bet · GL01JoU26 · 1998-03-26 00:00:00 — Skulle det visa sig attdomstolen menar att den danska tolkningen är felaktig bör den svenskaregeringen redovisa uppfattningen att direktivet och EG-rätten inte fungerartillfredsställande och klart uttala att det existerande systemet dessutomomöjliggör genomförandet av många internationella överenskommelser, t.ex.generationsmålet i Esbjergdeklarationen.I motion K715 (kd) anförs att bör verka för möjligheten att enskildaEU-länder av miljöskäl, och inte av protektionistiska skäl, skall kunna införahårdare miljöregler samt att också bör verka för att miljöpolitikenintegreras med den ekonomiska politiken (yrkande 3). Vidare anför motionärernaatt en stärkt miljögaranti med omvänd bevisföring bör införas, vilket innebäratt det är upp till den som är minst miljövänlig att bevisa att miljögarantininte kan användas (yrkande 4).Utskottets övervägandenVissa miljöfrågorEnligt uppgift från kommer den aviserade miljöpropositionenatt innehålla en utvecklad strategi för det svenska miljöarbetet i EU.Utskottet får således anledning att återkomma till frågor om denallmänna inriktningen av miljöarbete i EU. I avvaktan på detta börmotionerna Jo756 (m) yrkande 6 och Jo784 (c) yrkandena 10 och 15 inte föranledanågon åtgärd. Utskottet delar givetvis de allmänt hållna motionssynpunkterna omen hög ambitionsnivå i det svenska miljöarbetet inom EU.När det gäller kretsloppsfrågor vill utskottet framhålla att regeringen ipromemorian Det svenska miljöarbetet i EU - uppföljning av strategi(Ds 1997:68) uttalar att dessa frågor är mycket aktuella inom EU, men attarbetet går ganska långsamt och att det inte finns någon utvecklad gemensamstrategi (s. 35). Vidare anförs att även i fortsättningen måste verkaför att en politik med hög ambitionsnivå utarbetas inom EU förkretsloppsanpassad varuproduktion samt att en viktig del i detta bör vara atten miljövarupolicy tas fram inom EU. Utskottet har vidare inhämtat att fråganom EU:s miljövarupolicy kommer att behandlas i den kommande miljöpolitiskapropositionen.Genom Amsterdamfördraget klarläggs att hållbar utveckling är ettgrundläggande mål för EU. Vidare föreslås kravet på att integrera miljöaspekteri den politik som bedrivs på andra områden flyttas till artikel 3c i deninledande delen av EG-fördraget. Därmed får miljön en viss särställning jämförtmed andra intressen av övergripande karaktär som skall beaktas vid utformningenav EG:s politik. I proposition 1997/98:58 (s. 79) om Amster-damfördraget anförsatt detta kan ses som ett uttryck för miljöpolitikens särskilda betydelse förgenomförandet av den övergripande principen om hållbar utveckling. Artikel 3cinnehåller också en hänvisning till denna princip. På svenskt initiativuppmanade vid sitt möte kommissionenatt före Europeiska rådets möte framlägga en strategi för attuppnå detta mål. Kommissionen har vidare förklarat att alla förslag som kan haen beaktansvärd inverkan på miljön skall åtföljas av en analys avmiljökonsekvenserna och att alla berörda direktorat inom kommissionen skallutarbeta en policy för miljö och hållbar utveckling (se prop. 1997/98:58 s.79). Denna fråga kommer enligt uppgift från att behandlas iden kommande miljöpropositionen.Med det ovan anförda anser utskottet att syftet med motion Jo784 (c)yrkandena 12-14 i allt väsentligt är tillgodosett.Amsterdamfördraget innebär att fler beslut än tidigare kan fattas medkvalificerad majoritet. gäller dock enligt artikel 130s2 i EG-fördraget att vissa miljöbeslut, bl.a. sådana som rör skatter, skall fattas medenhällighet i rådet efter det att parlamentet hörts. Frågan om en övergång tillmajoritetsbeslut om miljöskatter inom EU har varit föremål förbehandling i . har dock förhållit sig avvaktande till dennafråga (se bet. 1996/97:UU13 s. 56). Vidare har skatteutskottet helt nyligenavstyrkt en motion i vilken anfördes att beslut inom EU om ekonomiska styrmedelför en bättre miljö inte borde kräva enhällighet (bet. 1997/98:SkU18 s. 9 f.).Skatteutskottet anförde i detta sammanhang bl.a. att Amsterdamfördraget innebäratt formerna för beslut om åtgärder för att uppnå miljömålen har ändrats samtatt parlamentet får en större roll i lagstiftningsarbetet genom attsamarbetsproceduren ersatts med en förenklad medbeslutandeprocedur. Vidarepåtalade skatteutskottet att Amsterdamfördraget innebär att området för beslutmed kvalificerad majoritet utsträcks till nya områden, men att frågan om en merradikal utvidgning av detta område skjutits . Skatteutskottetanmärkte att senare i vår kommer att ta ställning tillAmsterdamfördraget.Möjligheterna att fatta beslut med kvalificerad majoritet har såledesutvidgats något genom Amsterdamfördraget. Av proposition 1997/98:58 omAmsterdamfördraget framgår (s. 143) att tillsammans med flera andramedlemsstater i en mittgrupp visade en relativt stor öppenhet för att diskuteraen övergång till kvalificerad majoritet i syfte att förbättra effektiviteten irådets beslutsfattande. Dessa medlemsstater ansåg att, utöver frågor av merakonstitutionell karaktär, från beslutsfattande med kvalificerad majoritet bordeundantas vissa andra frågor som ligger nära nationalstatens kärna, såsom bl.a.skattefrågor. Propositionen kommer att behandlas av (bet.1997/98:UU13). Med hänsyn härtill finner inte utskottet anledning att vidtanågon åtgärd med anledning av motion K715 (kd) yrkande 5. Motionen avstyrks.Utskottet har inhämtat att initierade ett arbete inomEU med en kemikaliestrategi. Förslaget har tagits upp av kommissionen sompåbörjat arbetet med en sådan strategi. Enligt uppgift från Miljödepartementetdriver dessutom denna fråga i samband med översynen av det femtemiljöhandlingsprogrammet. Från har vidare inhämtats attfrågor om vilken kemikaliepolitik skall driva i EU kommer att behandlasi den miljöpolitiska propositionen. Utskottet anser därför att motionerna Jo747(mp) yrkande 13 och Jo778 (v) yrkande 5 kan lämnas utan vidare åtgärd.I regeringens skrivelse Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen under1997 (1997/98:60) anförs (s. 153) att försurning är ett allvarligt miljöproblemi samt att merparten av de luftföroreningar som bidrar tillförsurningen kommer från andra länder (). Av dessa kommer frånövriga EU-stater. Regeringen påpekar därför att det är naturligt att seförsurningen som en prioriterad miljöfråga i EU-arbetet. Vidare anförs attkommissionen presenterade ett meddelande om en strategi för attbekämpa försurningen. I berättelsen nämns också att det i EU:s femtemiljöhandlingsprogram sägs att utsläppen av försurande ämnen skall minskas såatt kritiska belastningspunkter inte överskrids någonstans i unionen. Tilldetta kan läggas att det i betänkande Kalkning av sjöaroch vattendrag (SOU 1996:53) anförs att möjligheterna att få EU-stöd tillkalkning är mycket begränsade. När det gäller EU:s LIFE-budget konstaterarutredningen att utvecklingsinsatser skulle kunna finansieras genom denna, menatt reguljära kalkningsinsatser däremot inte kan komma i fråga.Av det anförda framgår enligt utskottets mening att aktivt driverfrågan om försurning i EU. Utskottet är därför inte berett att föreslå någonåtgärd med anledning av motion Jo784 (c) yrkande 31.I anslutning till motion Jo784 (c) yrkande 16 om en organisation med ansvarför att granska implementeringen och effektiviteten i miljödirektiven villutskottet till en början framhålla att kommissionen enligt artikel 155 i EG-fördraget bl.a. skall övervaka tillämpningen av bestämmelserna i fördraget ochav bestämmelser som antagits av institutionerna med stöd av fördraget. Vidarehar kommissionen upprättat Europeiska byrån för samordnade åtgärder förförebyggande och begränsning av föroreningar. Byrån har som huvuduppgift attutveckla och leda det europeiska systemet för informationsutbyte om samordnadeåtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar och att ta fram tekniskadokument om bästa tillgängliga teknik för vissa industriella verksamheter.Utskottet anser det inte realistiskt att nu skulle föreslå sådanaändringar av EG-fördraget som krävs för att tillgodose motionen. Motionenavstyrks i denna del i den mån den inte tillgodosetts med det anförda.Av regeringens ovan nämnda skrivelse Berättelse om verksamheten i Europeiskaunionen framgår (s. 158 f.) att ministerrådet behandlattvå nya förslag från kommissionen om skärpta avgaskrav för nya fordon.Förslagen har tagits fram genom det s.k. Auto/Oil-programmet och avserpersonbilar och lätta lastbilar och bussar. drev aktivt och fick gehörför två viktiga principer, dels att ett gemensamt system för hållbarhetskrav ikombination med tillverkaransvar skall införas, dels att särskildakallkörningskrav skall införas för nya bensindrivna fordon. Dessa krav införsmed början . Förslagen innebär i övrigt bl.a. att avgaskraven församtliga berörda fordon skärps med början . har även inomAuto/Oil-programmet behandlat kommissionens förslag till kvalitetskrav påfordonsbränslen, bensin och diesel, som skall gälla . haraktivt verkat för skärpningar i direktivet, särskilt av gränsvärdena på svaveli både bensin och diesel. Vidare har verkat för att gränsvärden för ettandra steg skall införas i direktivet. En framgång för var attrådet preliminärt kom överens om att sänka gränsvärdet något för svavel ibensin samt att införa ytterligare sänkta gränsvärden försvavelhalten i bensin och diesel . Utskottet har vidare inhämtat attregeringen även i fortsättningen kommer att arbeta aktivt för att fordonsbränsleförbrukning skall minska inom EU. Motion Jo755 (v) yrkandena 5 och 6avstyrks i den mån den inte kan anses tillgodosedd med det anförda.I anslutning till yrkande 4 i motion So346 (c) om avveckling av användningenav amalgam i EU vill utskottet erinra om att denna fråga behandlades avutskottet i betänkande 1996/97:JoU20 s. 16. Vidare kan nämnas attmiljöministern i svar på interpellation 1997/98:180 bl.a.anförde att det är osäkert om användningen av amalgam inom tandvården kanregleras inom ramen för det s.k. begränsningsdirektivet (76/769/EEG), men attSverige kommer att ta upp den frågan när begränsningar av kvicksilver börjardiskuteras i kommissionens arbetsgrupp. Miljöministern anförde också attkvicksilverfrågan kommer att ingå som en viktig del i den kommandemiljöpolitiska propositionen. Utskottet hänvisar i övrigt till den nyligenframlagda propositionen om reformerat tandvårdsstöd, där bl.a. Sverigesagerande i EU redovisas (prop. 1997/98:112 s. 25 f.) Motion So346 (c) yrkande 4är med det anförda i allt väsentligt tillgodosedd. Motionen bör lämnas utanvidare åtgärd.Frågan om att i EU skärpa kraven på att skapa ett gemensamt retursystemberördes delvis av miljöministern i ett svar på interpellation1997/98:178. Miljöministern anförde bl.a. att hon ansåg att ett gemensamtpantsystem inom EU vore det bästa systemet och att regeringen bordeinitiera ett gemensamt retursystem för hela . Motion Jo525 (c) yrkande 2avstyrks i den mån den inte kan anses tillgodosedd med det anförda.I anslutning till motionerna Jo746 yrkande 2 och Jo776 yrkande 2 (båda mp)har utskottet inhämtat att regeringen drivit frågan om strängare regler inom EUför avfallstransporter i samband med att EU:s avfallspolitiska resolutionreviderades . Utskottet har vidare inhämtat att kommissionenför närvarande arbetar tillsammans med en kommitté bestående av representanterför medlemsstaterna med att analysera problemet med transporter av avfall samtmed att ta fram förslag till lösningar. Motionsyrkandena avstyrks med detanförda.MiljögarantinDen s.k. miljögarantin har reglerats i artikel 100a 4 i EG-fördraget.I artikeln stadgas att en medlemsstat, efter det att rådet med kvalificeradmajoritet har beslutat om en harmoniseringsåtgärd, får tillämpa nationellabestämmelser som avser miljö- eller arbetsmiljöskydd. Detta under förutsättningatt kommissionen inte anser att dessa nationella undantag utgör medel fördiskriminering eller förtäckta handelshinder mellan medlemsstaterna.Enligt det nuvarande fördraget gäller således att medlemsstaterna vid behovfår ?tillämpa? Genom Amsterdamfördraget har ordet?tillämpa? bytts ut mot ?behålla?. Vidare gäller enligt Amsterdamfördraget attden som åberopar miljögarantin skall redovisa skälen för detta när frågananmälts till kommissionen. Miljögarantin har genom Amsterdamfördraget utökatstill att omfatta sex punkter (4-9) i artikel 100a. Dessa innehåller följandenyheter:Ð Miljögarantin skall kunna tillämpas även på kommissionsbeslut.Ð Det klargörs att en medlemsstat inte behöver ha röstat mot en rättsakt föratt åberopa miljögarantin.Ð Det klargörs att en medlemsstat får införa nationella strängare regler ävenpå områden där det redan finns harmoniserade rättsakter. Detta förutsätteratt det finns ett vetenskapligt stöd för åtgärden med anknytning tillmiljöskydd eller arbetsmiljöskydd och att det rör sig om ett problem som ärspecifikt för medlemsstaten.Ð Det införs en tidsfrist för kommissionen att fatta beslut enligtmiljögarantin. Tidsfristen är i normalfallet. Om kommissioneninte fattar beslut inom tidsfristen, anses den nationella åtgärden hagodkänts.Ð Om en medlemsstat konstaterar ett folkhälsoproblem på ett område där detfinns harmoniserade EG-regler, skall detta anmälas till kommissionen somskall undersöka om åtgärder skall föreslås för rådet.Motion Jo747 (mp) yrkande 9 innebär i huvudsak att miljögarantin måste ändrasom den inte medger en viss tillämpning i situationer som anges i motionen.Utskottet konstaterar att motionen tar sikte på en hypotetisk situation och attförutsättningarna för den diskussion som förs i motionen dessutom harförändrats genom skärpningarna av miljögarantin enligt Amsterdamfördraget.Det ovan anförda innebär att motionerna Jo747 (mp) yrkande 9 och K715 (kd)yrkandena 3 och 4 avstyrks i den mån de inte anses tillgodosedda med detanförda.När det gäller frågan om det s.k. begränsningsdirektivet (76/769/EEG) anförregeringen i den ovan nämnda promemorian Det svenska miljöarbetet i EU-uppföljning av strategi (s. 42) att detta behöver ändras med hänsyntill att har strängare regler för PCP, arsenik, kadmium ochtennorganiska föreningar samt att måste lägganed ett betydande arbete på övergångslösningar. Dessutom kan nämnas attKemikommittén i sitt betänkande anför (s. 238) att begränsningsdirektivet börskärpas i flera omgångar tills alla s.k. Esbjergämnen är omfattade. Också närdet gäller begränsningsdirektivet tycks motion Jo747 (mp) utgå från enhypotetisk, framtida situation. Ett tillkännagivande om tolkning avdirektivet kan knappast utformas på ett sådant sätt att det kan läggas tillgrund för några konkreta åtgärder från regeringens sida. Motion Jo747 (mp)yrkande 10 avstyrks med det anförda.Naturvård, biologisk mångfald m.m.MotionernaI motion Jo731 (m) framförs vissa övergripande synpunkter pånaturvårdspolitiken. Motionärerna anser att staten bör verka för en spridningav markägandet och skydda äganderätten. En mångfald i ägandet ger en mångfald ibrukandet. Det personliga ansvarstagandet är viktigt för en god naturvård. Omansvaret för naturvården läggs helt på staten kommer vi att misslyckas med attbevara naturvärdena. Vidare anförs att naturvården är i kris så till vida attresurserna för naturvård blir alltmer knappa, som kostnaderna stigerför vård och skötsel. Nya former för naturvården måste utvecklas; mera pengarär inte alltid lösningen, utan staten måste söka metoder där naturvården värnasutan att staten tar ett eget ägar- och förvaltaransvar. Det omfattande ideellaengagemanget bör utnyttjas. Satsningar på information till markägare ochallmänhet bör öka (yrkandena 5 och 6). I samma motion föreslås att kostnadernaför nationalparker kan finansieras t.ex. genom avgifter och andra intäkter samtsponsring. Det praktiska genomförandet av övervakningen och dess finansieringkan med fördel läggas ut på privata entreprenörer. Skyddet för nationalparkernabör vara mycket strikt, och de skall kunna utgöra internationellareferensområden. Om ingrepp görs skall det krävas särskild lagstiftning, ochberörda områden bör lyftas ut ur . Beträffande naturreservatanförs i motionen att sådana områden inte bör avsättas av frilufts- ellerrekreationsskäl. Naturreservat skall ägas av enskilda, organisationer, företag,kommuner eller staten. När det allmänna belägger markägare med restriktionerskall full ersättning utgå. Markbyten bör eftersträvas där det är möjligt. Närnya naturreservat inrättas bör skötselkontrakt med enskilda markägareeftersträvas framför statliga markinköp. Skötseln bör också kunna läggas ut påspecialiserade entreprenadföretag. Avsättningen av nya naturreservat får inteleda till att skötseln av de redan existerande försämras (yrkandena 7 och 8).Motion Jo731 tar också upp problemen i fjällvärlden med ökad förslitning pågrund av turism och rennäring m.m. Det måste uppnås en balans mellan antaletrenar och naturens reproduktionsförmåga. Staten måste ta ett resolut ansvar förrovdjursersättningen, som skyddsjakt på exempelvis lodjur tillåtsinom långsiktigt hållbara ramar. Vissa fjällområden måste bevaras opåverkade avrenbete som referensområden. Pågående forskningsprojekt bör sammanställas ochanalyseras (yrkande 14).I motion Jo765 (c) förordas en översyn av gällande principer och stödsy-stem för landskapsvården i , med utgångspunkt i behov.Enligt motion A455 (fp) yrkande 12 bör en naturskyddsfond avpassageraravgifter bildas för skärgårdens behov.I motion Bo528 (fp) yrkande 6 föreslås ett tillkännagivande om säkerställandeav värdefull natur. I motiveringen hänvisas till situationen i ochanförs bl.a. att anslagen är otillräckliga.I motionerna Jo712 (s) och Jo764 (s) föreslås att nya nationalparker inrättasi respektive Ridö-Sundbyholmsområdet. I motion Jo748 (kd) understrykspilevallarnas betydelse för det skånska kulturlandskapet.I motion Jo723 (mp) anförs att torvbrytningen på Tönningsfloarna i Jämtlandslän måste stoppas. Planeringen av naturskyddet för våra våtmarker börkompletteras med bl.a. konkreta åtgärdsprogram och skyddsplaner för olika typerav våtmarker. Hoten mot de objekt som tagits upp i myrskyddsplan för Sverigeär fortfarande akuta. Arbetet med att bevara dessa objekt måste påskyndas ochtillräckliga medel avsättas (yrkandena 1-3).Frågor om biologisk mångfald och skydd för hotade djur och växter tas upp iflera motioner. I motion Jo721 (v) framförs yrkanden på grundval av en år 1996inträffad händelse vid införselkontrollen på . Enligt motionenmåste respekteras. Det måste finnas handlingsplaner för atthantera utrotningshotade djur och växter vid beslagssituationer. I dessasituationer finns ideella föreningar att tillgå med både kunskaper om ochgediget intresse för sådana djur. Dessa organisationers kunskaper och viljatill ansvar bör tillvaratas av berörda myndigheter.Hoten mot den biologiska mångfalden redovisas och diskuteras i motionernaJo726 (mp) yrkande 6 och Jo779 (mp). Den första motionen omfattar biologiskmångfald generellt och förordar bl.a. åtgärder för att skydda skogens växt- ochdjurarter. Jakten på arter som finns med på hotlistan bör begränsas. I motionJo779 berörs särskilt den biologiska mångfalden i jordbruket. Enligt motionenberor minskningen av vissa arter på den ökande användningen av jordbruksgifter.Jordbruket måste förändras från grunden om man skall behålla och återskapa denmångfald som man säger sig värna. Regeringen bör ge i uppdragatt tillsammans med frivilliga organisationer undersöka hur det står till medden biologiska mångfalden i jordbrukslandskapet och då specielltfågelpopulationerna och föreslå ett konkret åtgärdsprogram.I motion Jo774 (mp) efterlyses svenska tillämpningsbestämmelser till CITES-förordningen (EG) 338/97. Denna förordning började gälla redan den 1 juni 1997.Den måste bl.a. innebära att inför de kompensatoriska åtgärder somkrävs för att kontrollera handel med utrotningshotade arter. är snartdet enda land som saknar nationella tillämpningsbestämmelser på detta område.Regeringen måste se till att den svenska förordningen, som behövs för attstävja handeln med hotade arter, träder i kraft snarast.Enligt motion Jo735 (s) bör en inventering göras av inplanterade växt- ochdjurarter. I motion Jo742 (m) föreslås stöd även till bevarandeprojekt ivilthägn, t.ex. pilgrimsfalk och berguv. I motion Jo753 (fp) framhålls behovetav skydd för hotade grodor i . Enligt motion Jo763 (kd) bör övervägas ettnationellt stöd till . Rovfåglarnas utarmning i Norrlandbör motverkas enligt motion Jo771 (m). I motion A455 (fp) yrkande 15efterlyses ett program för skydd av fågellivet i skärgården.Utskottets övervägandenAllmänna principer för naturvårdsarbetet m.m.Utskottet kan i stor utsträckning instämma i de synpunkter som framförs imotion Jo731 (m) angående naturvårdspolitiken och inrättande av nationalparkeroch naturreservat. I sammanhanget bör framhållas att nu gällande regler och deföreslagna bestämmelserna i utgår från att nationalparkerna tillhörstaten. Naturreservat och andra skyddsområden däremot tillhör ofta enskildamarkägare. I den nya kommer skyddsformen naturvårdsområde attupphöra och ersättas med naturreservat, en skyddsform som till skillnad frånnaturvårdsområde ger möjlighet till ersättning för intrång i markanvändningen;dvs. om intrånget är tillräckligt kvalificerat och förutsättningar i övrigtföreligger för att statlig ersättning skall utgå. Utskottet har givetvis ingetatt invända mot motionärernas resonemang om betydelsen av ett spritt ägande ochett personligt ansvarstagande för naturvården. I ett läge där statens resurserför naturvård är begränsade är det viktigt att utnyttja de insatser som kangöras av enskilda markägare och företagare, liksom av ideella organisationer.Detta överensstämmer till stor del med de synpunkter som utskottet anförde ochsom låg till grund för ett riksdagsuttalande i samband medbehandlingen av den miljöpolitiska propositionen (1990/91:JoU30 s. 255).När det gäller ersättning för restriktioner i markägandet hänvisar utskotteti övrigt till behandlingen av ersättningsfrågorna i betänkande 1997/98:JoU20 ommiljöbalken. Det kan tilläggas att en utredare tillkallats med uppgiftatt överlägga med berörda parter om ett förstärkt skydd av skogsmark förnaturvård (dir. 1998:9). I uppdraget ingår bl.a. att överlägga medskogsnäringen om möjligheten att träffa överenskommelse om att avstå frånavverkning inom särskilt värdefulla skogsområden tillsstaten kan lämna ersättning för intrång i pågående markanvändning.Vidare vill utskottet framhålla att det närmast är en självklarhet attskyddet för nationalparker skall vara utomordentligt långtgående. Sedan gammaltgäller också den ordningen att eventuella ingrepp i nationalparkerna skallunderställas prövning, lika väl som skall lämna sittmedgivande till att nya nationalparker inrättas (se 7 kap. 2 § ).Att som motionärerna föreslår kräva lagstiftning i dessa fall är inte aktuellteftersom lagstiftningen skall vara generell till sin karaktär och inte bör avseenskilda fall.Med det anförda avstyrker utskottet motion Jo731 (m) yrkandena 5-8. Motionenär i huvudsak tillgodosedd med utskottets uttalanden ovan.Utskottet avstyrker motionerna A455 (fp) yrkande 12, Bo528 (fp) yrkande 6 ochJo765 (c).Skydd av vissa områden m.m.I anslutning till yrkande 14 i motion Jo731 (m) erinrar utskottet om attriksdagen beslutat om ett samlat förslag till åtgärder för att främja enlångsiktigt hållbar utveckling i landets fjällområden (prop. 1995/96:226, bet.1996/97: JoU5). Åtgärderna omfattar bl.a. ett miljömål för rennäringen,kontroll av barmarkskörning och snöskoterkörning i fjällen samt avmineralutvinning och turism i berörda områden. Frågor om rovdjursjakt övervägsi en utredning som tillsatts i enlighet med utskottets förslag hösten1996 (dir. 1998:6). I övrigt ankommer det bl.a. på och berördalänsstyrelser att behandla frågor om intressekonflikter i fjällområdena.Utskottet delar givetvis motionärernas uppfattning att förslitningen ifjällvärlden måste kontrolleras och motverkas.