bet · GM01BoU1 · 1998-11-26 00:00:00 — Den skalldessutom präglas av valfrihet där familjer gesmöjlighet att välja den boendeform som passar dembäst. Härigenom skapas också en boendemiljö som kanbidra till jämlika och värdiga levnadsförhållandenför alla människor och som särskilt främjar en goduppväxtmiljö för barn och ungdomar. Enligt förslagetskall boendepolitiken dessutom utgöra en del av enkristdemokratisk familjepolitik.Det är enligt motion 1998/99:Bo227 (s) viktigt attfortsätta den sociala bostadspolitiken. Det innebäratt bostaden inte skall vara en handelsvara utan ensocial rättighet. Bostadspolitiken bör enligtmotionen därför ges en inriktning så att denskapar förutsättningar för en bostadsproduktion som motsvararbehoven,leder till förbättringar av såväl inom- som utomhusmiljön,bidrar till att fastighetskapitalet underhålls,minskar segregationen mellan olika befolkningsgrupper samtminskar boendekostnaderna.Med anledning av vad som i motionerna förordatsbeträffande inriktningen av bostadspolitiken villutskottet anföra följande.Riksdagens ställningstagande innebär,som redovisats ovan, att en bred riksdagsmajoritetnu står bakom de övergripande bostadspolitiskamålen. Målen som sådana bör enligt utskottets meningdärför kunna ligga till grund för debostadspolitiska övervägandena framöver.Det frågan närmast får anses gälla med dennautgångspunkt är hur de övergripande målen skallpreciseras och konkretiseras samt vilken vikt sombör fästas vid de olika delmomenten i dem. Utskottetser mot bakgrund härav de nu aktuella motionernanärmast som ett uttryck för hur motionärerna villprioritera sina insatser på det bostadspolitiskaområdet.Mot bakgrund av vad som förordats i motionerna villutskottet erinra om att de bostadspolitiska målenhar preciserats på flera områden i denbostadspolitiska propositionen (prop. 1997/98:119).Det gällde bl.a. beträffandebostaden som en social rättighet,bostadspolitikens inriktning för att skapa förutsättningar föralla att växa upp och leva i en stimulerande och trygg miljö,de boendes inflytande över den egna bostaden m.m.,en bostadspolitik som utvecklas inom ekologiskt hållbararamar,utformning av boendemiljön för att bidra till att skapajämlika och värdiga bostadsförhållanden samtutformning av bostadspolitiken så att social, ekonomisk ochetnisk integration främjas.Det är utskottets uppfattning att även depreciseringar som här redovisats ligger väl i linjemed vad som har förordats i motionerna. Även om detnaturligtvis finns enskildheter som skiljer demsåväl sinsemellan som från vad som i propositionenredovisats är dessa skiljaktigheter inte sådana attde nu bör föranleda något nytt riksdagensställningstagande i frågan. Motionerna 1998/99:Bo209(m) yrkande 1, 1998/99:Bo227 (s), 1998/99:Bo237 (kd)yrkande 1 samt motion 1998/99:N329 (m) yrkande 3avstyrks sålunda.Förslag som syftar till att sänka boendekostnadernaförs fram i två motioner.Med hänvisning till att boendekostnaderna ihyresrätt har ökat mer än i andra upplåtelseformerföreslås i partimotion 1998/99:Bo208yrkande 1 att en utredning skall tillsättas somsyftar till att visa hur rättvisa kan uppnås iboendet. Utredningen skall enligt förslaget bl.a.överväga hur förutsättningar skall kunna skapas såatt alla kan efterfråga en rimlig boendestandardtill rimliga kostnader. Enligt motionens yrkande 2bör den nuvarande byggkostnadsdelegationen motbakgrund härav omvandlas till enboendekostnadsdelegation. För att delegationen skallkunna fylla denna nya uppgift förordas dessutom attsammansättningen av den skall breddas så att ocksåstat, kommun, byggentreprenörer, bostadsföretag ochboendeorganisa-tioner tar del i arbetet.Det kan naturligtvis finnas anledning att från tidtill annan se över de förhållanden som påverkarboendekostnaderna. måste det anses varaväl känt vilka faktorer som ligger bakom dagensboendekostnader. På flera områden pågår ocksåutredningsinsatser - bl.a. vad gällerfastighetsskatten och fastighetstaxeringen - som seröver faktorer av betydelse för kostnaderna iboendet. Utskottet delar mot bakgrund härav intemotionärernas uppfattning om behovet av att nutillsätta en boendekostnadsdelegation med deninriktning och utformning som föreslås i motion1998/99:Bo208 (v). Motionens yrkanden 1 och 2avstyrks.De extremt höga boendekostnaderna gör enligtmotion 1998/99:Bo219 (kd) att människor inte har rådatt bo i nyproducerade bostäder. Bakom dennautveckling ligger enligt motionen framför allt höjdaskatter och avgifter. Åtgärder för att sänkaboendekostnaderna i till samma nivå som iövriga bör därför sättas in.Utskottet är inte på de i motionen angivnagrunderna berett att ställa sig bakom förslaget imotion 1998/99:Bo219 (kd). De exempel på faktorersom i motionen anges ligga till grund förboendekostnaderna är, som framgår ovan, i väsentligadelar föremål för utredning. Utskottet vill ianslutning härtill också peka på de sänkningar avfastighetsskatten som dels redan gjorts, delsföreslagits för hyres- och bostadsrättshus. Motionenavstyrks med hänvisning härtill.Den europeiska bostadsmässa som skall genomföras iSverige är enligt motion 1998/99:Bo224 (s)ett utmärkt tillfälle att föra samman teknik ochmänniska. Det innebär enligt motionen attsamhällsplanering, bostadsförsörjning och byggandeskall utgå från en helhetssyn där människan sätts icentrum, något som också bör prägla bostadsmässan.Samtidigt måste enligt förslaget ungdomar ochungdomars boende ges en plats inom ramen för mässan.Regeringen har tillkallat en särskild utredare meduppgift att aktivt och i samarbete med byggsektornsaktörer arbeta för ett genomförande av en europeiskbostadsmässa i . Av direktiven framgår attsyftet med bostadsmässan bl.a. är att visa godaexempel på hur byggnader och byggda miljöer kananpassas till kretsloppssamhällets krav på sundinomhusmiljö, god tillgänglighet för alla och godkvalitet i utformningen. Direktiven i denna del gerenligt utskottets mening i mångt och mycket uttryckför den helhetssyn på byggande och boende somförespråkas i motionen. Det finns enligt utskottetsmening mot bakgrund härav förutsättningar för attbostadsmässan kommer att få en inriktning ochutformning som i väsentliga delar svarar mot vad somföreslås i motion 1998/99:Bo224 (s). Motionen bördärför inte nu föranleda någon åtgärd.De kommunala bostadsföretagenFrågor om de kommunala eller allmännyttigabostadsföretagens roll på bostadsmarknaden tas upp iett antal motioner. De frågor som aktualiseratsgäller dels vilka krav som bör ställas påallmännyttiga bostadsföretag, dels vad som bör gällavid försäljning av bostäder ägda av dessa företag.Tre motionsförslag tar upp frågan om de kommunalabostadsföretagens roll på bostadsmarknaden och vilkakrav som bör ställas på de bolag som skall betecknassom allmännyttiga.I motion 1998/99:Bo407 (s) yrkande göra ett tillkännagivande om behovet avallmännyttiga bostadsföretag. Motionärernaframhåller att dessa företag svaratför en viktig del av bostadsförsörjningen i Sverigeoch att de fortfarande fyller en viktig funktion förbruksvärdessystemet och hela den socialabostadspolitiken. Allmännyttan skall enligt vad somanförs i motionen drivas utan enskilt vinstsyfte,hyrorna skall vara baserade på självkostnaden ochett demokratiskt inflytande skall erbjudas.Även i partimotion 1998/99:Bo208framhålls att de allmännyttiga bostadsföretagen haften avgörande roll för utvecklingen av den socialabostadspolitiken. I motionen anförs att staten måsteklargöra gränserna för hur kommunerna skall kunnautnyttja sitt ägande. Enligt vad som föreslås imotionens yrkande 5 bör en tydlig definition somreglerar begreppet allmännyttigt bostadsföretaginföras i kommunallagen och avse företag därkommunerna äger av aktierna. Motionärernaföreslår vidare att självkostnadsprincipen skallgälla vid hyressättning i företagens bostadsbeståndoch att avkastningen från företagen inte fåröverstiga vad som motsvarar räntan på långfristigalån.Motsvarande förslag om att staten skall sättagränser för hur kommunen skall kunna utnyttja sinabostadsföretag läggs fram i motion 1998/99:Bo232(s). Även i denna motion föreslås att begreppetallmännyttigt bostadsföretag ges en klar definitioni kommunallagen. Motionärerna anser vidare att dessaföretag skall ges ett tydligt uppdrag att erbjudaunga människor bostäder och att de skall gehyresgästerna inflytande över förvaltningen.Förslag med innebörden att utförsäljning avkommunala bostadsföretag bör underlättas läggs frami tre motioner.I motion 1998/99:Bo209 (m) yrkande göra ett tillkännagivande med dennainriktning. Motionärerna framhåller att det inte ärnödvändigt för en kommun att äga stora delar av detlokala fastighetsbeståndet för att kunna uppfyllasitt bostadspolitiska ansvar. Tvärtom kan ettsådant innehav leda till snedvriden konkurrens ochtill omfattande ekonomiska problem för kommunen. Föratt komma till rätta med de svårigheter som detkommunala bostadsinnehavet förorsakat föreslårmotionärerna att de statliga restriktionerna mot enutförsäljning bör avskaffas. I motionen föreslåsdessutom att statligt bistånd till en kommun meddålig finansiell ställning på grund av ettbostadsbolag skall förutsätta att kommunen redovisaren plan för avyttringen av bostadsbolaget. Även imotion 1998/99:Bo201 (m) lämnas förslag om attkommunerna skall kunna försälja sina bostadsföretagutan ekonomiska sanktioner från staten. Motsvarandeståndpunkt intas i motion 1998/99:Bo237 (kd). Imotionens yrkande 20 föreslås att medhänvisning till den kommunala självbestämmanderätteni ett tillkännagivande ifrågasätter varje regel somhindrar kommunerna att sälja sina bostadsföretag.Motion 1998/99:Bo407 (s) har en annan utgångspunktnär det gäller försäljningen av allmännyttigaföretags fastigheter. I yrkande 6 föreslås att enöversyn av konsekvenserna av en ökad utförsäljningav allmännyttiga bostadsföretag skall göras. Iyrkandena 3 och 5 föreslås att skallbegära förslag till regler som garanterar attmedborgarnas tillgångar eller insatskapital interealiseras bort vid försäljning av allmännyttigabostadsföretag. Motionärerna menar att när enförsäljning av ett kommunalt bostadsinnehav ändåkommer till stånd bör marknadsvärdet vara avgörandeför prisnivån. Innebörden i yrkandena 3 och 5 är attvid försäljning av kommunalt ägda bostadsfastighetertill en bostadsrättsförening bör priset fastställasmed ledning av lägenheternas samlade värde sombostadsrätter.Kommunernas bostadspolitiska ansvar har behandlatsav med anledning avpropositionen Bostadspolitik för hållbar utveckling(prop, 1997/98:119, bet. 1997/98:BoU10). Kommunernasfortsatta och betydelsefulla ansvar förbostadsförsörjningen slogs då fast liksom dekommunala bostadsföretagens roll i denna verksamhet.Utan att upprepa allt vad som sades då villutskottet anföra följande.Kommunernas roll när det gällerbostadsförsörjningen förutsätter att de kan ageraaktivt på bostadsmarknaden. En viktig del är attkommunerna i egenskap av fastighetsägare dels kanutgöra ett alternativ till övriga aktörer påmarknaden, dels kan påverka dessa aktörers agerandegenom att utsätta dem för konkurrens. Kommunernasansvar för de på marknaden utsatta grupperna ärsärskilt stort. Enligt utskottets mening talarmycket starka skäl för att värna de ekonomiskaresurser som finns nedlagda i de kommunalabostadsföretagen och som utgör en väsentlig grundför kommunernas bostadspolitiska ansvar och kraft.Stat och kommun har under en mycket lång tidsperiodlagt ned ett stort kapital för att bygga uppföretagen. I den verksamhet dessa företag bedriverhar dessutom kunskaper och processer utvecklats somär en viktig förutsättning för att det allmännaskall kunna bibehålla och utveckla en socialbostadspolitik med en målsättning om enbostadsmarknad för alla.Såsom redovisats i den bostadspolitiskapropositionen bereds inom frågorsom gäller utförsäljningar av kommunalabostadsföretag. Beredningen omfattar också frågan omen legal definition av begreppet allmännyttigtbostadsföretag. Utskottet konstaterar attutgångspunkter för det beredningsarbete som bedrivs,enligt vad som redovisades i den bostadspolitiskapropositionen, är att de kommunala bostadsföretagenskall ges förutsättningar att konsolidera sig. Dettamåste kunna ske också genom försäljningar somtillför företagen nya likvida medel eller förebyggerfortsatta förluster, men att utförsäljningar i stridmed detta syfte även bör motverkas. Olikavägar för hur detta kan åstadkommas kommer attprövas under beredningsarbetet. En annanutgångspunkt vid beredningen är att möjligheternaatt bredda ägandet skall bibehållas.Utskottet anser det väsentligt att det blirklarlagt efter vilka kriterier det skall bedömas omett bostadsföretag skall inta den särställning detinnebär att vara ett allmännyttigt företag. Dessaföretag bör ges ett särskilt skydd mot att deomdanas till andra typer av företag och att derasegendom avyttras i strid med målsättningen förföretagens verksamhet. I detta sammanhang villutskottet uppmärksamma den situationen att kommunalabolag säljer fastigheter för ombildning tillbostadsrätter till priser som innebär att enskildahyresgäster tillförs betydandeförmögenhetstillgångar, vilka bolaget och dessägare, kommuninnevånarna, går miste om. Utskottetanser det angeläget att överlåtelser av denna typsker på sådana villkor att enförmögenhetsomfördelning inte kommer till stånd.Det är angeläget att särskilda överväganden kommertill stånd avseende de av utskottet berördafrågeställningarna. Regeringen bör i samband med detberedningsarbete som äger rum i fråga omutförsäljningar av kommunala bolag uppmärksammafrågeställningarna och återkomma till medde förslag övervägandena ger anledning till. nu anfört bör med anledning avmotionerna 1998/99:Bo407 (s) yrkandena 1, 3, 5 och6, 1998/99:Bo232 (s) samt 1998/99:Bo208 (v) yrkande5 och med avslag på motionerna 1998/99:Bo201 (m),1998/99:Bo209 (m) yrkande 21 samt 1998/99:Bo237 (kd)yrkande 20 som sin mening ge regeringen till känna.Bostadsfinansieringens utformning på längre siktm.m.En långsiktigt hållbar bostadspolitik utansubventioner och politisk intervention måste enligtmotion 1998/99:Bo209 (m) skapas förbostadsmarknaden. Genom att låta bostadsmarknadenfungera som andra marknader anges den mycket välkunna klara sig utan subventioner. Utrymme förboendekostnaderna bör i stället skapas genom sänktaskatter på arbete, företagande och sparande. Denviktigaste bostadspolitiska åtgärden är enligtmotionen därför att för beståndet stegvis heltavveckla subventionssystemen somfastighetsskatten tas bort - yrkande 2. Förnyproduktionen bör denna ordning införas omedelbart- yrkande 3. Dessutom bör neutraliteten mellanupplåtelseformerna återställas - yrkande 5.Även i motion 1998/99:Bo237 (kd) yrkande 12förordas att räntebidragen bör avvecklassamtidigt som fastighetsskatten tas bort. Det stödtill bostadsproduktionen som kan behövas i framtidenbör i stället användas för att slutföra byggandet aväldrebostäder och för att öka tillgängligheten förpersoner med funktionshinder.Med anledning av vad som i motionerna föreslagitsbeträffande bostadsfinansieringens utformning pålängre sikt vill utskottet anföra följande.Dagens räntebidragssystem infördes år 1993.Riksdagen fattade så sent som beslut(bet. 1997/98:BoU10) om att i vissa avseendenreformera systemet. I korthet bygger systemet på attstaten vid nyproduktion lämnar ett räntebidrag meden procentuell andel av en schablonberäknadräntekostnad för investeringen. För ett enskiltprojekt till vilket bidrag har beviljats minskarbidragets storlek med i förväg fastställdaprocentsatser. Dessutom är systemet så konstrueratatt för varje ny årgång som produceras minskar detstatliga bidraget. kommer stödet tillnyproducerade småhus att vara helt avvecklat ochstödet till hyres- och bostadsrättshus att uppgåtill . Denna stödnivå är avsedd att utgöra enkompensation för egnahemsägarnas avdragsrätt.Av det ovan i korthet beskrivnaräntebidragssystemet kommer endast attkvarstå det 30-procentiga stödet till hyres- ochbostadsrättshus. Den avveckling av dagenssubventionssystem som förespråkas i motionernakommer därmed att till stora delar vara genomfördinom . Det finns enligt utskottets meningmot bakgrund härav inte nu tillräcklig anledning attytterligare överväga bostadsfinansieringens framtidautformning. I fråga om de förslag rörandefastighetsbeskattningen som i motionerna kopplatstill förslagen om en avveckling avsubventionssystemet vill utskottet ånyo erinra om desänkningar av fastighetsskatten som dels harbeslutats, dels föreslagits i budgetpropositionen.Utskottet avstyrker med hänvisning till det nuanförda motionerna 1998/99:Bo209 (m) yrkandena 2, 3och 5 samt 1998/99:Bo237 (kd) yrkande 12.Riksdagen har beslutat (bet. 1997/98:BoU10) att ettstatligt stöd skall införas tillmerkostnader för att införa och tillämpa ekologiskthållbar teknik vid ny- och ombyggnader av hyres- ochbostadsrättshus i sammanhållna bostadsområden.Bidraget skall kunna användas för att införakvaliteter som inte direkt kan förräntas avfastighetens ägare. Stödet förutsätts i första handriktas till åtgärder som minskar den fortlöpandebelastningen på miljön. Det lämnas i form av bidragför kostnader som inte ryms inom de schablonbeloppsom bestämmer underlaget för räntebidrag ochkreditgarantier. Bidrag skall kunna uppgå med högst2 /m2 bruksarea för bostadsändamål ovan markupp t.o.m. per lägenhet.I partimotion 1998/99:Bo236 (mp)yrkande 3 föreslås att stödet inte enbart skall varaförbehållet hyres- och bostadsrättshus isammanhållna bostadsområden utan att det också skallkunna utgå till nya lösningar i egnahemsområden.Vid sin behandling av ett motsvarande förslag ominvesteringsbidrag för ekologiska åtgärder våren1998 anförde utskottet att den förordade inrikt-ningen av stödet talade för att bidrag endast lämnastill sammanhållna bostadsområden med flerbostadshus.De tillämpningar av en ekologiskt hållbar teknik somi första hand bör kunna komma i fråga för stöd bordeenligt utskottet vara lösningar som omfattar såmånga hushåll som möjligt. Även den rambegränsningsom föreslås gälla för stödet ansågs tala för attbidragskretsen avgränsades. Utskottet vidhåller sinnyligen uttryckta uppfattning. Motion 1998/99:Bo236(mp) yrkande 3 avstyrks.Slutligen behandlas i detta avsnitt ett förslag iMiljöpartiets partimotion 1998/99:Bo236 (mp) yrkande4 som innebär att som krav för alla former avstatligt stöd vid större ny- och ombyggnader skallgälla att av byggkostnaden skall användasför konstnärlig utsmyckning.I den bostadspolitiska utredningens slutrapport(SOU 1996:156) diskuteras möjligheten att sommotionärerna föreslår införa krav på att en vissandel av produktionskostnaden används förkonstnärlig utsmyckning. Av flera skäl ansågutredningen emellertid att ett sådant krav inte varmotiverat. Utredningen hänvisade bl.a. till dekraftigt varierande behoven och möjligheterna tillkonstnärlig utsmyckning mellan olika projekt samttill de kontrollproblem som ett krav skulle kunnaleda till.Bostadsutskottet delar utredningens bedömning attett direkt krav på att en viss andel avproduktionskostnaden skall avsättas för konstnärligutsmyckning inte bör införas som villkor förstatligt räntebidrag till ny- och ombyggnad.Motionsförslaget avstyrks således. Däremot finnsskäl för staten att på andra sätt framhålla viktenav att de estetiska frågorna ges tillräckliguppmärksamhet vid utformning av bostadsområden ochenskilda byggnader. Dessa frågor har ocksåuppmärksammats i olika sammanhang under de senasteåren. har antagit regeringensförslag om ett handlingsprogram för arkitektur,formgivning och design (prop. 1997/98:117, yttr.1997/98:BoU6y, bet. 1997/98:KrU14).Förlusterna i kreditgarantisystemetBostadsutskottet har ovan i avsnittet omanslagsfördelningen inom utgiftsområde 18 tillstyrktregeringens förslag om anslag förgarantiverksamheten vid Statens bostadskreditnämndför . Som utskottet anförde i dettaavsnitt bör emellertid utvecklingen av anslaget tillföljd av ett tilltagande antal skadeärendenföranleda vissa överväganden. I budgetpropositionenanges att garantiförlusterna under budgetåren1999-2001 nu beräknas bli ca 7 000 miljoner kronor.Det är betydligt mer än vad tidigare redovisadeberäkningar indikerat. Som framgått av utskottetsbehandling av anslagsfördelningen inom utgiftsområde18 har det beräknade anslagsbehovet förgarantiverksamheten för lett tillförslag om besparingar inom flera verksamheter inomutgiftsområdet.Regeringen framhåller i budgetpropositionen att detär nödvändigt att kvaliteten i prognoserna avseendeutgifterna för infriande av kreditgarantierförbättras avsevärt. Vidare framhålls att regeringenavser att noga följa utgiftsutvecklingen och ta deinitiativ till regelförändringar och andraförändringar av verksamheten som kan behövas.Regeringen avser att återkomma till isamband med vårproposition med enredovisning av vidtagna åtgärder och med eventuellaförslag till förändringar som är av sådant slag attde behöver underställas riksdagen.Frågan om förlusterna i kreditgarantisystemet tasupp i två motioner.I partimotion 1998/99:Bo235 anförsatt regeringen i budgetpropositionen ger enundermålig beskrivning av orsakerna till de oväntatstora förlusterna i garantiverksamheten.Motionärerna framhåller att problemen framför alltgäller de s.k. krisårgångarna för vilka infasningeni fastighetsskattesystemet och minskade räntebidragpåverkat antalet konkurser och rekonstruktioner. Imotionens yrkande 2 förordas att i etttillkännagivande skall begära förslag som kan hejdaden pågående utvecklingen.Även i partimotion 1998/99:Bo236uttrycks oro för de tilltagande förlusterna förgarantiverksamheten. Motionärerna anser attregeringen bör redovisa vilka åtgärder som börvidtas om inte heller den nuvarande prognosen överförlusterna visar sig vara tillförlitlig. I motionenföreslås (yrkande 8) att i etttillkännagivande bör förorda dels att regeländringarbör genomföras i syfte att minska statensgarantiförluster, dels att kreditgarantier ifortsättningen endast lämnas till miljö- ochhälsoriktigt byggande.Bostadsutskottet delar regeringens ochmotionärernas oro över de tilltagande förlusterna ikreditgarantisystemet. Det är naturligtvis intetillfredsställande att de prognoser som tidigarelegat till grund för beräkningen av anslagsbehov ochramar för utgiftsområdet visat sig varabristfälliga. Förlusterna har lett till krav påbesparingar inom ett flertal verksamheter inombostadsutskottets beredningsområde såväl underinnevarande som kommande budgetår. Denhittillsvarande utvecklingen och risken förfortsatta förluster bör enligt utskottets meningleda till överväganden om de prognosmodeller somtillämpas, det beslutsunderlag som tillställsriksdagen samt vilka åtgärder som kan vidtas i syfteatt begränsa förlusterna.Tillförlitligheten i de prognoser som ligger tillgrund för beräkningen av anslagsbehov m.m. ärgivetvis av avgörande betydelse för riksdagensställningstaganden i samband med budgetberedningen.Detta gäller särskilt sedan en ny modell förbudgetarbetet började tillämpas . Om beslutenom anslagsnivåer eller storleken på ramen för ettutgiftsområde i efterhand visar sig ha grundats påfelaktiga förutsättningar kan detta leda till attbesparingar måste genomföras utan att rimliga kravpå en god framförhållning alltid kan tillgodoses.Vissa av förslagen i årets budgetproposition ombesparingar inom utgiftsområde 18 är såledesföranledda av utvecklingen avkreditgarantiverksamheten.Ökade krav bör mot denna bakgrund ställas på atttillförlitligheten i prognoserna prövas genomexempelvis känslighetsanalyser. Utskottet kan ocksåinstämma i vad som i motionerna anförs om kraven påredovisning till om orsakerna tillanslagsöverskridande och vilken beredskap som finnsför missbedömningar av anslagsbehov m.m. Utskottethar även tagit upp dessa frågor i ett yttrande tillfinansutskottet över tilläggsbudgeten för budgetåret1998 (yttr. 1998/99:BoU1y).Vad gäller frågan om vilka åtgärder som kan vidtasi syfte att minska de framtida förlusterna ikreditgarantisystemet finns givetvis starkabegränsningar i fråga om redan utfärdadekreditgarantier och de fall där enobeståndssituation redan inträffat.