bet · GL01KU15 · 1998-02-17 00:00:00 — Det är därför inte möjligt att fastställa ett verksamhetsmål somstrider mot detta mål.Enligt propositionen bör ett underordnat mål inte föras in i lag. Däremotfinns det utrymme för att i den mån det är förenligt med detöverordnade långsiktiga målet för penningpolitiken stödja den av riksdagenbeslutade ekonomiska politiken. Även gjorde dennabedömning, men anförde att uppgiften att stödja den allmänna ekonomiska politikriksdagen lagt fast inte behöver anges i lag eftersom det följer av attRiksbanken är en myndighet under . I departementspromemorian (Ds1997:50) görs samma bedömning, och riksbanksfullmäktige delar dennauppfattning.Det är också utskottets uppfattning att , som en myndighet underriksdagen, bör ha skyldighet att stödja de allmänna ekonomisk-politiska målen iden mån dessa inte strider mot prisstabilitetsmålet. Denna skyldighet behöverenligt utskottets mening inte lagfästas.De traditionella målen för ekonomisk politik brukar vara hållbar tillväxt,hög sysselsättning, prisstabilitet, rättvis fördelning, regional balans och godmiljö. Penningpolitiken kan påverka målet om prisstabilitet och medverka tillatt uppfylla målen om hållbar tillväxt och full sysselsättning. Däremot är målsom t.ex. god miljö, regional balans och rättvis fördelning inte särskilt vällämpade som mål för penningpolitik.Utskottet delar regeringens och arbetsgruppens uppfattning beträffandeformuleringen av det penningpolitiska huvudmålet så att skallupprätthålla ett fast penningvärde. Orden fast penningvärde anger att det ärden allmänna prisnivån som avses. Av propositionen framgår att målet inte skalltolkas så att alla enskilda priser skall vara stabila.Utskottet delar denna uppfattning och anser att målet skall tolkas iförändringstermer, inte i absoluta termer, dvs. målet bör uttryckas som ett målför inflationstakten snarare än som ett mål för den absoluta prisnivån. Denföreslagna formuleringen skall dock inte tolkas så att inflationstakten, mättsom KPI eller något annat index, skall vara noll.Finansutskottet ställer sig därmed bakom förslaget att ställningstärks generellt och att målet för verksamhet skall vara attupprätthålla ett fast penningvärde. Förslagen i motionerna K6 (v) yrkande 2, K5(mp) yrkande 1, K4 (s) samt Fi220 (v) yrkande 9 om avslag på propositionen börsåledes avslås. Likaså avstyrker utskottet motionerna K3 (c) och Fi219 (mp)yrkande 8 om andra mål för Riksbanken.Öppenhet och insyn i verksamhetEMI:s synpunkter på lagförslagetMotionenModerata samlingspartiet erinrar i motion K2 om att regeringen valt att inteåtgärda två invändningar som Europeiska monetära institutet () haft motlagförslagen. I båda fallen ansluter sig emellertid motionärerna tillregeringens bedömning och föreslår att skall göra etttillkännagivande om vad som sägs i motionen i dessa frågor (yrkande 6).Den ena frågan gäller på vilka grunder en direktionsledamot kan skiljas frånsitt uppdrag där, enligt , skrivningen i riksbankslagen skulle innebära ettsämre skydd för direktionsledamot jämfört med regeringsformen. Motionärernaanser emellertid i likhet med regeringen att kriterierna i riksbankslagen ärsnävare än regeringsformen, varför riksbankslagen är förenlig med stadga.Den andra frågan gäller regeringens lagförslag om instruktionsförbudet somenligt inte till fullo uppfyller EG-fördragets krav. Även i detta falldelar motionärerna regeringens uppfattning i sak, dvs. att även ECBS-relateradeuppgifter omfattas av instruktionsförbudet med nuvarande lagförslag.Finansutskottets ställningstagandeI tredje stycket av den nya lydelsen av 9 kap. 12 § regeringsformen föreskrivsatt skall pröva om ledamöterna i fullmäktige och direktionen skallbeviljas ansvarsfrihet.Om en fullmäktig vägras ansvarsfrihet är han skild från sitt uppdrag. Fråganom att skilja en ledamot av direktionen från hans anställning prövas avfullmäktige. Det innebär att det krävs beslut av såväl somfullmäktige för att en direktionsledamot som vägrats ansvarsfrihet skall kunnaskiljas från sin anställning.Enligt samma grundlagsstadgande får fullmäktige skilja en direktionsledamotfrån hans uppdrag endast om han inte längre uppfyller de krav som ställs föratt han skall kunna utföra sina uppgifter eller om han gjort sig skyldig tillallvarlig försummelse.De fall i vilka ansvarsfrihet får vägras framgår av den föreslagna lydelsenav 49 § riksbankslagen där vissa kriterier anges för när kan vägra enledamot av fullmäktige eller en direktionsledamot ansvarsfrihet. Det får endastske om det finns skäl att föra talan om ekonomiskt ansvar mot en ledamot avfullmäktige eller direktionen, eller om ledamoten bör åtalas för brottsligtförfarande i samband med sitt uppdrag eller sin anställning.EMI har framhållit att den grund på vilken fullmäktige kan skilja endirektionsledamot från hans anställning enligt 9 kap. 12 § regeringsformen ärförenlig med ECBS-stadgan. Däremot anser att kriterierna för när riksdagenkan vägra en direktionsledamot ansvarsfrihet enligt 49 § riksbankslagen inte ärförenliga med artikel 14.2 i ECBS-stadgan.Varken regeringen eller motionärerna delar denna uppfattning. De kriteriersom gäller för att vägra en fullmäktigeledamot och en direktionsledamotansvarsfrihet enligt den föreslagna 49 § riksbankslagen ryms, enligt regeringenoch Lagrådet, under de förhållanden som enligt stadgan kan föranleda att enledamot skiljs från sin anställning. instämmer i dennabedömning.EMI tar också upp vissa frågor med anknytning till oberoende. Detområde inom vilket oberoende krävs finns angivet i artikel 107 i EG-fördraget.EMI framhåller att denna artikel omfattar alla ECBS-relaterade uppgifter ochinte enbart ?frågor som rör penningpolitik? eller ?penningpolitiska uppgifter?,dvs. den formulering som används i 9 kap. 12 § regeringsformen respektive41 a § riksbankslagen. Omfattningen av artikel 107 i EG-fördraget återspeglasinte till fullo i de föreslagna lagbestämmelserna om instruktionsförbudet,anser EMI.Såsom för övrigt även motionärerna framhåller ser regeringen tillämpningen avvalutapolitiken som en del av penningpolitiken. Det innebär att ävenvalutapolitiken omfattas av instruktionsförbudet. Regeringen slår också fastatt även andra uppgifter som enligt EG-fördraget tillkommer ECBS omfattas avförbudet eftersom kommer att vara en del av ECBS. Enligtpropositionen gäller instruktionsförbudet därmed även sådana uppgifter som attgenomföra valutatransaktioner, att inneha och förvalta medlemsstaternasvalutareserver samt att främja ett väl fungerande betalningssystem. Medpropositionens lagförslag omfattas således alla typer av ECBS-relateradeuppgifter av instruktionsförbudet. Enligt finansutskottets mening är det därförinte erforderligt med någon modifiering av lagförslagen i detta hänseende.I dessa båda frågor ansluter sig Moderata samlingspartiet i sak tillregeringens uppfattning men föreslår att skall göra etttillkännagivande om vad som sägs i motionen om direktionsledamots avsättlighetoch instruktionsförbudet. Eftersom motionärerna i allt väsentligt är överensmed regeringen är det enligt finansutskottets mening inte behövligt med någottillkännagivande. Det finns därför inte anledning för att biträdamotionärernas förslag. bör med hänsyn härtill avstyrkamotion K2 (m) yrkande 6.Direktionens protokollPropositionenI propositionen föreslås olika åtgärder för att säkerställa insyn och kontrollav verksamhet på det penningpolitiska området. Ett förslag somdiskuteras i det sammanhanget är möjligheten att offentliggöra direktionensprotokoll efter sammanträdena.Regeringen anser emellertid att det inte bör införas någon skyldighet fördirektionen att offentliggöra sina protokoll eftersom det skulle innebära atten helt ny ordning skapas, vilken kan ses som ett klart avsteg från deprinciper som sekretesslagen bygger på. Enligt vad som sägs i propositionenbehöver denna slutsats inte utesluta att ett förslag kan presenteras vid ettsenare tillfälle. Regeringen hänvisar till riksbanksfullmäktige som pekat påmöjligheten att direktionen frivilligt låter offentliggöra sina protokoll inomramen för nuvarande lagstiftning och att frågan därefter kan prövas på nytt närden nya direktionen har funnit sin form. Ett sådant initiativ skulle välkomnasav regeringen som anser att ett frivilligt offentliggörande inte möter någrahinder, förutsatt att offentliggörandet sker efter vederbörligsekretessprövning.MotionernaModerata samlingspartiet anser i motion K2 att regeringens farhågor försekretessen kring direktionens protokoll är överdrivna. Enligt motionen bör dendemokratiska insynen i verksamhet förbättras. Det räcker inte medett frivilligt offentliggörande av protokollen inom ramen för nuvarandesekretesslagstiftning, anser motionärerna, som föreslår att skallbegära att regeringen återkommer med ett förslag till lag om offentliggörandeav direktionens protokoll (yrkande 2).Folkpartiet liberalerna föreslår i motion K8 att man i riksbankslagen skallta in en föreskrift om att direktionens protokoll skall offentliggöras efterförslagsvis , såsom fallet är i . bör göraett tillkännagivande av denna innebörd, anser motionärerna (yrkande 1).Finansutskottets ställningstagandeVissa uppgifter om penningpolitiken omfattas av sekretess. Om direktionenskulle åläggas att offentliggöra sina protokoll skulle även hemliga uppgifterkomma att offentliggöras, vilket skulle strida mot 3 kap. 1 § i sekretesslagen.En skyldighet att offentliggöra direktionens protokoll skulle även kunna stå istrid mot bestämmelsen i 2 kap. 1 § sekretesslagen om utrikessekretess. Enligtdetta lagrum gäller sekretess bl.a. för uppgifter som rör annan stat ellermellanfolklig organisation, om det kan antas att det skulle störa Sverigesmellanfolkliga förbindelser eller på annat sätt skada landet om uppgifternaröjs.Utskottet delar regeringens uppfattning att en påtvingad öppenhet kringdirektionens protokoll skulle vara ett klart avsteg från de principer somsekretesslagen bygger på. En sådan ordning kan dessutom innebära att manriskerar den insyn i direktionens arbete som har tillförsäkrats fullmäktigesordförande och vice ordförande, eftersom viktiga frågor då kan komma attdiskuteras vid sidan av och inte på direktionens sammanträden. Finansutskottetär med hänsyn härtill inte berett att förorda någon annan lösning innandirektionen funnit stadga i sina arbetsformer.Konstitutionsutskottet bör med hänsyn härtill avstyrka motionerna K2 (m)yrkande 2 och K8 (fp) yrkande 1.Riksdagsbehandlingen av rapporter om den förda penningpolitikenPropositionenEtt annat förslag som tillkommit för att öka insynen och kontrollen avRiksbankens verksamhet är föreskriften i riksbankslagen (50 §) att direktionenminst skall lämna en skriftlig redogörelse till ompenningpolitiken. På detta sätt kan , som huvudman, ochallmänheten löpande ges insyn i den penningpolitiska verksamheten, framhållsdet i propositionen.Finansutskottets ställningstagandeI propositionen kommenteras inte närmare hur den föreslagna redogörelsen skallberedas i riksdagen.Såvitt finansutskottet förstår bör redogörelsen betraktas som enframställning av det slag som omnämns i 3 kap. 8 § riksdagsordningen. Översådana redogörelser löper motionsrätt. De skall vidare beredas i utskott innande tas upp till avgörande i kammaren.Riksdagens behandling av redogörelserna bör självfallet inte ske på ettsådant sätt att det uppstår en konflikt med instruktionsförbudet. Som tidigarenämnts omfattar detta förbud alla penningpolitiska beslut, dvs. just den typ avfrågor som kommer att ta upp i sina redogörelser. Finansutskottetförutsätter att kammarkansliet och talmannen vid sin prövning av de motionersom väcks i anslutning till redogörelserna kan vägra att ta upp yrkanden sominte är förenliga med instruktionsförbudet.Utskottsutfrågningar av riksbankschefenMotionenModerata samlingspartiet föreslår i motion K2 att möjligheten till offentligautskottsutfrågningar med riksbankschefen skall regleras i lag (yrkande 1).Finansutskottets ställningstagandeRiksbankschefen har återkommande framträtt införfinansutskottet vid offentliga utfrågningar och då redogjort för den fördapenningpolitiken. Liksom andra offentliga utskottssammanträden regleras dessasammankomster av föreskrifterna i 4 kap. 12 § riksdagsordningen med tillhörandetilläggsbestämmelser.Någon särskild reglering av de offentliga utskottsutfrågningarna medriksbankschefen är enligt finansutskottets mening inte erforderlig.Konstitutionsutskottet bör därför avstyrka motion K2 (m) yrkande 1.Riksbankens nya ledningsstrukturRiksbanksledningens skyldighet att offentliggöra ekonomiska förhållandenPropositionenI propositionen föreslås att ledamöterna i direktionen samt ordföranden ochvice ordföranden i fullmäktige till skriftligen skall anmäla sittinnehav av vissa tillgångar och skulder, liksom vilka ekonomiska avtal av visstslag som de ingått. Den föreslagna anmälningsplikten omfattar finansiellainstrument, krediter och andra skulder samt villkoren för dessa, avtal avekonomisk karaktär med tidigare arbetsgivare såsom avtal om löne- ellerpensionsförmån, innehav av andel i handelsbolag eller annan ekonomisk föreningän bostadsrättsförening samt ägande av näringsfastighet. Anmälan behöver dockinte göras om värdet av avtalen och tillgångarna exklusive finansiellainstrument sammantaget understiger . Någon anmälningspliktföreligger inte heller för skulder och krediter som tillsammans understiger 0,5miljoner kronor.Den föreslagna anmälningsplikten regleras genom en ny 39 a § iriksbankslagen.MotionenModerata samlingspartiet anser i motion K2 att det är angeläget att det finnsen anmälningsplikt om ekonomiska förhållanden för de främsta beslutsfattarna iRiksbanken. De krav som föreslås bli inskrivna i riksbankslagen är emellertidalltför långtgående och riskerar enligt motionärerna att negativt påverkarekryteringen till dessa uppdrag. Detta gäller särskilt ordföranden och viceordföranden i fullmäktige vilka poster ju långtifrån förutsätterheltidsengagemang i . bör göra ett tillkännagivande avdenna innebörd (yrkande 4).Finansutskottets ställningstagandeRedan i dag finns en intern anmälningsplikt för fullmäktiges ledamöter men denär begränsad till finansiella instrument. och direktionen kommer medpropositionens förslag att få en mer självständig ställning. Det är därförviktigt att det finns ett stort förtroende inte bara för ledamöterna idirektionen utan också för fullmäktiges ordförande och vice ordförande som idirektionen kan ses som allmänhetens företrädare och som kommer att ha fullinsyn i de frågor direktionen behandlar.Finansutskottet anser mot denna bakgrund att formerna för den av regeringenföreslagna anmälningsplikten är väl avvägda.Konstitutionsutskottet bör med hänsyn härtill avstyrka motion K2 (m) yrkande4.Prövning av ett beslut att skilja en direktionsledamot från hans uppdragPropositionenEtt beslut om att skilja riksbankschefen från hans anställning kan överklagastill . Motsvarande rätt föreligger inte för övriga medlemmar idirektionen, men enligt konvergensrapport bör även deomfattas av ett liknande skydd. Ett sådant skydd bör därför åstadkommas genomen möjlighet att väcka talan vid svensk domstol.Regeringen föreslår att annan ledamot av direktionen än riksbankschefen skallkunna få sin sak prövad vid Arbetsdomstolen som därvid bör utgöra första ochsista instans.MotionenModerata samlingspartiet anser i motion K2 att Arbetsdomstolen sompartssammansatt domstol är olämplig att pröva besvär från en direktionsledamotsom av fullmäktige blivit skild från sitt uppdrag. En sådan prövning bör istället göras av Regeringsrätten. Förslaget till riksbankslag bör ändras idetta avseende (yrkande 3).Finansutskottets ställningstagandeI propositionen föreslås att Arbetsdomstolen skall vara första och sistainstans vid prövningen när annan direktionsledamot än riksbankschefen anser sigha blivit avskedad på orättfärdig grund. Moderata samlingspartiet motsätter sigdetta förslag och föreslår i stället att Regeringsrätten skall varaprövningsinstans.Finansutskottet vill med anledning härav erinra om att förslagen ipropositionen grundas på en fempartiuppgörelse, vilken finns återgiven ipromemorian ställning (Ds 1997:50). I promemorian föreslogs - i33 b § förslaget till ändring i riksbankslagen - att ärenden av detta slagskulle kunna överklagas till . Såsom motionärerna påpekarutgör regeringens förslag i denna del ett avsteg från arbetsgruppens förslag.Finansutskottet föreslår att man i enlighet med den ursprungliga uppgörelsenföreskriver att annan ledamot av direktionen än riksbankschefen skall få väckatalan vid tingsrätt.Motion K2 (m) yrkande 3 bör inte föranleda någon åtgärd från sida.Karenstid för direktionsledamot som lämnat sitt uppdragPropositionenI propositionen föreslås att en direktionsledamot som slutar sitt arbete inteskall få inneha vissa uppdrag under det närmast efterföljande året. Fullmäktigeskall dock kunna medge undantag från detta krav. Enligt förslaget skall entidigare direktionsledamot övergångsvis inte få vara ledamot eller suppleant ibank m.m., inte heller få inneha anställning eller uppdrag som skulle görahonom olämplig att vara direktionsledamot.Den föreslagna karensperioden regleras i sista stycket till en ny 33 a § ilagen (1988:1385) om riksbank.MotionenModerata samlingspartiet anser i motion K2 att det saknas anledning atttillämpa en så sträng karensregel som den föreslagna och föreslår att riksdagenskall göra ett tillkännagivande av denna innebörd (yrkande 5).Finansutskottets ställningstagandeSåsom också framhålls i propositionen får ledamöter i direktionen genom sinställning kunskap i frågor som är av utomordentligt stor betydelse för vissaverksamheter i framför allt det privata näringslivet, t.ex. banksektorn. När enledamot lämnar sin anställning besitter han en kunskap som, om den utnyttjas,skulle kunna vara till skada för . Dessutom skulle det kunnauppfattas som allmänt stötande om en ledamot av direktion omgåendeskulle kunna övergå till en ledande befattning i annan verksamhet.Av betydelse i sammanhanget är också att den ettåriga karensperioden inte ärdefinitiv. Fullmäktige föreslås kunna förkorta och med hänsyn tillarten av uppdraget avgöra hur lång karensperioden bör vara för att inte riskeraatt kunskaper från tiden som direktionsledamot skall kunna missbrukas.Finansutskottet som för egen del inte har något att erinra mot regeringensförslag i detta avseende föreslår att avstyrker motionK2 (m) yrkande 5.Mot yrkandet kan även riktas en invändning av annat slag. Liksom när detgäller tre andra yrkanden i den moderata motionen innebär detta yrkande att ettav de fem partier som står bakom uppgörelsen begär att skall taställning mot delar av uppgörelsen innan den trätt i kraft.Övriga frågorFolkomröstning om medlemskap i motion K6 är ändringarna av organisation ochställning inget som uppkommit annat än ur behovet att EMU-anpassa ochunderlätta för ett eventuellt inträde i EMU. De föreslagna förändringarna fårenligt motionärerna bara genomföras om svenska folket i folkomröstning skullesäga ja till ett medlemskap i och därmed till ett uppgivande av dennationella ekonomisk-politiska självbestämmanderätten. Motionärerna yrkar påett tillkännagivande om att eventuella medlemskap i skall prövas ien rådgivande folkomröstning.Finansutskottets ställningstagandeUtskottet har , i behandlingen av proposition 1997/98:25 och denekonomiska och monetära unionen, behandlat frågan om formerna förbeslutsfattande om framtida deltagande i valutaunionen. Utskottetanförde då följande (bet.1997/98:FiU9, s. 23):Utskottet delar regeringens uppfattning att, om det efter den 1 januari 1999bedöms lämpligt att deltar i valutaunionen, frågan skall underställassvenska folket för prövning. Som regeringen anför är det önskvärt att en sådanprövning sker i ett allmänt val, men det kan inte helt uteslutas att det istället kan ske genom ett extraval eller en folkomröstning. Därefter ankommerdet på att fatta slutligt beslut.Utskottet, som kan konstatera att det citerade betänkandet har vunnitriksdagens bifall (prot. 1997/98:40, rskr. 75), ser ingen anledning att ändrauppfattning.Motion K6 (v) yrkande 1 bör avstyrkas.Riksbankens sedelutgivningsrättMotionernaI motion K7 citeras följande uttalande i propositionen omSveriges medlemskap i unionen (prop. 1994/95:19):Om beslutar sig för ett deltagande i EMU:s tredje fas följer att beslutom utgivning av sedlar och mynt samt frågan om lagligt betalningsmedel överförstill den . Detta kräver också ändringar ibestämmelserna i regeringsformen om sedelutgivningsrätten.Motionärerna erinrar om att den nuvarande enhälligt har godkänt dennadel av proposition 1994/95:19 utan invändningar. Det svenska folket har enligtmotionärerna i folkomröstning tagit ställning för att skall vara medlemi EU, med förutsättningen att EU-medlemskapet inte omfattade medlemskapet iEMU:s tredje fas. Om majoritet nu vill ändra detta - utan att hörasvenska folket på nytt - frångås utfästelsen till svenska folket. Detta skullemotverka förtroendet för och . Det vore enligtmotionärerna mycket farligt och beklagligt om man på detta sätt väljer attunderminera legitimitet. Grundlagar har en särställning som måsterespekteras.I motionen yrkas att som sin mening ger regeringen till känna attden ovan citerade formuleringen om EMU och sedelutgivningsrätten i proposition1994/95:19 fortsatt skall gälla.I liberalernas motion K8 erinras om att enligt gällande lydelse avregeringsformen har riksbank monopol på att ge ut sedlar och mynt.Denna grundlagsregel syftar till att trygga betalningssystemet ochpenningvärdet genom att omöjliggöra för andra än , t.ex. svenskaaffärsbanker eller andra finansiella institutioner, att ge ut svenska sedlar.I valutaunionens tredje fas är det emellertid den ,, som har ensamrätt att tillåta sedelutgivning, och både ECB och nationellacentralbanker inom valutaunionen kan ge ut sedlar som är legalabetalningsmedel. Det kan visserligen hävdas att tar över svensk rättså att en grundlagsändring inte skulle vara nödvändig. Motionärerna anseremellertid att svensk grundlag bör ge en rättvisande bild av de faktiskaförhållandena, och bestämmelserna om sedelutgivning i 9 kap. 13 §regeringsformen bör därför ändras. bör därför fatta det förstavilande beslutet om sådan grundlagsändring . Det slutligabeslutet kan sedan fattas efter riksdagsvalet 1998.Finansutskottets ställningstagandeUtskottet vill erinra om att i propositionen sägs att bestämmelsen omsedelutgivningsrätten i 9 kap. 13 § regeringsformen bör vid ett svensktdeltagande i valutaunionen anpassas till de faktiska förhållandena. Någonanledning att nu ändra bestämmelsen föreligger dock inte. Ett lagförslag omändring i regeringsformen bör emellertid lämnas till i samband med ensvensk anslutning till valutaunionen.Utskottet delar bedömningen i propositionen och avstyrker därmed motionernaK7 (c) och K8 (fp) yrkande 2.Riksdagens revisorers granskning av RiksbankenPropositionenRegeringen anser att revisorer även fortsättningsvis bör granskaRiksbanken enligt lagen (1988:46) om revision av riksdagsförvaltningen m.m.Förutsättningarna för revisorernas granskning kommer dock att påverkas omSverige deltar i valutaunionen, men regeringen anser att revisorerna även dåbör kunna granska Riksbanken.Sett utifrån föreskrifterna i ECBS-stadgan kan nämligen revisorersrätt att granska ifrågasättas, påpekar regeringen. Enligt artikel 27i ECBS-stadgan skall nationella centralbanker granskas av oavhängiga externarevisorer som har rekommenderat och rådet godkänt. Regeringen anseremellertid att denna granskning inte bör hindra att , i egenskap avRiksbankens huvudman, också låter sina revisorer granska . Enredogörelse för granskningen bör tas in i en berättelse som bör underställasriksdagen för att denna skall kunna pröva frågan om ansvarsfrihet fördirektionen och fullmäktige.Finansutskottets ställningstagandeMed de förslag som redovisas i propositionen kommer ansvaret för utformningenav penningpolitiken i än högre grad än tidigare att delegeras till ensjälvständig riksbank.