bet · GL01KU22 · 1998-02-17 00:00:00 — I betänkandet behandlas åtta motionsyrkanden från allmänna motionstiden 1997.Motionerna gäller frågor om insyn i statliga bolag och i viss privatnäringsverksamhet, offentlighet vid de svenska LEADER-kontoren, översyn avsekretesslagen, begränsning av sekretess vid brottsmisstanke, sekretess mellanmyndigheter vid misstanke om övergrepp mot barn, sekretess hos gymnasieskolasintagningsnämnd och sekretess för avtal mellan högskola och näringsliv.Utskottet avstyrker samtliga motioner. När det gäller frågan om en översyn avsekretesslagen anser utskottet att det inte är tillfredsställande att en sådanöversyn ännu inte har påbörjats, trots att en utredning aviserades redan våren1997.Till betänkandet har fogats två reservationer (mp) om insyn i statliga bolagoch i viss privat näringsverksamhet samt om sekretess för avtal mellan högskolaoch näringsliv. 1997/98:K403 av och () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en översynav sekretesslagen.1997/98:K406 av och () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en översynav sekretesslagen i syfte att underlätta polisens brottsbekämpning.1997/98:K408 av och () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om analys av förutsättningarna för ökad offentlighet i statligaföretag,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om översyn av kraven på offentlighet för näringsverksamhet som ihuvudsak finansieras med skattemedel och/eller fullgör viktigamyndighetsuppgifter.1997/98:K409 av () vari yrkas att hos regeringenbegär att den i direktiven till vilka som skall ha anmälningsplikt även tar medfrågan om översyn av sekretessen mellan myndigheterna.1997/98:K410 av () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om att säkra principen omoffentlighet vid de svenska Leaderkontoren.1997/98:K411 av och () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av enöversyn av sekretesslagen.1997/98:Ub477 av () vari yrkas6. att hos regeringen begär att den tar fram förslag till åtgärderså att avtal mellan högskola och näringsliv inte skall omfattas avsekretesslagen. Offentlighet i statliga bolag och i viss privat näringsverksamhetMotionenI motion 1997/98:K408 av och () anförsatt det är angeläget med en genomgång av möjligheterna att öka insynen i destatliga bolagen. Erfarenheten av att tillämpa kraven på offentlighet i destora kommunala bolagen bör vara en viktig utgångspunkt för en sådan översyn.Detta bör ges regeringen till känna (yrkande 1).Vidare anför motionärerna att också kraven på offentlighet i privatverksamhet, som i huvudsak finansieras med skattemedel och/eller fullgörviktiga myndighetsuppgifter, bör ses över. Enligt motionärerna borde det varalika angeläget för skattebetalarna att ha insyn i förvaltningen av medel somhandhas av t.ex. en styrelse för en privat grundskola som att ha insyn i enkommunal skola. Motionärerna anser att det också är svårt att finna någrahållbara skäl till att betygen för varje enskild elev i en skola äroffentlig handling, medan elevernas betyg i en privat skola inte lämnas ut. Vadsom nu anförts bör ges regeringen till känna (yrkande 2).BakgrundGällande reglerI 2 kap. tryckfrihetsförordningen (TF) anges de grundläggande bestämmelserna omallmänna handlingars offentlighet. Enligt 2 kap. 1 § skall till främjande avett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning varje svensk medborgare harätt att ta del av allmänna handlingar.Rätten att ta del av allmänna handlingar får begränsas endast om det ärpåkallat med hänsyn till skäl som anges i TF, de s.k sekretessgrunderna (2 kap.2 §). En sådan begränsning skall anges noga i en bestämmelse i en särskild lageller, om det i visst fall anses lämpligare, i annan lag som den särskildalagen hänvisar till. Med särskild lag avses sekretesslagen (1980:100, SekrL).Vidare anges i 2 kap. 5 § att med myndighet likställs i detta kapitelriksdagen, kyrkomötet och beslutande församling.Enligt 1 kap. 8 § SekrL skall vad som föreskrivs i TF om rätt att ta del avallmänna handlingar hos en myndighet i tillämpliga delar också gälla handlingarhos de organ som anges i bilagan till denna lag, i den mån handlingarna hörtill den verksamhet som nämns där. Bestämmelserna ger principen om allmännahandlingars offentlighet ett vidare tillämpningsområde utanförmyndighetssektorn. Principen görs tillämplig också hos vissa aktiebolag,föreningar och stiftelser som på statens uppdrag handhar förvaltningsuppgiftersom innefattar myndighetsutövning eller liknande. I enlighet med dennabestämmelse är vidare reglerna omhandlingsoffentlighet tillämpliga på de stiftelser och stiftelsehögskolor somhar bildats med medel som härrör från avvecklingen av löntagarfonderna samtderas bolag (SFS 1997:958).I 1 kap. 9 § SekrL anges att vad som föreskrivs i TF om rätt att ta del avhandlingar hos myndighet i tillämpliga delar också skall gälla handlingar hosaktiebolag, handelsbolag, ekonomiska föreningar och stiftelser där kommunereller landsting utövar ett rättsligt bestämmande inflytande.UtredningsarbetenRegeringen beslutade att tillkalla en kommission med uppdrag att,med utgångspunkt i nuvarande statliga åtaganden och därav följande uppgifterför statliga myndigheter eller andra organ, bl.a. göra en analys av omnuvarande former för organisation eller styrning av statlig förvaltning ochverksamhet är ändamålsenliga i förhållande till de uppgifter och mål somfastlagts av regering och riksdag (dir. 1995:93). I direktiven framhöllregeringen bl.a. vad gäller behovet av en översyn att användningen av bolags-och stiftelseformer i statlig verksamhet förutsätter att staten inte frånhändersig ansvaret för och möjligheterna till styrning och kontroll av verksamheten.En tydlig ägarpolicy och effektiva styrnings- och kontrollsystem är därförnödvändiga. På detta område krävs enligt regeringen en ökad tydlighet.Regeringen anförde därutöver att särskilda överväganden behöver göras för attinte rätten till insyn i den offentliga verksamheten skall urholkas. Enutgångspunkt för kommissionens arbete skulle enligt regeringen vara degrundläggande krav på demokratisk styrning, insyn och kontroll, rättssäkerhet,effektivitet och tillgänglighet som måste ställas på och tillgodoses av denstatliga förvaltningen.Kommissionen, som antog namnet Förvaltningspolitiska kommissionen, avlämnade iapril 1997 sitt betänkande I medborgarnas tjänst (SOU 1997:57). I fråga omorganiseringen av statens verksamhet ger kommissionen inte något förord för enmera uniform organisering av statsförvaltningen. Kommissionen ser tvärtom storavärden i mångfald, variation och flexibilitet. Enligt kommissionen börmyndighetsformen vara självklar för större delen av det statliga åtagandet.Kommissionen anser vidare att en utvidgning av det offentligrättsligaregelsystemets tillämplighet till existerande organ som, utan att varamyndigheter, utför statliga förvaltningsuppgifter bör övervägas, särskiltfrågan om insyn i statliga bolag och stiftelser. När en annan form änmyndighetsformen används anser kommissionen att och regeringen ivarje särskilt fall skall ta ställning till det tilltänkta organets lämplighetför uppgiften och uttryckligen ange i vilken mån det offentligrättsligaregelsystemet skall tillämpas. Vidare anser kommissionen attförvaltningsmyndigheternas möjligheter att ingå avtal och delta iföreningsbildning och bolagsbildning bör klarläggas.Enligt uppgift från är Förvaltningspolitiska kommissionensbetänkande under beredning och en proposition är att vänta under våren 1998.Utskottet har därutöver från inhämtat att frågan om enutvidgning av offentlighetsprincipen till statliga bolag kommer att tas upp iden utredning som skall behandla frågan om en anpassning av 2 kap. TF till dennya tekniken och som aviserats i proposition 1997/98:44 Personuppgiftslag.Tidigare riksdagsbehandlingKonstitutionsutskottet har haft anledning att ta ställningtill frågor om ökad insyn i verksamheter som bedrivs med allmänna medel i formav bolag eller andra associationsformer. Senast skedde detta under föregåenderiksmöte då utskottet behandlade en motion med yrkande om att 1 kap. 9 § SekrLskulle kompletteras på sådant sätt att också de statligt majoritetsägda bolagenskulle komma att omfattas av reglerna i 2 kap. TF om handlingsoffentlighet. Imotionen begärdes också ett tillkännagivande om insyn i offentligägda bolag(bet. 1996/97:KU23). I sin bedömning konstaterade utskottet att sekretesslageninnehåller bestämmelser om offentlighet i vissa statliga bolag. Beträffande defrågor i övrigt om insyn m.m. i offentligägda bolag som togs upp i motionenansåg utskottet att beredningen av Förvaltningspolitiska kommissionens förslagborde avvaktas. Utskottet avstyrkte med det anförda motionen.Utskottets bedömningSom redovisats ovan pågår arbete med att ta fram direktiv till en utredning sombl.a. skall ha till uppgift att behandla frågan om en anpassning av 2 kap. TFtill den nya tekniken. Utskottet utgår från att utredningen kommer att behandlafrågan om en ökad insyn i de statliga bolagen och därvid beakta bl.a. deerfarenheter som gjorts då handlingsoffentlighet genom1 kap. 9 § sekretesslagen infördes i vissa kommunala företag. Enligt utskottetsmening bör vad som anförs i motion 1997/98:K408 yrkande 1 därför inte nuföranleda någon åtgärd från sida. Motionen avstyrks i denna del.I motionen anförs därutöver att en översyn bör göras av kraven påoffentlighet i privat verksamhet, som i huvudsak finansieras med skattemedeloch/eller fullgör viktiga myndighetsuppgifter (yrkande 2). Utskottet utgår frånatt även denna fråga kommer att beröras i det kommande utredningsarbetet.Enligt utskottets mening bör motionen därför avslås även i denna del.Offentlighet vid de svenska LEADER-kontorenMotionenI motion 1997/98:K410 av () konstateras att som en följd avSveriges medlemskap i har LAG-grupper etablerats inom ramen för det s.k.LEADER-programmet, ett landsbygdsutvecklingsprogram inom EU. I dessa grupperfinns representanter för bygderåd och lokala nätverk men också kommunala ochlandstingskommunala representanter. Enligt motionären är det dessa LAG-gruppersom i praktiken avgör om ett utvecklingsprojekt skall få några pengar ellerinte, även om en formell beslutsgrupp därefter bekräftar LAG-gruppernas beslut.Syftet med verksamheten är att stötta lokala utvecklingsprojekt inom respektiveområde, och det är i allmänhet som avsesfördelas. Huvuddelen av de pengar som disponeras kommer från kommuner,landsting och länsstyrelser vid sidan av EU-pengar som utgör en mindre del.Sammanlagt finns det tolv grupper med egna LEADER-kontor. Motionären anför attdet nu har visat sig att flera av dessa LAG-grupper med sina LEADER-kontor intetillämpar offentlighet för sina handlingar. Flertalet av grupperna har beslutatatt i princip tillämpa offentlighet, men uppenbarligen kan också dessa gruppersjälva besluta att när som helst ta tillbaka sina ställningstaganden omoffentlighet. Vidare påpekar motionären att LEADER-kontoren dessutom kanbesluta att sekretessbelägga vissa delar av sina handlingar och då går det inteatt få detta beslut prövat i högre instans. Motionären hemställer attregeringen ges till känna vad som anförts om att säkra principen omoffentlighet vid de svenska LEADER-kontoren.BakgrundEuropeiska kommissionen har fattat ett beslut om beviljande avstöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket(utvecklingssektionen), Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) ochEuropeiska socialfonden (ESF) för ett operationellt program underkommissionsinitiativet LEADER[1] II i mål 5 b-områdena i (kommissionensdokument nummer K(96)1488).I bilaga till kommissionens beslut, som utgör en beskrivning av detoperationella programmet, anges vad gäller den regionala beslutsorganisationenatt de svenska LEADER II-planerna beslutsmässigt bör knytas till ordförandenalternativt vice-ordföranden i respektive 5 b-område. Därutöver anges atteftersom EU-medlen är statliga medel skall de formellt hanteras av en statligmyndighet. Grunden för besluten skall vara LAG-gruppernas[2] egnaprioriteringar och bedömningar. När respektive grupp har beslutat om ettfärdigt förslag överlämnas det till ordföranden/vice ordföranden för respektivebslutsgrupp. Ordföranden skall fatta det formella beslutet om användningen avEU-medlen, och ordföranden kan endast vägra godkännandet om det strider mot EU-förordningar, svensk lagstiftning eller det operativa programmet (LEADER-programmet). LAG-grupperna får därmed möjlighet att arbeta på ett väldigtsjälvständigt sätt.Avslutningsvis anges att ett tillägg i instruktionen (SFS 1995:1325) kommeratt göras som gör det möjligt att även fatta beslut om åtgärder inom LEADER II-planerna.Enligt 1 § 3 förordningen (1995:1325) med instruktion för beslutsgrupper gällerförordningen för beslutsgrupper som genomför detoperativa programmet för gemenskapsinitiativet LEADER II.I 2 § anges att en beslutsgrupp har till uppgift att inom ramen för ettfastställt samlat programdokument eller ett fastställt operativt programbesluta om stöd från EG:s strukturfonder.Enligt 3 § skall beslutsgruppen inom ramen för de befogenheter som följer avprogramdokumentet eller det operativa programmet aktivt, genom egna initiativoch informationsspridning verka för att programmet genomförs och att de däriangivna målen uppnås. Beslutsgruppen skall ta till vara lokal och regionalkompetens vid genomförandet av programmet.Av 5 § framgår att regeringen beslutar vilket antal ledamöter en beslutsgruppskall ha. Ledamöterna samt ersättare utses av regeringen för en viss tid.I 7 § anges att en beslutsgrupp biträds av ett sekretariat. Vidare sägs attbeträffande gemenskapsinitiativet LEADER II får beslutsgruppssekretariatenuppdra åt sådana LAG-grupper som avses i det operativa programmet att utförakansligöromål åt sekretariatet.I 8 § anges vilka bestämmelser i verksförordningen (1995:1322) som skalltillämpas på beslutsgrupper.Enligt 12 § tredje stycket skall en sådan beslutsgrupp som avses i 1 § 3 prövaärenden och utforma beslutsordningen i enlighet med det operativa programmet.Justitieministern har svarat på en fråga om offentlighetvid de svenska LEADER-kontoren (prot. 1997/98:5). Frågan gällde vilka åtgärderjustitieministern var beredd att vidta för att göra klart att offentlighetskall tillämpas inom de tolv LAG-grupperna i Sverige.I sitt svar konstaterade justitieministern inledningsvis att beslutsgruppernaär myndigheter, medan de s.k. LAG-grupperna däremot är ideella föreningar ochendast lämnar en ansökan eller ett förslag till beslut till beslutsgrupperna.Justitieministern påpekade att offentlighetsprincipen inte gäller för bolag,föreningar och andra enskilda rättssubjekt. I vissa undantagsfall har dockoffentlighetsprincipen gjorts tillgänglig på handlingar hos enskildarättssubjekt. Justitieministern redogjorde härvid för 1 kap. 8 § SekrL, enligtvilken tryckfrihetsförordningens regler om rätt att ta del av handlingar hosmyndigheter också skall gälla handlingar hos de organ som anges i bilagan tillsekretesslagen. Justitieministern framhöll att det utmärkande för dessa bolag,föreningar och stiftelser är att de för statens räkning fullgörförvaltningsuppgifter som innefattar myndighetsutövning, såsom att t.ex.besluta om statliga medel. Enligt justitieministern bedriver inte de s.k. LAG-grupperna myndighetsutövning. Något annat skäl att utvidgaoffentlighetsprincipen till att även omfatta dessa organ fanns enligt hennesbedömning inte.Avslutningsvis nämnde justitieministern att varje LAG-grupp har tecknat ettavtal med staten, genom , där de förbundit sig att tillnationella organ, representanter från EU m.fl. ge upplysningar om bl.a.gruppernas verksamhet och bokföring.Kammarrätten i har i en dom , som vunnit laga kraft,prövat frågan om en s.k. LAG-grupps beslut att inte lämna ut handlingar äröverklagbart. Kammarrätten fann, i enlighet med yttranden från den aktuellaLAG-gruppen samt , att var en ideell förening och inte enmyndighet i trycksfrihetsförordningens och sekretesslagens mening. Någotöverklagbart beslut enligt dessa författningar förelåg därför inte. Med hänsyntill detta och då LAG-gruppens beslut inte kunde prövas enligt någon annanbestämmelse fann kammarrätten att överklagandet inte kunde tas upp tillprövning. Överklagandet avvisades därför.Utskottet har från Närings- och inhämtat att LAGgruppernaför närvarande utgör ideella föreningar och i ett fall ett aktiebolag. Derasverksamhet finansieras i huvudsak genom medel från samt frånlänsstyrelserna, landstingen och kommunerna.Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att LAG-grupperna utgör ideella föreningar elleraktiebolag. De är således enskilda rättssubjekt, för vilka principen omallmänna handlingars offentlighet såsom huvudregel inte gäller. Principen omhandlingsoffentlighet kan dock med stöd av 1 kap. 8 § SekrL göras tillämpligäven utanför myndighetssektorn. Enligt denna bestämmelse skalltryckfrihetsförordningens regler om handlingsoffentlighet också gälla de organsom anges i bilagan till sekretesslagen. Genom bestämmelsen har principen omhandlingsoffentlighet gjorts tillämplig hos vissa aktiebolag, föreningar ochstiftelser som på statens uppdrag handhar förvaltningsuppgifter som innefattarmyndighetsutövning eller liknande. Utskottet konstaterar att LAG-grupperna intebedriver någon myndighetsutövning. Enligt utskottets mening finns inte hellernågot annat skäl att låta principen om handlingsoffentlighet också omfattadessa grupper. Utskottet vill avslutningsvis framhålla att LAG-grupperna såsomenskilda rättssubjekt inte heller omfattas av sekretesslagens bestämmelser ochatt det således står dem fritt att offentliggöra sina handlingar. Med detanförda avstyrker utskottet motionen.Översyn av sekretesslagenMotionenI motion 1997/98:K403 av och () anförs att detför närvarande är huvudmannaskapet som bestämmer gränserna försekretessbestämmelserna. Enligt motionärerna måste detta anses förlegat,särskilt med tanke på de huvudmannaskapsförändringar som har skett de senasteåren. har länge ansett att en översyn av sekretessreglernaborde göras så att den enskilde och inte huvudmannen kommer i fokus.Motionärerna påpekar vidare att sekretesslagstiftningen har ändrats ca 150gånger sedan den tillkom. Så gott som varje ändring har gällt enstakaparagrafer. Enligt motionärerna är det anmärkningsvärt att någon genomgripandeöversyn av sekretesslagen inte har företagits. Vidare framhåller motionärernaatt frågan om sekretess är mycket viktig och förtjänar att hanteras medvarsamhet. Personlig integritet och rättssäkerhet måste alltid vara ledstjärnaoch medborgarna måste känna fullt förtroende för myndigheterna och hur känsligauppgifter hanteras. är det enligt motionärerna viktigt att det finnsen helhetssyn i sekretesslagstiftningen som gör att frågor som t.ex. olikahuvudmannaskap inte resulterar i onödiga gränsdragningar och blir till hinder iett effektivt arbete. Enligt motionärernas uppfattning måste huvudfrågan närdet gäller barns rättssäkerhet vara det enskilda barnet. Barnets bästa måsteeftersträvas. Motionärerna anför att detta skulle underlättas om man gjorde enöversyn av dagens sekretesslagstiftning utifrån perspektivet att med fortsattbeaktande av integritet och rättssäkerhet starkare betona helhetssyn ochsamverkan mellan olika instanser. Vad som anförts om en översyn avsekretesslagen bör ges regeringen till känna.BakgrundTidigare riksdagsbehandlingUnder /96 behandlade en motion med yrkandeom att regeringen borde ges till känna vad som i motionen anförts om behovet avatt utifrån en helhetssyn se över sekretesslagstiftningen (bet. 1995/96:KU24).Utskottet konstaterade att sekretesslagstiftningen är komplicerad ochsvåröverskådlig och att det självfallet vore önskvärt att den skulle kunnaändras på så sätt att det blev enklare att tillämpa de olika sekretessreglerna.Enligt utskottets mening gick det emellertid inte att bortse från attintegritetshänsyn på olika områden kräver att undantag i form avsekretessbestämmelser görs från den annars gällande principen om allmännahandlingars offentlighet och rätten att röja uppgifter ur sådana handlingar.Ändrade samhällsförhållanden ställer sålunda krav på en fortgående anpassningav sekretessreglerna. Utskottet framhöll att en noggrann avvägning mellanintegritetsaspekter och behov av offentlig insyn härvid måste göras i varjefall. Mot bakgrund av det anförda var utskottet inte berett attförorda en sådan översyn som begärdes i motionen och den avstyrktes därför.Kommande utredningsarbeteUnder föregående konstaterade utskottet i betänkande 1996/97:KU23 att det inom planerades en översyn av sekretesslagenmed inriktning på att en utredning skulle kunna tillsättas . Arbetet med att ta fram direktiv pågick och avsikten var attdirektiven skulle vara färdiga under april månad 1997.Enligt uppgift från har den aviserade utredningen ännuinte tillkallats. Arbete pågår alltjämt med att fastställa direktiv förutredningens arbete. Direktiven kan förväntas vara färdiga under februari 1998.Avsikten är att utredningen både skall ha till uppgift att göra en översyn avsekretesslagen och att, som ovan redovisats, behandla frågan om en anpassningav 2 kap. TF till den nya tekniken.Utskottets bedömningSom redovisats ovan hänvisade utskottet vid sin behandling av motioner påsekretessområdet redan under föregående till att en översyn avsekretesslagen planerades inom med inriktning på att direktivskulle vara färdiga . Utskottet kan nu konstatera attdirektiv för en sådan utredning ännu inte har beslutats och någotutredningsarbete således inte har påbörjats. Detta är inte tillfredsställande.Utskottet har inhämtat att regeringen kommer att fastställa direktivför den aviserade utredningen. Utskottet utgår från att utredningen nu kommertill stånd och att de frågor som tas upp i motionen kommer att beröras i denkommande översynen. Motionen bör därför inte föranleda någon åtgärd frånriksdagens sida. Utskottet avstyrker därmed motionen.Begränsning av sekretess vid misstanke om brottMotionenI motion 1997/98:K406 av och () anförs att enbred kamp mot den ökande brottsligheten måste föras. Det brottsförebyggandearbetet är viktigast. Enligt motionärerna finns det anledning att se på hurpolisens arbete skall kunna underlättas i lagstiftningen. Frågan är omsekretesslagstiftningen har drivits därhän att brott kan begås i skydd avlagstiftningen. Motionärerna ger följande praktiska exempel ur verkligheten.Två ungdomar körde av vägen med en stulen bil och bilen totalförstördes. Devårdades sedan på sjukhus, där personalen med stöd av sekretesslagen vägradeatt lämna ut deras namn till polisen. De kunde därefter lämna sjukhuset utanchans för polisen att ingripa. Motionärerna anför att lagstiftningen i ett fallsom detta inte står i överensstämmelse med vad allmänheten uppfattar som rättoch riktigt. I situationer där brott med sannolikhet kan misstänkas bör enligtmotionärerna sjukhuspersonalen kunna få lämna uppgifter om namn och adress. Ominte förr så bör uppgifterna få lämnas i samband med att en starkt misstänktbrottsling skrivs ut från sjukhuset. Motionärerna anser att sekretesslagen börses över i syfte att underlätta för polisen att arbeta effektivt motbrottsligheten i linje med vad som anförts i motionen. Detta bör ges regeringentill känna.