bet · GL01KU29 · 1998-03-24 00:00:00 — I betänkandet behandlas nio motioner som har väckts under de allmännamotionstiderna 1996 och 1997 och som har anknytning tilllagstiftningsprocessen. Utskottet behandlar i olika avsnitt frågor omutmönstrande av ordet ras ur all lagstiftning, om lagstiftningen och denkommunala självstyrelsen, om källhänvisningar i ,om en jämställdhetsbestämmelse i riksdagsordningen, om ett stärktmedborgarinflytande och om de demokratiska effekterna av det svenska EU-medlemskapet.Med anledning av motionen (mp) om utmönstrande av ordet ras ur lagstiftningenförordar utskottet ett tillkännagivande till regeringen om att regeringen iinternationella sammanhang bör verka för att ordet ras, använt om människor, iså stor utsträckning som möjligt undviks i officiella texter. Regeringen börockså göra en genomgång av i vilken utsträckning begreppet ras förekommer isvenska författningar, som inte grundas på internationella texter, och där såär möjligt föreslå en annan definition.Övriga motioner avstyrks.Till betänkandet är fogade sex reservationer. 1996/97:K202 av m.fl. (m) vari yrkas10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om respekt för självstyrelse.1996/97:K535 av m.fl. (mp) vari yrkas att riksdagenbeslutar utmönstra ordet ras ur all lagstiftning.1997/98:K202 av m.fl. (m) vari yrkas15. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om stärkt självstyrelse.1997/98:K211 av Skånberg och () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omatt källhänvisning bör ingå i Statens offentliga utredningar.1997/98:K216 av och () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om enutredning i syfte att grundlagsfästa subsidiaritetsprincipen.1997/98:K253 av och () vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att tillsätta en parlamentarisk kommitté för att utreda dedemokratiska effekterna av det svenska medlemskapet i EU och formulera enlångsiktig strategi för att uppnå en starkare svensk hållning i EU,1997/98:K258 av m.fl. (fp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om generella direktiv till statliga utredningar om ökad makt för deenskilda människorna,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en konsekvent tillämpning av närhetsprincipen,1997/98:K517 av () vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om hur subsidiaritetsprincipen kan tillämpas i praktisk verksamhet,1997/98:A807 av m.fl. (v) vari yrkas2. att beslutar ge talmanskonferensen i uppdrag att utreda fråganom en övergripande tilläggsbestämmelse om jämställdhetsperspektivet iriksdagsordningen. Utmönstrande av ordet ras ur all lagstiftningMotionenI motion 1996/97:K535 av m.fl. (mp) begärs att riksdagenbeslutar utmönstra ordet ras ur all lagstiftning. Motionärerna påpekar attbegreppet ras i fråga om människor förekommer på ett tjugotal ställen i Svenskförfattningssamling, bland annat på flera ställen i grundlagen. Motionärernafinner det märkligt att lagtexten är utformad på detta sätt. På alla ställendär man talar om ras som diskrimineringsgrund räknas nämligen hudfärg ochetnisk tillhörighet också upp. Motionärerna anser att den medicinska ochbiologiska forskningen inte ger något stöd för definitionen ras och attbegreppsanvändningen endast kan försvaras med följande argument: 1. Begreppetras är etablerat i folkmun och alla vet vad som åsyftas. Det finnsideologiska skäl att hävda rasbegreppet i fråga om människor. Motionärernaanser att båda dessa argument är förkastliga och att man måste beakta attgrunden för begreppsmyntningen utgörs av fördomar, även om de personer som talar om raser inte nödvändigtvis är rasister. Ett ytterligare skäl attinte använda begreppet ras i fråga om människor i författningar är attanvändningen sker på rasistens villkor. Motionärerna förslår att man strykerordet ras i alla författningar och att diskriminering definieras med ?orättviseller kränkande behandling på grund av hudfärg, nationellt eller etnisktursprung eller trosbekännelse?.I motion 1997/98:K17 hemställer m.fl. (fp) att riksdagenbeslutar att ordet ras skall utgå i förslaget till 13 § personuppgiftslag.Motionärerna anser att begreppet ?etniskt ursprung? mer korrekt anger varifrånpersonen i fråga härstammar. Utskottet behandlar detta yrkande i betänkande1997/98:KU18 Personuppgiftslag.BakgrundBegreppet ras i fråga om människor förekommer i svensk lagstiftning i bl.a.lagen (1964:169) om straff för folkmord, i bestämmelser om hetsmot folkgrupp (16 kap. 8 § BrB) och olaga diskriminering (16 kap. 9 § BrB) samti åtalsbestämmelsen i 5 kap. 5 § BrB och bestämmelsen i 29 kap. 2 § BrB omförhöjt straffvärde vid rasistiska brott. Begreppet förekommer också i lagen(1994:134) om etnisk diskriminering, i regeringsformens bestämmelser ombegränsning av föreningsfriheten för rasistiska organisationer (2 kap. 14 § RF)och förbud mot rasdiskriminering (2 kap. 15 § RF) samt itryckfrihetsförordningens bestämmelse om hets mot folkgrupp somtryckfrihetsbrott (7 kap. 4 § 11 p. Vidare har olikaEuroparådskonventioner föranlett att ordet ?ras? införts i den internationellaverkställighetslagen (1972:260), lagen (1976:19) om internationellt samarbetevid lagföring för brott och datalagen (1973:289). Flyktingbegreppet iutlänningslagen (1989:529) har utformats i överensstämmelse med 1951 årsGenèvekonvention, i vilken talas om ?förföljelse på grund av sin ras?. Även EG-rättsakter innehåller begreppet ?ras?, t.ex. det s.k. TV-direktivet, direktiv89/552/EEG, och dataskyddsdirektivet, direktiv /46/EG.När det gäller definitionen av begreppet ras är det i huvudsak den definitionsom gjordes i förarbetena till stadgandet om straff för hets mot folkgruppinför omarbetning av 16 kap. 8 § BrB och 7 kap. 4 § TF som legat tillgrund för begreppet även i senare bestämmelser. hade brottsbalkensbestämmelse om hets mot folkgrupp följande lydelse:Hotar, förtalar eller smädar någon offentligen folkgrupp med viss härstamningeller trosbekännelse, dömes för hets mot folkgrupp till fängelse i högst två åreller, om brottet är ringa, till böter.Som exempel på befolkningsgrupper som kunde vara föremål för brottet nämndes?judar, zigenare, samer samt utlänningar som slagit sig ner här i landet?(prop. 1970:87 s. 8 med hänvisning till då gällande rätt).När ratificerade FN:s konvention av omavskaffande av alla former av rasdiskriminering utvidgades genom lagstiftningår 1970 tillämpningsområdet för hets mot folkgrupp. Avsikten var att bringasvensk lagstiftning i överensstämmelse med artikel 4. Enligtdenna artikel fördömer konventionsstaterna all propaganda och allaorganisationer som grundar sig på uppfattningar eller teorier att någon raseller persongrupp av viss hudfärg eller visst etniskt ursprung är överlägsennågon annan eller som försöker rättfärdiga eller främja rashat ellerdiskriminering i någon form. Bestämmelsen om hets mot folkgrupp i 16 kap. 8 §har numera följande lydelse, vilken såvitt avser de kategorier som bereds skyddi allt väsentligt är oförändrad sedan 1970 års lagändring:Den som i uttalande eller i annat meddelande som sprids hotar eller uttryckermissaktning för folkgrupp eller annan sådan grupp av personer med anspelning påras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse, döms förhets mot folkgrupp till fängelse i högst eller, om brottet är ringa,till böter.Med ras åsyftas enligt proposition 1970:87 ?de grupper av människosläktet sombrukar upptas i antropologiska rasindelningar. Dessa grundar sig på skillnaderi vissa ärftliga fysiska egenskaper bl.a. pigmentering och ansiktsform?. Medfolkgrupp av visst etniskt ursprung avses ?folkgrupp vari medlemmarna har ettrelativt enhetligt kulturmönster?. Enligt propositionen torde t.ex. samer kunnaräknas dit liksom i betydande grad folkgrupper vars medlemmar var av sammanationalitetstillhörighet. En folkgrupp torde i det enskilda fallet ofta kunnainordnas under mer än en av de nämnda kategorierna. Exempelvis kan en folkgruppav visst etniskt ursprung tänkas utgöra också en folkgrupp med viss hudfärg(prop. s. 37 och 38).I förarbetena till förbudet mot rasdiskriminering i 2 kap. 15 § RF hänvisasbeträffande definitionen av ras till proposition 1970:87 s. 37 (jfr SOU 1975:75s. I ett par remissyttranden hade förordats att ordet ras skulle utgå urgrundlagstexten, bl.a. med hänvisning till att dess vetenskapliga betydelse varosäker och att förekomsten av ordet ras lätt kunde ge uppfattningen att yttreolikheter mellan människor eller folkgrupper tillmättes en mera djupgåendebetydelse. Departementschefen invände häremot att ordet ras förekom både igällande svensk rätt (16 kap. ) och i olika internationelladokument, bl.a. FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna,, om medborgerliga och politiska rättigheteroch FN:s konvention om avskaffande av alla former av rasdiskriminering.Departementschefen ansåg vidare att det var obestridligt att systematiskdiskriminering av människor på grund av omständigheter av det slag som vanligenbetecknas med uttrycket ras var en realitet på många håll i världen. Vad gälldeden andra av remissinstanserna nämnda grunden för kritik mot användning avordet ras framhöll departementschefen att syftet med den föreslagnabestämmelsen just var att på tydligaste möjliga sätt framhålla att deskillnader mellan människor som brukar anges med hjälp av ordet ras varbetydelselösa (prop. 1975/76:209 s. 157).I detta sammanhang kan nämnas att en fastslog attnationella, kulturella, religiösa, geografiska och språkliga grupper felaktigtblivit kallade för raser, och man rekommenderade införandet av begreppet?etnisk grupp? såsom mindre belastat. Kommitténs slutsatser blev dock föremålför kritik och som framgått av den ovan lämnade redovisningen förekommer ordetras i flera FN-dokument (Hannaford: Race, The History of an in the West,s. 386 f).En expertgrupp med svenska forskare har i skriften ?Vi och dom?, utgiven avKungl. , gjort en sammanställning av de senastegentekniska forskningsresultaten vad gäller människans mångfald. Skriftensärende är att med utgångspunkt i den nya molekylära genetiken diskuterabegreppen ?folk?, ?folkslag?, ?raser?, ?etniska grupper?, m.m. Expertgruppenpåpekar bl.a. att några rena ?raser? aldrig har funnits och inte hellernågonsin kommer att uppstå. ?Absoluta, genetiskt betingade olikheter existerarinte mellan kulturellt definierade grupper av människor. En variation finns,men den kan inte uttryckas som annat än statistiska skillnader i frekvensen avvissa gener som förekommer i olika varianter. Dessutom är dessa skillnaderförvånansvärt små? (a.a. s. 60). Vetenskapens budskap är enligt expertgruppenatt varje människa är genetiskt unik och att huvuddelen av den genetiskamångformigheten finns mellan individer inom en grupp. Varje gränsdragningmellan folkslag och raser blir därför ur biologisk synpunkt godtycklig,sammanfattar expertgruppen.RemissyttrandenMotionen har remitterats för yttrande till , Kungl.vetenskapsakademien samt till samordnaren för svensk översättning vidEuropeiska kommissionen, översättaren har anfört följande.Svenska språknämnden är klar över att användningen av ordet ras kan tjäna ickeönskade syften. Nämnden kan däremot inte ta ställning till huruvida ordet rasär mer eller mindre vetenskapligt förankrat än andra uttryck i lagtext.Svenska språknämnden kan av följande skäl inte förorda en utmönstring av ordetras ur lagstiftningen.1. Rent verbala reformer leder sällan till någon verklig förändring.2. Ordets internationella användning i motsvarande sammanhang talar för att detbör bibehållas även i svensk text. Det kan uppstå tveksamhet om Sverigeskonventionstrohet om vi i svenska författningar som grundas på internationellaöverenskommelser tar bort den svenska översättningen av konventionstextens?race? etc.Rent språkligt kan tilläggas följande. Redan motionärerna själva använder ordenrasism och rasist, vilka uppenbarligen skulle hänga i luften om självagrundordet ras skulle avskaffas. Ordbetydelser är i regel komplexa. Typiskt förvardagsspråkets ord är att de ofta har en betydelse med vaga gränser runt entillräckligt tydligt kärna. Ordet ras torde för de flesta i ha en merakonkret innebörd än tänkbara alternativ som ?etnisk tillhörighet?. Att då ilagrum ersätta det mera expressiva ordet med ett mer abstrakt uttryck kan lättleda till att effekten av lagtexten minskar. Ordet ras lär dessutom vara ettför de flesta svenskar negativt laddat ord vilket gör att en utmönstring urlagtext på ett mera allmänt plan kan försvaga det negativa i ord somrastänkande, rasdiskriminering, rashets. Också ord med motsatt laddning somantirasism och antirasist kan få en uppluckrad betydelse för gemene man.Eftersom dessutom ordet ras används av rasister kan det finnas skäl attutnyttja det i texter som är avsedda att motverka rasism, att bekämparastänkande.Kenneth påpekar i sitt remissvar att ordet ras (och dess motsvarighetpå olika språk) använt om människor förekommer i en rad internationelladokument, bl.a. i Europarådskonventioner, , FN-konventioneroch Olympiska stadgan. Ordet ras förekommer också i alla typer av EG-rättsakter. uppger att man också inom haraktualiserat frågan om det olämpliga i användningen av ordet ras i offentligatexter. I en resolution med anledning av ett meddelande från kommissionen omrasism, främlingsfientlighet och antisemitism uttalade parlamentet följande.Begreppet ras har ingen vetenskaplig grund vare sig genetiskt ellerantropologiskt och tjänar därför endast till att underblåsa etnisk, nationelleller kulturell diskriminering på grund av hudfärg, då det grundar sig på denfelaktiga uppfattningen att det finns etablerade, hierarkiskt indelade ?raser?.Termen bör därför undvikas i alla offentliga texter. (Europeiska gemenskapernasofficiella tidning nr C 152, 27/05/1996, s. 57).Detta uttalande har såvitt kunnat bedöma inte fått någrakonsekvenser vare sig i parlamentets egna texter eller i texter från de övrigainstitutionerna. En anledning härtill torde vara dels att ordet redanförekommer på många ställen i EU:s egen lagstiftning, dels att ordet förekommeri många internationella texter av betydelse för arbetet inom EU. En annananledning kan vara att det är så vanligt med avledningar och sammansättningarsom rasism, rasist, rashat, rasfördomar, vilket gör det svårt att undvikasjälva grundordet.Kenneth anser att det är olämpligt att utmönstra ordet ras ur svensklagstiftning och att man i stället bör försöka finna ett sätt att markera attbegreppet är irrelevant när det gäller människor. i ett översättarper-spektiv är det nämligen svårt att inte återge engelskans race, franskans raceeller tyskans Rasse med svenskans ras. bedömer det som omöjligtatt undvika användningen av ordet i de svenska EU-texterna så länge som övrigaspråk använder begreppet. En konsekvens av detta torde vara att ordet ras ocksåfortsättningsvis skulle komma att användas i svenska EU-förordningar. kan inte uttala sig om huruvida kommissionen och domstolen skulleacceptera att ordet inte användes i svenska författningar som genomför EU-direktiv där ordet ras förekommer. Han anser det därför osannolikt att ordethelt skulle kunna utmönstras ur svensk lagstiftning. Han förordar i stället finner en väg att i lagtexten signalera att rasbegreppet saknarvetenskaplig grund. Detta skulle kunna göras genom att ordet ras sätts inomanföringstecken, ett medel man brukar använda för att markera att ett ord ärsuspekt från en eller annan synpunkt.Kungl. har anfört i huvudsak följande.Begreppet ras används alltjämt inom biologin för att särskilja olika grupperinom vissa arter av djur. För människan kan dock ingen vetenskapligt hållbardefinition formuleras som skulle kunna utgöra grund för indelning av människori skilda raser. Från biologisk synpunkt finns därför ingen grund för attanvända ordet ras om människor.Detta uttalande grundas enbart på överväganden och slutsatser somkan dras från en vetenskaplig betraktelse av den nu aktuella frågan. Akademiensaknar anledning att ingå på synpunkter som av andra skäl kan läggas påformuleringen av [regler om hets mot folkgrupp].Utskottets bedömningSåsom den ovan redovisade utredningen visar finns det ingen vetenskaplig grundför att dela in människor i skilda raser och ur biologisk synpunkt följaktligenheller ingen grund för att använda ordet ras om människor. Inte desto mindreförekommer ordet ras på flera håll i svensk lagstiftning. Utskottet konstaterardock att detta så gott som uteslutande är fallet när det är fråga omförfattningar som grundas på internationella konventioner eller författningarsom genomför EG-direktiv. Det är därför inte möjligt för att, sommotionärerna begär, nu besluta att utmönstra ordet ras ur all lagstiftning.Utskottet delar emellertid motionärernas uppfattning att användningen av ordetras i författningstexter riskerar att underblåsa fördomar. Regeringen bördärför i internationella sammanhang verka för att ordet ras, använt ommänniskor, i så stor utsträckning som möjligt undviks i officiella texter, ilikhet med vad som också förordas i ovan återgivnaresolution . Regeringen bör också göra en genomgång av i vilkenutsträckning begreppet ras förekommer i svenska författningar, som inte grundaspå internationella texter, och där så är möjligt föreslå en annan definition.Vad utskottet här anfört om användningen av ordet ras i författningar börriksdagen med anledning av motion 1996/97:K535 (mp) som sin mening geregeringen till känna.Lagstiftningen och den kommunala självstyrelsenMotionernaI motionerna 1996/97:K202 yrkande 10 och 1997/98:K202 yrkande 15 hemställerModerata samlingspartiet att regeringen ges till känna vad som i motionenanförs om respekt för självstyrelse resp. stärkt kommunalsjälvstyrelse. Enligt motionärerna har varken grundlagen eller Lagrådetsrekommendationer avhållit den socialdemokratiska regeringen från attdriva igenom lagstiftning som uppenbart urholkat principen om kommunalsjälvstyrelse. Införandet av ett nytt utjämningssystem för kommuner ochlandsting är bara ett exempel på det. Även i andra avseenden är den kommunalasjälvstyrelsen i fara, anför motionärerna. En rad förslag har på senare tidförts fram, vilka alldeles uppenbart inskränker kommunernas rätt tillsjälvstyrelse. Motionärerna anser att det är av största vikt att regeringenrespekterar den kommunala självstyrelsen i lagstiftningsarbetet och redovisarsina överväganden mot bakgrund av grundlagens portalparagraf 1 kap. 1 §, enligtvilken folkstyrelsen förverkligas inte bara genom ett representativt ochparlamentariskt statsskick utan också genom självstyrelse.BakgrundI regeringsform sägs att det i riket finns primärkommuner ochlandstingskommuner, att beslutanderätten i kommunerna utövas av valdaförsamlingar (1 kap. 7 §) och att det för den offentliga förvaltningen finnsbåde statliga och kommunala förvaltningsmyndigheter (1 kap. 8 §). Vidare har iregeringsformens kapitel om rättskipning och förvaltning angetts attförvaltningsuppgift kan anförtros åt kommun (11 kap. 6 §).Vid tillkomsten av regeringsform underströks att den kommunalasjälvstyrelsen utgör en av grundstenarna för den svenska demokratin (bet.1973:KU26 s. 39). Uttrycket för detta är regeringsformens portalparagraf därdet sägs att den svenska folkstyrelsen förverkligas genom ett representativtoch parlamentariskt statsskick och genom självstyrelse (1 kap. 1 §).I kommunallagen (1991:900) uttrycks principen om självstyrelse genom1 kap. 1 § där det anges att kommuner och landsting på den kommunalasjälvstyrelsens grund sköter de angelägenheter som anges i lagen eller isärskilda föreskrifter. I förarbetena till kommunallagen (prop. 1990/91:117 s.23) framhålls att det i grunden handlar om en princip för relationen mellanstaten och den kommunala nivån. Den kommunala självstyrelsen kan dock enligtpropositionen aldrig vara total. Regeringsformen ger sålunda stöd för attriksdagen genom lag bestämmer grunderna för kommunernas och landstingensorganisation och verksamhetsformer och för den kommunala beskattningen. avgörs alltså ytterst av formerna för samverkan mellan statenoch den kommunala sektorn, heter det i propositionen.KommittéförordningenEnligt 13 § kommittéförordningen (1976:119) skall i alla utredningsbetänkandensom behandlar kommunala eller landstingskommunala verksamhetsområden redovisasen bedömning av vilka effekter kommitténs förslag medför för den kommunalasjälvstyrelsen.Kommittén om den kommunala självstyrelsens grundlagsskyddRegeringen beslutade att tillkalla en parlamentarisk kommittémed huvuduppgift att analysera innebörden av den kommunala självstyrelsen ochbeskattningsrätten och dess förhållande till grundlagsbestämmelserna. Kommitténhar överlämnat betänkandet Den kommunala självstyrelsen ochgrundlagen (SOU 1996:129). Kommittén har funnit att ett kommunaltsjälvstyrelseansvar bör utgöra en betydelsefull faktor vid avvägningen avansvarsfördelningen mellan statliga och kommunala organ, och att en allmänsträvan bör vara att så långt det är möjligt låta offentliga beslut fattas sånära medborgarna som möjligt. För att säkerställa att konsekvenserna för denkommunala självstyrelsen av olika typer av åtgärder blir föremål för sånoggranna överväganden som är önskvärt föreslår kommittén att regeringsformenkompletteras med en föreskrift om att principen om självstyrelse skalltillmätas särskild betydelse vid all normgivning som rör kommunerna ochlandstingen. Med en sådan bestämmelse säger sig kommittén vilja dels ge uttryckför betydelsen av att offentliga beslut fattas så nära medborgarna som möjligt,dels markera vikten av att självstyrelseintressena alltid beaktas inormgivningssammanhang. I samma syfte föreslår kommittén att väsentligabestämmelser om kommuner och landsting samlas i ett särskilt kapitel i RF. Ibetänkandet görs också under rubriken om den kommunala självstyrelsen(avsnitt 4) en genomgång av viss lagstiftning som föranlett debatt om denkommunala självstyrelsens grundlagsskydd.Betänkandet har remissbehandlats och är föremål för beredningi Regeringskansliet.Kommittén med uppgift att följa upp och utveckla det nya utjämningssystemet förkommuner och landstingI tillkallades en parlamentarisk kommitté med uppgift att följaupp och utvärdera samt lämna förslag i syfte att utveckla det kommunalautjämningssystemet (dir. 1995:118). Kommittén skall lägga fram sitt samladeförslag till förändringar . Regeringens avsikt är attförslag sedan skall föreläggas i sådan tid att förändringar kan trädai kraft år 2000.Tidigare riksdagsbehandlingEn motion (m) med begäran dels om sådana ändringar av gällande lagstiftning attden kommunala självstyrelsen återupprättas, dels om att alla kommanderegeringsförslag som berör verksamhet skall innehålla en redovisningav det sätt på vilket den kommunala självstyrelsen påverkas, behandlades avutskottet . Utskottet avstyrkte det förstnämnda motionsyrkandet medhänvisning till att regeringens beredning av betänkandet om den kommunalasjälvstyrelsen och grundlagen borde avvaktas. Vidare ansåg utskottet att detandra yrkandet var tillgodosett genom kommittéförordningens bestämmelse om attalla utredningsbetänkanden som behandlar kommunala eller landstingskommunalaverksamhetsområden skall innehålla en bedömning av vilka effekter kommitténsförslag medför för den kommunala självstyrelsen (bet. 1997/98:KU5 s. 9).Riksdagen följde utskottet.Utskottets bedömningBetänkandet Den kommunala självstyrelsen och grundlagen (SOU 1996:129) ärfortfarande föremål för beredning i . Utskottet vidhåller sininställning att denna beredning bör avvaktas innan tar ställning tillfrågan om stärkt självstyrelse och avstyrker motionerna 1996/97:K202(m) yrkande 10 och 1997/98:K202 (m) yrkande 15.Källhänvisningar i offentliga utredningarMotionenTuve Skånberg och (båda kd) påpekar i motion 1997/98:K211att , SOU, utgör betydelsefulla faktakällor förpolitiker, journalister, gymnasister, den intresserade allmänheten ochforskare.