bet · GL01JoU15 · 1998-02-19 00:00:00 — Vid ägarbyte avfastigheten blir säkerheten verkningslös eftersom återväxtskyldigheten gällerför skogsmarkens ägare. Även tidigare ägare bör vara ansvarig för deåterväxtåtgärder som är föranledda av hans avverkning. Vidare yrkastillkännagivande om säkerhet och avverkningstillstånd (yrkande 5). När enskogsägare är ovillig att efterkomma beslut att ställasäkerhet kan avverkningsförbud meddelas. Avverkningen är emellertid ofta redanutförd och bestämmelsen om säkerhet blir verkningslös.I motion Jo308 (mp) anförs att reglerna för största tillåtna areal förföryngringsavverkning och lägsta ålder vid föryngringsavverkning bör ändras(yrkande 3). Vidare yrkas tillkännagivande att lägsta ålder vidföryngringsavverkning också bör ta hänsyn till att skog mognar med avseende påbiologisk mångfald (yrkande 4). En nödvändig utgångspunkt är att en skog intebara mognar ur produktionssynpunkt, utan också med avseende på biologiskmångfald. I motionen anförs vidare att skogsvårdslagen bör ändras så attbegreppet "brukningsenhet" omdefinieras till att gälla en skogsägares samladeinnehav i en församling (yrkande 5). Det innebär att framför alltransoneringsreglerna skulle tillämpas på det man upplever som en naturlig enheti skogs- och natursammanhang.I motion Jo309 (mp) anförs att slutavverkningsåldern för skog bör höjas från65 till (yrkande 2). Medel som deponerats för återplantering bör följafastigheten och inte ägaren (yrkande 3). Pengar som deponerats hos myndighetenför återplantering får en säljare av fastigheten tillbaka, han äger ju intefastigheten längre. Dessa planteringspengar bör följa fastigheten och inteägaren. Vidare yrkas att ransoneringsbestämmelser bör återinföras även för småfastigheter under 100 ha (yrkande 4).Utskottets övervägandenSlutavverkningsålder m.m.På brukningsenheter större än 50 ha får enligt 12 § skogsvårdsförordningen(1993:1096) föryngringsavverkning inte ske i sådan utsträckning att mer änhälften av brukningsenhetens produktiva skogsmarksareal kommer att bestå avkalmark och skog . Ändringen trädde i kraft (SFS 1997:712). gällde den begränsning som beslutades genom detskogspolitiska beslutet , dvs. brukningsenheter större än 100 ha (bet.1992/93:JoU15 s. 31).I skogsvårdsorganisationens utvärdering av skogspolitiken anförs (s. 70)att de ändrade bestämmelserna i kombination med andra faktorer, bl.a.sänkningen av lägsta tillåtna ålder för föryngringsavverkning, sammantaget harbidragit till kraftigt ökade avverkningar vid fastighetsöverlåtelser. Denegativa effekterna är uteblivna återväxtåtgärder vid exploaterandeavverkningar på skogsfastigheter och en negativ inverkan på förtroendet förskogspolitiken. De ändringar i förordningen som genomförts berör deexploateringar som skett av fastigheter mellan 50 och 100 ha. Utvärderingenvisar emellertid att företeelsen är lika vanlig i arealklassen 100-1 000 ha.Bestämmelserna medger enligt utvärderingen fortfarande omfattande avverkningareftersom övriga regelverk inte ändrats.Med stöd av 10 § skogsvårdslagen och 11 § skogsvårdsförordningen harSkogsstyrelsen meddelat föreskrifter om att trädbestånd under viss ålder intefår avverkas. I utvärderingen av skogspolitiken (s. 13, 68) anförs i frågaom slutavverkningsålder att lagen har till syfte att ge ett skydd motexploaterande avverkning. Det nya systemet med skyddsåldrar som infördes efter1993 års skogspolitiska beslut innebär en förenkling vid tillämpningen genomatt tidigare dispenser har minskat och indelningen av reglerna sker i störregeografiska områden. Sänkningen av åldrarna varierar enligt utvärderingen med15-30 % beroende på ståndortsindex. I utvärderingen konstateras vidare (s. 68)att den sänkning av åldrarna som i genomsnitt har skett till övervägande delkan hänföras till förändringar i skogspolitiken. Åldern på den skog somföryngringsavverkas bör enligt utvärderingen bli föremål för fortsatta studier.Det hänvisas till att regeringen i budgetpropositionen för (prop.1997/98:1 utg.omr. 23 s. 66) gett i uppdrag att överväga enöversyn av skyddsgränserna för den yngre skogen. Utvärderingen anges utgöra ettförsta steg i en sådan översyn.Skogsstyrelsen anför i Underlag för fördjupad prövning 1999-2001 (bilaga 3 s.2) att den avser att följa utvecklingen för ställningstagande till en eventuelländring av åldersgränserna för föryngringsavverkning.Utskottet anförde (bet. 1997/98:JoU1 s. 45) att de argumentsom i vissa motioner anförts för en sänkning av gränsen till 20 ha inte ärsådana att utskottet fann anledning till erinran mot regeringensställningstagande. Utskottet utgick från att regeringen även framgent följerfrågan och vid behov vidtar ytterligare åtgärder.Utskottet har inte ändrat uppfattning och utgår från attfrågan om slutavverkningsålder noga följs av regeringen och ansvarigamyndigheter. Utskottet finner i avvaktan på ytterligare överväganden i fråganinte anledning att göra något uttalande med anledning av motionerna Jo230 (kd)yrkande 14, Jo302 (c) yrkande 2, Jo308 (mp) yrkandena 3-5, Jo309 (mp) yrkande 2samt Bo406 (c) yrkande 4. Motion Jo309 (mp) yrkande 4 är i huvudsaktillgodosedd med det anförda. Motionerna bör lämnas utan ytterligare åtgärd.Säkerhet för återplanteringI 5 och 6 §§ skogsvårdslagen anges att den som har avverkat måste anlägga nyskog och att de föryngringsåtgärder skall vidtas som behövs för att tryggaåterväxten av skog av tillfredsställande täthet och beskaffenhet i övrigt.Åtgärderna skall ha vidtagits senast under tredje året efter det attskyldigheten att anlägga ny skog inträdde (3 § skogsvårdsförordningen).I 36 § skogsvårdslagen stadgas vidare att om en avverkning föranlederförhållandevis dyra återväxtåtgärder i större omfattning fårskogsvårdsstyrelsen i samband med avverkningen besluta att säkerhet skallställas för fullgörandet av åtgärderna. Ställs inte säkerhet fårskogssvårdsstyrelsen meddela förbud att avverka skog på brukningsenheten utanskogsvårdsstyrelsens tillstånd.I skogsvårdsorganisationens utvärdering av skogspolitiken anges (s. 13,71) att den nya skogspolitiken formellt inte innebar några förändringar när detgäller säkerhet för återväxter. I praktiken har emellertid andra ändringar iregelverket resulterat i större avverkningar på fastighetsnivå vilket harmedfört ett ökat behov av säkerhet och därmed har instrumentets svagheteraccentuerats. Antalet säkerheter som skogsvårdsstyrelserna kräver harfördubblats efter den nya skogspolitiken. Ett problemen är att säkerheten ärknuten till det aktuella innehavet och upphör att gälla den dagen fastighetensäljs. Ett annat problem som påpekas i utvärderingen är att besluten kanfördröjas och avverkningar hinna utföras innan beslutet vinner laga kraft.Enligt utvärderingen är detta angeläget att lösa för att instrumentet skall fåden verkan som varit avsedd. Sammanfattningsvis anges att former för att säkrasäkerheterna för återväxter vid fastighetsöverlåtelse bör studeras.I Underlag för fördjupad prövning 1999-2001 har föreslagit att36 § kompletteras med en bestämmelse av innebörd att när skogsvårdsstyrelsenbeslutat att säkerhet skall ställas får en anmäld föryngringsavverkning integöras förrän säkerhet ställts och godkänts av tillsynsmyndigheten. Utskottet föreslår i avvaktan påytterligare överväganden i fråga om säkerhet för återväxtåtgärder attmotionerna Jo304 (m) yrkandena 4 och 5 samt Jo309 (mp) yrkande 3 lämnas utanvidare åtgärd.Skyddsvärd skog m.m.MotionernaI motion Jo304 (m) yrkas tillkännagivande om stärkt skydd för impediment(yrkande 7). Utöver den formellt skyddade arealen finns omfattande arealer somi praktiken under kortare eller längre tider är skyddade, t.ex. tekniska ochekonomiska ?impediment?. En stor skogsmarksareal, ca , medofta höga naturvärden, utgörs av biologiska impediment som ger starkt skydd motavverkningar.Motionärerna i motion Jo305 (v) anför att reservat bör bildas i regioner därskyddet är bristfälligt (yrkande 1). I stort sett är det endast denfjällalpina miljön som är tillräckligt skyddad. I ( därartrikedomen är störst ( är skyddad. Vidare anförs att en fondbör inrättas för finansiering av skyddsvärd mark (yrkande 3). Staten skulletillsammans med skogsbolag, företag och enskilda kunna bidra. Motionärernaanför vidare att omfattning och ansvar för paperpotplanteringen bör klargöras(yrkande 6). Misstag har skett i skogsskötseln genom det undermåligaplanteringsmaterial, de s.k. paperpotplantorna, som börjadeanvändas vid skogsplantering. Enligt motionärerna hör contorta inte hemma isvenskt skogsbruk och bör förbjudas (yrkande 7).I motion Jo307 (mp, v) anförs att en förutsättningslös utredning bör göras omrotskador som benämns rotsnurr.I motion Jo308 (mp) anförs att en naturvårdsgräns för skogsbruk i fjällnäraskog bör införas (yrkande 6). Utgångspunkten skall vara Naturskyddsföreningensförslag till naturvårdsgräns, ovanför vilken slutavverkningar inte är tillåtna.Vidare yrkas att hos regeringen begär förslag till lag omavverkningsstopp för föryngringsavverkningar i ur- och naturskog i enlighet medvad som anförts i motionen (yrkande 7). Ett femårigt avverkningsstopp föreslåsför nyckelbiotoper, fjällnära skogar ovanför Naturskyddsföreningensnaturvårdsgräns, övriga kvarvarande gammelskogar, bl.a. de som är upptagna påNaturvårdsverkets inköpslista för naturreservat. Motionärerna yrkar vidaretillkännagivande om naturvårdsgräns för fjällnära skogar (yrkande 8). Vidareyrkas tillkännagivande om skydd för skogsområden nedanför de fjällnära skogarnasom har uppmärksammats av den ideella organisationen före (yrkande 9).Vissa områden alldeles nedanför det som brukar betecknas som den fjällnäraskogen har visat sig vara minst lika skyddsvärda som den fjällnära skogen.Ytterligare möjligheter att finansiera ett stärkt skydd av produktiv skogsmarkbör inventeras (yrkande 12). Vidare yrkas att naturvårdslagstiftningen skalltillämpas så att inga skyddsvärda områden faller utanför på grund av sinstorlek (yrkande 14). Det bör vara ett områdes naturvärde och inte dess storleksom avgör dess skydd. tolkning av biotopskyddet innebär attbiotopskyddsinstitutet begränsas till områden om högst 5 ha. I det praktiskaarbetet med inrättande av naturreservat prioriterar storaområden, dvs. områden som är större än 20 ha. Vidare yrkas tillkännagivande attmöjligheter att skydda särskilt värdefulla delar av en större nyckelbiotop börutredas (yrkande 15). I naturvårdslagen betraktas nyckelbiotoper som odelbaraenheter. Det är inte sällan svårt att entydigt avgränsa en nyckelbiotop.Motionärerna anför vidare att skyddsföreskrifterna för samtliga naturreservatbör ses över (yrkande 16). Föreskrifterna är ofta av äldre datum och kan varaotidsenliga. Det bör enligt motionärerna åligga skogsbolagen att regelbundetlämna uppgifter till länsstyrelser och skogsvårdsstyrelser om förekomsten avvärdefulla skogsområden och om bolagens åtgärder för att skydda sådana områden(yrkande 17).Motionärerna i motion Jo708 (mp) påtalar vikten av en rimlig klassificeringav skyddsvärd natur (yrkande 1). Vidare yrkas tillkännagivande att impedimentskall sparas inom den kategori, biotop, de utgör och ej som produktiv skog(yrkande 2). Impedimenten har andra biologiska värden än den produktivaskogsmarken. Arbetet med att skydda de områden som upptas i Myrskyddsplanen förSverige bör påskyndas (yrkande 3). har utarbetat enmyrskyddsplan, som dock inte är komplett eftersom saknas. Mossar ochkärr måste sparas för att de är unika biotoper i sig, men kan inte räknas in iproduktiv skogsmark. Vidare yrkas tillkännagivande om behovet av att på siktskydda av den produktiva skogsmarken (yrkande 4). är medlem i deninternationella naturvårdsunionen IUCN som föreslagit att av allarepresentativa naturtyper skall bevaras för att säkerställa biologisk mångfald.Vidare anförs att av den produktiva skogsmarken skyndsamt måste ges skyddoch att kvarvarande ur- och naturskogar skall prioriteras (yrkande 5).I motion Jo710 (c) anförs att rätt att ta ved till husbehov, s.k. vedbrand,bör återinföras.I motion Jo725 (s) anförs att var det enda större skogsområdetpå efter utmarksdelningen . Bödaskogen har myckethöga skogliga, botaniska, geologiska, arkeologiska och allemansrättsligavärden. ägs och förvaltas av . Det bör utredasvilka skyldigheter de av staten ägda bolagen har i förhållande till de värdensom går utöver de ekonomiska hänsynstagandena.I motion Jo737 (s) anförs i fråga om långsiktig planering för skydd avvärdefull skogsmark att regeringen bör utveckla en strategi för hur vi skallkunna skydda bl.a. naturskogarna innan det är för sent.I motion Jo766 yrkas (s) tillkännagivande om långsiktiga åtgärder förskyddsvärda skogar. För att skall kunna leva upp till sin uttaladeambition att bevara den biologiska mångfalden krävs att en stor del av?gammelskogarna? tas undan från skogsbruk.I motion Jo784 (c) anförs att en fond bör inrättas för skydd av skogsmark(yrkande 25). Regeringen bör inbjuda till överläggningar om en fond, med statensom huvudman, för skydd av skogsmark med skogsnäringen, statliga skogsägare,naturvårdsorganisationerna och större köpare av skogsprodukter.Utskottets övervägandenSkydd av skogsmark för naturvårdNaturvårdsverket anförde (Rapport 4707 Skogsreservaten i , s.6) att den sammanlagda skyddade produktiva skogsarealen i inationalparker, naturreservat, domänreservat och förvärvade områden uppgår tillca 832 000 ha, vilket är av produktiva skogsmark. Ca 660 000 hafinns inom den fjällnära skogen och ca 172 000 nedanför den fjällnära skogen.Den skyddade andelen produktiv skog i dessa regioner uppgår till ca 43 %respektive 0,8 %.Regeringen har beslutat direktiv för ett uppdrag om ettförstärkt skydd av skogsmark för naturvård. I direktiven anförs följande. Somett led i arbetet med att utvärdera den nya skogspolitiken harMiljövårdsberedningen haft regeringens uppdrag att närmare analyseraomfattningen av det skydd som behövs för att skogspolitikens mål om bevarandeav den biologiska mångfalden skall uppnås. Beredningens betänkande Skydd avskogsmark (SOU 1997:97) har remissbehandlats. Beredningen drar den slutsatsenatt ytterligare ca 900 000 ha skogsmark med särskilda naturvärden behöverskyddas i ett kort tidsperspektiv (), vilket motsvarar av denbrukade skogsmarken. Beredningen bedömer att ca 600 000 ha borde kunna skyddasgenom de frivilliga avsättningar som görs inom ramen för skogspolitiken.Därutöver krävs att ca 250 000 ha skyddas som naturreservat och ytterligare ca25 000 ha i form av biotopskydd eller naturvårdsavtal. Två alternativ föreslåsför att säkerställa naturreservat, biotopskydd eller naturvårdsavtal, nämligenett och ett . Statens kostnader beräknas till 1997 årsanslagsnivå med tillägg av för 20-årsalternativet och mer änen fördubbling för 10-årsalternativet (från till 470miljoner kronor). Miljövårdsberedningen förordar tioårsalternativet, bl.a. medhänvisning till försiktighetsprincipen. Beredningen diskuterar ocksåmöjligheten att bilda en stiftelse för att främja en finansiell förstärkning.Beredningen har inte närmare utrett förutsättningarna, men anser att grundenskulle vara en fristående stiftelse där staten, eventuellt andra offentligainstitutioner samt den privata sektorn, t.ex. skogsnäringen, skulle varastiftelsens bildare.Remissbehandlingen visar enligt direktivet att det finns en bred acceptansför målet att bevara den biologiska mångfalden i skogen och en samstämmighet omatt det föreligger ett behov av ökat skydd av skogsmark. Sammanfattningsvisframhålls i direktiven att ett stort antal enskilda markägare kommer attberöras av såväl reservatsavsättningar som frivilliga åtaganden.Enligt direktiven skall utredaren med utgångspunkt i nu gällande statligabudgetnivå för ersättningar till markägare för intrång i särskilt värdefullanaturområden överlägga med företrädare för skogsnäringen om möjligheten attträffa en överenskommelse om att skogsägare m.fl. avstår från att avverka inomsärskilt värdefulla skogsområden till dess att statenhar möjlighet att ersätta markägare för intrång i pågående markanvändning.Uppdraget skall redovisas till regeringen . I avvaktanpå redovisningen av detta uppdrag bör motionerna Jo305 (v) yrkandena 1 och 3,Jo308 (mp) yrkandena 6-9 och 12, Jo708 (mp) yrkandena 4 och 5, Jo737 (s), Jo766(s) samt Jo784 (c) yrkande 25 lämnas utan vidare åtgärd.I skogsvårdsorganisationens utvärdering av skogspolitiken (s. 63) anförsatt nyckel- och sumpskogsinventeringarna startade som försöksverksamhet vidnågra skogsvårdsstyrelser . Inventeringarna drivs i projektform ochskall vara avslutade . Anslaget är sammanlagt per år.Nyckelbiotopsinventeringen omfattar skogsmiljöer där det förekommer eller kanförekomma rödlistade arter. Inventeringen ger ett värdefullt underlag förskogsvårdsstyrelsernas arbete med rådgivning, lagtillsyn och biotopskydd. Vid1996 års utgång var ca 8,1 miljoner ha skogsmark inventerade, vilket motsvarar69 % av småskogsbrukets marker. Storskogsbruket svarar självt för inventeringenpå eget markinnehav. Prognosen är att 10,2 miljoner ha har inventerats vid 1997års utgång samt att 32 000 nyckelbiotoper och ca 24 000 andra objekt med höganaturvärden är registrerade.I utvärderingen (s. 65) anförs vidare att nio av tio biotopskydd liggerpå småskogsbrukets marker. Ett akut avverkningshot är den vanligaste orsakentill att ett område med höga naturvärden biotopskyddas. Majoriteten avskogsvårdsstyrelserna anser att det finns skogsområden med höga naturvärden sompå grund av definitionerna i gällande förordning inte kan avsättas sombiotopskydd, t.ex. naturliga skogsbäckar, lövängsrester och ej örtrika menartrika sumpskogar. anför i Underlag för fördjupad prövning1999-2000 (bilaga 3 s. 5) att de allmänna råden för biotopskydd bör omarbetasså att biotoper med areal överstigande 5 ha i undantagsfall kan omfattas avskyddet. avser också att efter en översyn lämna förslag tillkompletteringar i bilaga 2 till 19 b § naturvårdsförordningen med biotoptypersom saknas . Det kan även vara aktuellt att stryka någon typ.Skogsstyrelsen har även för avsikt se över biotopbeskrivningarna i de allmännaråden. I avvaktan på detta arbete föreslår utskottet att motion Jo308 (mp)yrkandena 14 och 15 avstyrks. Utskottet hänvisar i övrigt till sin behandlingav förslaget till miljöbalk såvitt avser biotopskyddet (1997/98:JoU20).Utskottet har inhämtat att och länsstyrelserna har gjort enöversyn av skötselplanerna för samtliga naturreservat. I översynen ingick attse över syftena med naturreservaten. Översynen resulterade i reviderade planersamt att vissa mindre, otidsenliga naturreservat upphävdes. Motion Jo308 (mp)yrkande 16 avstyrks i den mån den inte tillgodosetts med det anförda.Beträffande skyldighet för skogsbolagen att lämna uppgifter om förekomsten avvärdefulla skogsområden anförde utskottet (1996/97:JoU17 s. 10)att skogsägare enligt 14 § skogsvårdslagen är skyldiga att anmäla planeradeavverkningar enligt föreskrifter som meddelas av regeringen ellerSkogsstyrelsen. I detta sammanhang skall de även anmäla vad de avser att göraför att skydda naturvårdsintressen på det aktuella området. I sammanhanget kanockså nämnas att genomför en nyckelbiotopsinventering som skallvara genomförd . I skogsvårdsorganisationens utvärdering avskogspolitiken (s. 70) anförs att det råder en obalans i anmälan omföryngringsavverkning genom att skogsägaren inte är skyldig att angeföryngringssätt, men väl den miljöhänsyn skogsägaren avser att ta. Motion Jo308(mp) yrkande 17 är mot bakgrund av den gjorda redovisningen huvudsakligentillgodosedd. Motionen avstyrks.Utskottet har inhämtat att delar av finns upptagen i den listaöver värdefulla domänreservat som enligt en överenskommelse mellanNaturvårdsverket och skall avsättas somnaturreservat (jfr prop. 1991/92:134 s. 27). Motion Jo725 (s) är med detanförda huvudsakligen tillgodosedd och föreslås lämnas utan ytterligare åtgärd.Impediment m.m.Skogsstyrelsen anför i Underlag för fördjupad prövning 1999-2000 (bilaga 3 s.4) att har fäst uppmärksamheten på att avverkning på impedimentibland skadar naturvärdena. noterar att impedimenten redan i daghar ett omfattande skydd genom den restriktiva utformningen av föreskrifternatill 30 § skogsvårdslagen. Med hänsyn till de avverkningar som ändå förekommerkan det enligt vara lämpligt att utforma allmänna råd tillföreskrifterna, där den restriktiva innebörden förtydligas. Ett totalt förbudmot avverkning på impediment är enligt däremot inte motiveratoch skulle innebära betydande praktiska problem.I skogsvårdsorganisationens utvärdering av skogspolitiken (s. 29) anförsatt en av slutsatserna i en nyligen gjord undersökning är att den samladebiologiska mångfalden på impedimenten är liten. De stora träden utgör devärdefullaste elementen ur bevarandesynpunkt. En annan studie visar att endast2 % av de rödlistade arterna har sin huvudsakliga hemvist på impediment.Forskarnas slutsatser är att impedimenten, i synnerhet de grova träden där, ären förutsättning för dessa arter då de annars konkurreras ut i mer produktivmiljö. I avvaktan på resultatet av ytterligare överväganden i fråga omavverkning på impediment föreslår utskottet att motion Jo304 (m) yrkande 7lämnas utan vidare åtgärd. Även motion Jo708 (mp) yrkandena 1 och 2 bör iavvaktan på ytterligare överväganden lämnas utan vidare åtgärd.Utskottet anförde att inventeringen av större våtmarker i Sverigei det närmaste är genomförd. Endast vissa områden i de nordligaste delarna avvårt land återstår. Ett genomförande av den myrskyddsplan som Naturvårdsverkettagit fram med inventeringen som bas skulle innebära att ytterligare 210 000 havåtmarker skyddas. I allmänhet är kostnaderna för skyddet av våtmarkerförhållandevis blygsamma, men våtmarkernas karaktär och utveckling är i mångafall i hög grad beroende av omgivande marker. Utskottet fann det naturligt att,i det samarbete som pågår mellan i första hand ochlänsstyrelserna, uppmärksamma och på lämpligt sätt iaktta de rekommendationersom våtmarksinventeringen ger. Såvitt avser statens ansvar för skyddsåtgärderanser utskottet i likhet med regeringen att kostnaderna för skyddet skallrymmas inom det nuvarande anslaget för markförvärv. Utskottet förutsatte attarbetet fortgår så snabbt som befintliga resurser medger. Utskottet har inteändrat uppfattning i frågan och avstyrker med det anförda motion Jo708 (mp)yrkande 3.Skogsodlingsmaterial m.m.När det gäller problemet med rotsnurr har utskottet tidigare hänvisat (bet.1995/96:JoU3 s. 6) till att näringsministern (interpellationsdebatt den 29 maj1995) anfört att regeringen anser att det är bättre att skogsvårdsmyndigheternasatsar sina resurser genom att utbilda och informera personal,plantproducenter och skogsägare än på omfattande och detaljerade inventeringarsom sannolikt inte skulle leda till några förbättringar. hade,enligt näringsministern, för avsikt att tillsammans med forskare utarbetasärskilda skötselrekommendationer för de äldre planteringar som drabbats avrotsnurr. Utskottet ville för sin del understryka att frågan om rotsnurr är enutpräglad myndighetsfråga och anslöt sig i övrigt till näringsministernsbedömning angående skogsvårdsmyndigheternas resursanvändning. Utskottet harinte ändrat uppfattning i frågan. Motionerna Jo305 (v) yrkande 6 och Jo307 (mp,v) avstyrks.Enligt 9 § skogsvårdslagen får utländska trädarter endast i undantagsfallanvändas som skogsodlingsmaterial. har i föreskrifter ochallmänna råd (SKSFS 1993:2) till skogsvårdslagen (1979:429) beslutat omgeografiska och andra begränsningar i användningen av contortatall.Användningen av contortatall är således begränsad. Motion Jo305 (v) yrkande 7avstyrks. beträffande en sammanhållen skogspolitikatt avslår motionerna 1997/98:Jo303, 1997/98:Jo304 yrkande 12,1997/98:Jo305 yrkande 4, 1997/98:Jo308 yrkandena 1 och 2, 1997/98:Jo310yrkande 1 och 1997/98:Jo731 yrkande 10,res.