bet · GL01AU10 · 1998-03-26 00:00:00 — 8).I kommittémotion 1997/98:A804 anför m.fl. (mp) att enutvärdering av gällande lagstiftning vad gäller löneskillnader mellan kvinnoroch män bör göras. En sådan utvärdering bör föregås av ett arbete med att seöver de brister som uppenbarligen finns när det gäller rättvis lönesättning ochleda till att förslag till nödvändiga förbättringar läggs fram (yrk. Enutredning bör också ta ställning till hur arbetsvärdering kan genomföras. Enfungerande arbetsvärdering skulle nämligen, enligt motionärerna, kunna bli detinstrument som justerar de orimliga skillnaderna i löner mellan kvinnor och mänsom föreligger (yrk. 13).Inger m.fl. (s) anser i motion 1997/98:A314 att kvinnors arbete ärlägre värderat än mäns. Motionärerna anser att arbetsmarknadens parter måste taett större ansvar än för att bryta kvinnors underordning när detgäller lönerna. Vidare sägs det i motionen att staten, liksom andra institut,myndigheter och intresserade även fortsättningsvis, genom särskilt avsattamedel, bör fortsätta att stödja JämO i arbetet med att utvecklaarbetsvärderingsmodeller och genomföra projekt inom området (yrk. 7).Utskottets ställningstagandeEnligt betänkande Ty makten är din... (SOU 1998:6) harmän i genomsnitt högre lön före skatt än kvinnor. Tar man hänsyn tillatt kvinnor och män arbetar inom olika yrken minskar lönegapet till . Tasdessutom hänsyn till individrelaterade egenskaper som utbildning,arbetslivserfarenhet m.m., och arbetsrelaterade egenskaper som arbetsmiljö,arbetskrav m.m. samt yrkesklass och näringsgren, är löneskillnaden . är dessa oförklarade och kan bero på att kvinnor får lägreavkastning på utbildning och arbetslivserfarenhet än män. En förklaring som gesi utredningen är också att kvinnor arbetar i lågavlönade kvinnoyrken. Enligt enav de undersökningar som utförts inom ram (ochSzulkin) ökar risken för låg lön för såväl kvinnor som män med en ökad andelkvinnor i yrket. I flera andra undersökningar har också framkommit att detförekommer sådana skillnader mellan kvinnors och mäns lön som inte kanförklaras med faktorer som skillnad i ålder, utbildning, erfarenhet i arbetetm.m. skillnad brukar helt eller delvis tillskrivasdiskriminering på grund av kön. (SOU 1993:7) fannsådana ?oförklarade? löneskillnader på i sina undersökningar.Utskottet anser att dessa löneskillnader måste utjämnas.Folkpartiet har i motion A806 begärt att en kommission tillsätts för ökadkunskapsspridning och opinionsbildning för motverkande av lönediskriminering.Barbro m.fl. (mp) föreslår i motion A804 att en utredning tillsättsför att utvärdera lagstiftningen vad gäller kvinnors och mäns löner samt förframtagande av arbetsvärderingsinstrument. Den ovan nämndaKvinnomaktutredningen har föreslagit att regeringen tar initiativ tilluppbyggande av ett partsgemensamt organ som ska verka för en genomtänkt ochkönsneutral lönesättning. Ett sådant organs uppgift skulle vara att samla inoch sprida kunskap om metoder för att objektivt värdera de krav som olikaarbetsuppgifter ställer och hitta tekniker att identifiera omedvetnavärderingar, såsom könsstereotyper i lönesättningen. Det föreslås också iutredningen att utbildnings- och konsulthjälp skulle kunna erbjudas av detpartsgemensamma organet. Utredningen remissbehandlas för närvarande.Remisstiden går ut . Utskottet ser mot bakgrund av attbland annat löneskillnadsfrågor alldeles varit föremål för utredninginte skäl att ställa sig bakom motionerna i berörda delar. De avstyrks därför.Ett viktig metod för att åstadkomma en utjämning av löneskillnader kan varaatt utveckla och förbättra arbetsvärderingsinstrumenten. Utskottet har tidigareuttalat (bet. 1996/97:AU8) att en utveckling av arbetsvärderingsinstrumentenbör ske så nära den verksamhet som skall bedömas som möjligt. Framtagande avarbetsvärderingsmodeller och utvärdering av sådana bör främst göras avarbetsmarknadens parter. Även JämO bör ha en aktiv roll i detta arbete.Utskottet är inte berett att föreslå utökade befogenheter förJämO att ingripa mot arbetsgivare eller fackföreningar som föreslagits iVänsterpartiets motion, eller att göra något tillkännagivande omarbetsvärdering. Motion A802 yrkande 1 avstyrks liksom motionerna A806 yrkande5 delvis och A803 yrkande 7 i den mån de inte tillgodosetts med vad utskottetanfört.Även förslag om införande av den s.k. Ontariomodellen har varit föremål förutskottets ställningstagande tidigare (bet. 1995/96:AU1). Utskottet framhöll dåatt den svenska lagen bygger på att det står arbetsgivaren fritt att i samrådmed arbetsmarknadsorganisationerna komma fram till vilken metod som skallanvändas. Utskottet ansåg då, liksom , att det därför inte i lag bör åläggasarbetsgivare att göra en arbetsvärdering eller att utjämna löneskillnader inomen viss angiven tid eller med en viss andel av lönesumman. Motion A802 yrkande3 avstyrks.Flera åtgärder har vidtagits för att löneskillnader mellan kvinnor och mänskall synliggöras och motverkas. Enligt jämställdhetslagen skall t.ex.arbetsgivaren som ett led i arbetet för jämställdhet i arbetslivet årligenkartlägga förekomsten av löneskillnader mellan kvinnor och män i skilda typerav arbeten och för olika kategorier av arbetstagare. Detta gäller dock intemindre arbetsgivare. Dessa lagregler har inom olika delar av arbetsmarknadenföljts upp genom avtal. Det lokala jämställdhetsarbetet förutsätter tillgångtill arbetsplatsvis framställd lönestatistik som är köns-, yrkes- ochåldersuppdelad, m.m. Enligt Utredningen om ett förstärktförlikningsmannainstitut -betänkandet lönestatistik (SOU1997:164) - har de avtal om partsgemensam lönestatistik som finns på delar avarbetsmarknaden stor betydelse för att man skall kunna följa utvecklingen avlöner för kvinnor och män. I princip all officiell individbaserad statistikskall vidare enligt förordningen (1992:1668) om den officiella statistiken varakönsuppdelad. skall också utforma lönestatistik somkan ligga till grund för analyser av löneskillnader mellan kvinnor och män. Detpågår alltså arbete med att få fram lönestatistik som är könsuppdelad. Någottillkännagivande till regeringen i denna fråga förefaller inte vara nödvändigt.Motionerna A806 yrkande 5 delvis och A273 yrkande 7 avstyrks.Vänsterpartiet har yrkat att nya regler bör utformas som gör det möjligt atträttsligt angripa kollektiv lönediskriminering.Otillåten könsdiskriminering skall enligt 18 § jämställdhetslagen ansesföreligga när en arbetsgivare tillämpar lägre lön eller annars sämreanställningsvillkor för en arbetstagare än dem som arbetsgivaren tillämpar förarbetstagare av motsatt kön, när de utför arbete som är att betrakta som likaeller likvärdigt. Detta gäller under förutsättning att arbetsgivaren inte kanvisa att olikheterna beror på skillnader i de sakliga förutsättningarna förarbetet eller att skillnaderna i vart fall inte har samband medkönstillhörigheten. Enligt betänkande (SOU 1993:7) ärde problem med löneskillnader mellan kvinnor och män som hänger samman med attarbetsmarknaden är könsuppdelad större mellan sektorer, branscher ochföretag/organisationer än inom ett och samma företag. Utskottet delar därför ioch för sig motionärernas uppfattning att det kan vara svårt att slå fast attdet förekommer lönediskriminering på mindre arbetsplatser. Utskottet är dockför närvarande inte berett att föreslå att det införs lagregler om kollektivlönediskriminering. Motion A802 avstyrks i den delen.I motion A803 föreslås att jämställdhetsrevisioner utnyttjas. Utskottet menarliksom motionärerna att det genom sådana revisioner skulle kunna bli tydligareför arbetsgivaren vilka åtgärder som vidtas för att minska omotiveradelöneskillnader. Utskottet är dock inte berett att göra några tillkännagivandeni denna fråga. Motionen avstyrks i berörd del.Vänsterpartiet har yrkat att arbetstagare och JämO skall ha rätt att ta delav uppgifter om andra arbetstagares löner. Utskottet har i denna fråga tidigareuttalat att det visserligen kan bli mycket svårt att få till stånd enrättvisande lönejämförelse om uppgifter om arbetstagares löner inte blirtillgängliga för den som skall göra en sådan jämförelse. Utskottet är dockbl.a. med hänsyn till de integritetsfrågor som är förknippade med individerslöneförhållanden inte berett att nu föreslå någon skyldighet att lämna utuppgifter om löner. Motion A802 yrkande 4 avstyrks.Olika arbetsvärderingsmodeller prövas nu på olika håll inom arbetslivet. JämOhar också inför Arbetsdomstolen drivit ett antal mål om lönediskriminering somgrundar sig på arbetsvärderingar. Utskottet anser att en ytterligare utvecklingav arbetsvärderingsmetoderna bör avvaktas. Utskottet ställer sig därför intebakom yrkandet om att införa utbildning i arbetsvärdering på högskolenivå förpersonalledande befattningar. Motion A273 yrkande 8 bör avslås.Vad gäller m.fl. motion A314 delar utskottet heltuppfattningen att det är önskvärt att arbetsmarknadens parter, liksom staten,tar ett stort ansvar för att få bort löneskillnader som grundar sig på kön.JämO har också fått ett ökat budgetanslag, bland annat för attgöra det möjligt att behandla det ökade antalet anmälningar omlönediskriminering som kommit in till myndigheten. Utskottet ser ingenanledning att göra något tillkännagivande i denna fråga. Motion A314 avstyrks.ArbetstidsfrågorFolkpartiet menar i partimotion A806 att arbetslivet måste anpassas efterföräldraskapets behov. En ny flexibel arbetstidslagstiftning som ger ökademöjligheter till lokala och enskilda lösningar sägs vara betydelsefull för detfortsatta jämställdhetsarbetet. anser att det är angeläget attregeringen inte försinkar eller förspiller möjligheten till en sådan reform ochföreslår att uttalar sig om arbetstidslagstiftningens betydelse förjämställdheten (yrk. 8).Även från sida betonas arbetstidslagstiftningens betydelse förjämställdheten. m.fl. (mp) menar i kommittémotion A804 att engenerell, lagfäst arbetstidsförkortning vore ett viktigt instrument för attuppnå ökad jämställdhet (yrk. vill dela på de arbetstillfällensom finns genom att successivt minska arbetstiden till 35 timmars arbetsvecka.Eftersom män i realiteten arbetar heltid och kvinnor till stor del arbetardeltid skulle enligt motionen en arbetstidsförkortning vara ett effektivt sättatt omfördela arbete från män till kvinnor.Utskottets ställningstagandeUtskottet har i betänkandet 1997/98:AU8 behandlat yrkanden omarbetstidslagstiftningen. Utskottet hänvisade då till det arbete i frågan sompågått och alltjämt pågår, bl.a. genom beredning avArbetstidskommitténs betänkande Arbetstid - längd, förläggning och inflytande(SOU 1996:145). I enlighet med vad som då uttalades anser utskottet att närmareöverväganden i arbetstidsfrågor bör anstå till behandlingen av kommandelagförslag från regeringen. Detta gäller alltjämt; att även frågan omarbetstidslagstiftningens innehåll har jämställdhetsaspekter föranleder inteatt utskottet nu är berett att tillstyrka bifall till motionerna A804 och A806i berörda delar. Dessa avstyrks.Regeringens utnämningspolitikEtt av målen för jämställdhetssträvandena bör enligt partimotionA806 vara jämn fördelning av makt och inflytande mellan kvinnor och män. Föratt kvinnor och män skall kunna påverka samhällsutvecklingen på lika villkorfordras att båda könen är representerade inom alla samhällsområden och på allabeslutsnivåer. Därför är det betydelsefullt att kvinnor och män är likvärdigtrepresenterade i statliga styrelser och utredningar. anser attsystemet med ?dubbla nomineringar? inte fungerar, eftersom inte allanominerande parter tillämpar systemet. domineras ordförandeposternai orimligt hög grad av män och fortfarande domineras det ekonomiska området avmän medan kvinnor dominerar inom det sociala området. avvisar enlagstadgad kvotering till offentliga uppdrag såsom oförenlig med väljarnas rättatt avgöra vem de skall representeras av, men anser att regeringen målmedvetetbör kräva dubbla nomineringar till statliga styrelser och utredningar, och föregen del mer målmedvetet fördela de tyngsta posterna mer könsneutralt (yrk. 3).Även anser att regeringens utnämningspolitik är otillräcklig ijämställdhetshänseende. I partimotion A807 görs gällande att regeringen i destatliga bolagen och verken via bolagsstyrelserna bör genomdriva enjämställdhetspolitik som innebär en positiv särbehandling av detunderrepresenterade könet inom olika yrkesområden och på samtligabeslutsnivåer. konstaterar att statliga styrelser på regionalnivå inte lyckats uppnå målet om 40-procentig kvinnorepresentation, trots attdet är regeringen som utser styrelserna och kan begära nya nomineringar ommålen inte uppnås. menar att regeringen konsekvent måste begäranya nomineringar i de fall organisationer, partier m.m. inte förmår nominerakvinnor i tillräckligt stor utsträckning (yrk. 5).Utskottets ställningstagandeSedan 1988 har regeringen redovisat könsfördelningen i statligamyndighetsstyrelser på central och regional nivå. Bakgrunden är de mål förkvinnorepresentation som angavs i propositionen Jämställdhetspolitiken inför90-talet (prop. 1987/88:105) och som godtagits av (bet. 1987/88:AU17,rskr. 1987/88:364). var målet en kvinnorepresentation om och förår 1998 är målet . Utskottet ser med tillfredsställelse på den stegradeambitionsnivån.Den senaste nu tillgängliga statistiken avser förhållandena den 1 juli 1996.Kvinnorepresentationen i centrala och regionala styrelser motsvarade dåsammantaget , en ökning med en procentenhet före. I de centralastyrelserna var kvinnorepresentationen , vilket var en ökning ochöverträffade det mål om representation som satts upp . För deregionala styrelserna hade målet om inte nåtts även om en ökning i och försig kunnat noteras. Här stannade kvinnorepresentationen vid 38 %.Statistik som avser 1997 väntas under april månad 1998.Målen för könsfördelningen i det statliga kommittéväsendet är desamma som förmyndighetsstyrelserna. Av kommittéberättelsen (regeringens skr.1997/98:103) framgår att kvinnorepresentationen i statliga utredningar ochkommittéer ökat något sedan föregående år. Andelen kvinnorsammantaget - ordförande och ledamöter - hade ökat ochuppgick till . Andelen kvinnliga ledamöter hade ökat med 1,2procentenheter och andelen kvinnliga ordförande med 2,6 procentenheter.Utskottet konstaterar att utvecklingen medfört en ökadkvinnorepresentation i styrelserna och i kommittéväsendet. Det är viktigt attdenna utveckling - och det arbete som ligger bakom den - fortgår medoförminskad kraft. är det uppsatta målet enkvinnorepresentation om . Utskottet vill betona vikten av att denambitionsnivån upprätthålls. I sammanhanget kan noteras att sammanställning avny statistik och annat arbete i frågan pågår inom . I de falldär regeringen själv beslutar om anställning eller utser personer tilloffentliga uppdrag utgår utskottet från att de jämställdhetspolitiska måleniakttas. Det finns inte tillräckliga skäl för att riksdagenskall göra några tillkännagivanden till regeringen i dessa delar. Motion A807(yrk. 5) bör därför avslås.I regeringens skrivelse 1996/97:41 Jämställdhetspolitiken redovisas hurutnämningar till befattningar inom statliga styrelser och kommittéer går till.Det framgår där bl.a. att alla förslag skall godkännas av jämställdhetsenheteninom innan de behandlas av regeringen. uttalade - då liknande yrkanden avstyrktes - finns detinte någon anledning att ändra på de rutiner som gäller . Motionen A806yrkande 3 avstyrks därför.3.5 Särskilt om jämställdhet inom utbildning och forskningFlera motioner tar upp frågor om jämställdhetsaspekter inom skolan och inomutbildning och forskning.Margareta m.fl. (c) framhåller i kommittémotion A803 att skolan måstepräglas av en jämställdhetssyn. Skolan har enligt motionärerna en viktiguppgift i att motverka könsbundna utbildnings- och yrkesval. Förebilder ärviktiga för barn men skolan håller på att bli näst intill heltkvinnodominerad. Fortbildning om jämställdhetsfrågor bör prioriteras.Lärarutbildningen måste ta upp jämställdhetsfrågorna i betydligt störreutsträckning än . Undervisningen måste också förändras så att hänsyn tastill flickors och pojkars olika behov och intressen. Flickor intar ofta enunderordnad ställning medan pojkar enligt undersökningar tar i anspråk tvåtredjedelar av tiden i klassrummet. Flickor måste i större utsträckning uppmuntras och exempelvis tillgången till datorer i skolan får inte ledatill att flickor missgynnas för att de i ett inledningsskede inte alltid ärlika motiverade att använda datorer som pojkarna (yrk. 2).Margareta m.fl. (c) uppehåller sig i kommittémotion A803 också vidavsaknaden av könsperspektiv i svensk sjukvård. Kvinnor får enligt motionärernainte samma bemötande eller behandling som män. De flesta normalvärden ärfastställda på värnpliktiga män och de flesta läkemedel är utprovade på män.För att komma till rätta med denna problematik krävs för det första attkönsperspektivet finns med i kursplanerna för all vårdpersonal. När det gällerläkarutbildningen är det angeläget att könsperspektivet tas upp i olika faserav utbildningen. För det andra krävs att forskningen inom vården inkluderarbåda könen. Eftersom kvinnoperspektivet oftast inte finns med är avsaknaden avkönsspecifika kunskaper stor. När medel fördelas till forskning och utvecklingmåste hänsyn tas till könsperspektivet. Motionärerna begär att detta gesregeringen till känna (yrk. 12).I kommittémotion A803 görs också gällande att snedrekrytering till högretjänster inom högskoleväsendet innebär att kvinnor missgynnas vid tillsättningav forskartjänster och professurer m.m. Motionärerna menar att en högre grad avjämställdhet måste uppnås i högskolans tjänstestruktur. De framhåller vidareatt kvinnor i stor utsträckning väljer högre utbildningar inom vård ochundervisning, men att det inom dessa områden finns få möjligheter tillforskarkarriär. De föreslår att forskningen inom omvårdnad och utbildningutökas och stimuleras så att blir ledande inom omvårdnadsforskning(yrk. 4).Barbro m.fl. (mp) anför i kommittémotion A804 att kunskap om våld motkvinnor bör ingå i psykologutbildningen och andra relevanta utbildningar. Deanser att det är viktigt att alla berörda myndigheter som arbetar med kvinnorsom utsätts för våld ges utbildning i hur dessa kvinnors problembild kan se ut(yrk. 22).Inger m.fl. (s) anknyter i motion A314 till vad man ser som denkönssegregerade arbetsmarknaden. De föreslår särskilda insatser inom skolan föratt flera skall göra icke könsbundna yrkesval. Miljön i skolan måste enligtmotionen vara sådan att flickor vågar ge sig in i det nya, och kvinnor måste ini de nya branscher och jobb som växer fram (yrk. 2).Även och () tar, i motion Ju724, uppfrågan om utbildning om jämställdhet. I motionen anförs att barn redan iförskola och skola måste läras vad jämställdhet innebär. På så sätt kantendenserna till ökat våld i samhället förebyggas. Läran om jämställdhet måstein som ett ämne på skolschemat; det räcker inte med mainstreaming (yrk. 2).Kerstin Warnerbring m.fl. (c) efterlyser i motion T815 åtgärder för att utjämnaskillnader mellan könen. Informationsteknikens framväxt sägs vara enstrukturförändring av vårt samhälle som måste granskas ur ett genderperspektiv.Lämpliga åtgärder kan - när det gäller IT-frågor - enligt motionen vara att mani skolorna ser till att flickorna ges lika stora möjligheter som pojkarna attanvända datorerna och att en jämn fördelning av datortillgången sätts upp sommål i de lokala skolplanerna (yrk. 14).Utskottets ställningstagandeDet är givet att jämställdhet i praktiken - i arbetslivet och i hemmet - stor del är beroende av de värderingar om förhållandena mellan könen sombarn och ungdom möter i skolan och den fortsatta utbildningen. Med denutgångspunkten är det viktigt att skol- och utbildningspolitiken tydligtmarkerar jämställdhetsperspektivet. Här kan nämnas att regeringen, ipropositionen 1997/98:94 om läroplan för det obligatoriska skolväsendet,förskoleklassen och fritidshemmet m.m., ansett att skollagen (1985:1100) ochläroplanen för skolan och förskolan understryker betydelsen av ett aktivtarbete för jämställdheten på ett sådant sätt att jämställdhetsaspekten intebehöver ytterligare förstärkas i läroplanen (jfr 1 kap. 2 § skollagen). Vidarehar instruktion ändrats . Där anges numera attverket har ett ansvar för att aktivt och medvetet främja flickors, kvinnors,pojkars och mäns lika rätt och möjligheter.Som närmare redovisas i utskottets betänkande 1996/97:AU8 s. 32 f., pågår deti ett omfattande arbete för ökad jämställdhet. Ett led i det arbetet äransträngningarna att stimulera till otraditionella (icke könsbundna) val avutbildningar, t.ex. satsningar för att flickor i högre grad skall intresserasig för teknik och naturvetenskap. Ett annat är den strategi och detövergripande projekt för jämställdhetsfrågorna som utarbetar påregeringens uppdrag. En närmare beskrivning av detta finns i regeringens skr.1996/97:41. Som nämns i skrivelsen har i uppdrag att isamverkan med andra universitet och högskolor genomföra ett treårigt projektsom syftar till förnyelse av ingenjörs- och civilingenjörsutbildningarna. Iuppdraget betonas särskilt jämställdhetsaspekter. Utskottet vill också fästauppmärksamheten på att regeringen i regleringsbrev för angeratt universitet och högskolor bör vidta ytterligare åtgärder för att ökaandelen kvinnor inom de naturvetenskapliga och de tekniska utbildningarna.Här kan också hänvisas till det som ovan sagts under rubrikenArbetsmarknaden.Utöver det som sagts kan hänvisas till betänkande1997/98:UbU15 Jämställdhetsfrågor inom utbildningsväsendet.Utbildningsutskottet behandlar där ett fyrtiotal motionsyrkanden omjämställdhet inom barnomsorg, skola, högre utbildning, forskning, m.m. Ibetänkandet finns en redovisning av pågående utrednings- och utvecklingsarbetepå området. Som exempel kan nämnas vars direktivmarkerar att de blivande lärarna behöver kunskaper om skillnader mellanflickors och kvinnors respektive pojkars och mäns inlärning och att de behövertränas i att anlägga ett jämställdhetsperspektiv på sina undervisningsämnen(dir. 1997:54). Kommittén skall vidare överväga insatser för en jämnarekönsfördelning i rekryteringen till lärarutbildningen.Utskottet föreslår mot bakgrund av vad som sagts att avslårmotionerna A803, A804, A314, Ju724 och T815 i berörda delar.3.6 RättegångsreglerVänsterpartiet föreslår i partimotion A710 att Arbetsdomstolen skall ha ensärskild sammansättning i tvister om könsdiskriminering. Den nuvarandesammansättningen med en enligt motionen överväldigande manlig majoritet ärenligt partiet inte godtagbar i mål om könsdiskriminering. anseratt Arbetsdomstolen i könsdiskrimineringsmål skall utökas med två ledamöter somär experter på diskrimineringsjuridik och jämställdhetsfrågor. För att antaletledamöter inte skall bli alltför stort bör arbetsmarknadens parter i dessa målendast företrädas av en arbetsgivar- och en arbetstagarrepresentant. Dessutombör det införas regler som garanterar en jämn könsfördelning i jämställdhetsmål(yrk. 12).Vänsterpartiet föreslår vidare, i partimotion A802, att möjlighet tillgrupptalan skall införas bl.a. i diskrimineringsmål enligt jämställdhetslagen,både i lönediskrimineringsfall och vid diskriminerande arbetslednings- ochanställningsbeslut. Man hemställer att hos regeringen skall begäralagförslag om möjlighet till grupptalan i sådana mål (yrk. 5).Ingbritt Irhammar och (båda c) framhåller i motion A273 attdet är nödvändigt att båda könen finns representerade i olika instanser som haratt avgöra frågor om jämställdhet på arbetsmarknaden. De anser attsammansättningen av domare i Arbetsdomstolen har varit sned ur den aspekten. Enjämn könsfördelning måste enligt motionärerna eftersträvas. De föreslårdessutom att domstolen i könsdiskrimineringsmål utökas med två experter pådiskrimineringsjuridik och/eller jämställdhetsfrågor (yrk. 9).Utskottets ställningstagandeUtskottet delar uppfattningen att det är önskvärt att Arbetsdomstolen har enjämn könsfördelning då mål prövas. Detta gäller inte bara i mål omkönsdiskriminering utan i alla typer av tvister.