bet · GL01AU12 · 1998-03-31 00:00:00 — Regeringen har i proposition 1997/98:82 sociala stadga föreslagitatt med vissa särskilt angivna inskränkningar skall godkänna tvåinternationella överenskommelser. Det är fråga dels om det av 1995antagna tilläggsprotokollet till europeiska stadga angående ettkollektivt klagomålsförfarande, dels den av antagna revideradeeuropeiska stadgan.Tilläggsprotokollet om kollektivt klagomålsförfarande innebär att vissaorganisationer ges rätt att anföra klagomål mot en stat för bristandegenomföranden av dess åtaganden enligt den sociala stadgan.Den reviderade sociala stadgan utgör ett sammanförande av de rättigheter somåterfinns i den gällande sociala stadgan och i ett av 1989 antagettilläggsprotokoll till stadgan, med vissa förändringar och med tillägg av ettantal nya rättigheter som avser förhållanden i arbetslivet och vissa socialaaspekter.Utskottet tillstyrker regeringens förslag och avstyrker två motioner somväckts med anledning av propositionen. Att tilläggsprotokollet och denreviderade stadgan godkänns föranleder inte några lagändringar.Vänsterpartiets företrädare har reserverat sig. I proposition 1997/98:82 föreslår regeringen () attriksdagen godkänner1. tilläggsprotokollet till den europeiska sociala stadgan om ett kollektivtklagomålsförfarande, utan den särskilda förklaringen enligt artikel 2 iprotokollet,2. den reviderade europeiska sociala stadgan, där punkterna 2:6, 3:1, 10:4,15:3, 17:2, 19:11 och 19:12 samt artiklarna 25-27 och 29-31 godtas utöver debestämmelser som motsvarar tidigare godtagna bestämmelser.2 Motioner med anledning av propositionen1997/98:A9 av och () vari yrkas1. att godkänner tilläggsprotokollet till den europeiska socialastadgan om ett kollektivt klagomålsförfarande, med den särskilda förklaringenenligt artikel 2 i protokollet i enlighet med vad som anförts i motionen,2. att godkänner artikel 2:1 i den reviderade europeiska socialastadgan i enlighet med vad som anförts i motionen,3. att godkänner artikel 3:4 i den reviderade europeiska socialastadgan i enlighet med vad som anförts i motionen.1997/98:A10 av () vari yrkas1. att beslutar att även godta punkt 2:1 i den revideradeeuropeiska sociala stadgan i enlighet med vad som anförts i motionen,2. att beslutar att även godta punkt 2:4 i den revideradeeuropeiska sociala stadgan i enlighet med vad som anförts i motionen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om snabbt utredningsarbete med sikte på godkännande av punkt 3:4 i denreviderade europeiska sociala stadgan. 3.1 InledningUtskottet behandlar i detta betänkande proposition 1997/98:82 Europarådetssociala stadga och två motioner som väckts med anledning av propositionen.Den europeiska sociala stadgan, som ratificerades av 1962 och träddei kraft , är en internationell överenskommelse som utarbetats inomEuroparådet. Stadgan innehåller 19 artiklar med bestämmelser omarbetsmarknadspolitik, arbetsvillkor, arbetarskydd, förenings- ochförhandlingsrätt, socialförsäkring och andra sociala trygghetsanordningar samtfamiljepolitik. Den innehåller också bestämmelser till skydd för migrerandearbetstagare. Syftet är att garantera sociala rättigheter samt att höjalevnadsstandarden och öka den sociala välfärden. hade 21 avEuroparådets 40 medlemsstater ratificerat stadgan.Europarådet har 1995 antagit ett tilläggsprotokoll till stadgan och 1996antagit en reviderad stadga. Regeringen föreslår i propositionen att ,med vissa inskränkningar, skall godkänna tilläggsprotokollet och den revideradestadgan.I två motioner föreslås att några artiklar som inte omfattas av regeringensförslag skall godkännas.3.2 TilläggsprotokolletPropositionenI propositionen lämnas en redogörelse för innehållet i tilläggsprotokollet ochskälen för regeringens förslag. Tilläggsprotokollet tar sikte på frågan omövervakningen av efterlevnaden av stadgan och innehåller regler om ettkollektivt klagomålsförfarande. Den nu gällande ordningen för övervakningenbygger på rapporter från de fördragsslutande länderna om tillämpningen avstadgan. Kontrollen sker genom insatser från tre organ. Den oberoendeexpertkommittén granskar staternas rapporter och gör en rättslig bedömning avom staterna uppfyller sina åtaganden. antar resolutioner somavser den aktuella övervakningsperioden. En sådan resolution kan innehållaindividuella rekommendationer till en stat som inte uppfyllt stadgans krav.Regeringskommittén, slutligen, bereder ministerkommitténs beslut och väljer utsituationer som bedöms bli föremål för rekommendationer från ministerkommittén.Nu föreslås ett nytt kontrollförfarande - ett kollektivt klagomålsförfarande.Syftet är att göra övervakningen av efterlevnaden av den sociala stadgan mereffektiv än den kan bli när den enbart bygger på de fördragsslutande parternasegna rapporter. Med förebild från har syftet varit att i störreutsträckning involvera representanter för parterna på arbetsmarknaden men ävenandra enskilda organisationer, s.k. non-governmental organizations (?NGO:er? ),i kontrollen av hur staterna uppfyller de olika åtagandena enligt stadgan.Protokollet erbjuder enligt propositionen en möjlighet till ettkontrollförfarande som är snabbare än den regelbundna granskningen av staternasrapporter. Förfarandet skall ses som ett komplement till granskningen avrapporterna, som även fortsättningsvis kommer att utgöra grundvalen förövervakningsproceduren.I artikel 1 anges tre kategorier av organisationer som har rätt att anföraklagomål som en direkt följd av att protokollet har trätt i kraft i förhållandetill en viss stat. Först och främst nämns sådana internationella arbetsgivar-och arbetstagarorganisationer som deltar som observatörer vidregeringskommitténs sammanträden. Vidare får också andra internationellaenskilda organisationer (international non-governmental organizations,?INGO:er?) En förutsättning för detta är att dessaorganisationer har s.k. konsultativ status hos och att de finnsupptagna på en särskild lista som regeringskommittén upprättat enligt ettsärskilt förfarande beslutat av ministerkommittén . Syftet meddetta förfarande är att säkerställa att den organisation som ges rätt attanföra klagomål också har kompetens på ett relevant område. Den tredje gruppenutgörs av representativa nationella arbetsgivar- och arbetstagarorganisationeri den berörda fördragsslutande staten. I protokollet anges inte vad som menasmed ?representativ? men avsikten är att den oberoende expertkommittén skallavgöra den saken. Om en stat inte har nationella regler för att fastställarepresentativiteten kan faktorer som antalet medlemmar och organisationensfaktiska betydelse som förhandlingspart i nationen i fråga få betydelse.Enligt artikel 2 kan även andra nationella enskilda organisationer (?NGO:er? )än arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer få rätt att anföra klagomål, dockendast om den fördragsslutande staten i fråga avgett en särskild förklaringangående detta. En sådan förklaring kan avges för en bestämd tidsperiod, meninte endast avse vissa organisationer eller klagomål beträffande vissa artiklari stadgan. Har en stat lämnat en förklaring enligt artikeln är det även i dettafall den oberoende expertkommittén som avgör om organisationen i fråga är?representativ? och har sådan ?särskild sakkunskap? som denna artikel kräverför rätt att anföra klagomål.Enligt regeringens mening bör inte redan nu avge en förklaring enligtartikel 2. Regeringen delar uppfattningen att även nationella organisationerhar en viktig roll när det gäller bevakningen av stadgans efterlevnad. I detnya förfarandet kommer emellertid, enligt propositionen, den oberoendeexpertkommittén att få helt nya uppgifter. Bl.a. skall den ta ställning till omen viss organisation är ?representativ? respektive har ?särskild sakkunskap?.Den skall vidare bedöma om ett visst klagomål gäller en fråga i vilken enorganisation har ?särskild sakkunskap?. Detta gäller klagomål både fråninternationella och nationella organisationer. När det gäller internationellaenskilda organisationer har regeringskommittén ett inflytande på så sätt attden skall fastställa en särskild lista med organisationer som skall fåklagorätt (artikel 1 b). När det gäller att fastställa vilka nationellaorganisationer enligt artikel 2 som skall få klagorätt har däremot varken denratificerande staten i fråga eller regeringskommittén något inflytande. Somnämnts är det den oberoende expertkommittén som avgör den saken. Det kan därförenligt regeringen finnas anledning att avvakta den praxis som kommer attutvecklas i den oberoende expertkommittén när det gäller vilka organisationersom ges klagorätt.Övriga artiklar - artiklarna 3-16 - anger de krav som måste vara uppfylldaför att ett klagomål skall tas upp till behandling och hur förfarandet gårtill. I korthet är gången den att den s.k. oberoende expertkommittén - som ärden instans som skall pröva klagomålen - avger en rapport tillministerkommittén som kan avge en rekommendation till den stat som anses inteha tillämpat stadgan på ett tillfredsställande sätt. En sådan rekommendationskall följas upp genom att den berörda staten lämnar upplysningar om deåtgärder den vidtagit för att verkställa ministerkommitténs rekommendation.MotionEn motion tar sikte på möjligheten att enligt artikel 2 i tilläggsprotokolletavge en särskild förklaring om klagorätt för även andra organisationer änarbetsmarknadens parter.Ingrid och () konstaterar i motion A9 att regeringensförslag innebär att arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer får en klagorättmot staten. De framhåller att stadgan innehåller vissa bestämmelser som inteberör de intressen som arbetsmarknadens parter bevakar och pekar på att ävenandra organisationer kan ha behov av klagorätt. De noterar vidare att intenågot land avgett en särskild förklaring enligt artikeln och menar attdet därmed saknas förutsättningar för att en praxis skall kunna utbildas ifrågan om vilka organisationer som skall ges klagorätt. Enligt motionen börSverige anta tilläggsprotokollet med den särskilda förklaringen om klagorättäven för andra organisationer än arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer(yrk. 1).Utskottets ställningstagandeUtskottet ser positivt på det reformarbete som bedrivits inom under1990-talet och vars syfte i propositionen beskrivs som att reformera och stärkamedborgarnas ekonomiska och sociala rättigheter. Genom tilläggsprotokolletbereds nu internationella enskilda organisationer möjlighet att framföraklagomål. Särskilt arbetsmarknadens parter ges en aktiv roll iövervakningsförfarandet. Utskottet instämmer i regeringens ståndpunkt att dettabör ses som ett stort framsteg.När det gäller den särskilda frågan om klagorätt även för nationella enskildaorganisationer - enligt artikel 2:1 - delar utskottet bedömningen att det finnsskäl att avvakta innan en sådan klagorätt införs. Utskottet delar i principuppfattningen att inte bara de internationella utan även de nationella enskildaorganisationerna har en viktig roll när det gäller att bevaka att rättighetersom de är särskilt berörda av genomförs i praktiken. Det gäller inte baraparterna på arbetsmarknaden utan även t.ex. för handikapporganisationer. Meneftersom varken den ratificerande staten eller regeringskommittén har någotinflytande över vilka nationella organisationer som skulle få klagorätt enligtartikeln, finns det skäl att avvakta den praxis som kan komma att utvecklas iden oberoende expertkommittén i denna fråga. Utskottet vill peka på attmöjligheten att avge en särskild förklaring enligt artikel 2:1 står öppen ävenom inte nu utnyttjar möjligheten. Utskottet förutsätter att regeringennoga följer utvecklingen och att regeringen om och när det är påkallat tarställning till frågan på nytt. gör dock utskottet inte någonannan bedömning än regeringen i denna del.I övrigt har protokollet fått en sådan utformning att det bör antas.Med det som sagts tillstyrker utskottet regeringens förslag om atttilläggsprotokollet angående ett kollektivt klagomålsförfarande godtas, dockmed förbehållet att det nu inte avges en särskild förklaring avseende artikel2. Motion A9 som uttrycker annan mening avstyrks i berörd del.3.3 Den reviderade europeiska sociala stadganPropositionenDen reviderade europeiska sociala stadgan har utformats som ett årsstadga fristående instrument, och avsikten är att den helt skallkomma att ersätta denna. Den reviderade stadgan innebär ett sammanförande av derättigheter som stadga och tilläggsprotokoll innehåller, medvissa förändringar och med kompletteringar med ett antal helt nya rättigheter.En stat som förklarar sig bunden av den reviderade stadgan behöver inte sägaupp stadga eller tilläggsprotokoll. När den revideradestadgan godtagits upphör automatiskt motsvarande artiklar i de nämndainstrumenten att vara tillämpliga.Den reviderade stadgan har samma uppläggning som stadga. Del Iinnehåller en målsättningsförklaring med en förteckning över de rättigheter somsedan presenteras närmare i de enskilda artiklarna i del II. Sedan följerytterligare fyra avsnitt (del III-VI) med bestämmelser rörande åtaganden,övervakning av genomförandet av åtagandena, ändringar, undertecknande,uppsägning etc. Dessa motsvarar i huvudsak bestämmelser stadga.Även den bilaga som är bifogad stadga har sin motsvarighet i denreviderade stadgan i form av ett tillägg. Detta har kompletterats med i vissafall omfattande anmärkningar till de nya artiklarna. Liksom tidigare utgördetta tillägg till stadgan en integrerad del av densamma.De 19 artiklar som anger rättigheterna stadga har i den revideradestadgan utökats till 31. 4 av de 12 nya artiklarna är identiska med artiklarnai tilläggsprotokoll (artiklarna 20-23). Övriga 8 är helt nya(artiklarna 24-31). Dessa avser:- rätten till skydd i fall av uppsägning,- rätten till skydd av arbetstagares fordringar om arbetsgivaren blirinsolvent,- rätten till värdiga arbetsförhållanden,- rätten till jämställdhet för arbetstagare med familjeansvar,- rätten för arbetstagarrepresentanter till skydd och till villkor somunderlättar deras verksamhet,- rätten till information och samråd vid kollektiv uppsägning,- rätten till skydd mot fattigdom och social utslagning,- rätten till bostad.Innehållet i några av de 19 artiklar som har sin motsvarighet stadgahar också ändrats i vissa avseenden, t.ex. vad gäller åldersgränser,tidsfrister och tillämpningsområden. Även mer övergripande förändringar hargjorts i några av artiklarna.Regeringen slår i propositionen fast några utgångspunkter inför godkännandet avden reviderade stadgan.En allmän utgångspunkt för regeringens ställningstagande är att detinternationella arbetet för att stärka de ekonomiska och sociala rättigheternabör ges hög prioritet. stöder sådana strävanden både inom ramen för FNoch dess fackorgan och olika regionala organ. Vad gäller serSverige mycket positivt på att den europeiska sociala stadgan uppmärksammatsalltmer under senare tid.För godkännande av både europeiska sociala stadga och den revideradestadgan krävs enligt propositionen att de mål som anges i del I av respektivestadga godkänns. Det får sedan göras ett urval bland de rättigheter som anges ide enskilda artiklarna i del II. Det finns dock vissa minimikrav för ett sådanturval. Dessa anges i del III, under artikel A, Åtaganden.Vid den svenska ratifikationen av den sociala stadgan 1962 undantogs vissaolika förpliktelser i stadgan från ratifikation. gjordes en genomgångav dessa undantagna bestämmelser i syfte att undersöka om kunderatificera ytterligare förpliktelser i stadgan (PM , dnr IS 286/79).De bestämmelser som inte ratificerats kunde, enligt promemorian, liksom införratifikationen av stadgan 1962, delas in i tre olika grupper:a) bestämmelser som enligt svensk tradition regleras av parterna påarbetsmarknaden, t.ex. artikel 4:2 om övertidsersättning,b) bestämmelser som inte kan ratificeras på grund av den svenskalagstiftningens utformning, t.ex. artikel 8:2 om uppsägningsförbud för gravidakvinnor, ochc) bestämmelser som inte var lämpliga att ratificera på grund av att denframtida utvecklingen skulle kunna komma i konflikt med den ståndpunkt stadganrepresenterar eller att stadgans ståndpunkt över huvud taget är osäker, t.ex.artikel 2:4 om tilläggssemester eller förkortad arbetstid för vissaarbetstagarkategorier.Med utgångspunkt från det behov av ställningstagande som krävs vad gäller denreviderade sociala stadgan delar regeringen in bestämmelserna i den revideradestadgan i följande olika kategorier: Artiklar respektive ?numrerade punkter?som helt motsvarar sådana bestämmelser sociala stadga och 1988 årstilläggsprotokoll som redan har accepterat anses accepterade enligtartikel B i del III i den reviderade stadgan. Vad gäller dessa artiklar krävsalltså inget ställningstagande. Bestämmelser som har sin motsvarighet iartiklar som har accepterat men som har ändrats ansesaccepterade enligt den ovan nämnda artikel B. Här måste dock prövas huruvidaSverige uppfyller kraven i bestämmelsen i dess nya lydelse. Beträffandebestämmelser som helt motsvarar icke-ratificerade artiklar socialastadga måste göras en bedömning av om förändrade förhållanden nu medför enannan bedömning än den som gjorts tidigare. När det gäller bestämmelser som harsin motsvarighet i icke-ratificerade artiklar sociala stadga, mensom ändrats, måste en bedömning göras av om den nya lydelsen och/ellerförändrade förhållanden medför att ratifikation kan ske. Slutligen gällerbeträffande helt nya bestämmelser - i form av nya numrerade punkter ellermoment i en äldre artikel eller helt nya artiklar - ett ställningstagande tillom de kan godtas eller inte.Regeringen framhåller vidare följande. Det är viktigt att den revideradestadgan kan träda i kraft så fort som möjligt. Omfattningen av de åtaganden somnu föreslås bör därför utgå från gällande svensk lagstiftning. Någraytterligare åtaganden som vore önskvärda men som kräver lagändring har alltsånu inte övervägts. Om förutsättningar föreligger för att godta ytterligarebestämmelser kan det ske genom ensärskild förklaring om detta enligt artikel A 3.Regeringens förslag innebär sammantaget att följande artiklar och numreradepunkter i den reviderade europeiska sociala stadgan bör godtas:Artikel 1 - Rätt till arbete (1:1-4, dvs. hela artikeln)Artikel 2 - Rätt till skäliga arbetsvillkor (2:3, 2:5, 2:6)Artikel 3 - Rätt till säkra och hälsosamma arbetsförhållanden (3:1-3)Artikel 4 - Rätt till skälig lön (4:1, 4:3, 4:4)Artikel 5 - FöreningsrättArtikel 6 - Kollektiv förhandlingsrätt (6:1-4, hela)Artikel 7 - Rätt till skydd för barn och ungdom (7:1-4, 7:7-10)Artikel 8 - Rätt till skydd för arbetstagare vid graviditet och barnsbörd (8:1,8:3)Artikel 9 - Rätt till yrkesvägledningArtikel 10 - Rätt till yrkesutbildning (10:1-5, hela)Artikel 11 - Rätt till skydd för den enskildes hälsa (11:1-3, hela)Artikel 12 - Rätt till social trygghet (12:1-3)Artikel 13 - Rätt till social och medicinsk hjälp (13:1-4 hela)Artikel 14 - Rätt att få tillgång till sociala tjänster (14:1-2, hela)Artikel 15 - Rätt till oberoende, social integrering och deltagande isamhällslivet för personer med funktionshinder (15:1-3, hela)Artikel 16 - Rätt till socialt, rättsligt och ekonomiskt skydd för familjenArtikel 17 - Rätt till socialt, rättsligt och ekonomiskt skydd för barn ochungdomar (17:1-2, hela)Artikel 18 - Rätt att utöva förvärvsarbete inom annan parts territorium(18:1-4, hela)Artikel 19 - Rätt till skydd och hjälp för migrerande arbetstagare och derasfamiljer (19:1-12, hela)Artikel 20 - Rätt till lika möjligheter och lika behandling i frågor som röranställning och yrkesutövning utan diskriminering på grund av könArtikel 21 - Rätt till information och samrådArtikel 22 - Rätt att delta i avgöranden om och förbättring avarbetsförhållandena och arbetsmiljönArtikel 23 - Rätt till socialt skydd för äldreArtikel 25 - Rätt till skydd av arbetstagarens fordringar vid händelse avarbetsgivarens insolvensArtikel 26 - Rätt till värdiga arbetsförhållanden (26:1-2, hela)Artikel 27 - Rätt till jämställdhet för arbetstagare med familjeansvar (27:1-3,hela)Artikel 29 - Rätt till information och samråd vid kollektiva uppsägningarArtikel 30 - Rätt till skydd mot fattigdom och social utslagningArtikel 31 - Rätt till bostad (31:1-3, hela).Följande artiklar eller punkter bör nu enligt propositionen inte godtas.- Artikel 2:1 om arbetstid. Skälet är enligt regeringen att ansvaret för frågorom skälig arbetstid och arbetstidsförkortning i främst ligger hosarbetsmarknadens parter, inte hos staten.- Artikel 2:2 om lön för allmänna helgdagar. Även detta sägs vara en fråga förarbetsmarknadens parter.- Artikel 2:4 om riskfyllda arbeten. Skälet till att regeringen inte anser attdenna artikel skall godtas är osäkerhet om den kommande utvecklingen. Kortarearbetstid och längre semester regleras i på en del håll genomkollektivavtal men då är skälet inte nödvändigtvis arbetets art. Även ombetoningen i artikeln nu ligger på eliminering av risker kvarstår kravet påreducerad arbetstid och utökad semester för vissa grupper.- Artikel 2:7 om nattarbete. De frågor som artikeln avser att reglera får ibetydande avseenden anses vara ett ansvar för arbetsmarknadens parter, enligtpropositionen.- Artikel 3:4 om förebyggande företagshälsovård. I propositionen anges att detför närvarande pågår ett av regeringen initierat utredningsarbete omarbetsgivares skyldigheter och företagshälsovårdens uppgifter. Resultatet avdet arbetet bör enligt regeringens mening avvaktas innan ett beslut kan fattasom godkännande av denna artikel bör ske eller ej.- Artiklarna 4:2, 4:5, 7:5 och 7:6 om lönefrågor. Regeringen anser attratifikation inte bör ske, eftersom det rör sig om frågor som i huvudsakregleras av parterna på arbetsmarknaden.- Artikel 8:2 om uppsägningsförbud i vissa fall beträffande gravida kvinnor ochkvinnor som har mödraledighet. Regeringen framhåller att artikeln inteöverensstämmer med reglerna i lagen (1982:80) om anställningsskydd och att inteheller uppsägningsskyddet i jämställdhetslagen (1991:433) ellerföräldraledighetslagen (1995:584) uppfyller artikelns krav. Eftersomratifikation bör ske utifrån svensk rätt föreslås inte ratifikation avartikeln.- Artiklarna 8:4 om nattarbete och 8:5 om gruvarbete under jord m.m. Bådapunkterna avser skydd för arbetstagare vid graviditet och barnsbörd. Enligtregeringen är befintliga bestämmelser i tillfredsställande.Ratifikation föreslås inte, med hänvisning till att reglering av nattarbete ärett område som arbetsmarknadens parter förfogar över och att ett godtagande avartikelns punkter skulle kunna innebära krav på särreglering för gravidakvinnor, främst. Jämställdhetsskäl sägs tala mot sådana bestämmelser.- Artikel 12:4 om rätt till social trygghet och likabehandling. Propositionenuppehåller sig på denna punkt vid osäkerhet om den framtida utvecklingen.- Artikel 24 om rätt till skydd vid uppsägning. Regeringen konstaterar attartikeln omfattar alla arbetstagare och att de undantag som görs till viss delär annorlunda än de som finns i anställningsskyddslagen. Eftersom lagändringartroligen skulle krävas för att uppfylla åtagandet enligt artikeln föreslås inteatt den ratificeras.- Artikel 2:8 om rätt för arbetstagarrepresentanter till skydd inom företag ochåtgärder för att underlätta deras verksamhet. Regeringen konstaterar attartikeln inte omfattar fackliga förtroendemän utan endast andra valdaförtroendemän. Med hänsyn till förhållandena i har därmed artikeln intenågot tillämpningsområde i , varför den enligt regeringen inte börgodtas.MotionerTvå motioner tar upp frågor kring den reviderade sociala stadgan. Motions-yrkandena avser artiklarna 2:1, 2:4 och 3:4 - dvs. frågor om arbetstid,riskfyllda arbeten och förebyggande företagshälsovård.Ingrid och (båda v) betonar i motion A9 att regelverketkring arbetstidens förläggning är en skyddsfråga. De pekar på risken med attflexibilitet i arbetstidsfrågan på arbetsgivarens villkor kan leda till attmånga stängs ute från arbetsmarknaden, till hälsorisker och till andranackdelar och begär att godkänner artikel 2:1 (yrk. 2).Även () uppehåller sig vid artikel 2:1.