,organisationer och företag som har ett särskilt ansvar eller intresse förbarnsäkerhet. ställningstagande skedde mot bakgrund av att Boverket1996 givit ut en handbok i barnsäkerhetsfrågor. som utrett olikafrågeställningar som berör barnen med utgångspunkt i FN:s konvention om barnetsrättigheter har, när den behandlat barnens rätt till meningsfull fritid ochlek, ansett att regeringen bör överväga att ändra reglerna så att ävenbyggnader som har tillkommit omfattas av den strängare lagstiftningenpå barnsäkerhetsområdet (SOU 1997:116). Kommitténs betänkande är föremål förberedning inom . Barnsäkerhetsfrågor i byggandet har tagitsupp av i olika sammanhang. Ombudsmannen har vid fleratillfällen påtalat behovet av att äldre bostäder skall omfattas av debarnsäkerhetskrav som gällt sedan 1973.Utskottet har tidigare uttalat att det är mycket angeläget att barnsintressen beaktas och att kommunernas ansvar är mycket stort. Detta förtjänaratt upprepas. Enligt utskottets mening bör barnens intressen på ett naturligtsätt kunna tillgodoses genom den politiska processen. Det finns inte anledningatt på särskilt sätt formalisera den av motionären väckta inflytandefrågan.Utskottet utgår från att regeringen fortlöpande uppmärksammar frågeställningen.På anförda skäl avstyrker utskottet motion 1997/98:Bo231 (v) yrkande 8 imotsvarande del om barns och ungdomars intressen vid planeringen.Frågorna om barnsäkerhet är föremål för kontinuerlig uppmärksamhet iRegeringskansliet och , och det finns anledning att anta att de utannågot nytt särskilt tillkännagivande kommer att bli det också i framtiden.Föräldrarnas ansvar inom detta område måste få stöd förutom av regelsystemetockså genom saklig och aktiverande information. bereder nu vissa regelförändringar i dess byggregler som gällerny- och ombyggnad.