bet · GM01SoU1 · 1998-12-03 00:00:00 — Motionärerna finner mot bakgrund avsituationen för hiv/aidssmittade i ingetskäl för en minskning av anslaget utan föreslår istället oförändrade anslag jämfört med år 1998.Övriga medelsanvisningar under ARegeringens förslag till medelsanvisningar tillBidrag till WHO (A 5), Bidrag till WHO-enheten förrapportering av läkemedelsbiverkningar (A 6), Bidragtill (A 7),(A 8), (A9), (A 10),av medicinskmetodik (A 11) och (A 12) har inte mött någon erinran iform av motioner.Begäran om bemyndigande rörande FolkhälsoinstitutetI budgetpropositionen föreslår regeringen attriksdagen bemyndigar regeringen att, i fråga omramanslaget A 8 , under år 1999åta sig ekonomiska förpliktelser som innebärutgifter på högst under år 2000och senare.Social omsorg (B 1-B 20)Bidrag till viss verksamhet för personer medfunktionshinder (B 4)I budgetpropositionen föreslås att 78 394 000 kranvisas under anslaget B 4 Bidrag till vissverksamhet för personer med funktionshinder.Statsbidraget gör det möjligt för organisationeratt själva driva en rad olika verksamheter tillnytta för personer med funktionshinder.Organisationerna har redovisat hur förra åretsbidrag använts. Flertalet ansöker om ökade medel föratt kunna utveckla verksamheten och för attkompensera ökade kostnader.I motion So425 av m.fl. (m) yrkasatt beslutar anslå föranslag B 4 Bidrag till viss verksamhet för personermed funktionshinder (yrkande 2). Inom anslagetfördelas en lång rad bidrag till olika verksamhetersom underlättar tillvaron för mångafunktionshindrade, anför motionärerna.Handikapporganisationerna får under detta anslag ettbidrag till sina rekreationsanläggningar. För år1999 föreslår regeringen ett bidrag på 13 miljonerkronor. Detta innebär en liten höjning av anslaget,som regeringen för i det närmaste halverade.Motionärerna avvisar denna sänkning av stödet ochanser att det för bör räknas upp med 2miljoner kronor. Motionärerna anser det centralt attfunktionshindrade och deras anhöriga ges godamöjligheter till en bra och viktig möjlighet tillrekreation vid anläggningar som är särskiltanpassade för specifika funktionshinder.I budgetpropositionen för föreslogregeringen att stödet tillhandikapporganisationernas rekreationsanläggningarskulle minskas från 15 till 9 miljoner kronor.I betänkandet 1997/98:SoU1 uttalade utskottet attdet ansåg att en alltför kraftig minskning av stödettill rekreationsanläggningarna skulle hotaverksamheten. Utskottet föreslog en omfördelning påen miljon kronor inom anslaget så att stödet tillledarhundarna bibehölls på tidigare års nivå ochrekreationsanläggningarna tillfördes denna miljon.Vidare föreslogs att rekreationsanläggningarnaskulle erhålla ytterligare genomen omfördelning från anslaget för vårdartjänst m.m.Vårdartjänsten tillfördes därmed det beloppmyndigheten själv beräknat i anslagsbehov förbudgetåret. Rekreationsanläggningarna föreslogsdärmed erhålla ett statligt stöd om 13 miljonerkronor för . Detta blev också riksdagensbeslut (rskr. 1997/98:115).Bidrag till handikapp- och pensionärsorganisationer(B 5)I budgetpropositionen föreslås att 132 194 000 kranvisas under anslaget B 5 Bidrag till handikapp-och pensionärsorganisationer.Statsbidrag lämnas till handikapp- ochpensionärsorganisationer.Alltfler handikappförbund har bildats och ansökt omstatsbidrag . Regeringen har därförgivit en särskild utredare i uppdrag (dir. 1998:57)att bl.a. se över statsbidragen tillhandikapporganisationernas allmänna verksamhet,föreslå kriterier för statsbidragsberättigade handi-kapporganisationer samt föreslå riktlinjer för hurbidraget skall fördelas mellan organisationerna.Uppdraget skall redovisas senast den 1 juli 1999.I motion So393 av m.fl. (v) yrkas attriksdagen hos regeringen begär att den itilläggsdirektiv ger den särskilde utredaren iuppgift att ålägga frivilligorganisationernaredovisning baserad på kön (yrkande 1). Motionärernaanser att handikapporganisationerna är i stort behovav ökat anslag till sin verksamhet, en verksamhetsom är viktig både för opinionsbildning och för attge medlemmar information, råd och stöd. Regeringenhar tillsatt en särskild utredare som skall kommamed förslag hur de framtida bidragen till handikapp-och pensionärsorganisationerna skall se ut. Enligtmotionärerna är det viktigt attorganisationerna åläggs att redovisa hur de använtsina bidrag fördelat på kvinnor och män. Vidareyrkas att hos regeringen begär att den itilläggsdirektiv ger den särskilde utredaren iuppgift att även ta med fler frivilligorganisationeri uppdraget enligt vad i motionen anförts (yrkande2, delvis). Det finns en rad andra organisationersom alla bedriver samhällsnyttig verksamhet och sombör få bidrag via statsbudgeten, anför motionärerna.Kostnader för statlig assistansersättning (B 8)I budgetpropositionen föreslås att 4 653 000 000 kranvisas under anslaget B 8 Kostnader för statligassistansersättning.Statlig assistansersättning lämnas tillfunktionshindrade personer som har behov avpersonlig assistans för sin dagliga livsföring underi genomsnitt mer än . Rätten tillassistansersättning gäller för svårtfunktionshindrade personer som inte fyllt ochsom bor i eget boende, eller hos familjeller anhörig. Fr.o.m. har enschablon för assistansersättningen införts som förår 1998 uppgår till . Om det finnssärskilda skäl kan efter ansökanmedge att schablonen får överskridas med de godkändafaktiska kostnaderna - dock högst . Efterriksdagsbeslut finansierar kommu-nerna fr.o.m. den 1november 1997 beviljad assistansersättning för de 20första timmarna. Till följd av förändringarna underår 1997 minskades anslaget med 1,2 miljarder kronorför , vilket kommunerna delvis kompenseradesför inom ramen för det generella statsbidraget.Beloppet motsvarade en uppskattning av kommunernaskostnad för de 20 första assistanstimmarna.Prognoserna för och framåt bygger påantaganden om att utgifterna ökar eftersom antaletpersoner som beviljats ersättning ökar varje månadliksom antalet beviljade timmar per vecka.Utgiftsnivån har dock stabiliserats jämfört medtidigare.Socialutskottet framförde vid behandlingen av dennationella handlingsplanen för äldrepolitiken (bet.1997/98:SoU24, rskr. 307) att rege-ringen ibudgetarbetet skulle överväga om rätten tillpersonlig assistans skall utvidgas så att den somerhållit assistans får rätt attbehålla denna även efter 65-årsdagen.Regeringen anför nu att den utrederen eventuell sådan förändring och har för avsikt attåterkomma i frågan under våren 1999.I motion So425 av m.fl. (m) yrkasatt beslutar dels att förstatliga deförsta 20 timmarnas assistansersättning (yrkande 3),dels att återinföra rätten till personlig assistentvid vistelse i skola och dagcenter (yrkande 4) ochdels att avskaffa schabloniseringen avassistansersättningen (yrkande 5). Vidare begärstillkännagivanden om vad i motionen anförts dels omberäkningen av assistansersättningen (yrkande 6),dels om rätt till personlig assistans efter (yrkande 8). Slutligen yrkas att riksdagenbeslutar anslå 6 för anslaget B 8Kostnader för statlig assistansersättning för år1999 i enlighet med vad som anförts i motionen(yrkande 9). Motionärerna anslår 1,5 miljarderkronor mer än regeringen för kostnader för statligassistansersättning. Med dessa extra resurser villde återställa de försämringar som Socialdemokraternaoch genomfört vad gällerassistansersättningen. Vad gäller beräkningen avassistansersättningen har motionärerna den bestämdauppfattningen att en förändring av ersättningenmåste ske i samråd med handikapporganisationerna.Inom handikapprörelsen finns förslag och idéerpå hur assistansersättningen kan förändras på ettrimligt och bra sätt. Motionärerna anser attpersoner som har personlig assistans ochfyller skall få fortsatt rätt till detta stödäven efter att pensionsåldern uppnåtts.I motion So246 av () begärstillkännagivande om vad i motionen anförts om enåtergång till den lagstiftning för funktionshindrade(LSS och ) som trädde i kraft den 1 januari1994. Motionären anser att de uppenbara försämringarsom den socialdemokratiska regeringen sedan år 1994har medverkat till vad gäller funktionshindrade äroacceptabla och att en återgång måste ske till deregler som ursprungligen gällde.I motion So416 av de ()yrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om behovet avändring i lagen (1993:387) om stöd och service tillvissa funk-tionshindrade, LSS. () har gett ut ett nytt Allmännaråd om assistansersättning (1998:6). I detta ingåren skärpning av reglerna för personlig assistanstill barn, anser motionären. Rådet strider, enligthenne, mot intentioner vid beslutet 1996om ändringar i LSS och . För att denviljeyttring som gjorde i samband medlagändringarna skall respekteras måste det tydligtuttryckas i LSS att barn med funktionshinder harrätt till personlig assistans efter samma bedömningsom när det gäller vuxna med funktionshinder, anförmotionären.I motion So286 av m.fl. (v) yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag tillinförande av en ersättningsmodell med en klarare ochtydligare individuell redovisning avschablonersättningen (yrkande 1) och att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna attschablonersättningen bör ersättas med enindividuellt anpassad ersättningsform som motsvararden enskildes behov av assistans (yrkande 3).Motionärerna anser att Intressegruppen förassistansberättigade (Ifa) har tagit fram en bramodell. De anser att varje assistansberättigad skallupprätta en budget enligt en avRiksförsäkringsverket upprättad kontoplan som utgörsav ersättningsbara kostnadsslag. Den enskilderedovisar sina kostnader och över- respektiveunderskott regleras. Riktigheten i redovisningenintygas av exempelvis en auktoriserad revisor. Imotionen yrkas också att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts omkonkurrenskraftig lön för assistenter (yrkande 4)och om brukarmedverkan i utbildningen av hand-läggare vid försäkringskassorna (yrkande 6).Motionärerna anser att ersättningen måste anpassastill den högre lönenivå som etableras förjämförbara yrken. Detta för att möjliggörarekrytering av kunniga assistenter som vill stannakvar i yrket. Motionärerna anser vidare attförsäkringskassans handläggare behöver utbildning omintentionerna och syftet med den personligaassistansen. Utbildningen bör kompletteras medbrukarmedverkan så att handläggarna får djuparekunskap om funktionshindrades levnads-villkor ochkonsekvenserna av olika funktionshinder.Tillkännagivanden begärs även om garanterad rätttill personlig assistans som följd av detindividuella behovet oberoende av samlevnadsform(yrkande 2) och om att barns rätt till assistans börgaranteras (yrkande 5). Slutligen yrkas attriksdagen hos regeringen begär att någon av depågående utvärderingarna, den interna ellerRiksförsäkringsverkets, får i uppdrag att pröva de imotionen framförda förslagen och redovisa dessainför regeringens ekonomiska vårproposition (yrkande7). Motionärerna betonar att det måste vara detindividuella behovet av assistans som skall varaavgörande och inte vilken samlevnadsform denenskilde lever i. Det är inte rimligt att den ickefunktionshindrade parten i ett äktenskap ellersamboförhållande skall utföra en större del avhushållssysslorna och inte heller att han eller honskall ansvara för jourhjälp åt denfunktionshindrade. Vad gäller barn framhöllsocialutskottet i sitt betänkande 1995/96:SoU15 attdet är behovet av extra tillsyn och omvårdnad somföljer av den enskildes funktionshinder som skallligga till grund för bedömning och beslut ompersonlig assistans. nyaallmänna råd rekommenderar att omvårdnadsbehov skallföreligga omfattande för attpersonlig assistans skall beviljas. Motionärernaanser därför att det nu behövs ett förtydligande av7 § LSS.I motion So287 av m.fl. (v) yrkas attriksdagen beslutar om ett tillägg till 7 § lagen omstöd och service för funktionshindrade av följandelydelse: Samma bedömning av omvårdnadsbehovet skallgöras då det gäller en ansökan från ett barn somfrån en vuxen person.I motion So446 av m.fl. (kd) yrkas attriksdagen under utgiftsområde 9 B 8 Kostnader förstatlig assistansersättning anvisar 300 miljonerkronor mer än vad regeringen föreslagit (yrkande10). Förslaget utvecklas närmare i motion So376 avChatrine m.fl. (kd). Här begärstillkännagivanden om schabloniseringen avassistansersättningen (yrkande 8) och om attåldersgränsen i LSS skall tas bort (yrkande11). Vidare yrkas att beslutar att göraett tillägg i 7 § LSS med lydelsen "Samma bedömningav omvårdnadsbehovet skall göras då det gäller enansökan från ett barn som från en vuxen person"(yrkande 9). Motionärerna anser attschabloniseringen av assistansersättningen innebäratt vissa grupper får för mycket ersättning medansvårt funktionshindrade inte längre klarar attanställa en personlig assistent. I likhet medIntressegruppen för assistans-berättigade ansermotionärerna att en förenklad årsredovisningsmodellkan användas. Motionärerna anser också att förkontinuitet och god omvårdnad måste rätten tillassistans gälla även efter 65-årsdagen.I motion So445 av () yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts dels om att förtydliga lagenvad gäller barns rätt till personlig assistans(yrkande 1), dels om att förtydliga lagen vad gälleräkta makars rätt till personlig assistans (yrkande2) och dels om att se över schablonersättningen(yrkande 3). Motionären hänvisar till att RFV:s nyaAllmänna råd om assistansersättning föreskriver attför att barn skall kunna erhålla assistansersättningskall de ha ett omvårdnadsbehov på mer än 12 timmarper dygn. sägs i rådet att det inte skallställas större krav på föräldrar medfunktionshindrade barn än på andra föräldrar.Motionären finner detta vara en orimlig ekvation.Han reagerar också på att det i Allmänna råd sägsatt den funktionshindrade makens behov av assistansunder natten i form av jour i allt väsentligt skallanses tillgodosett genom hemmavarande make.Motionären anser att schablonersättningen inte ärtillräckligt stor för att brukarkooperativ ochassistansföretag skall kunna erbjuda samma lönertill personliga assistenter som kommunerna erbjuder.De funktionshindrades valfrihet som var en avgrundtankarna med assistansreformen hotas därmedliksom ett stort antal arbetstillfällen föradministratörer.I motion So455 av m.fl. (c) yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om schablon-ersättningen (yrkande 12). Motionärerna anser attschablonersättningen inte täcker alla kostnader förpersonlig assistans, t.ex. kostnader förvidareutbildning och kompetensutveckling. De anseratt i sin översyn aversättningen för personlig assistans skall väga inde synpunkter som framförts om delsersättningsnivån, dels ersättnings-formen. Stödetskall vara rättvist, enkelt och värna valfriheten,anser de. I samma motion yrkas också att riksdagenhos regeringen begär förslag om rätt till personligassistans efter (yrkande 13).Centerpartiet motionerade med anledning avpropositionen om äldrepolitiken om att personer somerhållit assistans före skulle få behålla denäven efter 65-årsdagen. beslutade efterutskottets förslag att uppmana regeringen attåterkomma med förslag till . Regeringen harskjutit frågan framför sig. Motionärerna förutsätteratt regeringen återkommer med förslag i samband medvårpropositionen och att reformen kan genomföras den1 . Vidare yrkas att hosregeringen begär förslag till sådan ändring i lagenom stöd och service till vissa funktionshindrade ienlighet med vad som anförts i motionen (yrkande14). Motionärerna anser att det föreligger enskillnad mellan beslut och myndighetensföreskrifter när det gäller barns rätt tillpersonlig assistans.I motion Fi211 av m.fl. (fp) yrkasatt för anvisar anslagenunder utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och socialomsorg enligt uppställningen i bilaga 2 (yrkande 12,delvis). Förslaget innebär att anslaget B 8Kostnader för statlig assistansersättning ökas med 1415 miljoner kronor.I motion So465 av m.fl. (fp) yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts dels om att återställarätten till personlig assistans (yrkande 1), dels omatt avskaffa 65-årsregeln (yrkande 2) och dels omatt RFV:s Allmänna råd om assistansersättning måsteåterkallas (yrkande 3). beslutaderegeringen med Center-partiets stöd att begränsarätten till personlig assistans, anför motionärerna.Den längsta tidsram som beslutet om assistanstimmarkunde omfatta minskades från till sexmånader. Definitionen av rätten till personligassistans ändrades och rätten till personligassistent vid vistelse i verksamhet togsbort. innebar ytterligare inskränkningar.Motionärerna anser att förändringarna i rätten tillpersonlig assistans måste rivas upp. Vidare anser deatt 65-årsregeln skall avskaffas och att den somerhållit assistans skall ha fortsatt rätt till dettastöd. Motionärerna anser också attRiksförsäkringsverkets Allmänna råd omassistansersättning (1998:6) måste återkallas dårådet strider mot Regeringsrättens praxis ochinnebär en oacceptabel inskränkning i barns rätttill personlig assistans.I motion Sf283 av m.fl. (fp)yrkas att till utgiftsområde 9 B 8Kostnader för statlig assistansersättning anvisar 1 utöver vadregeringen föreslagit eller således 6 (yrkande 3). Motionärerna ser det som den viktigastehandikappolitiska reformen att återställa rättentill personlig assistans såsom den ursprungligen varutformad.I motion So274 av m.fl. (mp) begärstillkännagivanden om att förtydliga lagtextengällande äkta makars/sammanboendes och barns rätttill personlig assistans (yrkande 1), om äldres rätttill personlig assistans enligt LSS även efter 65-årsdagen (yrkande 2), om schablonersättningen(yrkande 3) och om att återinföra en individuelltanpassad assistansersättning som motsvarar denenskilde brukarens kostnad för assistans (yrkande4). Motionärerna reagerar mot RFV:s Allmänna råd omassistansersättning som tolkar det gemensammaansvaret för hem och hushåll så att den ickefunktionshindrade parten i ett äktenskap skallutföra en större del av hushållssysslorna. De vändersig också mot RFV:s tolkning om hur omfattande barnsomvårdnadsbehov skall vara för att personligassistans skall beviljas. Motionärerna anser atträtten till personlig assistans skall fortsättaockså efter 65-årsdagen. De anser attschablonersättningen bör avskaffas och attersättning skall utgå efter de faktiska kostnaderna.Om schablonersättningen blir kvar måste den anpassasefter vad som sker på arbetsmarknaden, både när detgäller grundlön och andra avtalsförmåner, annarsuppfylls inte längre grundtanken om valfrihet i LSS-reformen.I motion So310 av m.fl. (mp) begärstillkännagivande om vad i motionen anförts om LSS(yrkande 6). Motionärerna anser att reformen skallligga på en huvudman och det skall vara staten. Deanser att ersättning skall utgå för faktiskakostnader och inte efter schablon.Frågan om barns och ungdomars rätt till personligassistans tas också upp i motion So325 av SonjaFransson (s). Motionären anser att RFV:s nyaAllmänna råd innebär att barn inte kan få personligassistans om begränsningarna som föreslås genomförs.Detta är tvärtemot vad ansåg i sittbetänkande 1995/96:SoU15, anför motionärerna.I motion So419 av och (båda s) begärs tillkännagivande om ungdomar ochpersonlig assistans. Den frigörelse från föräldrarnasom alla ungdomar måste igenom är en förutsättningför att kunna bli en hel och känslomässigt mogenvuxen, anför motionärerna. Denna frigörelse kan bliän svårare för en funktionshindrad ungdom. Det kanvara svårt för den unge att hävda sin rätt att få enegen assistent utanför familjekretsen. Graden avberoende kan härigenom öka vid den tid dåfrigörelsen är som mest angelägen. Motionärernaanser att samhället har ett ansvar för ungamänniskors utveckling. Därför är det av stor viktatt uppmärksamma behovet av att stödja unga medfunktionshinder att välja en fristående personligassistent från sin egen generation om de så önskar.Familjen kan också som helhet behöva stöd för attacceptera en sådan lösning.Också i motion So329 av ochMonica (båda s) begärs tillkännagivande omassistansersättningen. Motionärerna anför attsocialförsäkringsnämnd enligt 20 kap. 2 a § lagen omallmän försäkring (AFL) kan bemyndiga tjänsteman iförsäkringskassan att fatta provisoriska beslut ivissa ärenden. Denna ordning gäller om det inte utanbetydande dröjsmål kan avgöras om rätt tillersättning föreligger enligt AFL, men det finnssannolika skäl till att en sådan rätt föreligger.Motionärerna anser att motsvarande möjlighet bordeinföras i lag om assistansersättning för att inte ionödan fördröja att beslut fattas.I 8 § lagen (1993:389) om assistansersättningföreskrivs att om det inte utan betydande dröjsmålkan avgöras om någon har rätt tillassistansersättning men det finns sannolika skäl föratt sådan rätt föreligger, skall försäkringskassanbesluta att ersättning skall betalas ut med ettskäligt belopp om detta är av väsentlig betydelseför den funktionshindrade. Detsamma gäller om detstår klart att rätt till assistansersättningföreligger men ersättningens belopp inte kanbestämmas utan betydande dröjsmål. För sådanersättning får föreskrivas särskilda villkor.I 13 § föreskrivs att frågor som avses i 6-8 §§skall inom för-säkringskassan avgöras avsocialförsäkringsnämnd.I lagen (1962:381) om allmän försäkring 20 kap. 2 a§ föreskrivs:Om det inte utan betydande dröjsmål kan avgöras omrätt till ersättning föreligger enligt denna lag,men det finns sannolika skäl för att sådan rättföreligger, skall besluta attersättning skall betalas ut med ett skäligt beloppom detta är av väsentlig betydelse för denförsäkrade. Detsamma gäller om det står klart atträtt till ersättning föreligger men ersättningensbelopp inte kan bestämmas utan betydande dröjsmål.För sådan ersättning får föreskrivas särskildavillkor. - - -I ärenden som skall avgöras avsocialförsäkringsnämnd får beslut enligt första ochtredje stycket fattas av tjänsteman iförsäkringskassan, om nämnden gett ett sådantbemyndigande.I förarbetena till lagen om assistansersättninganförs att 8 § motsvarar bestämmelserna som finns i20 kap. 2 a § lagen (1962: 381) om allmän försäkring(prop. 1992/93:159 s. 197).Socialutskottet behandlade frågan om barns rätt tillpersonlig assistans i betänkande 1995/96:SoU15.Utskottet anförde då följande (s. 18):I propositionen föreslås att det vid bedömningen avbarns rätt till personlig assistans skall beaktasvad som faller inom ramen för det ansvar för barnetspersonliga förhållanden som åvilar barnetsvårdnadshavare. Förslaget syftar till att klarläggaatt , vid bedömning av om ettfunktionshindrat barn har rätt till personligassistans, skall ta hänsyn till vad som normalt kananses falla inom ramen för det föräldraansvar somenligt åvilar alla vårdnadshavare medhänsyn till barnets ålder, utveckling ochomständigheter i övrigt. Ett annat sätt att uttryckasaken är att det är behovet av extra tillsyn ochomvårdnad med anledning av ett funktionshinder somskall ligga till grund för bedömning och beslut ompersonlig assistans. Enligt vad utskottet erfarittillämpas principen vid de allra flestaförsäkringskassor. Uppfattningen att kompensationskall lämnas för extra omvårdnasbehov, merarbete ochmerkostnader till följd av funktionshinder är ensedan många år vedertagen princip inomhandikappområdet. Den tillämpas bl.a. vid bedömningav rätt till vårdbidrag för handikappade barn ochhandikappersättning. Enligt utskottets uppfattningskall principen även tillämpas vid bedömning av rätttill personlig assistans. Vissa motionärer och andrasom framfört synpunkter till utskottet uppfattar attsyftet med förslaget till 3 § tredje stycket lagenom assistansersättning skulle vara att ställa störrekrav på föräldrar med funktionshindrade barn än påandra föräldrar. Med hänsyn härtill och till attprincipen om kompensation för merkostnader ochmerarbete redan har en fast förankring inomhandikappområdet anser utskottet att det inte behövsnågot ytterligare förtydligande i lagen. Medanledning av motionerna So14 (mp) yrkande 3 och So18(c) yrkande 3 avstyrker utskottet lagförslaget idenna del.Riksdagen följde utskottet (rskr.