bet · GL01JoU26 · 1998-03-26 00:00:00 — Ändring i bilavgaslagstiftningen m.m. (mom. 23)() anför:Väte är det vanligaste grundämnet i naturen och det enda bränsle som är totaltrent. En introduktion av vätgasdrivna fordon borde därför vara intressant,särskilt i städer med luftproblem. anser attbilavgaslagstiftningen måste ändras i vissa avseenden för att vätgas skallkunna användas som alternativt drivmedel. Enligt min mening bör en översyngöras av denna lagstiftning så att det blir möjligt att använda vätgas iSverige. Eftersom vätgas är rent grundämne bör den inte omfattas av deparametrar som används i gällande bilavgaslagstiftning. Detta bör riksdagenmedanledning av motion N270 (v) yrkandena 5 och 6 som sin mening ge regeringentill känna.Jag anser att utskottets hemställan under 23 bort ha följande lydelse:23. beträffande ändring i bilavgaslagstiftningen m.m.att med anledning av motion 1997/98:N270 yrkandena 5 och 6 och medavslag på motion 1997/98:Jo714 som sin mening ger regeringen till kännavad ovan anförts,21. Inriktning av kemikaliearbetet (mom. 24), , och (allam) anför:Enligt vår uppfattning måste kemikaliepolitiken insättas i ett internationelltsammanhang. Den europeiska integrationen ställer krav på en gemensam strategioch ett sammanhållet regelverk. Esbjergdeklarationens slutsatser om attutsläpp, emissioner och förluster av farliga ämnen till skall upphörainom en generation är viktiga och bör bilda föredöme för kemikaliepolitiken ihela Europa.Vi anser vidare att målet för kemikaliekontrollen skall vara att förhindraskada på människa och miljö. Skadliga ämnen bör, inom ramen för vad som ärtekniskt möjligt och ekonomiskt rimligt, ersättas med mindre skadliga och heltofarliga medel. Kemikaliekontrollen skall garantera att de kemikalier somanvänds är väl utredda och att kunskap finns om ämnenas och produkternasinverkan på hälsa och miljö. Riskbedömningen skall vara kunskapsbaserad.Försiktighetsprincipen skall inte tillämpas på grundval av svaga indikationeroch lösliga misstankar om farlighet. För att kunna tolka tillämpningen bör detövervägas om en instans skall inrättas som kan avgöra tillämpningen avförsiktighets- och substitutionsprinciperna. Bedömningen av ämnen och varorskall bygga på generella kriterier. Enskilda ämnen skall inte pekas uteftersomdet kan leda till omotiverad symbolpolitik. Vad ovan anförts med anledning avmotion Jo756 (m) yrkande 10 bör ges regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 24 bort ha följande lydelse:24. beträffande inriktning av kemikaliearbetetatt med anledning av motion 1997/98:Jo756 yrkande 10 och med avslagpå motionerna 1997/98:Jo726 yrkandena 1-3, 1997/98: Jo747 yrkandena 1,5-8, 11, 12 och 14 och 1997/98:Jo778 yrkandena 2 och 3 som sin mening gerregeringen till känna vad ovan anförts,22. Inriktning av kemikaliearbetet (mom. 24)() anför:Som anförs i motion Jo778 (v) har både tvingande och frivilliga åtgärder motämnen och ämnesgrupper betydelsefulla effekter när det gäller begränsning avkemikalier. Den s.k. 13-listan och det åtgärdsprogram som och Kemikalieinspektionen tagit fram och som fattatbeslut om att genomföra har lett till betydande resultat. Trikloretylenförbjöds och har ersatts med alternativa lösningar.Perkloretylen, som används vid kemtvätt, saknar däremot fortfarande ett förbudmot yrkesmässig användning. Ledande tillverkare av kemtvättmaskinermarknadsfördock lösningsmedelsfria maskiner och ett totalförbud hade säkerligeninneburit att hälso- och miljöfarlig kemtvättning ersatts med skonsammaremetoder. I detta sammanhang kan erinras om att när det gäller kadmiumbatterierdiskuterades inledningsvis ett förbud, men resultatet blev i stället ett kravpå insamling. Målet sattes till en insamlingsgrad på , men år 1996återvanns . Ett resolut avvecklingsbeslut hade sannolikt tvingat framkadmiumfria alternativ betydligt snabbare än vad som skett. En uppföljningav beslutet om den s.k. 13-listan är nu på sin plats att genomföra.Kemikalieinspektionen har även tagit fram en ny lista med utgångspunkt i dets.k. solnedgångsprojektet som genomfördes . Av 45ämnen valdes 29 ut, som det ansågs särskilt viktigt att begränsa användningenav. Listan har inte föranlett någon åtgärd från regeringens sida. Skulle detvisa sig att det med hänsyn till inte är möjligt att införa förbudnär det gäller ämnena på den s.k. 29-listan bör regeringen överväga att införamiljöavgifter på dem. Vad ovan anförts med anledning av motion Jo778 (v)yrkandena 2 och 3 bör ges regeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under 24 bort ha följande lydelse:24. beträffande inriktning av kemikaliearbetetatt med anledning av motion 1997/98:Jo778 yrkandena 2 och 3 och medavslag på motionerna 1997/98:Jo726 yrkandena 1-3, 1997/98:Jo747 yrkandena1, 5-8, 11, 12 och 14 och 1997/98:Jo756 yrkande 10 som sin mening gerregeringen till känna vad ovan anförts,23. Inriktning av kemikaliearbetet (mom. 24)() anför:Det är väl känt att många kemikalier har hög giftpåverkan. Vidareanrikas många kemikalier i näringskedjor, bildar nedbrytningsprodukter varsegenskaper inte är kända och de kan dessutom härma enzymer och hormoner. Mångaämnen är cancerogena eller mutagena och många lagras i det levande. Äventungmetaller orsakar miljöproblem och anrikas i näringskedjor. Ett stort antalkemikalier har spritts av människan och lett till miljöproblem. DDT, PCB, freoner, nonylfenol, klorerade lösningsmedel och tungmetaller.Många kemikalier används i ett överflöd och i onödan trots att man vet att deär farliga. Även maten innehåller restsubstanser av olika påsprutade giftersomklarar gränsvärden för vad man tror vara ofarligt. Oroande rapporter frånFäröarna visar dock att barnen har fått skador av kvicksilver efter att derasmödrar ätit grindval innan barnen fötts. Skadorna hos barnen har uppkommittrots att gränsvärdena inte överskridits. Det anförda belyser vikten av attminska antalet kemikalier i omlopp.Allergier hos barn blir allt vanligare i västvärlden. Frågan är om det ärkemikalieindustrins eller barnens rättigheter som skall sättas först. Det börenligt min uppfattning vara en rättighet för barn att slippa utsättas förkemikalier som skapar allergier.Föreningen Det naturliga steget har fastställt fyra systemvillkor som jaganser det är mycket viktigt att uppfylla. Villkoren är följande: Ämnen frånjordskorpan (metaller m.m.) får inte öka i naturen, kemikalier ochföroreningarproducerade av människan får inte öka i naturen, naturens produktionsförmågaoch biologiska mångfald får inte minska, resurserna måste utnyttjas såeffektivt och rättvist som möjligt.När det gäller nationella ståndpunkt i fråga om kemikaliepolitikvill jag framhålla att miljöproposition medförde en rad restriktionerav farliga ämnen. miljöproposition hade däremot en tydligförskjutning skett. Bl.a. kan nämnas att i stället för åtgärder mot enskildaämnen hade diskussionen mer övergått till tal om producentansvar ochåtervinningsmål. Den progressiva kemikaliepolitik som fördes för ett par årsedan verkar inte vara att tänka på. Många tidigare framgångsrikamyndighetsprojekt har fått frysas eller helt enkelt avvecklas eftersom densvenska regeringen verkar ha gett upp kampen om att kunna föra en progressivpolitik som kan säkerställa uppnåendet av de internationella överenskommelsersom ingått, t.ex. generationsmålet i Esbjergdeklarationen.Lagar och förordningar utgör spelreglerna för ett väl fungerande ochkoordinerat miljöarbete. Erfarenheterna visar att ?mjuka? styrmedel (t.ex.information, klassning och bidrag) för att avveckla en viss kemikalie alltidbör kombineras med en entydig politisk signal om att ämnet inte kommer attaccepteras . Allra effektivast har det visat sig vara att bestämmaett definitivt slutdatum då ämnet eller produkten är tillåten.När det gäller förslag till åtgärder anser jag inte attutredningens förslag kan antas leda till en avgiftning av samhället.Utredningen ger i betänkandet visserligen flera bra exempel på användning avmjuka styrmedel. Däremot är förslagen till radikal användning av t.ex.lagstiftningsinstrumentet för få. Enligt utredningen skall man vidare ökasamverkan mellan myndigheter och industri. Enligt min mening är dock dennasamverkan tillräckligt stor redan, med tanke på att den svenskakemikaliepolitiken i EU ligger helt i linje med vad branschorganisationernakräver. Jag finner det anmärkningsvärt att en utredning som är väl medveten omvilka problem industrins ekonomiska intressen kan ställa till med föravgiftningsarbetet föreslår att ett samråd mellan regeringen ochbranschorganisationerna inför EU-arbetet skall institutionaliseras. I så fallbör även företrädare för ett starkare skydd för miljön finnas med vid dessasamråd. Jag anser vidare att regeringen bör ge berörda myndigheter betydligtmer långtgående mandat än vad föreslår. Således borde t.ex.Kemikalieinspektionen få mandat att fullt ut töja på systemet.Jag anser också att det är viktigt att framhålla att det inte är någon evigsanning att ett system där frihandel och miljö ibland står mot varandra skullekollapsa om olika kemikalieregler tilläts i olika stater inomfrihandelsområdet. EU måste förr eller senare ta sig an frågan om attkommissionens förhållningssätt kväver och motarbetar en nödvändig utvecklingoch innovation på området som måste till för att en avgiftning av samhälletskall kunna bli verklighet. Den måste därför övervägafråganom nationell kemikalielagstiftning i ett federationsliknande system och verkaför att en förändring kommer till stånd så snart som möjligt.För att bedöma risker med farliga ämnen behövs kriterier. Det räcker då intemed de olika riktvärden som används , utan dessa behöver kompletteras meds.k. Stupstockskriterier bygger på att de inneboendeegenskaperna hos en kemikalie i sig anses tillräckliga för att meddela förbud,även om inte någon miljö- eller hälsoeffekt kunnat dokumenteras för ettspecifikt ämne. De ämnen som faller för samhällets stupstocksregler har intepåmarknaden att göra. I de fallen skall lagstiftningen gripa in. Vidare bör s.k.positiv listning användas i stor utsträckning. Det innebär att endast i förväggodkända substanser tillåts. måste positiv listning kombineras medurval baserat på kemisk struktur. Många ämnen har liknande kemisk uppbyggnad,vilket innebär att om man känner ett ämnes farlighet har man ledtrådar tillliknande farlighet. Det måste dock beaktas att för stora grupper av mindrefarliga ämnen kommer inte heller positiv listning att kunna tillämpas. Dessaämnen kommer i stor utsträckning att kunna köpas och säljas fritt. Ensuccessivoch omfattande anpassning krävs för att minska användningen av dessa ämnen.Till detta krävs marknadskrafternas hjälp. Miljöavgifter och olika former avstöd eller skattelättnader för att gynna en viss önskvärd produkt framförandrakan vara lämpliga metoder för att uppnå detta resultat.Jag vill också understryka att det är viktigt att genomförandet av den s.k.29-listan och andra s.k. solnedgångsprojekt återupptas. Vad ovan anförts medanledning av motionerna Jo726 (mp) yrkandena 1-3 och Jo747 (mp) yrkandena 1,5-8, 11, 12 och 14 bör ges regeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under 24 bort ha följande lydelse:24. beträffande inriktning av kemikaliearbetetatt med anledning av motionerna 1997/98:Jo726 yrkandena 1-3 och1997/98:Jo747 yrkandena 1, 5-8, 11, 12 och 14 och med avslag på motionerna1997/98:Jo756 yrkande 10 och 1997/98:Jo778 yrkandena 2 och 3 som sinmening ger regeringen till känna vad ovan anförts,24. Esbjergdeklarationen (mom. 25)() och () anför:Efter decennier av okontrollerad kemikaliespridning har insikten om samspeletmellan teknosfär och natur vuxit. Esbjergdeklarationen utgör i dettasammanhangen milstolpe. Den kräver att föroreningen av förhindras genom attutsläppen kontinuerligt minskas för att inom en generation () ha upphörthelt. Detta bör också gälla alla andra delar av ekosystemet. Vidare är detgivetvis nödvändigt att begreppet ?farliga ämnen? som omnämns iEsbjergdeklarationen definieras närmare. och EU måste därför snarastinleda en implementeringsprocess för att uppfylla målet iEsbjergdeklarationen.Vad här anförts med anledning av motionerna Jo726 (mp) yrkande 7 och Jo778(mp)yrkande 1 bör ges regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 25 bort ha följande lydelse:25. beträffande Esbjergdeklarationenatt med anledning av motionerna 1997/98:Jo726 yrkande 7 och1997/98:Jo778 yrkande 1 som sin mening ger regeringen till känna vad ovananförts,25. PVC (mom. 28), , , (alla m)och () anför:Som anförs i motion Jo769 (m) har PVC-plasten många goda egenskaper, t.ex.långlivslängd, god motståndskraft mot väder och vind, låga krav på underhåll, lågvikt samt god tätande och skyddande förmåga. Vidare är PVC-plasten lätt attfärga och forma efter behov. Den långa livslängden gör PVC-plasten lämplig attanvända vid tillverkning av vatten- och avloppsrör, kabelisolering ochgolvisolering. Vidare innebär motståndskraften mot väder och vind att plastenär lämplig att använda vid tillverkning av fönsterkarmar, paneler, takrännoroch regnkläder. Dess skyddsegenskaper kan utnyttjas vid tillverkning avmedicinska produkter som blodpåsar och slangar. Den låga vikten innebär attförpackningar med fördel kan tillverkas av PVC-plast. Vid tillverkning avkablar i PVC-plast kan plastens goda brandegenskaper och isolerande förmågautnyttjas. Detta visar sammantaget att det kan vara svårt att ersätta PVC-plasten med andra material. Det är inte heller självklart att alternativen ärbättre för miljön eftersom även dessa kan innehålla farliga ämnen ellertillsatser.PVC-frågan har under ett flertal år varit en symbolfråga i miljödebatten. Vibeklagar att den fått en så osaklig behandling, där hypotetiska påståendenfåttvara vägledande för politiska ställningstaganden. En samlad expertis har ingetatt invända mot PVC i sig. Vidare är effekter på hälsa och miljö väldokumenterade och motiverar inte ett totalförbud av PVC. Detta utesluter dockinte att tillsatser i PVC-plast som är farliga för människor eller miljö skallfasas ut och ersättas av ämnen som är anpassade till en långsiktigt hållbarutveckling. Bly och kadmium är exempel på sådana ämnen som är dokumenteratbioackumulerbara, persistenta och giftiga. Vi anser att användningen avförsiktighetsprincipen och substitutionsprincipen är en riktig väg att gå. Ettoavvisligt krav är dock att tillämpningen sker på kunskapsmässiga ochvetenskapliga grunder och inte på svaga indikationer och lösligt grundademisstankar om farlighet. PVC-plasten bör utvecklas och miljöanpassas i ställetför att avvecklas. De statliga verken Kemikalieinspektionen ochNaturvårdsverket bör tillsammans med PVC-industrin få i uppdrag att utarbetaenplan för att avveckla och byta ut de tillsatsämnen som är skadliga förmänniskaoch miljö. I en sådan plan bör även en tidsaspekt vara bestämd förgenomförandet.Slutligen anser vi att hanteringen av PVC bör följa den riskhantering förvaror och ämnen som generellt fastställs av och som gemensamtbeslutas i internationella sammanhang. Bedömningen av PVC skall således görasutifrån generella kriterier och PVC skall inte särbehandlas. Vad här anförtsmed anledning av motion Jo769 (m) bör ges regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 28 bort ha följande lydelse:28. beträffande PVCatt med anledning av motion 1997/98:Jo769 som sin mening gerregeringen till känna vad ovan anförts,26. PVC (mom. 28, motiveringen)och (båda c) anser att den del av utskottetsyttrande som på s. 36 börjar med ?När det? och slutar med ?miljöpolitiskapropositionen.? bort ha följande lydelse:Utskottet konstaterar att PVC-plast, mot bakgrund av försiktighetsprincipenochdagens bristande kunskap om dess långsiktiga miljö- och hälsoeffekter, intehörhemma i ett kretsloppssamhälle.Utskottet utgår från att regeringen i den aviserade miljöpolitiskapropositionen i enlighet med förslag föreslår att dagens PVC-plast och senast skall ha ersatts med långsiktigtmiljöanpassade material.Utskottet utgår också från att regeringen inleder överläggningar medberörda parter och i övrigt vidtar åtgärder för en utfasning av allnyanvändning av PVC-plast.27. Gränsöverskridande transporter av avfall m.m. (mom. 31)() anför:Det pågår en omfattande handel med importerat avfall från tillSverige. Avfallet består till stor del av plastförpackningar som bl.a.innehåller PVC. Företag i får betalt för avfallet, som sedan försvidare till olika värmeverk. Denna affärsverksamhet är givetvis lönsam. En avanledningarna till att tyskt avfall transporteras till är attkostnaderna för omhändertagande av avfall i är betydligt högre än iSverige. Denna skillnad i kostnaderna för omhändertagande av avfall måsteminska. Regeringen bör verka för att så sker. Vidare måste regeringen verkaföratt man inom EU inför strängare regler för avfallstransporter. Tills dessafrågor har lösts bör regeringen föreslå ett moratorium som förbjuderimport samt förbränning av importerat avfall. Vad här anförts med anledning avmotionerna Jo746 (mp) yrkandena 1 och 3 samt Jo776 (mp) yrkandena 1 och 3 börges regeringen till känna.Mot bakgrund av det anförda anser jag att utskottets hemställan under 31 bortha följande lydelse:31. beträffande gränsöverskridande transporter av avfall m.m.att med anledning av motionerna 1997/98:Jo746 yrkandena 1 och 3 samt1997/98:Jo776 yrkandena 1 och 3 som sin mening ger regeringen till kännavad ovan anförts,28. Uttjänta lädervaror (mom. 32)() anför:Det läder som bl.a. används till skor, skärp, jackor, möbler och väskorinnehåller en mängd ämnen som är skadliga för miljön. Den vanligaste metodenför garvning av läder använder sig av gifter såsom krom, färgämnen ochkonserveringsmedel. Enligt min mening bör kromgarvat läder i uttjänta varordärför klassas som miljöfarligt avfall. Vad här anförts med anledning avmotionJo750 (mp) yrkande 1 bör ges regeringen till känna.Mot bakgrund av det anförda anser jag att utskottets hemställan under 32 bortha följande lydelse:32. beträffande uttjänta lädervaroratt med anledning av motion 1997/98:Jo750 yrkande 1 som sinmening ger regeringen till känna vad ovan anförts,29. Ett utvecklat producentansvar (mom. 33)och (båda c) anför:Producentansvaret är en metod för att förbättra miljön genom att skapadrivkrafter för kretsloppsanpassade produkter. Ett framgångsrikt genomförtproducentansvar innebär i praktiken att produkterna kommer att innehålla alltmindre av miljöfarliga ämnen, är lätta att demontera, inte innebärresursslöseri samt är långlivade och uppgraderbara. Ett annat viktigt mål somproducentansvaret skall bidra till att uppfylla är ett miljömässigt riktigtomhändertagande av de uttjänta produkterna. Arbetet med att införaproducentansvaret inom olika varuområden får därför inte tappa fart.Regeringenbör förelägga förslag till nya områden där producentansvaret skallgälla Producenternas ansvar för att tillse att miljön inte är skadlig förmänniskan kan också avse bostadsföretagens och byggarnas ansvar för sjuka hus.Vad här anförts med anledning av motionerna Jo784 (c) yrkande 5 och So241 (c)yrkande 11 bör ges regeringen till känna.Mot bakgrund av det anförda anser vi att utskottets hemställan under 33 borthaföljande lydelse:33. beträffande ett utvecklat producentansvaratt med anledning av motionerna 1997/98:Jo784 yrkande 5 och1997/98:So241 yrkande 11 som sin mening ger regeringen till känna vad ovananförts,30. Ett retursystem för aluminiumburkar utan svenskt ursprung (mom. 36)() och () anför:Enligt vår mening bör producenterna åläggas att ta tillbaka även skadadeburkar. Detta vore ett naturligt led i Agenda 21-arbetet. Även burkar frånannat land måste kunna lämnas i returburkssystemet för att vi bättre skallkunna skydda vår miljö. Ett parallellsystem måste därför införas för ickesvenskproducerade burkar. Vad här anförts med anledning av motion Jo704 (mp)yrkandena 1 och 2 bör ges regeringen till känna.Mot bakgrund av det anförda anser vi att utskottets hemställan under 36 borthaföljande lydelse:36. beträffande ett retursystem för aluminiumburkar utan svenskt ursprungatt med anledning av motion 1997/98:Jo704 som sin mening gerregeringen till känna vad ovan anförts,31. Strategi för det svenska miljöarbetet i EU (mom. 37), , och (allam) anför:Sverige är i hög grad beroende av den miljöpolitik som förs av EU ochEU:s medlemsländer. Nästan hälften av de gränsöverskridande luftföroreningarnasom når och en stor del av vattenföroreningarna kommer från de övrigaEU-länderna. är mycket beroende av att exportera till andraEU-länder.Vårt land står dock endast för en bråkdel av den totala produktionen inom EU.Detta innebär att vi i hög grad är beroende av gemensamma lösningar påmiljöproblemen.Det är främst de gränsöverskridande problemen som bör hanteras av EU.Miljöfrågor som endast har nationell eller lokal betydelse skall överlåtas åtmedlemsländerna. Dessa konstateranden skall ligga till grund för det svenskamiljöarbetet inom EU.Vidare bör miljöbesluten i EU i första hand bygga på minimikrav. De enskildaländerna skall kunna införa egna, strängare regler. Miljöskatter ochmiljöavgifter bör harmoniseras mellan medlemsländerna och en miniminivå förkoldioxidskatt bör införas. Nationella regler som hindrar den inre marknadenmåste baseras på sakliga skäl och kunna prövas av EG-domstolen.Vi anser att EU:s miljöpolitik skall inriktas på att genomföra avregleringaroch marknadsekonomiska reformer. , , bör få till uppgift att inventera och rapportera vilkaregleringaroch subventioner som kan skada miljön. Vad ovan anförts med anledning avmotionJo756 (m) yrkande 6 bör ges regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 37 bort ha följande lydelse:37. beträffande strategi för det svenska miljöarbetet i EUatt med anledning av motion 1997/98:Jo756 yrkande 6 och med avslagpåmotion 1997/98:Jo784 yrkandena 10 och 15 som sin mening ger regeringentill känna vad ovan anförts,32. Strategi för det svenska miljöarbetet i EU (mom. 37)och (båda c) anför:I samband med medlemskapet i EU fick dispens för sina hårdaremiljökravpå kemikalieområdet. Dispensen gäller från det att vi blevmedlemmar.Vi anser att det är en mycket viktig uppgift för den attaktivt verka för en skärpning av EU:s gemensamma miljöregler så att de når upptill minst gällande svensk nivå eller annat gemenskapslands högre nivå. OmEU:sregler trots dessa insatser inte uppnått gällande svenska regler eller annatlands högre nivå måste verka för att dispenserna förlängs ytterligare.Vi anser att det är mycket viktigt att inte sänker sina ambitioner påmiljöområdet. bör dessutom stödja andra medlemsländer som har högamiljöambitioner.När det gäller EU:s miljöhandlingsprogram finns det några principiellafrågeställningar som bör drivas av . Således bör varje medlemslandutarbeta aktionsplaner för att uppnå miljöhandlingsprogrammets mål, och detbörankomma på medlemsstaterna att granska redogörelsen av hur dessa målkan uppnås. Det nya sjätte miljöhandlingsprogrammet bör dessutom innehållaförslag som dels eliminerar svårigheterna med att integrera miljön i andrapolitikområden, dels innebär en utökad användning av ekonomiska styrmedel. Vadovan anförts med anledning av motion Jo784 (c) yrkandena 10 och 15 bör gesregeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 37 bort ha följande lydelse:37. beträffande strategi för det svenska miljöarbetet i EUatt med anledning av motion 1997/98:Jo784 yrkandena 10 och 15 ochmedavslag på motion 1997/98:Jo756 yrkande 6 som sin mening ger regeringentill känna vad ovan anförts,33. Kretsloppsfrågor m.m. (mom. 38)och (båda c) anför:Vi anser att EU:s inre marknad bör utvecklas till ett medel för att uppnå enhållbar utveckling. Det närmaste steget i ett sådant arbete måste vara attkretsloppsanpassa varuflödena. Regeringen bör därför som en prioriterad frågaiEU driva frågan om en kretsloppsanpassning av varuflödena. För att klara ensådan uppgift krävs en systematik i genomgången av hur existerande regelverkoch institutioner kan anpassas till en sådan utveckling.