bet · GL01KU19 · 1998-05-05 00:00:00 — Slutligen tar rätten genom lottning ut så många tillsuppleanter att sex jurymän återstår i den första gruppen och tre i den andra.Om det på grund av laga förfall eller jäv inte kan erhållas tillräckligt antaljurymän i någon av grupperna skall rätten bland behöriga personer utse trestycken för varje juryman som behövs. Av dessa tre får vardera parten uteslutaen.Rättegångsbalkens jävsregler gäller även jurymän. I 4 kap. 13 § RB görs enuppräkning av olika preciserade jävsgrunder. I den sista punkten av stadgandetfinns en generalklausul enligt vilken en domare är jävig att handlägga mål omdet eljest föreligger någon särskild omständighet som är ägnad att rubbaförtroendet till hans opartiskhet i målet.Den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna ochgrundläggande friheterna () med dess ändrings- ochtilläggsprotokoll är svensk lag . Enligt artikel 6.1 ikonventionen gäller bl.a. att var och en, vid prövningen av hans civilarättigheter och skyldigheter eller av en anklagelse mot honom för brott, skallvara berättigad till en rättvis och offentlig förhandling inom skälig tid ochinför en oavhängig och opartisk domstol, som upprättats enligt lag. När detgäller opartiskheten har i sin praxis urskilt två element,nämligen dels kravet på att varje domare faktiskt skall döma opartiskt mellanparterna (den s.k subjektiva opartiskheten), dels kravet på att det för enobjektiv iakttagare inte får föreligga några legitima tvivel om domstolensopartiskhet (den objektiva opartiskheten).I målet mot fann att det hade skett en kränkningav artikel 6.1 i i fråga om rätten till prövning av enoavhängig och opartisk domstol. Domstolen konstaterade att det fanns kopplingarmellan svarandena och fem av jurymännen som kunde ge upphov till farhågorbeträffande dessa jurymäns oavhängighet och opartiskhet.1993 års domarutredning diskuterade i betänkandet Domaren i införframtiden (SOU 1994:99) bl.a. de frågor som aktualiserades genomEuropadomstolens dom i Holmmålet samt lade fram förslag till en ny bestämmelsei TF. Bestämmelsen innebar i huvudsak följande. I mål om allmänt åtal förenatmed enskilt anspråk och i mål om enskilt åtal skall skuldfrågan prövas utanjury dels om parterna är ense om det, dels om medverkan av jury kan uppfattasstrida mot kravet på en oavhängig och opartisk prövning. Frågan om ett målskall prövas utan jury skall i det senare fallet avgöras av påyrkande av part eller efter framställning av tingsrätten.Domarutredningen ansåg också att vissa andra justeringar i lagstiftningenborde övervägas för att bättre säkerställa den objektiva opartiskheten itryckfrihets- och yttrandefrihetsmål, dock utan att lägga fram några konkretaförfattningsförslag. Förbudet i 54 kap. 8 § RB att överklaga hovrättens beslutangående jäv mot domare i tingsrätten bör enligt utredningen upphävas. Vidarebör det ske en ökning både av antalet jurymän i varje län och av det antal somparterna får utesluta. Även vissa ytterligare åtgärder föreslogs.Efter remissbehandlingen av betänkande har de frågor somaktualiseras genom dom i Holmmålet beretts vidare inomJustitiedepartementet. Ett resultat av detta arbete är promemorianJurymedverkan och fallet - En översyn och analys (Ds 1997:25). Någonlagändring behövs enligt promemorian inte.PropositionenEnligt regeringen bör de problem som aktualiserades genom domi Holmmålet kunna lösas inom ramen för existerande lagstiftning.Syftet med juryprövningen är enligt förarbetena till TF att en allmäntmedborgerlig uppfattning skall kunna göra sig gällande i tryckfrihetsmål. Iförarbetena framhålls också att den fristående ställning som juryn har är avstor betydelse som en folklig garanti för tryckfriheten, främst den politiskayttrandefriheten. För den tilltalade eller svaranden är, enligt regeringen, enjuryprövning förenad med vissa fördelar. För att juryn skall kunna komma tillslutsatsen att brott föreligger krävs kvalificerad majoritet (sex röster avnio) och såväl tingsrätten som högre rätt är bundna av juryns friandeutlåtande. Det är därför naturligt att den tilltalade eller svaranden i deflesta fall vill ha juryprövning. förslag innebär att ett målunder vissa förhållanden skall prövas utan jury trots att ena parten eller bådaparter vill att jury skall medverka. Ett sådant åsidosättande av jurysystemetskulle, enligt regeringen, kunna medföra betydande ingrepp i skyddet för tryck-och yttrandefriheten. Enligt regeringen bör utredningens förslag därför integenomföras.Sedan Holms jävsinvändning prövades av de svenska domstolarna har en i dettasammanhang betydelsefull förändring av rättsläget skett. Från och med den 1januari 1995 är svensk lag. Före inkorporeringen kundekonventionsbestämmelserna inte tillämpas direkt av svenska domstolar utan dekunde bara få betydelse som element vid tolkningen av svensk lag. ärbåde konventionen och praxis en del av den svenskarättsordningen, och svenska domstolar måste tillämpa konventionen på samma sättsom all annan svensk lagstiftning. Av stor betydelse för bedömningen avjävsfrågor är särskilt den omständigheten att rättsläget vad gäller jäv avpolitisk natur har klarnat genom dom i Holmmålet.Det skulle enligt regeringen i något fall kunna inträffa - särskilt om bådaparter gör jävsinvändning - att så många jurymän förklaras jäviga att det inteåterstår tillräckligt många för att de skall kunna bilda en niomannajury. Dettaproblem har lagstiftaren förutsett. En tingsrätt får själv nominera kandidater(12 kap. 12 § andra stycket TF). Dessa behöver naturligtvis inte varapartipolitiskt aktiva eller ens medlemmar i ett politiskt parti. Det ärtillräckligt att de uppfyller de krav som föreskrivs i 12 kap. 5 § TF.Regeringen gör den bedömningen att någon särskild lagstiftningsåtgärd inteerfordras för att svensk rätt skall överensstämma med krav.Det torde vara tillräckligt att domstolarna i fortsättningen tillämpar RB:sgenerella jävsregel och artikel 6.1 i såsom den har tolkatsav i fallet . Någon ändring av bedöms intevara nödvändig. Inte heller gör regeringen den bedömningen att klagoförbudet i54 kap. 8 § RB bör upphävas.Enligt regeringen bör en regel om proportionella val av jurymän inte införas.MotionerMotioner med anledning av propositionenI motion 1997/98:K18 av m.fl. (m) begärs att beslutarändra 12 kap. TF angående jurymedverkan m.m. i enlighet med Domarut-redningensförslag (yrkande 11). dom i målet mot harföranlett Moderata samlingspartiet att väcka en motion i frågan (1997/98:K305).I motionen utvecklas närmare motionärernas syn på det problem som uppstår mednuvarande ordning och som tydliggjorts genom dom. Det imotionen framförda kravet på en lagändring i syfte att säkerställa denenskildes rätt till prövning av en oavhängig och opartisk domstol kvarstår.I motion 1997/98:K23 av m.fl. (fp) hemställs att riksdagenbeslutar om en sådan ändring av jävsregeln i 4 kap. 13 § attdet klart framgår att jäv av politisk natur faller under lagen (yrkande 1), attriksdagen beslutar upphäva förbudet i 54 kap. 8 § attöverklaga hovrättens beslut angående jäv mot domare i tingsrätt (yrkande 2),att beslutar om en sådan ändring av 12 kap. 3 §tryckfrihetsförordningen att det för varje län skall utses dubbelt så mångajurymän som (yrkande 3) och en sådan ändring i 12 kap. 10 §tryckfrihetsförordningen att vardera parten i tryck- och yttrandefrihetsmål fårutesluta sex respektive två jurymän från jurylistan innan tingsrätten genomlottning utser jury (yrkande 4). Motionärerna delar i och för sig regeringensuppfattning att dom inte skall läsas som ett fördömande av detsvenska jurysystemet som sådant eller generellt riktad mot det sätt på vilketjuryns ledamöter väljs, men motionärerna delar inte bedömningen att någonsärskild lagstiftningsåtgärd inte erfordras för att svensk rätt skallöverensstämma med krav. Motionärerna anser att jävsreglernai 4 kap. 13 § måste ändras så att det klart framgår att jäv avpolitisk natur faller under lagen. Det räcker inte att hänvisa till attEuropakonventionen har inkorporerats i svensk rätt. bör klagoförbudeti 54 kap. 8 § , dvs. om rätten att överklaga hovrättens beslutöver jäv mot domare i tingsrätt, upphävas. skulle därmed kunnaleda rättstillämpningen i denna principiellt viktiga och känsliga fråga.Motionärerna biträder förslaget i om att utöka antalet jurymänsom skall utses i varje län och att öka antalet jurymän som parterna fårutesluta.Motion från den allmänna motionstiden 1997I motion 1997/98:K305 av förste vice talman m.fl. (m) hemställsatt hos regeringen begär förslag till lagstiftning om förändring avjurysystemet i enlighet med vad som anförts i motionen. En dom (motSverige) från har väckt frågor om det svenska jurysystemet itryckfrihetsmål. Förhållandet att svenska jurymedlemmar utses av en politisktsammansatt valkorporation har enligt motionärerna underkänts avEuropadomstolen. Domstolen anser inte att juryn kan betraktas som opolitisk, enbedömning som delas av Moderata samlingspartiet. Vår nuvarande ordning innebärsåledes att juryn i vissa mål inte är opartisk; dessutom finns brister imöjligheten att överklaga. måste enligt motionärerna få en ordning därde som känner sig förtalade får en rättegång med en jury som är oavhängig ochopartisk. Detta måste gälla även om framställningen gjorts i skrifter eller talsom står nära politiska partier. Nuvarande sätt att utse jurymedlemmar bördärför ändras så att det partipolitiska inslaget vid valet av dessa försvinner.Det är angeläget att regeringen skyndsamt tar initiativ till en lagändringinnebärande att kraven på oavhängighet och opartiskhet uppfylls. Ävenmöjligheten att överklaga jävsfrågan bör ändras så att kanpröva om jäv föreligger.Justititeutskottets yttrandeGenom att instämma i regeringens bedömning har förklarat siganse att det inte föreligger något lagstiftningsbehov. Med anledning av motionK23 yrkandena 1-2 anför justitieutskottet följande.Utskottet, som instämmer i regeringens bedömning, konstaterar att motions-önskemålet dessutom sträcker sig längre än vad som krävs för att åstadkomma enändring i fråga om jurymän. Utskottet vill här också erinra om att nämndemän ärdomare (se 4 kap. ). Motionsförslaget skulle med hänsyn tillatt nämndemän enligt 4 kap. 7 § utses av kommunfullmäktigekunna få svåröverblickbara konsekvenser. I denna del saknas ocksåbeslutsunderlag.Frågor av det slag som motionärerna aktualiserar skulle i och för sig kunnatas upp inom ramen för den speciella reglering som finns för processen i tryck-och yttrandefrihetsmål. Detta är emellertid något som utskottet vill avrådafrån med hänsyn till att utskottet som ovan framgått inte anser att någotlagstiftningsbehov föreligger. En särreglering skulle inte heller vara lämpligmed hänsyn till det nära sambandet med regler.Sammanfattningsvis anser utskottet att motion K23 yrkande 1 och 2 böravstyrkas.Utskottets bedömningUtskottet delar regeringens bedömning att de problem som aktualiserades genomEuropadomstolens dom i Holmmålet bör kunna lösas inom ramen för existerandelagstiftning. Motionerna K18 yrkande 11, K23 yrkande 1 och K305 avstyrks.Utskottet delar även regeringens bedömning att klagoförbudet i 54 kap. 8 §rättegångsbalken inte skall upphävas. Motion K23 yrkande 2 avstyrks. Ävenmotionens yrkanden 3 och 4 avstyrks.Äganderätten till periodiska skrifter som trycks i SverigePropositionenUtlänningar med medborgarskap i en stat inom Europeiska ekonomiskasamarbetsområdet samt utländska juridiska personer som har bildats enligtlagstiftningen i en sådan stat och som har sitt säte, sitt huvudkontor ellersin huvudsakliga verksamhet inom samarbetsområdet får enligt regeringensförslag rätt att äga periodiska skrifter som trycks i Sverige.Enligt huvudregeln i TF skall ägaren till en periodisk skrift vara svenskmedborgare eller svensk juridisk person. gäller attdet i lag får föreskrivas att även utlänning eller utländsk juridisk person fårvara ägare till en sådan skrift (5 kap. 1 § TF). var endast utlänningmed hemvist i på detta sätt jämställd med svensk medborgare. Kravet medavseende på hemvisten togs bort inför anslutning till Europeiskaunionen.I proposition 1993/94:114 Grundlagsändringar inför ett svenskt medlemskap iEuropeiska unionen framhöll regeringen bl.a. att den då gällande regleringenskulle kunna komma i konflikt med regler om etableringsfrihet.Dessa regler innebär att ett medlemsland inte får ha andra bestämmelser förmedborgare eller företag i andra medlemsländer, vad avser rätten att bedrivarörelse, än för landets egna medborgare och företag. Den främsta sakligainvändningen som skulle kunna riktas mot att ge upp kravet på hemvist för ägaretill periodiska skrifter är, anförde regeringen vidare, att en sådan åtgärdskulle påverka det tryckfrihetsrättsliga ansvarssystemet. Om hemvistkravet förägare av en periodisk skrift skall slopas är det viktigt att detta ansvar intepåverkas så att ansvaret ?förskjuts nedåt? i den successiva ansvarskedjan. Såskulle heller inte ske. Det är inte tillräckligt att ägaren inte kan ställastill ansvar därför att det inte går att nå honom. Skulle således i någotenstaka fall en utgivare saknas, och inte heller en i och för sig känd utländskägare kunna ställas till ansvar, får det, anförde regeringen vidare, enligtgällande rätt till följd att inte någon kan ställas till ansvar förtryckfrihetsbrott.Regeringen uppgav vidare i propositionen att lagstiftningen påaktiebolagsrättens område hade medfört att det genom EES-avtaletsikraftträdande inte fanns något hinder för utländska rättssubjekt att förvärvaaktiemajoriteten i ett svenskt bolag. Vidare hade bosättningskravet förstiftare, verkställande direktörer och styrelseledamöter ersatts med krav påbosättning inom EES. Det innebar att avgörande hinder för enskilda och företagi de övriga EES-länderna att äga en svensk periodisk skrift redan hadeundanröjts. Enligt regeringen borde TF uttryckligen ge utrymme förlikabehandling av fysiska och juridiska personer i vart fall i EES-länderna (a.prop. s. 28 f.).I lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens ochyttrandefrihetsgrundlagens områden föreskrivs att utlänningar som har hemvist iSverige får vara ägare till periodiska skrifter som trycks här (2 kap. 1 §).Enligt regeringen bör bestämmelsen nu utvidgas så att även utlänningar som intehar hemvist i får äga periodiska skrifter som trycks här, förutsatt attde har medborgarskap i en stat inom EES. Något hemvistkrav bör enligtregeringen inte ställas upp för denna grupp av utlänningar. Vidare bör av sammaanledning lagen ändras så att alla utländska juridiska personer som har bildatsenligt lagstiftningen i en stat inom EES och som har sitt säte, sitthuvudkontor eller sin huvudsakliga verksamhet inom samarbetsområdet, få rättatt äga periodiska skrifter som trycks i Sverige.Såsom regeringen konstaterade i det förra lagstiftningsärendet skulle det medden föreslagna ändringen kunna inträffa att ingen kan ställas till ansvar förtryckfrihetsbrott. Regeringen gör nu ingen annan bedömning än den som gjordes idecember 1993 inför medlemskapet i Europeiska unionen. Någon ändring iansvarssystemet föreslås alltså inte av regeringen.Utskottets bedömningUtskottet tillstyrker regeringens förslag.Utgivningsbevis för periodiska skrifterPropositionenFör att en periodisk skrift skall få ges ut krävs det enligt 5 kap. 5 § TF ettutgivningsbevis för skriften. Beviset utfärdas av Patent- ochregistreringsverket (PRV) på ansökan av skriftens ägare. I ansökan skall bl.a.skriftens titel anges. Om titeln är så lik titeln på en skrift, för vilken ettbevis redan utfärdats, att förväxling lätt kan ske, får ansökan avslås. Ettutfärdat utgivningsbevis kan återkallas om den periodiska skriften inte ges utmed en viss minsta frekvens.Regeringen föreslår att ett utfärdat utgivningsbevis för en periodisk skriftskall förfalla , om inte innehavaren ansöker om attbeviset skall förnyas. PRV skall i förkommande fall i ett särskilt beslutavgöra att beviset är förfallet. Regeringen föreslår att särskilda regler omsärskilt påminnelseförfarande införs. innan utgivningsbevisetförfaller skall innehavaren underrättas av PRV om att en förnyelseansökan måstegöras för att beviset inte skall förfalla. Om beviset förfaller skall enligtregeringens förslag ett utgivningsbevis för en annan periodisk skrift med enförväxlingsbar titel inte få utfärdas , om inte innehavaren av detförfallna beviset har medgett det.Utskottets bedömningUtskottet tillstyrker regeringens förslag.Principen om allmänna handlingars offentlighet kontra reglerna om beslag ochkonfiskation enligt TF och YGLPropositionenSekretess gäller enligt 5 kap. 6 § sekretesslagen (1980:100) i mål om ansvarför barnpornografibrott eller olaga våldsskildring eller för motsvarandetryckfrihets- eller yttrandefrihetsbrott för uppgift i skildring som harbeslagtagits, förverkats eller konfiskerats i målet eller annars förekommer idetta, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan fara för att densprids vidare i strid med , tryckfrihetsförordningen elleryttrandefrihetsgrundlagen.Enligt 5 kap. 6 § sekretesslagen gäller sekretess endast i ?mål om ansvar? förbarnpornografibrott eller olaga våldsskildring eller för motsvarandetryckfrihets- eller yttrandefrihetsbrott. Regeringen föreslår att bestämmelsenskall omfatta även mål om ersättning för skada med anledning av olagavåldsskildring eller motsvarande tryckfrihets- eller yttrandefrihetsbrott ellerbarnpornografibrott. Skildringar som innefattar brott av det nu nämnda slagetkan, förutom i mål om ansvar för brott, förekomma hos domstol i mål omkonfiskering enligt 9 kap. 5 § TF respektive 7 kap. 2 § YGL, i mål omförverkande av barnpornografi enligt lagen (1994:1478) om förverkande avbarnpornografi samt i mål om förverkande enligt 36 kap. . Intressetav att motverka att dessa framställningar genom kopior sprids i strid medbrottsbaken, TF och YGL gör sig lika starkt gällande i dessa fall som i mål omstraffrättsligt eller skadeståndsrättsligt ansvar för brotten. Regeln ominskränkningar i rätten att få kopior av allmänna handlingar bör, enligtregeringen, därför gälla också i dessa typer av mål. Sekretessen bör, enligtregeringen, gälla även i ärenden som rör de brott som anges i paragrafen, t.ex.ärenden om resning eller klagan över domvilla.Hos gäller enligt 8 kap. 20 § sekretesslagen sekretess iärende om granskning av film eller videogram för uppgift ur filmen ellervideogrammet. Sekretessen enligt denna paragraf upphör att gälla när beslut isaken har vunnit laga kraft. Enligt regeringen bör det genom ett tillägg i 5kap. 6 § sekretesslagen säkerställas att inskränkningarna i rätten att fåkopior gäller även hos biografbyrån när den biträder JK eller vissa andramyndigheter med granskning av filmer och videogram i en utredning om olagavåldsskildring, motsvarande tryckfrihets- eller yttrandefrihetsbrott ellerbarnpornografibrott.Samtidigt som 5 kap. 6 § sekretesslagen infördes gjordes en ändring i 9 kap. 16§ sekretesslagen. Ändringen syftade till att bereda skydd för barnensintegritet i de mål om barnpornografibrott där de i skildringen medverkandebarnen skulle kunna identifieras. Sekretessen gäller i ?mål om ansvar? förbarnpornografibrott eller motsvarande tryckfrihets- eller yttrandefrihetsbrottsamt i ärende som rör sådana brott, t.ex. ansökan om resning i brottmål.Barnpornografiska skildringar kommer med regeringens förslag att uttryckligenundantas från tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagenstillämpningsområden. I sådant fall kommer det alltså inte att finnas någotmotsvarande tryckfrihets- eller yttrandefrihetsbrott. Barnpornografiskaskildringar där den unga kan identifieras kan däremot förekomma hos domstoläven i andra sammanhang än i ?mål om ansvar? för barnpornografibrott ellerärenden som rör detta brott. Av samma skäl som regeringen har anfört när detgäller 5 kap. 6 § sekretesslagen bör regeln i 9 kap. 16 § om sekretess föruppgift om en ung person som skildras i pornografisk bild, utvidgas så att denomfattar samma typer av mål och ärenden som den bestämmelsen.Det förekommer ofta att biträder JK, allmän åklagare ochpolis med granskning av filmer och videogram vid utredning avbarnpornografibrott och olaga våldsskildring eller motsvarande tryckfrihets-eller yttrandefrihetsbrott. Sådan sekretess som enligt 9 kap. 16 §sekretesslagen gäller hos domstol för barnpornografiska bilder - när ett barn ien barnpornografisk skildring kan identifieras - bör gälla även hosbiografbyrån. Detta uppnås enligt regeringen genom en ändring av 9 kap. 17 §sekretesslagen.Motion från den allmänna motionstiden 1997I motion 1997/98:K407 av förste vice talman m.fl. (m) hemställsatt hos regeringen begär förslag till ändrad lagstiftning avseendesekretess hos i enlighet med vad som anförts i motionen(yrkande 2). Enligt 8 kap. 20 § sekretesslagen gäller sekretess i ett ärende omgranskning av film eller videogram. Sekretesskyddet upphör emellertid så snartett granskningsärende är avslutat. Så kallade klipp från filmer, dvs. de delarav en film som förbjudits samt kopior av de delar av ett videogram somförbjudits blir därmed offentliga. Detta innebär att vem som helst har rättatt, med bevarad anonymitet, hos biografbyrån få ta del av film- ellervideoavsnitt som förbjudits, t.ex. på grund av sitt grovt våldspornografiskainnehåll. Det är enligt motionärerna angeläget att denna möjlighet tillmissbruk av offentlighetsprincipen inskränks. Det bör ankomma på regeringen atttill lämna förslag till erforderliga lagändringar, som samtidigttillgodser de berättigade intressen som finns av att granska biografbyrånsverksamhet.Statens biografbyrå, m.m.Framställning i en film eller ett videogram skall, enligt 1 § lagen (1990:886)om granskning och kontroll av filmer och videogram, vara granskad och godkändav , innan den får visas vid allmän sammankomst elleroffentlig tillställning. Filmer eller videogram som har lämnats in förgranskning skall återlämnas till den som har begärt granskningen. Om enframställning har godkänts delvis skall biografbyrån, enligt 7 §, spela av dedelar som inte har godkänts och bevara dessa avspelningar. Om framställningenär en film får dock biografbyrån i stället klippa av och bevara de delar sominte har godkänts.Biografbyråns beslut enligt denna lag i frågor om granskning av film ochvideogram får, enligt 21 §, överklagas hos kammarrätten.Enligt 8 kap. 20 § sekretesslagen gäller sekretess i ärende om granskning avfilm eller videogram för uppgift ur filmen eller videogrammet. Sekretessenupphör att gälla när beslut i saken har vunnit laga kraft.Utskottets bedömningUtskottet instämmer i regeringens förslag att inskränkningen i rätten att fåkopior på allmänna handlingar enligt 5 kap. 6 § sekretesslagen bör gälla även iärenden som rör de brott som anges i paragrafen, t.ex. ärenden om resning ellerklagan över domvilla. Utskottet instämmer också i förslaget att genom etttillägg till paragrafen skall säkerställas att inskränkningarna i rätten att fåkopior även gäller hos när den biträder t.ex. JK. Utskottettillstyrker även regeringens förslag till ändringar i 9 kap. 16 och 17 §§sekretesslagen.Statens biografbyrå skall, enligt 7 § lagen (1990:886) om granskning ochkontroll av filmer och videogram, endast bevara sådana delar av enframställning som inte godkänts. Det blir aldrig fråga om att helaframställningar sparas utan endast vissa delar. Biografbyrån skall vidbedömningen av om en film eller ett videogram skall godkännas för visningsärskilt beakta om framställningen innehåller närgångna eller utdragnaskildringar av grovt våld mot människor eller djur, skildrar sexuellt våldeller tvång eller skildrar barn i pornografiska sammanhang. De delar av en filmeller ett videogram som bevaras hos biografbyrån utgör således oacceptablaskildringar.Eftersom censuren är ett avsteg från den grundlagsfästa yttrandefriheten ivårt land får intresset av insyn i censurverksamheten särskild styrka.Utskottet är därför inte berett att föreslå att sekretess skall gälla för de avbiografbyrån otillåtna delarna av en film eller ett videogram.