bet · GL01JoU26 · 1998-03-26 00:00:00 — Mot den bakgrunden anser utskottet attmotionerna Jo726 (mp) yrkandena 1-3, Jo747 (mp) yrkandena 1, 5-8, 11, 12 och14, Jo756 (m) yrkande 10 samt Jo778 (v) yrkandena 2 och 3 kan lämnas utanriksdagens vidare åtgärd.Esbjergdeklarationen undertecknades i då miljöministrarnarunt och EU:s miljöansvariga möttes för att genomföra den fjärdeinternationella . Deklarationen omfattar åtta särskildaområden, bl.a. skydd av ekosystem och skydd mot förorening av farliga ämnen. betänkande framgår (s. 48) att Esbjergdeklarationen varit en avutgångspunkterna för kommitténs arbete. Utskottet utgår därför från attEsbjergdeklarationen kommer att behandlas i den kommande miljöpolitiskapropositionen. Motionerna Jo726 (mp) yrkande 7 och Jo778 (v) yrkande 1 avstyrksmed det anförda.När det gäller myndigheternas och den offentliga sektorns roll ikemikaliearbetet kan nämnas att föreslagit attmyndighetsorganisationen på kemikalieområdet skall utredas. Kemikommitténföreslår också att i EU skall förklara hur utbytesprincipen tillämpasoch visa på goda exempel samt att den övergripande kemikaliepolicyn skallinnehålla krav på att alla aktörer som hanterar kemikalier skall tillämpautbytesprincipen. Som ovan anförts behandlas betänkande förnärvarande i . Vidare tillsatte regeringen endelegation med uppgift att arbeta pådrivande för att den offentligaupphandlingen skall vara ett instrument för att åstadkomma en ekologiskthållbar samhällsutveckling (dir. 1998:8). Utskottet har dessutom inhämtat i samråd med skall göra enbedömning av vilka miljökrav som kan ställas med hänsyn till . I defall önskvärda miljökrav inte överensstämmer med kommer ändring avdirektiven att föreslås. Motion Jo778 (v) yrkande 4 avstyrks i den mån den intekan anses tillgodosedd med det anförda.Vissa kemikalierUtskottet behandlade frågor om båtbottenfärger utförligt i betänkande1997/98:JoU4 s. 13. Utskottet anförde bl.a. att det vid Kemikalieinspektionenpågår ett utrednings- och omprövningsarbete med sikte på de regler som skallgälla . Vidare anfördes att frågor om båtbottenfärger ägnatsstor uppmärksamhet från Kemikalieinspektionens sida. Från Kemikalieinspektionenhar inhämtats att ett projekt startats vid med syfte attutvärdera alternativa båtbottenfärger. I projektet deltar bl.a. representanterför Kemikalieinspektionen, , , . Projektet beräknas pågå . Utskottet hardessutom inhämtat att Kemikalieinspektionen lagt fram förslagsom innebär en fortsatt avveckling av användningen av båtbottenfärger påfritidsbåtar. Motion Jo719 (m) avstyrks i den mån den inte kan ansestillgodosedd med det anförda.När det gäller PVC vill utskottet framhålla att i samband med 1995/96 årsberedning av vissa kemikaliefrågor beslöt utskottet om fördjupad behandling avtvå motioner som rörde PVC. Efter en omfattande utfrågning och viss ytterligareberedning föreslog utskottet i betänkande 1995/96:JoU8 två tillkännagivandentill regeringen av innebörd dels att den negativa miljöpåverkan frånklortillverkning för PVC-tillverkning bör minska, dels att avvecklingen av blyoch organiska tennföreningar som används som stabilisatorer i PVC börfullföljas . Vidare anförde utskottet i sin allmänna motivering att enhelhetsbedömning av PVC-frågan visar att PVC inte hör hemma ikretsloppssamhället. Dagens mjukgjorda PVC samt styv PVC med miljöskadligaadditiv borde därför avvecklas. I denna del konstaterade utskottet att fråganomfattades av vissa regeringsuppdrag till berörda myndigheter och föresloginget särskilt riksdagsuttalande i denna del. Dessutom kan tilläggas attKemikommittén har behandlat frågan om PVC i sitt ovan nämnda betänkande Enhållbar kemikaliepolitik. Utskottet anser sig därför kunna utgå från att frågankommer att hanteras i den aviserade miljöpolitiska propositionen. Med detanförda avstyrks motion Jo769 (m).Frågan om avveckling av amalgamanvändning har behandlats av utskottet vid ettflertal tillfällen (bet. 1995/96:JoU10 s. 14, 1996/97:JoU11 s. 33 och1997/98:JoU4 s. 10). Härtill kan läggas att socialministern den 4 februari 1998i ett svar på frågorna 1997/98:364 och 371 anförde att Kemikalieinspektionenhar avlämnat en rapport till regeringen om hur avvecklingen av amalgam fortgår.I rapporten pekas på ett antal faktorer som påverkar avvecklingstakten. Bl.a.påpekas att nya och befintliga material behöver utvecklas ytterligare och attarbetsmiljön på tandklinikerna behöver anpassas till de nya materialen. Vidareanförde ministern att frågan om amalgam behandlats i betänkandet Tänder helalivet - nytt ersättningssystem för vuxentandvård (SOU 1998:2) och attutredningen pekar på möjligheten att i det nya ersättningssystem som föreslåsför vuxentandvård inte subventionera amalgamfyllningar. Slutligen redovisadeministern att regeringen avser att presentera sina förslag förriksdagen när det gäller fortsatta åtgärder för att amalgam somtandfyllnadsmaterial skall kunna avvecklas. Förslag härom har framlagtsi proposition 1997/98:112 Reformerat tandvårdsstöd. Utskottet hänvisar tillavsnittet om amalgamfyllningar med redovisning av bl.a. EU:s direktiv ommedicintekniska produkter (prop. s. 25 f.).Det ovan anförda innebär att motion Jo784 (c) yrkande 19 i allt väsentligt ärtillgodosedd.Kretslopp, avfall, återvinning, m.m.MotionernaKretslopp, m.m.I motion Jo720 (kd) betonas nödvändigheten av att agera för att möjliggörakretsloppsarbetet avseende omhändertagande och användande av humanurin. Närhumanurin skall användas som gödselmedel inom jordbruket är det främst deekologiska odlarna som är intresserade eftersom man här har en möjlighet att fåett lätt upptagbart kväve som skulle kunna höja skördenivån ganska radikalt.Nu hindras användning av humanurin inom ekologisk odling av att detta intefinns med i bilagan till EG:s förordning 2092/91 som godkänt gödselmedel.Sverige bör deklarera för de övriga EU-länderna att vi anser att kretslopp avväxtnäringsämnen är nödvändigt, att humanurin är ett fullvärdigt gödselmedeloch att vi använder detta för ekologisk produktion.Enligt motionerna Jo746 (mp) yrkandena 1 och 3 samt Jo776 (mp) yrkandena 1och 3 pågår det en omfattande handel med importerat avfall från tillSverige. Avfallet består till stor del av plastförpackningar som bl.a.innehåller PVC. Företag i får betalt för avfallet, som sedan försvidare till olika värmeverk. Denna affärsverksamhet är givetvis lönsam. En avanledningarna till att tyskt avfall transporteras till är attkostnaderna för omhändertagande av avfall i är betydligt högre än iSverige. Denna skillnad i kostnaderna för omhändertagande av avfall måsteminska. Regeringen bör verka för att så sker. Vidare måste regeringen verka föratt man inom EU inför strängare regler för avfallstransporter. Tills dessafrågor har lösts bör regeringen föreslå ett slags moratorium somförbjuder import samt förbränning av importerat avfall.Enligt motion Jo750 (mp) innehåller det läder som bl.a. används tillskor, skärp, jackor, möbler och väskor en mängd ämnen som är skadliga förmiljön. Den vanligaste metoden för garvning av läder använder sig av giftersåsom krom, färgämnen och konserveringsmedel. Enligt motionären skallkromgarvat läder i uttjänta varor därför klassas som miljöfarligt avfall(yrkande 1).ProducentansvarI motion Jo784 (c) framhålls att producentansvaret är en metod för attförbättra miljön genom att skapa drivkrafter för kretsloppsanpassade produkter.Ett framgångsrikt genomfört producentansvar innebär i praktiken att produkternakommer att innehålla allt mindre av miljöfarliga ämnen, är lätta att demontera,inte innebär resursslöseri samt är långlivade och uppgraderbara. Ett annatviktigt mål som producentansvaret skall bidra till att uppfylla är ettmiljömässigt riktigt omhändertagande av de uttjänta produkterna. Arbetet medatt införa producentansvaret inom olika varuområden får därför inte tappa fart.Regeringen bör förelägga förslag till nya områden som exempelvismöbler där producentansvaret skall gälla (yrkande 5).Enligt motion So241 (c) yrkande 11 bör producenterna få ett större ansvar föratt tillse att miljön inte är skadlig för människan. Det kan exempelvis avsebostadsföretagens och byggarnas ansvar för sjuka hus. Enligt motionerna Kr270(mp) yrkande 61 och T912 (v) yrkande 10 är det angeläget att utveckla ettfungerande producentansvar för elektronikprodukter. Tillverkare av elektriskaoch elektroniska produkter måste ta ansvar för produkternas miljöeffekter. Ävenåterförsäljarna måste ta sitt ansvar som följd av att de på marknaden för utprodukter som innehåller miljöstörande ämnen.RetursystemI motion Jo525 (c) framhålls att avfallsmängderna i ett fungerandekretsloppssamhälle måste minskas. Material och produkter skall återvinnas elleråteranvändas. Därför kan ett ökat antal olika typer av returflaskor ochengångsburkar inte accepteras. Trots mångfalden av produkter på marknaden måstevi anstränga oss i försöken att skapa ett gemensamt retursystem inom EU(yrkande 1). Enligt motion Jo701 (m) får pantsystemet för aluminiumburkaranses fungera mycket bra. Däremot fungerar systemet mycket bristfälligt vadgäller burkar som via resande kommer in från våra nordiska grannländer. Mångareturautomater i svenska affärer vägrar att över huvud taget ta emot burkarinköpta på t.ex. färjor från och . Med våra öppna gränser ochvår fria handel är det mycket angeläget att ett fungerande retur- ochpantsystem kommer till stånd, i första hand mellan de nordiska länderna. Påsikt bör det vara möjligt att utveckla effektiva gemensamma retursystem inomhela Europeiska unionen.Enligt motion Jo704 (mp) skall producenterna åläggas att ta tillbaka ävenskadade burkar (yrkande 1). Detta vore ett naturligt led i Agenda 21-arbetet.Även burkar från annat land måste kunna lämnas i returburkssystemet för att vibättre skall kunna skydda vår miljö. Ett parallellsystem måste därför införasför icke svenskproducerade burkar (yrkande 2).Utskottets övervägandenKretslopp, m.m.I anslutning till de i motion Jo720 (kd) lämnade synpunkterna omomhändertagande och användande av humanurin vill utskottet framhålla följande.Arbetet inom jordbruket med att miljöanpassa verksamheten fortsätter bådenationellt och inom EU genom att den gemensamma jordbrukspolitiken påverkas ochförändras. Hur en produkt skall produceras för att få saluföras som ekologiskregleras i rådets förordning nr 2092/91 (EEG) om ekologisk produktion avjordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel.Förordningens bilagor reglerar bl.a. vilka insatsmedel som får användas iekologisk produktion. har i den kommissionsarbetsgrupp som behandlarförordningen vid den årliga översynen av bilagorna verkat för att bl.a. urinskall godkännas som insatsmedel i ekologisk odling. har framförtönskemålet mot bakgrund av att användningen av urin som gödningsämne medverkartill att i större utsträckning sluta kretsloppet mellan stad och land.Förståelsen för den svenska ståndpunkten har varit liten. Enligt vadutskottet erfarit avser regeringen att, efter det att ytterligare underlag iform av förbättrade forskningsresultat framkommit, aktualisera frågan på nytt.Möjligheten att med tiden finna gehör för den svenska uppfattningen börförbättras i takt med att system för urinseparering utvecklas och erfarenheterfrån hanteringen av denna restprodukt blir större. Mot bakgrund av det anfördaföreslår utskottet att motion Jo720 (kd) lämnas utan vidare åtgärd.Ett samlat ramverk för nationell avfallskontroll som innefattar bestämmelserom avfallshantering utifrån kommissionens avfallsstrategi återfinns i rådetsdirektiv /442/EEG av om avfall (ändrat genom direktiv91/156/EEG). Syftet med direktivet är att uppnå en hög miljöskyddsnivå.Medlemsstaterna skall verka för att avfallet bortskaffas eller återvinns på ettansvarsfullt sätt samt vidta åtgärder för att begränsa avfallsmängderna ochavfallets farlighet. Utgångspunkten skall vara att gemenskapen som helhet kanta hand om det avfall som uppstår inom gemenskapen, och det är önskvärt attvarje land har som mål att ta hand om sitt avfall. Hantering av avfalldefinieras bl.a. som bortskaffande och återvinning. Förbränning huvudsakligenförenat med energiutvinning räknas som återvinning. När det gäller övervakningoch kontroll av avfallstransporter inom, till och från Europeiska gemenskapenregleras dessa i rådets förordning (EEG) nr 259/93. Avfall som transporterasför återvinning är föremål för olika kontrollregler beroende på vilken typ avavfall det är fråga om. Avfallsslagen är upptagna på olika listor (grön, guloch röd). Avfall som finns på den gröna listan, och därmed klassificerats somminst farligt (bil. 2), är inte föremål för kontroll vid avfallstransporter föråtervinning inom EU. Rådets förordning kompletteras i svensk lagstiftning medförordningen (1995:701) om gränsöverskridande transporter av avfall. Med detanförda avstyrker utskottet de i motionerna Jo746 (mp) yrkandena 1 och 3 samtJo776 (mp) yrkandena 1 och 3 framförda kraven beträffande import av avfall frånTyskland.Med anledning av det i motion Jo750 (mp) framförda yrkandet att uttjäntalädervaror som är garvade enligt den s.k. krommetoden skall klassas sommiljöfarligt avfall konstaterar utskottet följande. Till ovan nämndaramdirektiv (75/442/EEG) om avfall hör den s.k. Europeiska avfallskatalogen(94/03/EG) som är ett komplement till ramdirektivet tillkommet för atttydliggöra vad som menas med avfall. Katalogen räknar upp olika avfallsslagutifrån deras ursprung och är bindande för medlemsstaterna utan att varauttömmande. I direktivet om farligt avfall (91/689/EEG) definieras avfalletutifrån avfallets egenskaper och ursprung. Direktivet innehåller bestämmelserom krav på tillstånd för anläggningar som behandlar farligt avfall samt reglerför nationella transporter av farligt avfall. Även till detta direktiv finns enförteckning över vad som är att betrakta som farligt avfall (94/904/EEG).Förteckningen utgör en bindande minimilista över vad som skall anses varafarligt avfall. Den svenska förordningen (1996:971) om farligt avfall utgör enkombination av den gamla förordningen (1985:841) om miljöfarligt avfall och EG-direktivet. I den svenska förteckningen finns ett antal nationella tillägg.Naturvårdsverket har på regeringens uppdrag utarbetat en nationell avfallsplanför farligt avfall. Förslaget redovisades och är för närvarandeföremål för beredning inom . Utskottet anser det lämpligt attavvakta resultatet av den fortsatta beredningen i denna fråga och föreslårdärför att motion Jo750 (mp) yrkande 1 lämnas utan någon vidareåtgärd.ProducentansvarProducentansvaret infördes genom beslut med anledning av dens.k. kretsloppspropositionen (prop. 1992/93:180, JoU14, rskr. Denlagstiftningsteknik som valdes var att ge ett bemyndigande till regeringen attföreskriva om producentansvar för olika produkter. Avsikten är attproducentansvaret skall kunna införas successivt på områden där detta är frånmiljö- och resurshushållningssynpunkt motiverat, ekonomiskt rimligt samttekniskt möjligt. Producentansvar för uttjänta varor har införts förförpackningar, returpapper, däck och bilar. Regeringen arbetar nu med enförordning beträffande producentansvar för elektriska och elektroniskaprodukter i enlighet med de riktlinjer som redovisades i proposition1996/97:172 om hantering av uttjänta varor i ett ekologiskt hållbart samhällem.m. (se 1997/98:JoU7). Kretsloppsdelegationen har lämnat förslag till ettproducentansvar för möbler samt i sin s.k. strategirapport föreslagit hurproducentansvaret skall kunna utvecklas. redovisade delegationensitt förslag till hur producenter kan ta ett miljöansvar för de produkter somde släpper ut på marknaden. Regeringen har tidigare (skr. 1997/98:13) förklaratsig ha för avsikt att återkomma till dessa förslag i samband med vårensmiljöpolitiska proposition. I detta sammanhang bör även nämnas attNaturvårdsverket och Kretsloppsdelegationen har i uppdrag att se övernäringslivets kretsloppsanpassning. Uppdraget skall redovisas den 1 juli 1998.Av redogörelsen ovan framgår att arbetet med att utveckla producentansvaretfortsätter på ett sådant sätt som i allt väsentligt är ägnat att tillgodosesyftet med motionerna Jo784 (c) yrkande 5 och So241 (c) yrkande 11. Utskottetföreslår därför att motionerna lämnas utan vidare åtgärd.I enlighet med utskottets betänkande 1997/98:JoU7 har fattatprincipbeslut om att införa ett producentansvar för elektriska och elektroniskaprodukter. I renhållningslagen har regeringen bemyndigats att meddela närmareföreskrifter i ämnet. Som redovisats ovan arbetar regeringen med en förordningom producentansvaret för elektriska och elektroniska produkter i enlighet medde riktlinjer som redovisades i proposition 1996/97:172 om hantering avuttjänta varor i ett ekologiskt hållbart samhälle m.m. Utskottet saknaranledning att nu ta upp en ny diskussion i sakfrågan. Med hänvisning till detanförda avstyrker utskottet de i motionerna Kr270 (mp) yrkande 61 och T912 (v)yrkande 10 framförda kraven om producentansvar för uttjänta elektroniska varor.RetursystemHanteringen av förpackningar och förpackningsavfall regleras i EG:s s.k.förpackningsdirektiv (94/62/EG). Bl.a. föreskrivs att förpackningar skall varaförsedda med uppgift om vilka förpackningsmaterial som har använts för attunderlätta insamling, återanvändning och återvinning. Vidare skallmedlemsstaterna säkerställa att endast förpackningar somuppfyller alla väsentliga krav som anges i direktivet och dess bilaga 2 släppsut på marknaden. Direktivets bilaga 2 innehåller krav på förpackningarssammansättning, återanvändbarhet och återvinningsbarhet.Direktivet är införlivat i den svenska lagstiftningen genom bl.a.förordningen (1997:185) om producentansvar för förpackningar. Med producentmenas den som yrkesmässigt tillverkar, importerar eller försäljer en vara elleren förpackning. Det är producentens skyldighet att samla in och se till att detinsamlade mängderna återvinns, återanvänds eller tas om hand på annatmiljömässigt godtagbart sätt. Med undantag för skyldigheten att se till attförpackningar tas om hand på det sätt och i den omfattning som anges iförordningen skall förordningen inte tillämpas på dryckesförpackningar avaluminium eller s.k. PET-plast. För dessa finns en särskildlagstiftning, nämligen lagen (1982:349) om återvinning av dryckesförpackningarav aluminium samt lagen (1991:336) om återvinning av vissadryckesförpackningar.Enligt det tillämpade systemet utbetalas pant på de burkar för vilkapant har erlagts. Dessa burkar skall vara märkta. Övriga burkar skallåterlämnas i de behållare som finns för insamling av metallförpackningar. Dessaburkar kommer därmed att gå till återvinning utan att någon pant betalas ut.Enligt vad utskottet erfarit finns det inga planer på att införaett gemensamt pantsystem för aluminiumburkar inom EU. Möjligheterna attutveckla ett gemensamt retursystem motverkas framför allt av att fleraeuropeiska länder valt system med burkar tillverkade av stålplåt och inte avaluminium. Ett gemensamt system för alla burkar skulle därmed försämrakvaliteten på bl.a. det svenska retursystemet för aluminiumburkar. Mot bakgrundav det anförda föreslår utskottet att de i motionerna Jo525 (c) yrkande 1 ochJo701 (m) framförda kraven beträffande bl.a. ett gemensamt retursystem inomNorden och EU lämnas utan vidare åtgärd.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet även de i motion Jo704(mp) yrkandena 1 och 2 framförda kraven beträffande ett parallellt retursystemför aluminiumburkar utan svenskt ursprung och återtagande av deformeradeburkar. Beträffande de sistnämnda burkarna bör uppmärksammas att pant inte kanbetalas ut eftersom streckkoden inte går att avläsa.Miljöarbetet inom EUMotionernaVissa miljöfrågorI motion Jo747 (mp) yrkande 13 ges förslag till svensk politik i EU rörandekemikaliefrågor. Motionärerna anför bl.a. att aktivt måste försvara derättigheter som finns i EU till nationellt agerande och att måste setill att hitta former för samarbete, t.ex. genom att formulera en gemensamlinje tillsammans med andra progressiva medlemsländer. Vidare påtalas attfördragen och rättsakterna av den och av ifrågavarandemyndigheter måste tolkas till svensk fördel samt att skall arbetaseriöst mot målen i Esbjergdeklarationen.Enligt motion Jo755 (v) bör arbeta för krav på minskadbensinförbrukning inom EU (yrkande 5) samt driva frågan om miljödiesel (yrkande6).Miljöarbetet inom EU diskuteras i motion Jo756 (m) yrkande 6. Motionärernaanför bl.a. att det främst är de gränsöverskridande miljöproblemen som skallhanteras av EU samt att miljöbesluten i EU i första hand bör bygga påminimikrav. EU:s miljöpolitik måste inriktas på att genomföra avregleringar ochmarknadsekonomiska reformer i syfte att stärka konkurrensen och utvecklingen påmiljöområdet. och dess miljöproblem bör vara en prioriterad svenskfråga i EU-sammanhang.Frågan om kemikaliearbetet inom EU tas även upp i motion Jo778 (v) yrkande 5.Sveriges utgångspunkt bör enligt motionärerna vara ett bibehållet starkt ochtydligt nationellt miljöarbete. Vidare påtalas bl.a. att nya gemensamma EU-regler alltid bör baseras på det land som har den högsta miljö- ochhälsoskyddsnivån.I motion Jo784 (c) anförs att det är viktigt att inte sänker sinamiljöambitioner på miljöområdet och att dessutom bör stödja andramedlemsländer som har höga miljöambitioner (yrkande 10). En vitbok börutarbetas med genomgång av vad som krävs av EU:s politik på olika områden ochav hur förenliga nuvarande direktiv är med en ekologiskt hållbar utveckling(yrkande 12). bör verka för att Europeiska kommissionen utarbetarriktlinjer för miljökonsekvensbeskrivningar av direktiv och standarder (yrkande13). Regeringen bör driva kretsloppsanpassning av varuflödena som enprioriterad fråga i EU (yrkande 14). Inför revideringen avmiljöhandlingsprogrammet finns det några viktiga principiella frågeställningarsom bör drivas av , t.ex. att varje medlemsland bör utarbetaaktionsplaner för att uppnå miljöhandlingsprogrammets mål och attmedlemsstaterna bör granska redogörelsen av hur dessa mål uppnås. Detnya sjätte miljöhandlingsprogrammet bör dessutom innehålla förslag someliminerar svårigheterna med att integrera miljön i andra politikområden samten utökad användning av ekonomiska styrmedel (yrkande 15). Det behövs enorganisation på EU-nivå för att granska genomförandet och effektiviteten hosEU:s miljölagstiftning i dess helhet. Denna uppgift kan ges t.ex. till EU:smiljöbyrå (yrkande 16). Regeringen bör med kraft inom EU verka för attkostnaderna för återställning av sura sjöar, vattendrag och marker skallbelasta dem som förorsakat skadorna (yrkande 31).I motion K715 (kd) yrkande 5 anförs att beslut inom EG om miniminivåer förmiljöavgifter på koldioxid och andra miljöskadliga utsläpp skall kunna fattasmed kvalificerad majoritet.I motion Jo525 (c) yrkande 2 betonas vikten av att i EU skapa ett gemensamtretursystem. Enligt motion Jo746 (mp) yrkande 2 måste regeringen verka för attEU inför strängare regler för avfallstransporter. Samma yrkande framförs imotion Jo776 (mp) yrkande 2.I motion So346 (c) yrkande 4 anförs att det är synnerligen angeläget attSverige i översynen av EU-reglerna på kemikalieområdet kraftfullt arbetar föratt amalgam skall avvecklas i hela Europa.MiljögarantinEnligt motion Jo747 (mp) yrkande 9 bör en utgångspunkt vara att miljögarantinär en garant för medlemsländer med strängare miljöregler. Om miljögarantin integår att tillämpa för preventiva åtgärder (dvs. förbjuda eller begränsa ett ämneinnan allvarlig förorening uppstått), på grund av de hårda kriterier som omgerregeln, måste den ändras med hänvisning till , . Iyrkande 10 i samma motion anförs att tolkar det s.k.begränsningsdirektivet (76/769/EEG) som minimiliknande.