bet · GL01BoU5 · 1998-01-20 00:00:00 — I detta betänkande behandlar bostadsutskottet motioner väckta under denallmänna motionstiden gällande främst . Utskottet görett tillkännagivande till regeringen i anledning av en motion som gällertilläggsavgift vid olovligt byggande. I övrigt avstyrker utskottet debehandlade motionsyrkandena.Till betänkandet har fogats sjutton reservationer och ett särskilt yttrande. I betänkandet behandlas de under den allmänna motionstiden väcktamotionerna1997/98:Bo202 av m.fl. (m) vari yrkas10. att beslutar avskaffa handelsändamålet vid detaljplan i PBL.1997/98:Bo218 av m.fl. (kd) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kulturmiljöer och arkitekturfrågor,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om miljöhänsyn i boendet.1997/98:Bo231 av m.fl. (v) vari yrkas8. att hos regeringen begär förslag till lagändring enligt vad imotionen anförts om att ta till vara barns och ungdomars intressen vidbostadsplanering,1997/98:Bo503 av och () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omhandelsändamålet i detaljplaner.1997/98:Bo505 av () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om överklagande av detaljplaner.1997/98:Bo516 av m.fl. (kd) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av säkerställande och skydd av viktiga vattenresurser,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om myndighetsföreskrifter för utbildning av personal som arbetar meddricksvattenfrågor.1997/98:Bo520 av m.fl. (c) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att kommunerna skallkunna styra uppsättandet av radiomaster i sin bygglovsprövning.1997/98:Bo522 av Per m.fl. (s) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en samladstrukturplan för Skåne.1997/98:Bo523 av och () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om betydelsen av att stimulera den demokratiska processen för att uppnåjämställd samhällsplanering.1997/98:Bo524 av och () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en ändringav byggnadsnämndernas anmälningsplikt.1997/98:Bo525 av () vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag till lagändring i enlighet medvad som anförts i motionen,2. att hos regeringen begär förslag om en utredning om samhälletsmerkostnader för externa stormarknadsetableringar.1997/98:Bo527 av m.fl. (v) vari yrkas3. att hos regeringen begär förslag till ändring enligt vad imotionen anförts om att ersätta ordet kvalitetsansvarig i 9 kap. PBL medkontrollansvarig.1997/98:Bo533 av och () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av klarare riktlinjer för vindkraftverk ochtelekommunikationsmaster i kommunernas översiktsplaner (yrkandet behandlas idetta betänkande i vad avser telekommunikationsmaster, i övrigt behandlas det ibetänkandet 1997/98:BoU6),2. att hos regeringen begär förslag på hur vindkraft ochtelekommunikationsmaster i större utsträckning kan omfattas avmiljökonsekvensbedömningar i känsliga miljöer (yrkandet behandlas i dettabetänkande i vad avser telekommunikationsmaster, i övrigt behandlas det ibetänkandet 1997/98:BoU6),3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av ett korrekt och fullt täckande samrådsförfarande,speciellt vid uppförande av grupper av vindkraftverk (yrkandet behandlas idetta betänkande i vad avser telekommunikationsmaster, i övrigt behandlas det ibetänkandet 1997/98:BoU6).1997/98:Bo539 av m.fl. (c) vari yrkas4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om arkitektur och formgivning,5. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i plan- ochbygglagen som ger medborgarna rätt till initiativ, till att definiera behov ochtill att utforma lösningar för utveckling av sin närmiljö,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förslag till stöd för medborgare som vill engagera sig i den "fjärdebeslutsnivån",7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ökat medborgaransvar för vården av den fysiska närmiljön,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om bevarande av kulturhistoriskt intressanta byggnader och miljöer, ominventeringar av dessa samt om medborgarmedverkan i detta arbete,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förstärkt lagskydd av grönområden,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om miljöanpassade trafiksystem i stadsmiljön,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen iövrigt anförts om en hållbar stadsutveckling.1997/98:A460 av m.fl. (c) vari yrkas4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om samordning mellan ekonomisk och fysisk planering.1997/98:Jo218 av m.fl. (m) vari yrkas11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om återinförande av glesbebyggelserätten.1997/98:Jo783 av () vari yrkas5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att ökad vikt läggs vid att bevara tysta områden ochmiljöer.1997/98:Ju910 av m.fl. (c) vari yrkas10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utredning av i syfte att hindra etableringar avkriminella mc-gäng i tätbebyggt område.1997/98:Kr270 av m.fl. (mp) vari yrkas42. att begär att regeringen återkommer med förslag till tillägg iplan- och bygglagen liknande det som gjorts i , där kommuner kan stoppaplaner för hus som inte är vackra nog.1997/98:N271 av m.fl. (m) vari yrkas8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att avskaffa möjligheten att begränsa handelnsetableringsmöjligheter.1997/98:N309 av m.fl. (fp) vari yrkas3. att beslutar om en återgång till de bestämmelser i plan- ochbygglagen, vad gäller handelsändamålet i detaljplanen, som infördes 1992.1997/98:So411 av m.fl. (c) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om funktionshindrades deltagande i samhällsplaneringen. InledningGenom (1987:10; PBL) ställs krav på kommunerna att upprättaen aktuell översiktsplan som omfattar hela kommunen. Planen skall ange hurmark- och vattenområden är avsedda att användas och hur bebyggelseutvecklingenbör ske. Planen är dock inte bindande för myndigheter och enskilda. En bindandereglering av markanvändningen sker genom detaljplan eller områdesbestämmelser.En sådan plan får endast omfatta en begränsad del av kommunen.Avsikten är att översiktsplanen skall behandla långsiktiga och strategiskafrågor för markanvändningen sett i ett helhetsperspektiv. Det innebär attplanen förutom riktlinjer för bebyggelseutvecklingen också skall ange hurkommunen i den efterkommande detaljplanläggningen m.m. avser att tillgodoseriksintressena som de kommer till uttryck i naturresurslagen (1987:12; NRL)jämte andra allmänna intressen. Avsikten är att översiktsplanen skall grundaspå de anspråk och intressen som finns avseende såväl bevarande som förändringarav markanvändning och miljö. Vilka övriga faktorer som skall vägas in är i höggrad en fråga för den enskilda kommunen. Staten har ett inflytande överbeslutsfattandet vilket främst utövas av , bl.a. genom samråd ochvissa möjligheter till ingripande. Andra viktiga delar av PBL rör bygglov,rivningslov och marklov varigenom fastighetsägarnas möjligheter tillmarkanvändning prövas samt byggnadsarbeten, tillsyn och kontroll.PBL tillkom efter ett omfattande utredningsarbete. Den trädde i kraft den 1juli 1987 med den med lagen samordnade NRL. PBL har ändrats vid ettflertal tillfällen. Vanligen har förändringarna varit av relativt begränsadomfattning. Av ändringarna märks dock särskilt de förändringar som trädde ikraft (prop. 1994/95:230, bet. 1995/96:BoU1, rskr.1995/96:30). En utgångspunkt för de ändringarna var att den fysiska planeringenskall ses om en integrerad del i en samlad miljöpolitik.Det av regeringen framlagda förslaget till miljöbalk avser att gemiljöaspekterna en större betydelse i samhällslivet. I arbetet med attförverkliga ett hållbart samhälle avses balken vara miljöpolitikens centralaverktyg. Balken anges komma att samverka med och understödja andramiljöpolitiska instrument. Den kommer att få stor betydelse för densamhälleliga planeringen. Avsikten med balken är att förstärkaskyddsintressena, att sätta upp tydliga mål för miljöpolitiken, att skapaallmänna hänsynsregler samt att förstärka allmänhetens inflytande. Målet medbalken anges vara att trygga en hållbar utveckling. För att trygga målet skallbl.a. värdefulla natur- och kulturmiljöer skyddas och vårdas, mark, vatten ochden fysiska miljön i övrigt användas så att en långsiktigt god hushållning medmaterial, råvaror och energi främjas och kretslopp uppnås. Balkens regler skalltillämpas vid all verksamhet och alla åtgärder som har betydelse förmiljöbalkens mål och det skall ske parallellt med annan lagstiftning somreglerar verksamheten. I balken samordnas femton lagar däribland NRL ochvattenlagen men inte PBL. Genom att inarbetas i balkenavses betydelsen av kommunernas översiktsplaner när det gäller bedömning avfrågor om ändrad markanvändning att lyftas fram på ett ännu tydligare sätt änhittills inom balkens beslutsområde. Balken kommer att behandlas av riksdagensenare i vår och föreslås träda i kraft den 1 januari 1999.Samordnad planeringI motion 1997/98:A460 (c) yrkande 4 läggs fram förslag som syftar till attförbättra samordningen mellan fysisk och ekonomisk planering och ökaengagemanget i planfrågor såväl nationellt som internationellt. Enligtmotionärerna måste näringspolitiken, utvecklingen av kommunikationerna ochregionpolitiken inkluderande landsbygdsutvecklingen bättre kopplas samman medfrågor om markanvändning och miljö. Det lokala perspektivet måste stärkas. Denpågående sektoriseringen måste brytas på alla nivåer så att samverkan ochsamordning underlättas som det politiska inflytandet ökar.Den fysiska planeringen har i en lång tradition. Den har därigenomkommit att få en stark förankring i samhället och den har till viss del blivitsynonym med det betydligt bredare begreppet planering. En god fysisk planeringgrundad på ett lokalt demokratiskt inflytande är också en förutsättning för engod samhällsutveckling. Inriktningen och omfattningen av den fysiskaplaneringen måste naturligtvis anpassas till de särskilda krav ochförutsättningar som varje tid ställer. Sådan anpassning har också kommit tillstånd dels genom omläggningar av plansystemet, dels genom successivaförändringar av regeltillämpningen.Förutom den rent fysiska planeringen har en rad andra planformer ochplaninstrument också stor betydelse för samhällets utveckling. Det gäller bl.a.olika former av ekonomisk, regionalpolitisk och infrastrukturell planering.Dessa typer av planering har endast i begränsad utsträckning samordnatssinsemellan eller med den fysiska planeringen. Skälen för detta är flera. Påsamma sätt som den fysiska planeringen har vuxit fram ur behovet frånsamhällets sida av att kunna påverka stadsplanering och byggande har övrigaplanformer ofta sina rötter i de specifika krav på planering som de olikasamhällssektorerna haft. Den fysiska planeringen har sin tyngdpunkt på lokalkommunal nivå medan övriga planformer till övervägande del tillkommer påregional eller central nivå. I ett alltmer integrerat och internationaliseratsamhälle framstår svagheterna med en på detta sätt sektoriserad planeringtydligt. Utskottet delar sålunda vad som i c-motionen anförts om attsamordningen mellan den fysiska och ekonomiska planeringen måste öka. Detgäller inte minst mot bakgrund av de ändrade planeringsförutsättningar somföljer av det ökade samarbetet med våra grannländer och av medlemskapet i EU.Behovet av en förbättrad samordning är enligt utskottets mening tydligt bl.a.när det gäller fysisk och regionalpolitisk planering. En förutsättning för attregionalpolitiska insatser skall få avsedd effekt är sålunda att de i rimligutsträckning beaktar den syn på bebyggelseutveckling m.m. som kommer tilluttryck i kommunernas fysiska planering. På samma sätt kan det hävdas att detkommunala planarbetet bör ske mot bakgrund av de regionalpolitiska strävandena.En god kunskap om den regionalpolitiska planeringen är därmed ett av villkorenför att översiktsplaner och detaljplaner skall få en utformning som svarar intebara mot målen för markanvändningen utan också mot regionalpolitiska och andramål. En på detta sätt sammanhållen planering är vanlig inom bl.a. EU och dessmedlemsländer och går under beteckningen rumslig planering.Nödvändigheten av en delvis ny syn på samhällsplaneringen har på olika sättuppmärksammats . Även om detta förhållande ännu inte kommit tillså många konkreta uttryck är det ett tecken på att samhällsplaneringen nu är påväg att finna nya former som leder till en ökad samordning mellan olikasamhällssektorer. Ett av de första exemplen på detta är den vision för Sverigesframtida bebyggelsestruktur och markanvändning - 2009 - som Boverketutarbetet tillsammans med och . I rapporten betonas bl.a.nödvändigheten av att koppla samman den fysiska planeringen med en regionalutvecklingsplanering.Behovet av förändringar av samhällsplaneringens uppgifter och former liggerockså till grund för den översyn av den statliga myndighetsorganisationen inomplan-, bygg- och bostadsväsendet. Utredningen för översyn av organisationeninom plan-, bygg- och bostadsväsendet (dir. 1996:113) har avlämnat tvådelbetänkanden (SOU 1997:90 och 1997:182). Utredningen har vid sinaöverväganden utgått från pågående omvärldsförändringar som har fått ellerväntas få betydelse för utvecklingen; det gäller bl.a. EU-medlemskapet och deregionala planeringsfrågorna Den har också beaktat den decentralisering avstatliga beslut som har gjort de lokala och regionala nivåerna tillbetydelsefulla aktörer inom nya politikområden. pågårberedning av de båda betänkandena.I budgetpropositionen uttalar regeringen att den regionalasamhällsorganisationen är en process av förändring, både vad gäller regionalindelning och demokratisk förankring. Det har blivit alltmer uppenbart att detbehövs en bättre samordning av sektorspolitiken på olika nivåer. Den fysiskaplaneringen är outvecklad på regional nivå, som nya former avmellankommunal samverkan växer fram kring t.ex. kommunikationer och annaninfrastruktur samt utbildnings- och servicefrågor. Sammantaget verkar dessaförändringar i riktning mot ett närmande mellan fysisk planering och regionalutveckling. Dessa omvärldsförändringar behöver även uppmärksammas viddiskussioner om statens åtaganden inom samhällsplaneringsområdet (prop.1997/98:1, utgiftsområde 18 avsnitt 4.2. under .Regeringen har i regleringsbrev för avseende angivitatt verket i sitt rådgivnings- och metodutvecklingsarbete skall verka för attden fysiska planeringen samordnas med insatser för en långsiktigt hållbarregional utveckling samt begärt återrrapportering om hur arbetet avses läggasupp.Som framgår av framställningen ovan delar utskottet uppfattningen bakommotionens 1997/98:A460 (c) yrkande 4 om att en förbättrad samordning mellanfysisk och ekonomisk planering bör komma till stånd. kan utskottetkonstatera att en mera allmän insikt om detta håller på att växa fram.Utskottet är mot bakgrund av detta inte nu berett att förorda ytterligareåtgärder med den inriktning som föreslås i motionen. Det kan enligt utskottetsmening förutsättas att regeringen även , liksom berörda myndigheter,har sin uppmärksamhet riktad på frågan utan någon uttryckligabegäran om detta och att planeringsinsatserna sker med beaktande av behovet avsamordning mellan olika planeringsinstrument och mellan olika samhällssektorer.Mot bakgrund av det anförda avstyrker utskottet motion 1997/98:A460 (c) yrkande4 om samordningen mellan fysisk och ekonomisk planering.Regional planeringI motion 1997/98:Bo522 (s) tas frågan om en för sammanhållen planeringupp. Enligt motionen är det framför allt där pågående och planeradeinfrastrukturinvesteringar som gör behovet av en för hela länet samladplanering nödvändig. Denna planering skall enligt förslaget inte bara gälla dentraditionella fysiska planeringen utan även omfatta investeringar i såväljärnvägs- som vägnätet bl.a. i anslutning till den nya förbindelsen överÖresund. Genom att ansvaret för planeringen nu vilar på flera olika huvudmänsaknas enligt motionen den regionala koordinering som erfordras. En för helaSkåne samlad strukturplan som anger den huvudsakliga förläggningen ochmarkanvändningen för de större strukturbildande elementen bör enligt motionendärför arbetas fram.Som utskottet uppfattat motionsförslaget innebär detta att det skalltillskapas ett nytt planinstrument benämnt strukturplan. Utskottet är inteberett att ställa sig bakom ett sådant förslag. De behov av samordning avSkånes planering som föreligger bör enligt utskottets mening kunna komma tillstånd inom ramen för de planeringsinstrument som finnstillgängliga. erbjuder en sådan möjlighet. I enregionplan skall behandlas planfrågor som fordrar samverkan mellan flerakommuner. Det gäller frågor som är av gemensamt intresse för en viss regionsåsom t.ex. anordningar för kollektivtrafik, samarbete på undervisnings- ochvårdområdet, ordnande av vattenförsörjning och avlopp samt avfallshanteringen.Det kan även avse en mera samlad strategi för markanvändningen med avseende påbostadsbyggande eller bebyggelseutvecklingen i stort. Regionplanering är iförsta hand en angelägenhet som det ankommer på kommunerna att tainitiativ till. Genom regionplaneinstitutet erbjuds de en lagregleradsamordnande planform. Om flera kommuners översiktliga planering behöversamordnas och samordningsverksamheten inte kommer till stånd på annat sätt fårregeringen utse ett regionplaneorgan. Det skall dock inte ske om de berördakommunerna mera allmänt motsätter sig detta (7 kap. 1 och 2 §§ PBL). Genom enändring i PBL har uppgift att verka för enmellankommunal samordning särskilt betonats (4 kap. 5 §). Det kan också finnasskäl att erinra om försöksverksamheten i bl.a. län där det regionalautvecklingsansvaret förs över från till ett kommunalt organ påregional nivå (prop. 1996/97:36, bet. 1996/97:KU4). Också vid en ökadsamordning mellan den fysiska och ekonomiska planeringen som utskottet i detföregående uttalat sig för kommer bättre förutsättningar att ges för att enplanering med den i motionen önskade inriktningen skall komma till stånd utannågon ytterligare åtgärd. Motion 1997/98:Bo522 (s) om enstrukturplan för avstyrks.Miljöhänsyn i boendetI motion 1997/98:Bo218 (kd) yrkande 4 som gäller miljöhänsynen i boendetuppmärksammas frågor om att samhällsplaneringen bör präglas av en helhetssyn isyfte att bevara grundläggande förutsättningar för produktion och välfärd.Särskilt omnämns att ombyggnads- och renoveringsåtgärder bör få en ekologiskinriktning med ökad återanvändning av byggmaterial. Frågor om bl.a.inomhusmiljön, hälsodeklarationer av bostäder, energiförbrukning och emissionertas också upp.De av antagna ändringarna i som trädde i kraftden avsåg att stärka miljöhänsynen vid den fysiska planeringen.Det skedde främst genom ökade krav på miljöhänsyn vid översiktsplaneringen.Utskottet har vid många olika tillfällen, bl.a. i betänkande 1996/97:BoU12,behandlat ett flertal motioner om miljö- och hälsoriktigt byggande och boende.Utskottet berörde i det angivna betänkandet olika projekt inom området. Bl.a.uppmärksammades ett regeringsuppdrag till som gäller en rad frågor ommiljö- och hälsoriktigt boende, omfattande bl.a. en inventering av projekt somavser återvinning av byggmaterial jämte överväganden i frågor om lagerhållningav material som kan återvinnas och om behovet av informationsinsatser samtmiljö- och kvalitetsdeklarationer av bostäder. Uppdraget skall slutredovisas avBoverket i mars 1998.Riksdagen har också under innevarande behandlat ett flertal motionerom miljöaspekter på boendet (bet. 1997/98:BoU1, rskr. 1997/98:77). Riksdagenavslog dessa motioner och ställde sig bakom utskottets bedömning att flertaletav de behandlade frågorna utan ytterligare initiativ från i dagslägetkommer att uppmärksammas och att det vad det gäller frågorna om miljöaspekterpå byggande och boende finns skäl att avvakta förslagen i den bostadspolitiskapropositionen. Därutöver ansågs att det finns anledning att avvakta den ovannämnda redovisningen av uppdrag vilken kommeratt ge underlag för fortsatta överväganden.Utskottet vill också uppmärksamma att har behandlat enproposition om hantering av uttjänta varor (prop. 1996/97:172, bet. 1997/98:JoU7). då beslutade ändringar av PBL avser bl.a. att farligafraktioner i rivningsavfall skall kunna identifieras och omhändertas på ettmiljömässigt riktigt sätt genom att kraven på rivningsanmälan i PBL utökas tillatt även avse rivning av del av byggnad och genom införandet av möjlighetertill krav på att en byggnadsanmälan skall kunna kompletteras med enrivningsplan. De beslutade lagändringarna avser även andra frågor omhanteringen av rivningsavfall.Utskottet avstyrker motion 1997/98:Bo218 (kd) yrkande 4 om miljöhänsyn iboendet med samma motivering som utskottet tidigare under detta (bet.BoU1) avstyrkt vissa andra motioner om miljöaspekter på boendet. att resultatet av pågående överväganden bör avvaktas.VattenförsörjningenI motion 1997/98:Bo516 (kd) yrkandena 1 och 2 lämnas flera förslag som avseratt säkerställa vattenförsörjningen och skydda viktiga vattenresurser. Detgäller nödvändigheten av en heltäckande kartläggning som redovisar kommunernasnuvarande och framtida behov av vattenförsörjning. Förutom en samplaneringmellan kommunerna behövs stöd från centralt håll så att de mest miljö- ochkostnadseffektiva lösningarna kan väljas. Vattenförsörjningen måste tydligtutpekas i översiktsplanerna och bör följas av handlingsprogram medskyddsföreskrifter. Viktiga vattenförsörjningsresurser bör säkerställas genomdetaljplaner och områdesbestämmelser. Viktiga mark- och vattenområden, lämpligaför vattenförsörjning av större omfattning bör pekas ut som riksintresse enligtNRL. Därutöver bör nya föreskrifter meddelas som tydligt klargör vilkenutbildning som skall krävas för personal som arbetar med dricksvattenfrågor.Motionärerna anför att den väntade avser att lösafrågan om kopplingen mellan vattenplanering och övrig planering menanser frågorna så viktiga att den försenade inte bör avvaktas.Bestämmelser till skydd för hushållningen med vatten ges i NRL. I den angesatt mark- och vattenområden som är särskilt lämpliga för anläggningar förvattenförsörjningen skall så långt möjligt skyddas mot åtgärder som kanpåtagligt försvåra tillkomsten eller utnyttjandet av sådana anläggningar.Områden som är av riksintresse för sådana anläggningar skall skyddas motåtgärder som påtagligt kan försvåra tillkomsten eller utnyttjandet avanläggningarna (2 kap. 8 § NRL; oförändrad lydelse i miljöbalksförslaget). Ärett område av riksintresse för flera oförenliga ändamål skall företräde ges åtändamål som på lämpligaste sätt främjar en långsiktig hushållning med marken,vattnet och den fysiska miljön i övrigt (2 kap. 10 § NRL).I PBL har alltsedan dess tillkomst funnits ett obligatoriskt krav påredovisning av grunddragen i fråga om den avsedda användningen av mark- ochvattenområden (4 kap. 1 § andra stycket). Det innebär att tillgången på vatten,efterfrågan och anspråk från olika intressenter samt problem när det gälleranvändningen av vattenområden skall behandlas i översiktsplanen. Vidare skallvattenresurserna behandlas som en del i det ekologiska sammanhanget och derassamband med markanvändningens utveckling beaktas (prop. 1985/86:1 s. 530).Genom de av utskottet ovan berörda ändringarna i PBL som varit i kraft sedanden har miljöhänsynen i denna lag stärkts.