bet · GL01FiU25 · 1998-05-12 00:00:00 — Regeringenavser att ta initiativ till att en modell för denna redovisningutarbetas.MotionsförslagenMotionärerna bakom motion Fi12 (fp) anser att marknadsmässiga avkastningskravinte skall ställas på ändamålsfastigheter där hyresgästen saknar frihet attbyta lokal utan att verksamhetens karaktär förändras i hög grad (yrkande 3).Motionärerna begär vidare ett tillkännagivande om att regeringen skall angevilken instans som skall avgöra hyrestvister mellan fastighetsvärd ochanvändare av fastigheten eller lokaler med starkt specialiserad användning(yrkande 4).I motion Fi13 (m) befarar motionärerna att regeringens förslag tillhyressättning i ändamålslokaler kan leda till fortsatta konflikter beträffandehyressättningen. Det är enligt motionärerna inte meningsfullt att tala ommarknad eller marknadshyra. Regeringen bör därför enligt motionärerna återkommamed förslag i den riktning som utredaren anvisat (yrkande 1).Även i motion Fi14 (fp, m, c, v, mp, kd) tar motionärerna upp frågan omavkastningskrav. Motionärerna anser att med modifiering av tidigarebeslut om avkastningskrav på vissa kulturhistoriska ändamålsfastigheter börbesluta att ett särskilt avkastningskrav inte skall ställas påändamålsfastigheter där hyresgästen saknar frihet att byta lokal och staten avden anledningen inte står någon ekonomisk risk (yrkande 1).Motionärerna anser vidare att lokalkostnaderna för ändamålsfastigheter börfastställas i två delar, dels kapitalkostnader, dels kostnader för drift ochunderhåll som hyresgästen kan påverka. Detta skulle, enligt motionärerna, gestabilare planeringsförutsättningar genom att hyresgästen härigenom gesmöjlighet att anpassa kostnaderna till sitt ekonomiska utrymme (yrkande 3).Enligt motionen bör hos regeringen begära förslag på vilken instanssom skall avgöra en hyrestvist mellan fastighetsvärd och lokalbrukare (yrkande4).Motionärerna tar slutligen upp frågan om regeringens krav på en särskildredovisning av myndigheters effektivitet i lokalförsörjningen. Motionärernaanser det vara av stor vikt att se förvaltningen av statligaändamålsfastigheter ur både ägarens och brukarens perspektiv. Detta bör, enligtmotionärerna, belysas vid den ovan nämnda redovisningen (yrkande 2).I motionerna Fi15 (v) och Fi16 (mp) anser motionärerna att det bör införas enhyres- och kontraktsmodell för ändamålsfastigheter i enlighet med utredningensförslag (båda yrkande 1).Utskottets bedömningUtskottet delar regeringens uppfattning att gränsen mellan vad som kanbetecknas som en ändamålsfastighet och en kommersiell fastighet ofta är mycketsvår att dra. Utskottet anser att en gränsdragning likväl måste göras för attfastighetsägare och hyresgäst skall veta vilken hyressättningsprincip de haratt utgå från.Utskottet vill här - i likhet med vad som görs i propositionen och motionerna- understryka vikten av att det förs en öppen och aktiv dialog mellan hyresvärdoch hyresgäst.För vissa statliga hyresgäster inom kulturområdet, framför allt för dem sombedriver central musei- och teaterverksamhet, utgör lokalhyran en mycket stordel av verksamhetens totala kostnader. Situationen är också ofta den att dessahyresgäster har få, om ens några, alternativ till de nuvarande lokalerna ochdärför är bundna vid staten som hyresvärd. Dessa speciella omständigheter bör,enligt utskottet, föranleda att statens målsättning i fråga om fastigheter avdenna karaktär bör vara att stödja den institution som brukar lokalerna i sinverksamhet. Ett självklart mål bör vara att optimera kundnyttan, dvs. att given hyresnivå erbjuda maximal nytta i form av t.ex. funktionella lokaler,hög standard och god service.För denna typ av ändamålsfastigheter är det, enligt utskottets mening och somframhållits i en av motionerna, inte meningsfullt att tala om en marknad elleren marknadslik hyra.För att det tydligt skall framgå hur hyran räknas fram anser utskottet, ilikhet med vad som föreslås av utredningen och i motionerna, att hyran skallutformas som en komponenthyra, dvs. att kapitalkostnader samt kostnader fördrift och underhåll skils åt och klart redovisas för hyresgästen.Vidare bör, såsom utredningen föreslår, en separat klausul tas in ikontraktet där det anges dels att fastighetsägaren inte har rätt att ta ut merän marknadsmässig ersättning för drift och underhåll, dels att hyresgästenskall ha full insyn i upphandlingsprocesser och liknande.Hur den del av hyran som utgör kapitalkostnad skall betalas, dvs. enligt ennominell modell, där hyran initialt är hög och minskar över tiden, eller enligten balanshyresmodell, där hyran ligger på en nivå, eller enligt någonannan modell, bör enligt utskottets mening parterna ha möjlighet att förhandlafritt om.För vissa ändamålsfastigheter inom kulturområdet finns ofta särskilda skältill att staten beslutat att äga dessa fastigheter. Ett sådant skäl kan varaatt byggnaden är symbol för den primära verksamhet som bedrivs där. Ett annatskäl kan vara byggnadens kulturhistoriska värde. Någon alternativ användning avlokalerna är då inte aktuell. Detta bör enligt utskottets mening beaktas, inteminst då frågan om tillgodoseende av ett avkastningskrav, som är en del avkapitalkostnaden, skall bedömas.Dessutom anser utskottet att fastighetsägaren inte bör ta betalt för den risksom är förknippad med verksamhetens framtid om situationen är den atthyresgästen i praktiken saknar alternativ till lokal. Därigenom kankapitalkostnaden minska.I den öppna och aktiva dialogen mellan fastighetsägare och hyresgäst somförordas i propositionen bör även redovisas kapitalkostnadens olika delar.Detta bör göras för att undanröja en del av de oklarheter som kan ha varitorsak till de problem som uppstått inom kultursektorn sedanlokalförsörjningsreformen genomfördes.Beträffande myndigheters effektivitet i lokalförsörjningen vill utskottet ilikhet med vad som anförts i en motion framhålla vikten av att effektiviteten iförvaltningen av statliga ändamålsfastigheter ses ur både hyresgästs- ochhyresvärdsperspektiv. Detta bör tydligt framgå i den modell för redovisning aveffektiviteten som regeringen avser att utarbeta.I utredningen föreslås att frågor om ersättning för drift- och underhålls-kostnader och frågor om villkor för ombyggnader och kompletteringar, om tvistuppkommer, skall hänskjutas till en skiljenämnd. Regeringen har i propositioneninte tagit ställning till om tvister bör avgöras av skiljenämnd eller på annatsätt. Utskottet förutsätter att denna fråga blir löst i regeringens fortsattaberedningsarbete.Det är utskottets bestämda uppfattning att de hittillsvarande svårigheternaoch oklarheterna när det gäller hyresfrågor inom kulturområdet måste avhjälpasgenom tydliga ägardirektiv och spelregler att läggas till grund för detfortsatta samspelet mellan parterna. bör vid sin behandling avpropositionen i dess helhet föra fram de synpunkter som kulturutskottet häranfört med anledning av propositionen och motionerna i de delar som rörkulturområdet.Kulturutskottet vill i sammanhanget även i korthet beröra två andra frågor somrör lokalkostnaderna inom kulturområdet.Kulturutskottet har uppmärksammat att debatten om lokalkostnaderna för vissakulturinstitutioner bl.a. har rört frågan om hur regeringen har lagt ut desenaste årens besparingar på statlig konsumtion. Utskottet vill därför erinraom att regeringen i budgetpropositionen för /97 anförde att den,bl.a. vid pris- och löneomräkningen, hade beaktat att många kulturinstitutionerhar lokaler som är specialanpassade för verksamheten (prop. 1994/95:100 bil. Regeringen anförde vidare att dessa kulturinstitutioners möjligheter attminska eller förändra sitt lokalinnehav begränsas genom dessa specialanpassadelokaler. Kostnader för dessa lokaler hade därför tagits bort från underlagetför beräkning av besparingarna på statlig konsumtion.Som påpekats tidigare i detta yttrande utgör lokalhyran en mycket stor del avvissa kulturinstitutioners totala kostnader. anser att detskulle vara av värde om regeringen i resultatredovisningen underinstitutionernas anslag i kommande budgetpropositioner kort anger hur stor delav föregående års anslag som använts till att betala hyreskostnader.Stockholm den 23 april 1998På kulturutskottets vägnarÅke GustavssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), MonicaWidnemark (s), (), (), (v), (), (), (), ChristinaPettersson (s), (), () och ().Utbildningsutskottets yttrande1997/98:UbU7yFörvaltning av statens fastigheter och statliga myndigheters lokalförsörjning,m.m.Till finansutskottetFinansutskottet har berett utbildningsutskottet tillfälle attyttra sig över proposition 1997/98:137 Förvaltning av statens fastigheter ochstatliga myndigheters lokalförsörjning, m.m. jämte de med anledning avpropositionen väckta motionerna 1997/98:Fi12-16 i de delar som berör utskottetsberedningsområde.Utbildningsutskottet behandlar i det följande yrkandena 1 och 3 ipropositionen samt motionerna 1997/98:Fi12 (fp) yrkandena 2-4, 1997/98:Fi13 (m)yrkande 1, 1997/98:Fi14 (fp, m, c, v, mp, kd), 1997/98:Fi15 (v) yrkande 1 och1997/98:Fi16 (mp).Utskottet har beslutat att med eget yttrande tillfinansutskottet överlämna yrkande 8 i motion 1997/98:Ub38 (m) och yrkande 6 imotion 1997/98:Ub39 (mp), vilka yrkanden också behandlas i detta yttrande.Dessa motioner har väckts med anledning av proposition 1997/98:114 Nyahögskolor m.m.Övergripande utvärdering av lokalförsörjningsreformen, m.m.Riksdagen beslutade om nya riktlinjer för den statligafastighetsförvaltningen och ombildningen av , m.m. (prop.1991/92:44, yttr. UbU2y, bet. FiU8, rskr. Året därpå, ,beslutade en ny organisation för förvaltning av statens fastigheteroch lokaler m.m. (prop. 1992/93:37, yttr. UbU4y, bet. FiU8, rskr. Blandannat godkände att huvuddelen av universitets- ochhögskolefastigheterna fördes över till en särskild fastighetskoncern, sedermerabenämnd Statliga Akademiska Hus AB.En särskild utredare fick i uppdrag att göra en utvärdering avombildningen av , m.m. I uppdraget ingick bl.a. att undersökakonsekvenserna av ombildningen, belysa om syftena uppnåtts, peka på eventuellabrister och lämna förslag till förändringar. Utredningen har i december 1996respektive i två betänkanden dels bl.a. föreslagit vilkahyressättningsprinciper som bör gälla mellan statliga myndigheter och statligafastighetsägare samt hur styrningen av lokalanskaffning bör vara utformad, delsredovisat en utvärdering av statens fastighetsorganisation (SOU 1996:187 resp.SOU 1997:96).Regeringen konstaterar nu att den genomförda reformen var bra och attprinciperna bakom den skall ligga fast. Regeringen avser dock att verka förytterligare effektiviseringar inom lokalförsörjningsområdet. Eftersomlokalkostnader utgör en betydande del av många myndigheters totala kostnaderanser regeringen att det är viktigt att kräva en särskild redovisning avmyndigheters effektivitet i lokalförsörjningen. Regeringen avser att under åretta initiativ till att en modell för denna redovisning utarbetas.Enligt motion 1997/98:Fi14 (fp, m, c, v, mp, kd) är det av stor vikt att seförvaltningen av statliga ändamålsfastigheter ur både ägarens och brukarensperspektiv. När regeringen uppehåller sig vid frågan om myndigheterseffektivitet i lokalförsörjningen, är det endast ägarens perspektiv somanläggs, menar motionärerna. De föreslår att uttalar sig för attförvaltningen skall belysas ur såväl ägarens som brukarens perspektiv vid denav regeringen åberopade redovisningen (yrk. 2).U t s k o t t e t har ingen annan uppfattning än motionärerna när det gällerde krav på effektivitet som staten bör kunna ställa på både ägare och brukareav fastigheter. Utskottet, som i det följande tar upp frågan om modell förhyressättning, anser att syftet med yrkandet är tillgodosett med vad regeringenanför i nu berört sammanhang. Regeringen framhåller att redovisningskravetskall anpassas till myndighetens verksamhet och lokalsituation. Beträffandeinnebörden i effektivitet i lokalförsörjningen framhåller regeringen att därmedavses t.ex. hur lokalkostnaden per anställd har utvecklats över tiden. Isammanhanget vill utskottet peka på att regeringen i proposition 1997/98:114Nya högskolor m.m., som utskottet behandlar i sitt betänkande 1997/98:UbU17,informerar om uppdrag till att bl.a. redovisa ochprognostisera kostnadsförändringar vad avser lokaler vid statliga universitetoch högskolor för budgetåren 1997-2001 samt att för åren därefter göra enöversiktlig prognos. Vidare skall för och för åren1998-2000 analysera lokalkostnadernas relativa andel av högskolornasanslagsintäkter respektive totala intäkter (exklusive gåvor och donationer). År1996 lät utbildningsutskottet gör en uppföljning av beslut om nyorganisation för högskolans lokalförsörjning (Utredningar från ,1996/97:URD2). Uppföljningen avsåg bl.a. lokalförsörjningens kostnader,relationen mellan och universiteten och högskolorna,samarbete kring förvaltning och skötsel samt tillämpningen av förordningen omstatliga myndigheters lokalförsörjning.Med hänvisning till det anförda föreslår utskottet att finansutskottet skallavstyrka yrkande 2 i motion 1997/98:Fi14.I motion 1997/98:Ub39 (mp) föreslås att regeringen vidgar uppdraget tillHögskoleverket så att det även omfattar en redovisning av principerna förhyressättning samt principerna för bolagens investeringar, t.ex. strategiskauppköp av mark och investeringar på attraktiva områden (yrk. 6).U t s k o t t e t anser att finansutskottet bör avstyrka yrkandet. I detföljande behandlas utförligt principer för hyressättningen, framför allt medsikte på universitetens och högskolornas lokaler. En redovisning av dem på detsätt som föreslås av motionärerna finner inte utskottet påkallad och bör alltsåinte omfattas av uppdraget till Högskoleverket.När det gäller bolagens principer för investeringar etc. är detta inte enfråga för statsmakterna. Det ankommer på berörda bolagsstyrelser att på egetansvar fatta de beslut som de bedömer bäst gagnar respektive bolags rörelse.Hyressättningsmodell, m.m.Den inledningsvis nämnda Utredningen om utvärdering av Byggnadsstyrelsensombildning m.m. har i sitt delbetänkande Statens ändamålsfastigheter föreslagitprinciper för förvaltning och hyressättning (SOU 1996:187). Dessa finnsredovisade i propositionen (s. 6 f.), varför utskottet nöjer sig med att härmycket kortfattat återge dem. Utredningen föreslår att en hyres- ochkontraktsmodell införs som i stort innebär långa kontraktstider för statensändamålslokaler. Hyreskontrakten skall bygga på långsiktighet, och hyresgästenskall ha rätt att förlänga kontrakten. Vid en sådan omsättning skall sammahyressättningsprincip fortsätta att gälla. Hyran utformas som en komponenthyra,dvs. att hyra för kapitalkostnad, behov av ombyggnadsarbete, drift ochunderhåll skiljs åt. I en separat klausul i kontraktet bör anges attfastighetsägaren inte har rätt att ta ut mer än marknadsmässig ersättning fördrift och underhåll och att hyresgästen skall ha full insyn iupphandlingsprocesser och liknande. Den del av hyran som utgör kapitalkostnadbör bestämmas enligt en nominell modell där hyran minskar över tiden.Utgångspunkten för statens avkastningskrav bör vara den femårigastatsobligationsräntan samt den tekniska risk som är förknippad med fastighetenoch som bärs av fastighetsägaren.Regeringen anser att det inte är lämpligt att införa en sådan hyres- ochkontraktsmodell som utredningen föreslagit. Som skäl anför regeringen, ikorthet, följande. Det är viktigt att låta parterna ha möjlighet att förhandlafritt i varje enskild situation. Det är t.ex. rimligt att hyresvärd ochhyresgäst i hyresförhandlingar enas om villkor som innebär att hyresgästenbetalar en större del av investeringen ju mer specielltutformad fastigheten är. I de fall vare sig hyresvärd eller hyresgäst har någraalternativ kan det vara affärsmässigt att vid en nyinvestering avtala om atthyresgästen förbinder sig att betala hela investeringen. Iandra fall kan parterna enas om andra villkor för t.ex. hur verksamhetsriskenskall fördelas mellan hyresvärd och hyresgäst. Ett självklart mål förfastighetsbolaget bör vara att optimera kundnyttan, dvs. att till en givenhyresnivå erbjuda maximal nytta i form av t.ex. funktionella lokaler, högstandard och god service. Kundnyttan kan dock inte drivas därhän att det ifastigheten investerade kapitalet inte genererar erforderlig avkastning ochsuccessivt urholkas i värde. En sådan utveckling skulle innebära attprimärverksamheten subventioneras på bekostnad av fastighetsrörelsen och atthyressättningen inte sker korrekt. Avkastningskraven skall bestämmas utifrånaffärsmässiga principer med beaktande av risktagande. Regeringen framhåller attdet är viktigt med en öppen och aktiv dialog mellan fastighetsägare ochhyresgäster i lokalfrågor. Det är särskilt angeläget beträffandeändamålslokaler.I flera motioner tar man mer eller mindre uttryckligen avstånd frånregeringens redovisade principer för hyressättningen. Sålunda konstateras imotion 1997/98:Fi13 (m) att regeringen valt att utan rimliga skäl avvisa den avutredningen föreslagna modellen. Regeringen bör återkomma med ett förslag i denriktning som utredaren anvisat (yrk. I motion 1997/98:Fi15 (v) yrkande 1begärs uttryckligen att en hyres- och kontraktsmodell skall införas enligtutredningens förslag. Regeringen gör, menar motionärerna, inget åthyressättningsproblemet, utan skjuter det framför sig. Det var välkommet, heterdet i motion 1997/98:Fi16 (mp), när den särskilde utredaren lämnade förslag omändrade principer för hyressättningen. Regeringen väljer att avstå frånförändringar och betonar statens roll som kostnadseffektiv fastighetsägare samtframhåller att hyresgästerna är fria att välja andra hyresvärdar, anförmotionärerna.Genom två likartade yrkanden, motion 1997/98:Fi12 yrkande 3 och 1997/98:Fi14yrkande 1, framför sin uppfattning att marknadsmässigaavkastningskrav inte skall ställas på ändamålsfastigheter där hyresgästensaknar frihet att byta lokal. Motionärerna anser det vidare lämpligt attregeringen i förväg anger hur tvister mellan fastighetsvärd och lokalanvändareskall lösas (yrk. 4 i resp. motion). I den senare motionens yrkande 3 begärsatt skall uttala sig för att hyran för ifrågavarandeändamålsfastigheter bör kunna fastställas i två delar, dels kapitalkostnad,dels drift och underhåll som hyresgästen kan påverka.I motion 1997/98:Ub38 (m) slutligen begärs att som sin mening skallge regeringen till känna vad i motionen anförts om universitetens ochhögskolornas lokalförsörjning (yrk. Motionärerna pekar på att det ställskrav på snabba anpassningar av lokalbeståndet och att det är angeläget attbesluten ligger så nära pedagoger och forskare som möjligt. ?Marknadshyrorna?(cit. i mot.) har tillämpats trots att någon marknad knappast kan anses råda.Höga avkastningskrav driver upp lokalhyrorna, anför motionärerna, som anser attuniversiteten och de större högskolorna bör ges ett större inflytande över sittfastighetsbestånd.U t s k o t t e t föreslår att inget av de nu redovisade yrkandena skallföranleda någon särskild åtgärd från sida, varför de bör avstyrkasav finansutskottet. Som skäl för sitt ställningstagande vill utskottet anföraföljande. Utskottet erinrar om att utskottets överväganden görs med beaktandeav förhållanden som gäller för myndigheterna på utskottets ansvarsområde, dvs.universitet och högskolor.I likhet med regeringen vill utskottet understryka det positiva ilokalförsörjningsreformen. Ett delegerat och marknadsorienterat system harersatt en centralstyrd lokalförsörjningsmodell. Lokalkostnaderna har fått enreell betydelse för lärosätenas ekonomi. Det har skapats en medvetenhet omkostnaderna för lokaler, vilket har lett till allt större krav på effektiviteti verksamheten. Jämsides med lokalförsörjningsreformen har det skett en radikalförändring av högskolans resurstilldelningssystem, vilken bl.a. inneburit en ijämförelse med den tidigare ordningen stor frihet för lärosätena att självaförfoga över hur de medel skall användas som anvisas av statsmakterna.Kostnaderna för lokaler är schablonmässigt beräknade som en del i deprislappar efter vilka ersättningen för utförda prestationer utgår tilluniversitet och högskolor. Det är utskottets bestämda uppfattning attprinciperna bakom lokalförsörjningsreformen bör ligga fast. Utskottetkonstaterar att den snabba och omfattande utbyggnaden av högre utbildning ochforskning som skett ägt rum med tillämpning av bl.a. detnuvarande sy-stemet för lokalförsörjning.Som utskottet har uppfattat utredningens förslag kan ett genomförande av detpå sikt föra med sig mer inslag av planekonomi, vilket innebär att reglerkommer att tillämpas för högskolans lokaler som avviker från marknaden i övrigtoch som generellt möjliggör en lägre prissättning jämfört med den övrigamarknaden. Den frihet för lärosätena att välja mellan olika aktörer påfastighetsmarknaden som i princip skall råda kan komma att sättas ur spel.Detta gäller inte minst vid beslut om investeringar i utprägladeändamålsfastigheter. En monopolsituation skulle kunna uppstå för . Utskottet delar regeringens uppfattning att även statligaägare av ändamålsfastigheter bör vara utsatta för konkurrens. Utskottet villför egen del tillägga att detta bör gälla också för Statliga Akademiska Hus AB.Det bör här erinras om att flera högskolor har andra hyresvärdar änStatliga . En ordning bör självfallet undvikas som medför attsomliga högskolor följer marknadsregler och andra inte, beroende på vilkenhyresvärd man har. Utskottet påminner än en gång om att en lokalkostnadsdelingår i prislapparna. Denna beräknas schablonmässigt utifrån läget påhyresmarknaden. Utskottet motsätter sig ett system som leder till attlokalkostnadsdelen skall prövas individuellt vid beräkningen av varje enskildhögskolas anslag.Utskottet delar också regeringens uppfattning att bolag som ägerändamålsfastigheter skall bedriva verksamheten på ett kostnadseffektivt sätt.Kundnyttan kan alltså inte, som regeringen påpekar, drivas därhän att det ifastigheterna investerade kapitalet inte genererar erforderlig avkastning ochsuccessivt urholkas i värde. En sådan utveckling skulle innebära attprimärverksamheten subventioneras på bekostnad av fastighetsrörelsen och atthyressättningen inte sker korrekt. Utskottet påminner om att det redan i dettidigare systemet, där var ägare till fastigheterna, förelågett avkastningskrav vid beräkningen av lokalanslagen. Skulle avkastningskravetpå bolaget till följd av en formaliserad ordning alltför mycket avvika från vadsom generellt gäller på marknaden och lokalkostnaderna därmed avsevärt skiljasig från vad som allmänt gäller, finner utskottet det naturligt att riksdagenreagerar och särskilt beaktar ett uppkommet sådant förhållande vid anvisandetav anslagen till universitet och högskolor.Som redan har framgått innebär lokalförsörjningsreformen en frihet förlärosätena att välja hyresvärd och lokal. Detta bör naturligtvis beaktas avfastighetsbolagen vid hyresförhandlingarna och deras överväganden omförräntningskrav. Utskottet delar regeringens uppfattning att det är viktigtatt låta parterna ha möjlighet att förhandla fritt i varje enskild situation.Det är viktigt, inte minst beträffande ändamålslokaler, att det förs en öppenoch aktiv dialog mellan fastighetsägare och hyresgäster, vilket också framhållsav regeringen.Utskottet anser det inte påkallat att förorda något särskilt uttalande avriksdagen med anledning av de båda yrkandena i motionerna 1997/98:Fi12 och 14vilka förefaller syfta till att en särskild ordning skall läggas fast för hureventuella tvister mellan fastighetsägare och lokalbrukare skall lösas.Med det anförda har utskottet - såvitt avser högskoleområdet - inget atterinra mot regeringens bedömning beträffande statens ägande avändamålsfastigheter och hyressättning i ändamålslokaler.Styrningen av den statliga lokalförsörjningenRegeringen föreslår att den nuvarande begränsningen för statliga myndighetersrätt att teckna hyresavtal längre än sex respektive ersätts med enmodell som bygger på krav på flexibilitet i statliga myndigheterslokalbindning. Tioårsgränsen gäller hyresavtal inomhögskolesektorn.