bet · GM01MJU3 · 1998-11-12 00:00:00 — Det innebär bl.a.att det inte är aktuellt att åter införa enskogsvårdsavgift.Utskottets övervägandenUtskottet har inga invändningar mot regeringensöverväganden i detta avsnitt och hänvisar till debedömningar som i övrigt görs i detta betänkandeangående skogspolitikens mål och medel.Skogsvårdslagstiftningen ochskogsvårdslagens tillämpningsområdePropositionenSkogsvårdslagen med dess föreskrifter beslutade avregeringen och är ett av deviktigaste medlen i skogspolitiken sedan länge.Skogsvårdslagstiftningen innehåller de normer somblivit allmänt accepterade i vårt land och som tarsikte på vad som kallas ett hållbartskogsbruk men som tidigare hade benämningenlångsiktigt eller uthålligt.Skogsstyrelsen och har föreslagitändringar på samtliga tre nivåer i lagstiftningen,nämligen i lagen, i regeringens förordning och iSkogsstyrelsens föreskrifter. Det bör samtidigterinras om de ändringar som följer av den avregeringen föreslagna som bl.a. ersätternaturvårdslagen. I det följande behandlas enbart debestämmelser som på skilda sätt har aktualiserats avSkogsstyrelsen och av iutvärderingen.I 2 § skogsvårdslagen anges vad som i lagen avsesmed skogsmark och skogliga impediment. Syftet ärsålunda enbart att klargöra var de olikabestämmelserna i skogsvårdslagen är tillämpliga.Skogsstyrelsen motiverar sitt förslag till enöversyn av terminologin bl.a. med hänvisning tillbegreppsförvirring i anslutning till statistiskaredovisningar och i samband med rapportering tillinternationella organisationer. I debatten omarealen skyddad skogsmark råder det inte sällanoenighet eftersom skogsmark har olika definitioneller av skilda skäl ges olika definition beroendepå vem som redovisar och var redovisningen sker.Givetvis är det angeläget att i jämförandestatistik skapa enhetlighet både nationellt ochinternationellt. verkar särskilt i olikainternationella organisationer för detta. Det är försvensk del uppgift att i egenskap avansvarig myndighet för skogsstatistiken utformadenna på ett sätt som tillgodoser skilda behov.Definitionen av skogsvårdslagens tillämpningsområdeär en helt annan sak. Den definition som finns ärväl inarbetad och utformad medutgångspunkt i sitt särskilda syfte. Den bör därförbestå. Detsamma gäller den beslutadedefinitionen av skogliga impediment. Denna tillkom ihuvudsak för att kunna ange var vissa av lagensbestämmelser om naturvårdshänsyn gäller.MotionernaEnligt motion Jo76 (v) yrkande 1 är det viktigt attstatistik över skyddade arealer blir jämförbarmellan länder, men motionärerna delar regeringensuppfattning att detta kan ske utan att vedertagnadefinitioner ändras. Regeringen bör därför geSkogsstyrelsen i uppdrag att ta fram enstatistikredovisning som tillgodoser kravet påjämförbarhet mellan länder.I motionerna Jo81 (c) yrkande 3, Jo82 (kd) yrkande2 och MJ306 (m) yrkande 1 anförs att regeringen böråterkomma till regeringen med förslag till ändradterminologi inom skogsbruket i enlighet medSkogsstyrelsens förslag. anför dessutomatt skyddet för impedimenten är så starkt att de börredovisas som skyddad mark (yrkande 6).Utskottets övervägandenUtskottet anser i likhet med regeringen att dennuvarande definitionen av skogsmark och skogligaimpediment bör bestå och avstyrker därför motionernaJo81 (c) yrkande 3, Jo82 (kd) yrkande 2 och MJ306(m) yrkande 1.Regeringen anför i propositionen att det ärangeläget att i jämförande statistik skapaenhetlighet både nationellt och internationellt.Sverige verkar enligt regeringen särskilt för dettai olika internationella organisationer. Avpropositionen framgår också att det för svensk delär som i egenskap av ansvarigmyndighet för skogsstatistiken har i uppgift attutforma denna på ett sätt som tillgodoser skildabehov. Det uppdrag som efterfrågas i motion Jo76 (v)yrkande 1 ingår alltså redan i Skogsstyrelsensmyndighetsuppgifter. Motionen bör lämnas utan vidareåtgärd med hänvisning till det anförda.Med hänvisning till vad som ovan anförts avstyrkerutskottet även motion MJ306 (m) yrkande 6.Anläggning av ny skog på skogsmarkPropositionenEnligt 5 § skogsvårdslagen måste den som haravverkat anlägga ny skog. De föryngringsåtgärderskall vidtas som behövs för att trygga återväxten avskog av tillfredsställande täthet och beskaffenhet iövrigt (6 §). Åtgärderna skall ha vidtagits senastunder tredje året efter det att skyldigheten attanlägga ny skog inträdde. Sådd eller plantering(skogsodling) skall användas när naturlig föryngringinte kan bedömas ge tillfredsställande återväxt inomgodtagbar tid.Det står helt klart att återväxternas resultat intetillgodoser skogsvårdslagens krav. Detta ärallvarligt eftersom dåliga skogsföryngringaräventyrar den framtida virkesförsörjningen. Bådekvantitet och kvalitet minskar. Därför är detabsolut nödvändigt att förbättringar sker.Skogsodling måste tillämpas i större utsträckning.Skonsamma markberedningar måste utföras.Självföryngring får tillämpas enbart på marker somär lämpliga för sådan och med tillräckligt antalfröträd och med markberedning där så behövs.Så som lagstiftningen är utformad kan en nödvändigförbättring ske utan ändringar i lagen. Däremotmåste skogsägarna upplysas bättre om vad som gälleroch hur föryngringsarbetet skall bedrivas. I vissafall kan lagens bestämmelser om förelägganden behövatillämpas.MotionernaI motion Jo76 (v) yrkande 2 påtalas behovet avytterligare rådgivning till skogsägarna om de kravsom ställs vid anläggning av ny skog, framför alltom skogsodlingsmetoder och markberedningsmetoder sominte förstör de biologiska förutsättningarna påskogsmarken. Därutöver behövs det kontinuerliguppföljning av de nyanlagda skogarna för att bedömaåterväxtåtgärderna på . Regeringen bördärför ge dessa uppdrag.Enligt motion Jo77 (s) yrkande 1 bör det klartuttalas att en ståndortsanpassad trädslagsblandningmed huvudinriktning på barrskog skall eftersträvasvid anläggning av ny skog. Detta skulle enligtmotionärerna vara av stor betydelse för vårtframtida skogsbestånd.Utskottets övervägandenUtskottet delar de synpunkter som anförs i motionJo76 (v) yrkande 2 om vikten av rådgivning ochinformation vid anläggning av ny skog. Emellertidingår dessa uppgifter i Skogsvårdsmyndighetensuppdrag varför ingen ytterligare åtgärd torde krävasmed anledning av motionen. Beträffande utvärderingav skogsvårdsåtgärder hänvisar utskottet till sinaöverväganden under rubriken och gallring avskog.Utskottet har inga invändningar mot regeringensbedömning att gällande bestämmelser om anläggning avny skog på skogsmark bör ligga fast och avstyrkerdärför motion Jo77 (s) yrkande 1. I sammanhangetvill utskottet erinra om 6 § skogsvårdslagen enligtvilken de föryngringsåtgärder skall vidtas sombehövs för att trygga återväxten av skog avtillfredsställande täthet och beskaffenhet i övrigt.Röjning och gallring av skogPropositionenEnligt skogsvårdslagen i dess lydelse t.o.m. år 1993gällde att röjning av plantskog eller ungskog skulleske när skogen är så tät eller av sådan beskaffenheti övrigt att produktionen av värdefullt virkeväsentligen hämmas. Vidare gällde att gallring avskog skulle ske i samma situationer. Dessaskyldigheter, utom kravet på röjning av plantskog,slopades genom skogspolitiska beslut.Motivet härför var bl.a. att möjliggöra den framtidavariation i skogarna som av flera skäl ansågs varaangelägen. Det påpekades också att andra åtgärderoch förhållanden sannolikt hade påverkat den ökadeaktivitet i dessa verksamheter som hade noterats för1980-talet. Som exempel nämndes statsbidrag,intensifierad rådgivning och förbättrad lönsamhet iskogsbruket.Enligt utvärdering har den årligaröjningen i skog minskat påtagligt från en nivå påca till ca 200 000hektar . Vad så gäller gallringarnaredovisar att dessa, särskilt i frågaom den första gallringen, inte utförs vid dentidpunkt och i den omfattning som är önskvärd.I budgetpropositionen för har regeringenredovisat sin bedömning av vad som är angeläget attgöra i fråga om röjningen av skog (prop. 1997/98:1utg. Samma synsätt kan anläggas pågallringen. Både röjningens och gallringensbetydelse för produktionen av värdefull råvara ochdärmed också för det enskilda skogsföretagetsekonomi måste tydliggöras. Det pågår i detta syfteen kampanj inte minst från virkesköparnas sida föratt få till stånd en bättre skogsskötsel i dettasyfte. rådgivning ärgivetvis av stor betydelse även i detta sammanhang.Utvärderingen antyder att kampanjerna haft betydelseför att utvecklingen har vänt i fråga omröjningarna.Både röjning och gallring är led i detkommersiella, konkurrensutsatta skogsbruket.Åtgärderna bör därför inte subventioneras medstatliga medel. Om de kan utgöra ett intressantinslag i arbetsmarknadspolitiken får avgöras i enavvägning mot andra möjliga insatser. De statligabidrag som i så fall skulle vara aktuella är enbartför merkostnader i förhållande till normalakostnader för åtgärden.MotionernaVänsterpartiet anser i motion Jo76 yrkande 3 attregeringen bör överväga att återinföra ettlagreglerat krav på röjning och gallring.Skogsägarna bör dock ges ytterligare tid att visaatt man klarar detta på frivillig väg. Regeringenbör därför ge i uppdrag att göra enny utvärdering av röjnings- och gallringsåtgärdernaunder och därefter återkomma med enredovisning till riksdagen.I motion Jo77 (s) yrkande 2 anförs att 6 §skogsvårdslagen bör ändras så att röjnings- ochgallringsplikten omfattar såväl plant- som ungskog.Miljöpartiet anför i motion Jo80 yrkande 10 attregeringen bör återkomma med förslag som stopparöveruttag vid gallring.Utskottets övervägandenSkogsstyrelsens utvärdering visar att den årligaröjningen och gallringen i skogen har minskatpåtagligt . Den kraftigasteminskningen inträffade dock innan den nyaskogspolitiken trädde i kraft. Det är med andra ordtroligen inte denna som har medfört den kraftigaaktivitetsminskningen. Regeringen redovisar ipropositionen de åtgärder som vidtagits för attförbättra denna del av skogsskötseln. Utskottetinstämmer i vad som anförs i motion Jo76 (v) yrkande3 att effekterna av dessa åtgärder bör följas uppoch redovisas för . Denna uppföljning börinförlivas i den kontinuerliga utvärdering avskogspolitiken som regeringen förordar underavsnittet Utvärderingen av skogspolitiken och somenligt utskottets uppfattning bör redovisas förriksdagen en gång per mandatperiod. Motionenavstyrks i den mån den inte tillgodosetts genom vadsom här anförts.Utskottet förutsätter att även de problem medöveruttag vid gallring som påtalas i motion Jo80(mp) yrkande 10 behandlas i ovan nämnda uppföljning.Motionen torde i huvudsak vara tillgodosedd med detanförda och påkallar ingen vidare åtgärd.Utskottet instämmer i regeringens bedömning att enökning av skogsvårdande röjning och gallring böruppnås genom information och rådgivning ochavstyrker därför motion Jo77 (s) yrkande 2.Avverkning av skogPropositionenEnligt 10 § första stycket skogsvårdslagen skallavverkning på skogsmark vara ändamålsenlig föråterväxt av ny skog eller främja skogens utveckling.Syftet med denna bestämmelse är enligt förarbetenaatt tillgodose behovet av ett långsiktigtbärkraftigt skogsbruk. Bestämmelsernas närmareutformning ändrades genom skogspolitiskabeslut i syfte att möjliggöra en mindre steltillämpning genom att tillåta nya avverkningsformer,dock med bibehållande av det grundläggande kravet påändamålsenlighet i fråga om återväxt.Goda återväxter efter avverkning är grundläggande iett hållbart skogsbruk. Kravet på sådana har en bredförankring hos landets skogsägare. Det är en av denormer som är djupt rotade och som är viktig attföra vidare till kommande generationer skogsägare.Utvärderingen har visat, även om den omfattar tidäven före den nya skogspolitikens ikraftträdande,att det behövs kraftfulla åtgärder för enförbättring av återväxten. I det sammanhanget ärformen för föryngringsavverkning av stor och i mångafall avgörande betydelse. Att tydligt kunna geföreskrifter om hur avverkningen skall bedrivas föratt vara ändamålsenlig för återväxten eller för attfrämja skogens utveckling är angeläget. Lagen bördärför kompletteras med ett bemyndigande förregeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer att meddela sådana föreskrifter. Avsiktenär givetvis inte att omöjliggöra en ökad mångfaldsom beslut avsåg utan i stället attförhindra avverkningsformer som uppenbarligenstrider mot lagens syften.Enligt 10 § andra stycket skogsvårdslagen fårregeringen eller den myndighet regeringen bestämmertill skydd för den yngre skogen föreskriva attträdbestånd under en viss ålder inte får avverkas.Bestämmelsen fanns i sak menregleringen var då mycket detaljerad med möjlighettill omfattande undantag. Genom beslutsyftades det till en väsentlig förenkling av dessaregler. angavs det att en riktlinje förframtiden borde vara att sänka gränsen för lägstaslutavverkningsålder med 25 %.Utvärderingen visar att åldern på den skog somföryngringsavverkas har sjunkit, främst i södraSveriges granskogar. Behovet av att skydda och vårdaden yngre skogen är väl förankrat hosskogsägarna. Detta talar enligt regeringen för attden tidigare detaljregleringen inte bör återinföras.Det finns emellertid motiv för att uppmärksamt följautvecklingen. Anledningen är de exploaterandeavverkningar som bedrivs av vissa nya skogsägare somsamtidigt utnyttjar de vidgade undantagen frånransoneringsbestämmelserna i övrigt. Det ärSkogsstyrelsen som beslutar de närmareföreskrifterna om lägsta slutavverkningsålder. Omdet visar sig att nuvarande regler utnyttjas på ettsätt som inte är i linje med skogspolitikens andabör vidta åtgärder.I 11 § skogsvårdslagen regleras skogsägarnasmöjligheter att avverka. För större skogsinnehav ärdet sålunda möjligt att ge föreskrifter om att högsten viss andel av en brukningsenhets skogsmarksarealfår avverkas . I fråga om mindreskogsinnehav får föreskrifterna innebära attavverkning inte får ske i sådan utsträckning att merän hälften av brukningsenhetens produktivaskogsareal kommer att bestå av kalhyggen och yngreskog. För dessa har regeringen så sent som hösten1997 beslutat att brukningsenheter mindre än 50hektar helt skall undantas från begränsningen.Tidigare gällde undantaget alla brukningsenhetermindre än 100 hektar.Den reglering som gällde ansågskrånglig som den knappast hade någonbetydelse för den regionala skogshushållningen.Snarare försvårade den skogsindustrinsråvaruförsörjning. Mot den bakgrunden beslutades år1993 den väsentliga uppmjukningen av regeln.Beslutet sammanföll nära i tiden med ändringar ifastighetsbildningslagen och jordförvärvslagen.Effekterna av ändringarna i fastighetsbildningslagenär osäkra. Ändringarna i jordförvärvslagen varemellertid sådana att helt nya grupper av köpare avskogsfastigheter fick möjlighet att uppträda påmarknaden. Bland dessa finns sådana som saknartidigare förankring i skogsbruket och därmed intetagit del av den normbildning som 1900-taletsskogspolitik har medverkat till.Denna utveckling har motiverat regeringen attskärpa bestämmelserna på redovisat sätt. Ytterligareskärpningar skulle ställa krav på väsentligt ökaderesurser för tillsyn från skogsmyndighetens sida.Samtidigt skulle den utgöra en alltför starkbegränsning i avverkningsaktiviteten. Den nuvarandearealgränsen får sålunda betraktas som väl avvägdoch bör alltså inte ändras.MotionernaEnligt motionerna Jo76 (v) yrkande 4, Jo80 (mp)yrkande 8 och Jo81 (c) yrkande 5 bör reglerna vadgäller skydd för den unga skogen skärpas.Vänsterpartiet och specificerar intevid vilken ålder slutavverkning skall tillåtas.Miljöpartiet anser att lägsta tillåtnaslutavverkningsålder bör vara i likhet med vadsom gällde års skogspolitiska beslut.I motion Jo80 (mp) yrkande 7 anförs att regeringenbör återkomma till med förslag påytterligare sänkning av den areal som är undantagenfrån begränsningar vid avverkningar. Utgångspunktenbör härvid vara de regler som gällde årsskogspolitiska beslut. Även motion MJ302 (s)behandlar i yrkande 1 den tidigare nämndaarealgränsen. Motionärerna anser härvid attarealgränsen för undantag frånavverkningsbegränsningar i bör sänkastill . Motionärerna anför vidare attbestämmelserna i fastighetsbildningslagen ochskogsvårdslagen bör synkroniseras med avseende påransoneringsreglerna för skogsfastigheter.I motion Jo81 (c) yrkas att gränsen för den s.k.ransoneringsregeln bör sänkas till (yrkande 4). Motionärerna anser även att enparlamentarisk utredning bör tillsättas i syfte attse över jordförvärvslagen. Syftet med utredningenskall vara att komma till rätta med de på vissafastigheter omfattande slutavverkningarna samt attstärka boplikten (yrkande 6). I motion MJ302 (s)yrkande 2 anförs att regeringen bör ta initiativtill en synkronisering av fastighetsbildningslagenoch skogsvårdslagen. Enligt motion Jo76 (v) yrkande5 bör jordförvärvslagen ses över i syfte att stärkabosättningsplikten och öka lokalbefolkningensmöjligheter att förvärva skogsmark.Regeringens förslag att ändra skogsvårdslagen såatt skogsvårdsmyndigheten får möjlighet att meddelaföreskrifter om hur en avverkning skall skebehandlas i motionerna Jo82 (kd) yrkande 3 och MJ306(m) yrkande 2. Motionärerna anser att det skullevara en onödig återgång till den detaljreglering somden nya lagen avsåg att ta bort och de motsätter sigdärför förslaget.Utskottets övervägandenEnligt 10 § första stycket skogsvårdslagen skallavverkning på skogsmark vara ändamålsenlig föråterväxt av ny skog eller främja skogens utveckling.Skogsstyrelsen har i sin utvärdering noterat attavverkningarna i många fall inte har varitändamålsenliga för återväxten. Det innebär attsyftet med bestämmelsen, den långsiktigautvecklingen, äventyras. I vissa fall kan det t.o.m.vara så att följderna av en olämplig avverkning integår att rätta till i efterhand. Mot den bakgrundenhar utskottet inga invändningar mot regeringensförslag att skogsvårdslagen skall kompletteras medett bemyndigande för regeringen eller den myndighetsom regeringen bestämmer att meddela föreskrifter omhur avverkning skall bedrivas för att stå iöverensstämmelse med 10 § skogsvårdslagen.Motionerna Jo82 (kd) yrkande 3 och MJ306 (m) yrkande2 avstyrks med hänvisning till det anförda.Skogsstyrelsens utvärdering visar att åldern på denskog som föryngringsavverkas har sjunkit, främst isödra granskogar. Enligt Skogsstyrelsenutgör detta emellertid inget problem förvirkesproduktionen jämfört med hur det var föreförändringen av bestämmelserna. Utskottet delarregeringens uppfattning att behovet av att skyddaoch vårda den yngre skogen är välförankrat hos flertalet skogsägare. Detta talar föratt den tidigare detaljregleringen inte böråterinföras. bör emellertid noggrantfölja utvecklingen. Om det visar sig att nuvaranderegler utnyttjas på ett sätt som inte är avsett börSkogsstyrelsen vidta lämpliga åtgärder. Medhänvisning till det anförda avstyrks motionerna Jo76(v) yrkande 4, Jo80 (mp) yrkande 8 och Jo81 (c)yrkande 5.I 11 § skogsvårdslagen regleras skogsägarensmöjligheter att avverka. Bestämmelserna är merdetaljerade för stora fastigheter än för små. Förstörre skogsinnehav är det sålunda möjligt att geföreskrifter om att högst en viss andel av enbrukningsenhets skogsmarksareal får avverkas underen . I fråga om mindre skogsinnehav fårföreskrifterna innebära att avverkning inte får skei sådan utsträckning att mer än hälften avbrukningsenhetens produktiva skogsmarksareal kommeratt bestå av kalmark och yngre skog. Regeringenbeslutade att brukningsenheter mindre än50 hektar helt skulle undantas från begränsningen.Tidigare gällde undantaget alla brukningsenhetermindre än 100 hektar.Före 1993 års skogspolitiska beslut gällderansoneringsbestämmelser som innebar att undantagfrån dem bestämdes med utgångspunkt ibrukningsenhetens produktionsförmåga. För södraSverige motsvarade detta ca , för norraSverige eller mer.I början av 1990-talet ändrades ävenfastighetsbildningslagen och jordförvärvslagen.Ändringarna i jordförvärvslagen innebar bl.a. att enstörre grupp intressenter fick möjlighet attförvärva skogsfastigheter. I många fall har detinneburit att möjligheterna för lokalbefolkningenatt förvärva skogsfastigheter har minskat och attskogsägarna i större utsträckning inte har lokalanknytning.Den svenska skogspolitiken har en djup förankringhos skogsägarna. Den är normbildande och accepterad.Enligt upplysningar som framkommit vid utskottetsutfrågningar i detta ärende är problemet med s.k.klippare, dvs. personer som förvärvarskogsfastigheter utan att ha för avsikt att bedrivaett ansvarsfullt skogsbruk, av ganska litenomfattning. De förvärv som kan hänföras till dennakategori omfattar endast cirka en procent av dentotala omsättningen av skogsfastigheter eller drygt100 fastigheter . Från produktionssynpunkt ärproblemet alltså av mindre betydelse. Utskottet villvidare hänvisa till det lagförslag som behandlas idet följande och som innebär att avverkning enligt36 § får påbörjas först när ekonomisk säkerhetställts för återväxtåtgärder och godkänts avskogsvårdsstyrelsen. I det sammanhanget aviserarregeringen dessutom en skyndsam utredning angåendemöjligheten att binda säkerheten till den berördafastigheten. Dessa åtgärder är ägnade att motverkaoseriösa former av skogsbruk. Enligt utskottetsmening bör emellertid ytterligare ansträngningargöras för att främja ett ansvarsfullt brukande avskogen. Utskottet ansluter sig till motionärernassynpunkter så till vida att det finns anledning attutvärdera bestämmelserna i jordförvärvslagen ochfastighetsbildningslagen när det gäller effekternaför både fysiska och juridiska personers möjligheteratt förvärva skogsmark. Utskottet vill särskilt pekapå bestämmelserna i jordförvärvslagen omförvärvarens anknytning till den ort där fastighetenär belägen. Regeringen bör genomföra en sådanutvärdering och återkomma till medredovisning och eventuella förslag tilllagändringar. Vad utskottet anfört med anledning avmotionerna Jo76 (v) yrkande 5, Jo81 (c) yrkande 6och MJ302 (s) yrkande 2 bör som sin meningge regeringen till känna.Utskottet delar regeringens uppfattning att denlägsta arealgränsen, , för tillämpning avransoneringsreglerna bör ligga fast tills vidare.Problemet med oseriösa former av skogsbruk börbehandlas i ett större sammanhang i enlighet med vadutskottet anfört ovan. Motionerna Jo80 (mp) yrkande7, Jo81 (c) yrkande 4 och MJ302 (s) yrkande 1avstyrks med hänvisning till det anförda.AnmälningsskyldighetenPropositionenEnligt 14 § skogsvårdslagen är skogsmarkens ägareskyldig att enligt föreskrifter som meddelas avregeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer underrätta omavverkning som skall äga rum på hans mark, uttag avskogsbränsle i samband härmed, dikning som intekräver tillstånd enligt naturvårdslagen samt om vadhan avser att göra för att tillgodose naturvårdensoch kulturmiljövårdens intressen i samband medavverkningen. Anmälningsskyldigheten har i fråga omavverkning begränsats till föryngringsavverkningstörre än . Anmälan skall göras minst sexveckor innan planerad åtgärd påbörjas. Syftet härmedär att ge myndigheterna tillräckligt med tid förbedömning av om särskilda åtgärder skall vidtas.Som framhållits i det föregående är formen föravverkning avgörande för hur återväxterna utvecklas.Felaktigt utförda åtgärder kan få negativalångsiktiga effekter på skogsproduktionen. Samtidigtär det nödvändigt att på ett tidigt stadium planeraför nödvändiga åtgärder så att kostnaderna inte blironödigt höga, t.ex. genom att de måste upprepas.Vidare finns det anledning att komma till rätta medden osäkerhet som många skogsägare känner i fråga omföryngringsmöjligheterna i det enskilda fallet. Detgäller inte minst många nya skogsägare som inte harnågon tidigare erfarenhet av skogsskötsel. Mot dennabakgrund bör 14 § skogsvårdslagen kompletteras meden bestämmelse om att skogsägaren i anslutning avverkningsanmälan skall redovisa planeradeåtgärder för att trygga återväxten av ny skog.Härigenom ges möjlighet att görainformations- och rådgivningsinsatser om så behövs.Skogsstyrelsen har påpekat att hänsynsredovisningenofta är alltför schablonmässig och att bristerna iredovisningen skulle kunna bortfalla om krav ställspå t.ex. en kartredovisning.