bet · GL01JoU20 · 1998-05-12 00:00:00 — Kraven för att återkallaenligt 24 kap. 3 § ställs högre än för att ompröva enligt 24 kap. 5 §. Dessutomframgår det av 24 kap. 5 § sista stycket att tillståndsmyndigheten inte medstöd av den paragrafen får meddela så ingripande villkor eller andrabestämmelser att verksamheten kan bedrivas eller att den avsevärtförsvåras. Det finns därför enligt utskottets mening inte skäl att göra detyrkade tillägget i paragrafen. Motion Jo32 (m) yrkande 25 avstyrks.Som justitieutskottet anfört kommer miljödomstolarna att ställas införkomplicerade processuella uppgifter eftersom de har att tillämpa bl.a. båderättegångsbalkens regler och förvaltningsprocesslagens regler.Jordbruksutskottet, som delar denna uppfattning, har uppmärksammat enkomplikation som kan ifrågasättas. Miljödomstolen skall enligt 20 kap. 3 §tillämpa förvaltningsprocesslagen i dit överklagade mål men rättegångsbalkensregler om tvistemål i övriga mål om annat inte är föreskrivet. Det innebär attolika regler skall tillämpas för hur miljödomstolens domar och beslut skallöverklagas. En dom eller ett beslut i ett mål om tillstånd till miljöfarligverksamhet där miljödomstolen är första instans, ett s.k. A-ärende, skall ienlighet med regler överklagas från den dagdå domen eller beslutet meddelades. En dom eller ett beslut i ett frånlänsstyrelsen överklagat mål om miljöfarlig verksamhet, ett s.k. B-ärende,skall i enlighet med förvaltningsprocesslagen normalt överklagas inom treveckor från den dag då klaganden fick del av beslutet. Denna skillnad, somkomplicerar miljödomstolens arbete, är enligt utskottets uppfattningomotiverad. Visserligen blir skillnaden något mindre genom den ändring avförvaltningsprocesslagen som föreslås träda i kraft (prop.1997/98:101). Ändringen, som tillstyrkts av justitieutskottet (bet.1997/98:JuU17) men ännu inte har behandlats i kammaren, införs i 6 a § ochinnebär att om klaganden är en part som företräder det allmänna skallöverklagandet göras senast från den dag länsrättens ellerkammarrättens beslut meddelades. För övriga gäller dock även från den dag klaganden fick del av beslutet. Därför föreslårjordbruksutskottet en komplettering till bestämmelsen i 23 kap. 1 § miljöbalkensom innebär att för överklagande skall gälla de tidsfrister som anges i 50 kap.1 och 2 §§ samt 52 kap. 1 § även i till miljödomstolenöverklagade mål. Då uppnås en enhetlighet beträffande reglerna om överklagandeav miljödomstolens domar och beslut, och någon delgivning av miljödomstolensavgörande krävs inte i normalfallet i till domstolen överklagade mål för vilkaförvaltningsprocesslagen i övrigt skall tillämpas.En annan ändring som föreslås i proposition 1997/98:101 kan också behövakommenteras. Det föreslås att krav på prövningstillstånd skall införas iviteslagen från beträffande överklagande av länsrättensbeslut i fråga om utdömande av vite till kammarrätt. Som framgår av 20 kap. 2 §första stycket 8 skall miljödomstol som första instans pröva frågorom utdömande av vite som förelagts med stöd av balken. Även i dessa ärendenkommer dock prövningstillstånd att krävas för att skallpröva miljödomstolens beslut utan att detta särskilt anges i 23 kap. 1 §miljöbalken, eftersom miljödomstolen enligt 20 kap. 3 § andra stycket vidfrågor om utdömande av vite skall tillämpa regler om åtal förbrott för vilket svårare straff än böter inte är föreskrivet. Enligt 49 kap. 13§ krävs prövningstillstånd för att bötesdomar skall prövas avhovrätten.Utskottet har i sin granskning av förslaget i propositionen uppmärksammat enfelskrivning i en paragraf, 23 kap. 8 §. Paragrafen skall avseMiljööverdomstolens domar och beslut och inte miljödomstolens. Utskottetföreslår således en ändring av paragrafen.26 kap. TillsynPropositionenEnligt propositionen skall tillsynsmyndigheterna utöva tillsyn över verksamhetoch åtgärder som omfattas av regler genom att kontrolleraefterlevnaden av balkens bestämmelser och föreskrifter, domar i ansökningsmåloch beslut som har meddelats med stöd av balken. Tillsynsmyndigheterna skalläven vidta de åtgärder som behövs för att åstadkomma rättelse genom rådgivning,information och liknande verksamhet som skapar förutsättningar för att balkensändamål skall kunna tillgodoses. Det skall komma till uttryck i lagtexten atttillsynsmyndigheterna har en skyldighet att kontrollera att miljöreglerna följsoch att vidta de åtgärder som behövs för att åstadkomma rättelse i enskildafall och en ökad efterlevnad på sikt.Tillsynen över efterlevnaden av och av föreskrifter och villkorsom har meddelats med stöd av balken skall utövas av kommunala nämnder, avlänsstyrelsen, och de statliga myndigheter i övrigt somregeringen bestämmer samt generalläkaren. En tydlig ansvarsfördelning vadgäller tillsynen enligt på lokal, regional och central nivå skallgälla. Ansvar för tillsyn och drift av samma verksamhet skall som principskiljas åt.Regeringen föreslår vidare att tillsynsmyndigheten får förelägga den sombedriver verksamhet eller vidtar en åtgärd som det finns bestämmelser om ibalken eller i föreskrifter som meddelats med stöd av balken, att tillmyndigheten lämna de uppgifter och handlingar som behövs för tillsynen.Detsamma skall också gälla för den som annars är skyldig att avhjälpaolägenheter från sådan verksamhet.MotionernaI motion Jo33 (kd) yrkande 23 framhålls att tillsynsmyndigheten måste ha denödvändiga resurserna för att kunna sköta sitt ansvarsområde och för att fåtill stånd en fungerande tillsyn. Enligt yrkande 24 bör ett incitament införasför att stimulera frivillig miljöstyrning. I takt med att t.ex. ISO 14001 ochEMAS vinner allt större uppslutning byggs det upp en fördjupad kompetens inomde organ som arbetar med tredjepartsrevideringar. Myndigheterna bör på olikasätt främja och stimulera näringslivets frivilliga miljöstyrningsarbete. Dettakan ske genom att tillsynsavgifterna differentieras så att de uppmuntrar tillcertifiering och bättre resurshushållning. Framtida upphandling bör inriktas påaktörer som är miljöcertifierade. Vidare uppmärksammas kommunernas,länsstyrelsernas och de centrala miljömyndigheternas roll och behov avtillräckliga resurser som möjliggör ett fullgörande av de uppgifter som riksdagoch regering ålägger dem (yrkande 34).För att komma tillrätta med bristerna i myndigheternas miljöarbete föreslås imotion Jo752 (mp) yrkande 5 att man skall införa en årlig externkvalitetsrevision genom försorg. Myndighetens åtagandekontra dess agerande skall granskas. Om myndigheten inte håller måttet skallgeneraldirektören och ledningsgruppen bytas ut. För att en bra revision skallkunna genomföras måste uppdraget till myndigheterna omformuleras och stramasupp. Myndigheterna måste ges en tydligare roll.I motion Jo736 (mp) begärs ett förslag till ändring i 43 § miljöskyddslagenså att företagaren uttryckligen åläggs en skyldighet att på begäran förete sinahandlingar för tillsynsmyndigheten.Utskottets övervägandenFörslaget till miljöbalk innehåller ett stort antal bestämmelser, både allmännahänsynsregler och särskilda regler för viss utpekad verksamhet. Många avreglerna riktar sig mot var och en som vidtar någon åtgärd som kan motverkamiljöbalkens mål och syften. I vissa fall är reglerna begränsade till att gällaendast för näringsverksamhet. En del bestämmelser riktar sig i stället motdomstolarna och andra myndigheter. Att reglerna tillämpas och följs är avavgörande betydelse för möjligheten att nå balkens mål. För att säkerställaefterlevnaden av reglerna krävs också en väl fungerande och effektivtillsynsverksamhet. De myndigheter som skall ansvara för balkens efterlevnadbör både genom förebyggande och kontrollerande åtgärder verka för att balkensregler följs. Som regeringen föreslår bör det därför komma till uttryck ilagtexten att tillsynsmyndigheterna har en skyldighet att kontrollera attmiljöreglerna följs och att vidta de åtgärder som behövs för att åstadkommarättelse i enskilda fall och en ökad efterlevnad . Mot bakgrund av dekrav som framförs i motion Jo752 (mp) om extern kvalitetsrevision m.m.konstaterar utskottet att syftet med regeringens förslag bl.a. är att förbättramöjligheterna att komma till rätta med eventuella brister i myndigheternasmiljöarbete. Som regeringen framhåller är det angeläget att de centralamyndigheterna i än högre grad fortsättningsvis aktivt stödjer de lokala ochregionala myndigheterna och att ingripanden verkligen sker i de fall kommuneninte fullgör sitt tillsynsansvar. Dessutom är det av stor betydelse attinformationsinsamlandet till och från de regionala och lokalatillsynsmyndigheterna samordnas. De centrala myndigheterna har här en viktigroll. Med det anförda föreslår utskottet att motion Jo752 (mp) yrkande 5 lämnasutan vidare åtgärd.När det gäller finansieringen av myndigheternas verksamhet enligt miljöbalkenvill utskottet anföra följande. Som framgår av propositionen skallmyndigheternas verksamhet med främst prövning och tillsyn enligt miljöbalkenavgiftsfinansieras liksom den i huvudsak är avgiftsfinansierad ochredovisas mot inkomsttitel till statsverket. Avgiftsfinansiering bör även kunnaske vad avser den tillståndsprövning där miljödomstolen är första instans.Kommunerna kan bestämma att deras verksamhet för prövning och tillsyn skalltäckas med avgifter.Bostadsutskottet har i sitt yttrande hänvisat till att utskottet bl.a. haratt bereda frågan om länsstyrelsernas förvaltningsanslag. Länsstyrelserna harfått vidkännas stora besparingar och utskottet ser därförpositivt på att länsstyrelsernas tillkommande uppgifter enligt miljöbalkenavses finansieras utan ytterligare besparingar på länsstyrelseanslaget. Fråganfår, som regeringen anför, tas upp i budgetarbetet inför nästa års budget. Etttillkännagivande enligt förslaget i motionen Jo33 (kd) yrkande 34 om bl.a.länsstyrelsernas resurser bör därför nu kunna undvaras.Jordbruksutskottet ansluter sig till bostadsutskottets bedömning såvittavser arbete med vissa ärenden enligt . Utskottetdelar även synpunkterna i motion Jo33 (kd) yrkandena 23 och 34 så till vida attdet är ytterst angeläget att tillsynen fungerar bra och atttillsynsmyndigheterna har de nödvändiga resurserna för att kunna sköta sinaansvarsområden. Vidare är kommuner, länsstyrelser och centrala miljömyndigheterberoende av tillräckliga resurser för att kunna fullgöra de olika uppgifter somriksdag och regering ålägger dem. Utgångspunkten bör, som regeringenframhåller, vara att full kostnadstäckning skall uppnås för myndigheters ochkommuners verksamhet enligt . Detta skall så långt som möjligt skegenom avgifter. För utökade och tillkommande uppgifter skall länsstyrelsentillföras resurser. De tillkommande kostnader som kommunerna drabbas av tillföljd av ändrad lagstiftning och som inte går att täcka med avgifter skallfinansieras med höjda statsbidrag. Som framgår av propositionen har regeringenför avsikt att i budgetarbetet inför nästa års budget återkomma till dekostnader som är förenade med verksamheten enligt och som intefinansieras via avgifter. Mot bakgrund av det anförda är utskottet inte berettatt föreslå ett tillkännagivande i enlighet med de i motion Jo33 (kd) yrkandena23 och 34 framförda kraven. Motionen avstyrks i berörda delar.Utskottet delar regeringens uppfattning att, oavsett hur tillsynssystemetkonstrueras och organiseras, en fullständig kontroll av efterlevnaden avmiljöreglerna inte kan uppnås. Än mindre kan en styrning av framtagandet av nyteknik, processer, resursutnyttjandet m.m., som är av betydelse för enlångsiktigt hållbar utveckling, ske den vägen. Myndigheterna kan, och bör,genom krav, information, rådgivning och annat stöd visserligen främja en sådanutveckling. Men framför allt bör utvecklingen vad gäller möjligheter att skyddaoch förbättra miljön och människors hälsa drivas framåt genomverksamhetsutövarnas egna åtaganden och initiativ. Som framhålls ipropositionen förekommer miljöledningssystem i allt större omfattning inäringslivet. Mest kända är ISO 14001 som är ett internationellt standardiseratsystem och EMAS (Scheme) som är EU:smiljöledningssystem. EMAS har sin grund i en förordning om frivilligmiljöstyrning och miljörevision, nr 1836/93 av . Systemetssyfte är att förbättra och utvärdera industrins miljöarbete och atttillhandahålla offentlig information om detta arbete. Tillsynsmyndigheternakommer att ha samma ansvar som tidigare för att kontrollera företagensefterlevnad av miljöreglerna. Mot bakgrund av den nu redovisade utvecklingenbeträffande miljöledningssystem i näringslivet kan antas att det blir enklareoch billigare för tillsynsmyndigheterna att utöva tillsynen. Med hänsyn tillbl.a. den korta tid systemet med den frivilliga miljöstyrningen ochmiljörevisionen varit i kraft kan inte ännu sägas om anslutning till systemetkan eller bör få någon betydelse för avgifterna. Utskottet delar såledesregeringens bedömning i denna del och avstyrker därmed motion Jo33 (kd) yrkande24.Som framgår av propositionen föreslår regeringen att tillsynsmyndigheten fårförelägga den som bedriver verksamhet eller vidtar en åtgärd som det finnsbestämmelser om i balken eller i föreskrifter som meddelats med stöd av balken,att till myndigheten bl.a. lämna de handlingar som behövs för tillsynen. mening är motion Jo736 (mp) därmed tillgodosedd och kan lämnas utanvidare åtgärd.27 kap. AvgifterPropositionenRegeringen föreslår att bestämmelser om avgifter för prövning och tillsyn ochandra avgifter enligt skall samlas i ett kapitel. Den som skallbetala en avgift skall vara skyldig att lämna de uppgifter som behövs för attberäkna avgiften. Producentavgift skall få användas även för att täckakostnaden för information om avfallshanteringen. Förslaget innebär ettbemyndigande för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer attmeddela föreskrifter om avgifter för en myndighets kostnader för prövning ochtillsyn. Bemyndigandet avser balkens hela tillämpningsområde. Utgångspunktenbör vara att avgifterna skall täcka en myndighets kostnader för verksamhetenligt , främst prövningen och tillsynen (självkostnadsprincipen).Enligt regeringen kan den av utredningen föreslagna dispensavgiften, somskall användas i konkurrensutjämnande syfte, inte anses utgöra en avgift i desssedvanliga betydelse. Mot bakgrund av det oklara rättsläget anser regeringenatt en dispensavgift inte bör regleras på det övergripande sätt genomdelegering till regeringen som utredningen föreslagit. En konstruktion meddispensavgifter bör i stället utformas så att grunderna för avgiftsuttagetlagregleras tydligare. Enligt regeringens bedömning bör därför grunderna för ensådan dispensavgift utredas för att sedan kunna anges i lag.MotionernaEnligt motion Jo34 (c) yrkande 26 bör en dispensavgift i enlighet medMiljöbalksutredningens förslag införas. Den föreslagna konstruktionenskulle medföra en utjämning av de konkurrensfördelar som en dispens kan medföraför den som erhåller dispensen.I motion Jo757 (kd) yrkas att beslutar om sådan ändring i lagen omkemiska produkter att det blir möjligt för kommunerna att debitera för tillsyn.När lagen om kemiska produkter tillskapades så förbättrades situationen vadgäller samhällets möjligheter att kontrollera hanteringen av kemikalier, mendet finns fortfarande många problem att lösa vad gäller kemikalier ochmiljöhänsyn. En allvarlig brist med dagens lagstiftning är att kommunerna intehar möjlighet att debitera företag för tillsyn enligt lagen om kemiskaprodukter. Det betyder i praktiken att tillsynsverksamheten av resursskäl bliren lågt prioriterad verksamhet (yrkande 7).Utskottets övervägandenUtskottet tillstyrker regeringens förslag om ett bemyndigande för regeringeneller den myndighet regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om avgifterför en myndighets kostnader för prövning och tillsyn enligt balken. Somframhålls i propositionen finns i de lagar som har sammansmälts i miljöbalkenredan i dag ett antal bestämmelser om avgifter. Bestämmelserna innehåller bl.a.bemyndiganden som ger regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmermöjlighet att föreskriva om uttag av avgifter för myndighetens verksamhetenligt berörd lag. Med kommer det att bli möjligt för kommunernaatt föreskriva mer enhetliga taxor för exempelvis tillsyn än . bör således få ta ut avgift för tillsyn av olika objekt påett enhetligt sätt oavsett om tillsynen avser miljöfarlig verksamhet,kemikalieanvändning eller annat som regleras av balkens bestämmelser. bedömning är motion Jo757 (kd) yrkande 7 därmed tillgodosedd.Yrkandet påkallar således ingen ytterligare åtgärd.Från miljösynpunkt talar starka skäl för att en dispensavgift införs. Somredovisas i propositionen är den av utredningen föreslagna dispensavgiften såkonstruerad att den genom en särskild avgift skall utjämna de eventuellakonkurrensfördelar som en dispens kan medföra för den som kommer i åtnjutandeav dispensen. Utskottet delar regeringens bedömning att det oklara rättslägetgör att avgiften inte bör regleras på det övergripande sätt som utredningenföreslagit. En konstruktion med dispensavgifter bör i stället för framtidenutformas så att grunderna för avgiftsuttaget lagregleras på ett tydligare sätt.För närvarande finns dock inte ett tillräckligt underlag för att föreslå ensådan reglering. Som framgår av propositionen är det emellertid regeringensavsikt att låta utreda denna fråga. Utskottet anser det lämpligt att avvaktaresultatet av denna utredning och föreslår därför att motion Jo34 (c) yrkande26 lämnas utan någon vidare åtgärd.28 kap. TillträdePropositionenRegeringen föreslår att myndigheterna skall ha rätt till tillträde till bl.a.annans mark i den mån det behövs för att de skall kunna fullgöra sina uppgifterenligt balken. Även privatpersoner skall kunna begära beslut om rätt tilltillträde till annans fastighet om det behövs för att uppfylla miljöbalkenskrav. Ersättning skall utgå för skada och intrång. skall lämnadet biträde som behövs.MotionenI motion Jo33 (kd) betonas vikten av att ägaren och andra innehavare av markunderrättas innan ett förestående tillträde. Härigenom kan onödigirritation och vissa skador på mark och växtlighet undvikas.Underrättelseskyldigheten, inkluderande en uttrycklig rätt för markägaren attfå yttra sig i saken, är av sådan betydelse att det inte räcker med deuttalanden som gjorts i förarbetena. Markägarnas intresse i detta avseendemåste komma till uttryck i en lagbestämmelse (yrkande 25).Utskottets övervägandenTillämpningen av regler kan i vissa fall förutsätta rätt tilltillträde till annans mark. Sådant tillträde kan bli aktuellt vidmyndighetsutövning, främst vid utövande av tillsyn. Tillträde kan också varanödvändigt för att den som bedriver eller avser att bedriva en verksamhet ellervidta en åtgärd som omfattas av balkens tillämpningsområde skall kunna utförade undersökningar eller vidta de skyddsåtgärder som krävs. Skyldighet attutföra kompensationsåtgärder eller efterbehandling kan också förutsättatillträde till annans mark. Som framhålls i propositionen skall tillträdetalltid verkställas så att minsta möjliga skada eller olägenhet orsakas.Innehavaren av den fastighet eller anläggning där tillträdet sker har rätt tillersättning för skada och intrång med anledning av tillträdet. I första handskall åtgärder på annans mark eller anläggning ske efter överenskommelse medägare och andra innehavare av marken eller anläggningen. Innan enprövningsmyndighet meddelar villkor för tillstånd till verksamhet somförutsätter tillträde till annans fastighet eller anläggning skall den somberörs av tillträdet beredas tillfälle att yttra sig. Detta följer avprövningsreglerna i ansökningsmål och ärenden. Utskottet delar regeringensuppfattning att enskildas rätt till tvångsvis tillträde alltid bör prövas av enmyndighet innan tillträdet verkställs. Beslut om att tillträde får ske, ochnärmare reglering av denna rätt i det enskilda fallet vad avser t.ex.begränsningar och rum för tillträdet, kan lämpligen meddelas avlänsstyrelsen. När en myndighet prövar om tvångsvis tillträde skall få ske,skall ägare och andra rättsinnehavare beredas tillfälle att yttra sig. Dettagäller både vid den ursprungliga tillståndsprövningen och vid länsstyrelsensprövning av själva verkställighetsfrågan. Enligt utskottets bedömning kansyftet med motion Jo33 (kd) yrkande 25 med det anförda i allt väsentligt ansestillgodosett. Yrkandet påkallar således ingen ytterligare åtgärd.29 kap. StraffbestämmelserPropositionenI sjätte avdelning behandlas påföljder. Bestämmelser om straff ochförverkande på miljörättens område samlas i ett kapitel. Även bestämmelser frånbrottsbalken har förts över dit. Straffen för överträdelser på miljöområdetskärps i flera fall.Straffskalan för brott skall för de flesta fallen sträcka sig från böter tillfängelse i högst . För miljöbrott motsvarande det som finns ibrottsbalken skall det oförändrat finnas en straffskala för grovt brott påfängelse lägst och högst . För bristfällig miljöinformationoch för nedskräpning skall det högsta straffet vara fängelse . När detgäller överträdelser av balkens bestämmelser eller av bestämmelser som harmeddelats med stöd av balken, som är mindre allvarliga, skall maximistraffetstanna på fängelse i högst sex månader.En bestämmelse införs i om att förverkande kan ske av djur,växter, produkter som utvunnits av djur eller växter, kemiska produkter,biotekniska organismer eller varor innehållande kemiska produkter ellergenetiskt modifierade organismer vilka har varit föremål för brott. Dessutomskall värdet och utbyte av brott samt fortskaffningsmedel och andra hjälpmedelsom har använts eller medförts vid brott kunna förverkas.En ytterligare redogörelse som även omfattar gällande rätt finns ijustitieutskottets bifogade yttrande 1997/98:JuU4y.MotionernaI motion Jo32 (m) yrkas att beslutar att straffsanktionen förproduktvalsprincipen skall omfatta den som yrkesmässigt i samband medtillståndspliktig verksamhet tar befattning med en kemisk produkt eller vara(yrkande 10). Det anförs i motionen att sådan begränsning bör göras därför attdet inte är rimligt att ställa samma krav på privatpersoner och utövare avmindre verksamheter som på en professionell utövare av verksamhet av väsentligbetydelse för miljön. De senare har större möjligheter att tillägna sig kunskapoch vägledning för de viktigaste valsituationerna.I motion Jo33 (kd) understryks vikten av att rättsapparaten har tillräckligaresurser för att kunna arbeta effektivt och klara av sina åtaganden på etttillfredsställande sätt. Motionärerna vill att gör ettprinciputtalande om att resurstillskott är en förutsättning för en fungeradelagstiftning (yrkande 26). Vidare yrkas i motionen att beslutar omskärpt straffskala för miljöbrott och grova miljöbrott (yrkande 27). Enligtmotionärerna måste straffen för överträdelser på miljöområdet uppfattas somavskräckande och därigenom fylla sin viktigaste funktion i att verkaförebyggande och återhållande på de mindre seriösa aktörer som dessvärre finns.För miljöbrott bör straffskalan vara böter till fängelse högst , och förgrova miljöbrott bör straffskalan sträcka sig från fängelse till . Enligt motion Jo503 (s) bör straffen för illegal handel medutrotningshotade djur och växter skärpas.Ett antal motionsyrkanden har överlämnats till jordbruksutskottet frånjustitieutskottet i samband med utskottets yttrande angående . Detär till att börja med motion Ju908 (mp) yrkande 3 där det begärs skärpta straffför miljöbrottslighet. I samma motion yrkande 4 och i motion 1996/97:Ju926 (mp)yrkande 10 begärs att preskriptionstiden för miljöbrott skall förlängas till 25år. I motion Ju908 (mp) yrkas vidare att det skall vara enhetliga rekvisit förstraffansvar på det sättet att kravet på grov oaktsamhet skall tas bort i allmiljölagstiftning (yrkande 1). Enligt motionens yrkande 5 är det viktigt attvillkor och bestämmelser är omsorgsfullt och tydligt formulerade för attöverträdelser skall kunna föranleda sanktioner. Motionärerna föreslår en ökadmöjlighet att ompröva äldre villkor som är svåra att tillämpa och kontrollera.Enligt motion 1996/97:Ju926 (mp) yrkande 12 bör strikt ansvar införas förmiljöbrott.