bet · GL01UU20 · 1998-05-14 00:00:00 — Programmet ger ihuvudsak stöd till informations- och utbildningsaktiviteter, och ambitionen äratt ytterligare införliva länder i i det europeiskaenergisamarbetet.Näringsutskottet anför vidare i sitt yttrande:Näringsutskottet kan konstatera att mycket stora ansträngningar görs från EU:ssida - manifesterat i tillförsel av betydande finansiella resurser - i syfteatt åstadkomma förbättringar på både kort och lång sikt i Östeuropasenergiförsörjning. Många av åtgärderna är av tvingande, historiska skälinriktade på att förbättra kärnsäkerheten och att mildra avfallsproblemen kringkärnkraftverken, men också som i fallet Tjernobyl att förhindra ytterligareläckage av radioaktivitet. De långsiktiga ambitionerna i EU:s insatser påenergiområdet för synes ligga i linje med den inriktning sommotionärerna förordar, som näringsutskottet erinrar om attgemenskapens strävanden härvidlag med nödvändighet måste fullgöras underhänsynstagande till det kärnkraftsberoende som föreligger. Många av de aktuellastaterna är nämligen uteslutande hänvisade till kärnkraften för sinenergiförsörjning - ett förhållande som på kort sikt inte går att påverka, menpå lång sikt är en omständighet som måste vägas in i EU:s omställningsprogramför berörda länder.Med det sagda avstyrker näringsutskottet den nämnda motionen i här berörd del.Utrikesutskottet delar näringsutskottets uppfattning och avstyrker motion U618(mp) yrkande 5.5.3 Visst samarbete inom ramen för Europeiska gemenskapen - EGSkrivelsenEkonomiska och monetära unionenRegeringen framhåller i skrivelsen att förberedelserna för starten av dentredje etappen av EMU intensifierades . Viktiga beslut kopplade tillinförandet av den gemensamma valutan fattades i samband med Europeiska rådetsmöten i och i Luxemburg.EMU-processen dominerades av följande frågor:- förhållandet mellan EU-länder som deltar i valutaunionen och länder som stårutanför (2),- säkerställandet av budgetdisciplin i den tredje etappen (stabilitets- ochtillväxtpakten) samt- eurons legala status.I inbjöds rådet och kommissionen av att förbereda enrapport om förberedelserna inför tredje etappen till toppmötet i innehöll avsnitt om- samordning av ekonomisk politik (Euro-X),- externa aspekter av euron (artikel 109) samt- organisation av rådets dialog med den europeiska centralbanken.Därutöver har bl.a. övergångsregler för senare medlemmar, euromyntensutformande, tillsättandet av Europeiska direktion ochtidtabellen för beslut om deltagare i valutaunionen varit föremålför diskussion . Vid det informella möte iseptember beslutades att som stats- och regeringscheferna redovisarvilka medlemsstater som skall delta i valutaunionen från start så kommer debilaterala omräkningskurserna mellan de deltagande medlemsstaternas valutor attkungöras.Vid Europeiska rådets möte i ombads attstudera relationerna mellan valutaunionen och de EU-länder som inte deltar.Denna begäran följdes av ett omfattande arbete inom rådet, kommissionen ochEuropeiska monetära institutet () med att utforma en växelkursmekanism somkan träda i kraft då den tredje etappen av EMU startar. En resolution om 2antogs av i i juni 1997.Vid Europeiska rådets möte i enades stats- ochregeringscheferna om huvudelementen i stabilitets- och tillväxtpakten. Deuppdrog åt att slutföra förhandlingarna om pakten tillEuropeiska rådets möte i . fördesomfattande förhandlingar för att lösa de resterande frågorna om pakten. Ettflertal utestående förhandlingsfrågor fick sin lösning vid det informellaEkofinrådsmötet i . Stabilitets- och tillväxtpaktenantogs planenligt vid i samt vid detefterföljande Ekofinrådsmötet sommaren 1997.Stabilitets- och tillväxtpakten syftar till att säkerställa varaktigbudgetdisciplin i tredje etappen av EMU. Pakten föreskriver både förebyggandeoch avskräckande åtgärder och består av två rådsförordningar och en vägledanderesolution från . Den omfattar samtliga medlemsstater, medviktiga inskränkningar för dem som inte deltar i valutaunionen.I resolutionen från utfäster sig medlemsstaterna,kommissionen och rådet att strikt och punktligt tillämpa bestämmelserna ipakten. Medlemsstaterna åtar sig att respektera det medelfristiga målet för denoffentliga sektorns finanser nära balans eller överskott.Under våren 1997 lade kommissionen fram en rekommendation till allmännariktlinjer för hur den ekonomiska politiken skall bedrivas innevarande år. Pågrundval av denna rekommendation presenterade rådet ett utkast till allmännariktlinjer, vilket behandlades av Europeiska rådets möte i i juni1997. Slutsatserna från mötet i låg sedan till grund för enrekommendation som antogs av . En uppföljning av 1996 årsallmänna riktlinjer skedde när man utarbetade nu gällande riktlinjer.Enligt resolutionen om tillväxt och sysselsättning, som antogs av i , skall de allmänna riktlinjerna stärkas ochutvecklas vad gäller sysselsättningen. Resolutionen uppmanar rådet att beaktade fleråriga sysselsättningsprogrammen såsom det var tänkt i Essenförfarandet,när de allmänna riktlinjerna formuleras. Denna förstärkta samordning av denekonomiska politiken skall komplettera bestämmelserna i den nya avdelningen omsysselsättning. Från svensk sida har man verkat för att sysselsättningsfråganges större utrymme i de allmänna riktlinjerna framhåller regeringen, vilketligger väl i linje med synen på sysselsättningspolitiken som en integrerad delav den ekonomiska politiken i stort.De allmänna riktlinjerna är av stor betydelse då dessa anger inriktningen påoch målen för den ekonomiska politiken för gemenskapen och medlemsstaternaunder . I riktlinjerna, vilka antogs , betonasvikten av en fortsatt stabilitetsinriktad politik i unionen. Uppnådda resultati fråga om pris- och växelkursstabilitet måste befästas. Budgetkonsolideringenbör drivas vidare och utan avsteg från uppsatta mål. Ju merbudgetkonsolideringen bedrivs med sikte på de medelfristiga målen istabilitets- och tillväxtpakten, desto mer kan penningpolitiken och de monetäraförhållandena understödja tillväxt och uppdrog i åt ministerrådet och kommissionenatt granska den ekonomiska samordningen i tredje etappen av EMU och ange hurden kan förbättras. Vid Europeiska rådets möte i mottogs en rapportom förberedelserna för den tredje etappen av EMU, och en resolution antogs omsamordning av den ekonomiska politiken samt om artiklarna 109 och 109b ifördraget.I resolutionen slås fast att EMU kommer att stärka banden mellan ekonomiernai de länder som deltar i eurosamarbetet. Det anges i resolutionen attövergången till en gemensam valuta kräver en förstärkt övervakning ochsamordning från gemenskapens sida av den ekonomiska politiken i medlemsstaternainom euroområdet. Det fastslås vidare att det kommer att finnas ett starktömsesidigt beroende mellan deltagande och icke deltagande medlemsstatereftersom samtliga ingår i den inre marknaden. Samordningen inbegriperövervakning av den makroekonomiska utvecklingen i medlemsstaterna för attsäkerställa varaktig konvergens och av utvecklingen av eurons växelkurs,övervakning av den offentliga sektorns finanser och av budgetpolitiken ienlighet med fördraget och stabilitets- och tillväxtpakten, övervakning avmedlemsstaternas strukturpolitik inom arbets-, varu- och tjänstemarknadernasamt av kostnads- och pristrender, särskilt i den mån det påverkarmöjligheterna att uppnå varaktig icke-inflatorisk tillväxt och skapaarbetstillfällen, främjande av skattereformer för att höja effektiviteten ochåtgärder för att motverka skadlig skattekonkurrens.I resolutionen fastslås att står i centrum för samordningen avmedlemsstaternas ekonomiska politik och att det är det enda organ som kan fattabeslut. Vid beslutades dock att ministrarna från de stater somingår i valutaunionen får mötas informellt för att diskutera frågor som harsamband med det särskilda ansvar som de delar för den gemensamma valutan.Däremot skall frågor av gemensamt intresse alltid diskuteras av ministrarnafrån samtliga medlemsstater.Vidare framhåller regeringen att den lade fram förslag tillriksdagen om förhållning till deltagande i valutaunionen.Regeringen föreslog i propositionen att inte bör införa euron då dentredje etappen av EMU inleds , men att bör hålladörren öppen för ett senare deltagande. Största möjliga handlingsfrihet börupprätthållas . Arbetet med de praktiska förberedelserna kommeratt fortsätta. Vidare framförs att om regeringen senare finner att bördelta, skall frågan underställas svenska folket för prövning. Det är önskvärtatt en sådan prövning sker i ett allmänt val, men det kan inte heller uteslutasatt det i stället kan ske genom ett extraval eller en folkomröstning. Därefterankommer det på att fatta slutligt beslut.Riksdagen fattade sedermera beslut i enlighet med regeringens förslagkonstaterar regeringen i skrivelsen.Som nybliven medlem i EU presenterade ettkonvergensprogram för den ekonomiska politiken. Regeringen framhåller att detövergripande syftet med programmet är att skall uppfyllakonvergenskriterierna för deltagande i den ekonomiska och monetära unionen(EMU) oavsett om ansluter sig till valutaunionen eller inte. Ikonvergensprogrammet redovisades ett konsolideringsprogram för de offentligafinanserna på i budgetförstärkande åtgärder till och medår 1998 för att uppnå de budgetpolitiska målen. Det ursprungligakonsolideringsprogrammet utökades till . Dennautökning noterades inom EU. I konvergensprogrammet angavs vidare att regeringenvarje halvår skall göra avstämningar.Den fjärde avstämningen av konvergensprogrammet, vilken gjordes i samband medden ekonomiska vårpropositionen , visade att de offentligafinanserna förbättrats snabbare än vad som förutsattes i konvergensprogrammet,trots en svagare tillväxt. Inga nya budgetförstärkande åtgärder bedömdesbehövas för att målen i konvergensprogrammet skulle uppnås. Prognosen för deoffentliga finanserna visade på ett överskott. Regeringen framhålleratt inom ramen för de budgetpolitiska målen fanns det därför utrymme för detåtgärdsprogram för att reducera arbetslösheten som föreslogs i den ekonomiskavårpropositionen.Den femte avstämningen gjordes i samband med budgetpropositionen i september1997. Även denna avstämning visade att de offentliga finanserna fortsatte attförbättras snabbare än vad som beräknades i konvergensprogrammet. Med ettfinansiellt sparandeunderskott 1997 på av BNP, beräknat enligt EU:sredovisningsprinciper, och en fortsatt fallande bruttoskuldkvot bedöms Sverigeuppnå konvergenskriterierna för de offentliga finanserna. Den pågåendekonjunkturuppgången förväntas förstärkas vilket, inom ramen för målet ombalans i de offentliga finanserna, ger utrymme för de åtgärder som föreslogs ibudgetpropositionen för 1998.Inre marknadenVid i beslutades att kommissionen skulle utarbeta enmålinriktad handlingsplan för att förbättra funktionen av den inre marknaden.Inremarknadsministrarna har vid ett flertal tillfällen framfört sina synpunkterpå innehållet i kommissionens förslag till handlingsplan framhåller regeringeni skrivelsen. Handlingsplanen antogs på Europeiska rådets möte i ochinnehåller fyra strategiska mål som är likvärdiga och måste fullföljasparallellt till . Målen innebär att reglerna skalleffektiviseras, orsakerna till snedvridning av konkurrensen skall analyseras,sektoriella hinder för marknadsintegration skall avskaffas och den inremarknaden skall vara till nytta för samtliga medborgare. För att man skallfölja utvecklingen kommer handlingsplanen att avrapporteras vid varje möte . Inriktningen av handlingsplanenligger väl i linje med syn på hur arbetet skall drivas vidare på deninre marknaden och vad som framkom av skrivelsen om och den inremarknaden (skr. 1996/97:83), som överlämnades till i början av mars1997.I enlighet med handlingsplanens tidsplan inkom med underlag omgenomförandeläget . Dessutom har i enlighet medhandlingsplanen utsett till samordningscentral som skalltillse att problem mellan myndigheter i olika medlemsstater och kommissionenblir lösta inom rimliga tidsfrister. utsågs även till centralkontaktpunkt dit företag och medborgare kan vända sig med inremarknadsproblem,framhåller regeringen.Enligt handlingsplanen för den inre marknaden skall kommissionen var sjättemånad genomföra en revision av den inre marknaden för att se hurmedlemsstaterna, rådet och kommissionen uppfyller sina skyldigheter enligtplanen. Informationen sammanställs i form av en s.k. resultattavla somredovisar tre huvudsakliga delar:- genomförande av inre marknadsdirektiv i nationell lagstiftning,- problemlösning och effektiv tillämpning i medlemsstaterna,- genomförande av åtgärderna i handlingsplanen, gällande såväl EU:sinstitutioner som medlemsstaterna.Kommissionen kommer kontinuerligt att redogöra för hur näringslivet ochmedborgarna i medlemsländerna upplever den inre marknaden och undersöka ettspecifikt område på den inre marknaden. Det första område som tas upp äroffentlig upphandling. Regeringen framhåller att den ställer sig positiv tillresultattavlan och dess utformning såsom den presenterats i den första utgåvan.Den ger en bra överblick över den inre marknadens funktion och redogör föråterstående problem menar regeringen. Vid ett flertal tillfällen har regeringenemellertid påtalat vikten av att kriterierna för redovisningen måste varaklara, objektiva och förutsebara.I uppmärksammas alltmer betydelsen av en väl fungerandemarknadskontroll, dvs. kontrollen av att alla produkter som säljs på den inremarknaden uppfyller gällande krav på säkerhet och funktion. Bland annat harkommissionen pekat på behovet av gemensamma principer för kontrollen. Ihandlingsplanen för den inre marknaden utpekas marknadskontroll som ettprioriterat område.EU:s metod för regelförenkling, Simpler Legislation for the Internal Market(SLIM), gick in i sin andra fas (SLIM II) . De nya områden som skallanalyseras är moms, finansiella tjänster (bankväsendet), tullnomenklaturen förhandel med tredje land och lagstiftningen som rör gödningsmedel. deltarmed en representant i tullnomenklaturgruppen. Parallellt med SLIM II pågårarbetet med att genomföra de förslag till förenklingar som framkommit i SLIM I.Sverige har vid ett flertal tillfällen framfört att SLIM är ett viktigtinitiativ och att det är angeläget att uppnå konkreta resultat. Kommissionenpresenterade en sammanställning över dagsläget i sin rapport (97) 618.En särskild arbetsgrupp, Business Environment Simplification Task Force(BEST), tillsattes av kommissionen på uppmaning av iAmsterdam. Gruppens uppgift är att arbeta med regelförenkling för små ochmedelstora företag. representeras av en småföretagare, och gruppensslutliga rapport skall ges in till Europeiska rådets möte i juni 1998.Kommissionens förslag om ändring av upphandlingsdirektiven har under år 1997diskuterats i en rådsarbetsgrupp. Förslaget innebär att GPA-reglerna(Government Procurement Agreement) skall införlivas i upphandlingsdirektiven.Förslaget är nu färdigbehandlat i arbetsgruppen.Kommissionen presenterade en grönbok om offentligupphandling. Regeringen har i ett yttrande över grönboken framfört att detviktigaste är att medlemsländerna genomför upphandlingsdirektiven ochatt det blir en likartad tillämpning av reglerna i alla berörda länder samt attdet är angeläget att kommissionen noggrant följer upp genomförandet avupphandlingsdirektiven. I yttrandet förs också fram att regeringen anser attdet finns ett stort behov av att utreda vilka miljökrav som får ställas iupphandlingssammanhang, eftersom det är viktigt att kunna ta störrehänsyn till miljön.Av skrivelsen framgår vidare att kommissionen skall presentera enhandlingsplan när det gäller offentlig upphandling.EU:s budgetEU-budgeten omfattar Europeiska gemenskapens samtliga förväntade inkomster ochutgifter. I viss utsträckning kan också utgifter avseende unionens utrikes- ochsäkerhetspolitiska samarbete samt samarbetet i rättsliga och inrikes frågorhanteras inom ramen för EU-budgeten. Budgeten finansieras huvudsakligen av des.k. egna medlen, vilka utgörs av avgifter från medlemsländerna. Övrigainkomster ger bidrag till finansieringen och utgörs av eventuellt överskottfrån föregående år, diverse gemenskapsskatter, räntor på böter, EES-ländernasbidrag och diverse övriga inkomster.Vid Europeiska rådets möte i träffades en överenskommelse omgemenskapsbudgetens utveckling och finansiering under perioden 1993-1999.Överenskommelsen har därefter formaliserats i rådets beslut om gemenskapensegna medel, vilket antogs i enlighet med fördraget. Beslutetfastställer budgetens totala volymutveckling genom att fastställa utvecklingenför uttaget av egna medel. Taket är fastställt i förhållande till gemenskapenssamlade BNI. Beslutet innebär att budgetens högsta möjliga omslutning underperioden ökar från av BNI till 1999. Principerna för fördelningenmellan medelsslagen fastställs också i egna medelsbeslutet. Där anges ensuccessiv förskjutning av tyngdpunkten från momsbasavgiften mot BNI-avgiften.Detta tar sig uttryck i att momsbasuttaget minskas ilika steg från 1999, samt att taket för uttaget avmomsbasavgift för medlemsländer med BNI per capita lägre än90 % av gemenskapsgenomsnittet sänks till 1995 och för övriga sänks i likasteg från till av BNI 1999. Detta är uttryck för enönskan att åstadkomma större progressivitet i uttaget från medlemsländerna. Ibeslutet förlängs också den brittiska budgetreduktionen.För svensk del innebär beslutet att vår andel av finansieringen av budgetenkan förväntas öka under perioden.Sverige får enligt anslutningsfördraget avmedlemskapet en successivt minskande återbetalning av delar av avgiften enligtden s.k. infasningsöverenskommelsen.Avgiften uppgick enligt preliminärt utfall för statsbudgeten till20 . Återbetalningen till följd avinfasningsöverenskommelsen motsvarade . Nettoavgiften blevdärmed 19 520 miljoner kronor.EU:s budget omfattade ca 89,1 miljarder ecu i s.k.åtagandebemyndiganden, vilket motsvarar ca . Ungefärhälften av utgifterna går till jordbruksstöd under utgiftskategori 1 ochomkring en tredjedel till olika former av strukturstöd såsom regional- ocharbetsmarknadsstöd under utgiftskategori 2. EU-budgeten finansierar inom ramenför utgiftskategori 3 dessutom olika åtgärder som hänger samman med den inremarknaden, t.ex. forskning och utveckling, miljöåtgärder, kulturstöd ochinvesteringar i infrastruktur. Vidare finansieras utrikespolitiska åtgärder(kategori 4), främst i form av bistånd, samt administrationskostnader för EU:solika institutioner (kategori 5). Utgiftskategorierna 3-5 tar i anspråk ca 5 %vardera av EU-budgeten.Regeringen understryker i skrivelsen att generellt driver enåterhållsam budgetpolitik inom EU. Det anförs att en förbättrad budgetdisciplinvid användningen av EU:s medel bör prioriteras. Besparingen somEuropaparlamentet och rådet enades kring innebär att de svenskaavgiftsinbetalningarna minskar med jämfört medvad som blivit fallet med kommissionens ursprungliga budgetförslag. Även omregeringen skulle vilja se mer strukturellt inriktade besparingar - framförallt genom förändringar av jordbruks- och strukturfondspolitiken och genom attminska åtagandebemyndiganden på andra områden - ligger den överenskomnabesparingen väl i linje med svenska intressen framhåller regeringen iskrivelsen.Med återflöde brukar normalt avses de utgifter på EU:s budget som riktar sigmot ett särskilt medlemsland. Regeringen menar att det inte är möjligt attbeskriva hela EU-budgeten i sådana termer. Redovisningen av EU-budgeten är inteheller upplagd på ett sådant sätt att återflödet för ett enskilt land är lättavläsbart. Återflödet är intressant bl.a. som ett uttryck för hur man använderde resurser som medlemsländerna genom sina betalningar till budgeten ställertill EU:s förfogande. finns ännu inga sammanställningar över budgetensutfall i detta perspektiv.Kommissionen har dock överlämnat en sammanställning över utgifterna för 1996fördelade på medlemsländerna. I sammanställningen framgår att det faktiskaåterflödet till uppgick till 1 260 miljoner ecu (mecu) eller 10,8miljarder kronor vid kursen /ecu, vilket är den kurs som redovisas förbetalningarna 1996. I detta belopp ingår den s.k. infasnings-återbetalningen i enlighet med anslutningsfördraget. Infasningen uppgick 1996till ca 3,6 miljarder kronor.Kontrollen över hur EU:s budgetmedel används har givits stor uppmärksamhetäven . EG-fördraget föreskriver att medlemsstaterna skall bekämpabedrägerier som riktar sig mot unionens finansiella intressen. Medlemsstaternahar också förbundit sig att låta nationella förvaltningar samarbeta medkommissionen för att skydda medlemsstaterna mot bedrägerier.I den förra fördragsöversynen som beslutades i infördes för förstagången en särskild bestämmelse i fördraget, artikel 209a, som klargjordemedlemsstaternas ansvar att skydda EU-medlen mot bedrägerier. Kampen motbedrägerier och andra oegentligheter med EU:s medel har fortsatt stått myckethögt på unionens dagordning, vilket har resulterat i flera viktiga tillägg tilldessa bestämmelser framhåller regeringen.Beslut om att införa horisontella regler för att bekämpa bedrägerier, dvs.som berör samtliga sektorer och som inte avser rent straffrättsliga åtgärder,ingår numera också bland de frågor som till följd av regeringskonferensen skallbeslutas med kvalificerad majoritet i rådet. krävdes enhällighet,vilket innebar att viktiga beslut om åtgärder kunde blockeras av en enskildmedlemsstat.En straffrättslig konvention om skydd för EG:s finansiella intressen(bedrägerikonventionen) skrevs under av medlemsstaterna (EGTC nr 316, 27.11.1995, s. 48). Konventionen innebär att staterna åtar sig attstraffbelägga olika former av bedrägerier som skadligt kan påverka EU:s budget.Ett första protokoll till konventionen med bestämmelser om korruption som kaninverka menligt på EG:s finanser undertecknades (EGT C nr313, 23.10.1996, s. 1).Den arbetsgrupp som tagit fram dessa instrument har färdigställtett andra protokoll till bedrägerikonventionen. Protokollet undertecknades den19 (EGT C nr 221, , s. 11).Under 1997 har flera viktiga åtgärder beslutats inom ramen för kommissionensprogram för förbättrad styrning och kontroll, 2000 (Sound and EfficientManagement), i linje med de rekommendationer som ställde sigbakom . Den särskilda gruppen med personliga representanter förfinansministrarna har sammanträtt underkommissionsledamöterna ledning. Uppgiften har varit attfölja arbetet samt försöka lösa vissa utestående frågor. Lägesrapporter harlämnats till . Den senare rapportenöverlämnades även till i i december.De viktigaste framstegen har gjorts inom strukturfondsområdet. Ett annatviktigt område där åtgärder inletts är transitområdet, dvs.förtullningssystemet för varor och tjänster inom EU. Ett gemensamt datoriseratsystem för samtliga tullkontor t.ex. är under uppbyggnad. Ett tredje område ärden utvecklade dialogen mellan revisionsrätten, kommissionen ochmedlemsstaterna.Energi- och miljöfrågorAv skrivelsen framgår att energiarbetet har dominerats avbehandlingen av kommissionens förslag till direktiv om gemensamma regler för eninre marknad för naturgas (gasmarknadsdirektivet). Ett motsvarande direktiv förel antogs av rådet . Elmarknadsdirektivet skall vara genomfört inationell lagstiftning till februari 1999.Regeringen noterar i skrivelsen att gasmarknadsdirektivet syftar till attskapa gemensamma regler för en inre marknad för gas. Det innehåller allmännaregler för sektorns organisation och för tillträde till marknaden, liksomregler för lagring, överföring och distribution av naturgas. Under entioårsperiod får gaskunderna gradvis rätt att utnyttja andras gasledningar föratt kunna köpa gas på marknaden i stället för att vara beroende av ettmonopolföretag. Efter tioårsperioden skall av gasmarknaden varaöppen för konkurrens. Vidare skall då alla kraftproducenter och alla andragaskunder med en årlig gaskonsumtion som överstiger varaberättigade att utnyttja andras gasledningar.Vidare konstateras att presenterade kommissionen en grönbokom en strategi för förnybara energikällor.