bet · GL01KU19 · 1998-05-05 00:00:00 — Enligt motionärerna är det inte frångrundlagssynpunkt motiverat att behandla dator- och videospel på samma sätt somen tryckt skrift. Dator- och videospelen bör undantas från grundlagenstillämpningsområden och bestämmelser om ansvar för eventuella överträdelser ochi stället införas i . föreslog att databasregeln i 1kap. 9 § YGL skulle utvidgas i syfte att ge möjlighet till frivilligtgrundlagsskydd för databaser, dvs. för kommunikation med hjälp avelektromagnetiska vågor. Regeringen har valt att inte föreslå en möjlighet tillfrivilligt grundlagsskydd för databaser. Enligt motionärerna framstårkommitténs förslag som mer välgrundat än vad regeringen synes inse. I avvaktanpå att en efter nya och kommande medieformer anpassad lagstiftning föreliggerär det enligt motionärerna befogat att den som önskar möjlighet tillgrundlagsskydd erbjuds detta i de fall det här är fråga om.Utredningen om indirekt tobaksreklam konstaterade, enligt motionärerna, att 1kap. 9 § TF inte medger att ett förbud mot indirekt tobaksreklam införs ivanlig lag utan skulle kräva att ett uttryckligt stöd för ett sådant förbudinförs i TF. Ställningstagandet var föranlett av utredningens prövning avhuruvida EG-direktivet om förbud mot indirekt tobaksreklam stod iöverensstämmelse med svensk grundlag. Vid EU-nämndens sammanträde den 28november 1997 framfördes kritik mot regeringen, då det stod klart attregeringens avsikt var att rösta för direktivet trots att utredningen ochframstående inhemsk EG-rättslig expertis bedömt att ett införlivande avdirektivet inte torde kunna ske utan att svensk grundlag först ändrades.Regeringen har inte berört frågan i propositionen trots att propositionenutgjorde sista möjligheten inom att föreslå engrundlagsändring i avsikt att uppnå överensstämmelse mellan svensk grundlag ochden aktuella direktivbestämmelsen.I motion 1997/98:K23 av m.fl. (fp) begärs att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts dels om teknikberoendelagar (yrkande 5), dels om ytterligare utredning av frivilligt grundlagsskyddför bl.a. databaser (yrkande 7). Eftersom det tryckta ordet har en speciellställning i den fria opinionsbildningen och samhällsdebatten är det enligtmotionärerna viktigt att slå vakt om tryckfrihetsförordningens särställning ochinte låta nya mediers behov av särreglering tunna ut tryckfriheten.Grundlagsregleringen av yttrandefriheten bör således även fortsättningsvis varateknikberoende. Motionärerna sympatiserar med förslag att gefrivilligt grundlagsskydd åt informationsdatabaser, elektroniska anslagstavlorm.fl. De motsätter sig dock inte regeringensuppfattning att omfattningen av en sådan utvidgning av grundlagsskyddet är svåratt överblicka och kräver en mer ingående analys. En sådan analys kan medfördel göras av en parlamentarisk kommitté. Enligt motionärerna medger intenuvarande lagstiftning att vi i fattar beslut om förbud av ellerinskränkningar i indirekt tobaksreklam utan att ändring sker iyttrandefrihetsgrundlagen och tryckfrihetsförordningen, dvs. beslut måste ske iden särskilda ordning som gäller för grundlagarna. Dock kan sådana beslutenligt en införd undantagsregel fattas på EU-nivå och tillåtas fåtillämpning i vårt land om det rör sig om direktiv till skydd för hälsa ochmiljö (1 kap. 9 § 2 TF). har ministerrådet med svenskt stödbeslutat om ett sådant direktiv. Det är enligt motionärerna intetillfredsställande att beslut kan tas av ministerrådet för hälsofrågor, beslutsom, om de fattades av riksdag, skulle kräva grundlagsändringar.Regeringen borde ha föreslagit sådan grundlagsändringar att deinskränkningar som kommer att gälla i också direkt möjliggörs i desvenska grundlagarna.Utskottets bedömningUtskottet delar regeringens bedömning att en grundlagsreglering för nya medierbör inriktas på en utvidgning i tryckfrihetsförordningen ochyttrandefrihetsgrundlagen till medieformer som används på samma sätt och isamma syfte som t.ex. skrifter och filmer - dvs. att sprida upplysning ochinformation till allmänheten. Strävan bör vara att ha en så generellbeskrivning av olika medieformer att byte från en upptagningsform till en annaninte påverkar grundlagsskyddet.Begreppet tekniska upptagningar utgör enligt regeringens uppfattning ettlämpligt samlingsord för alla de fysiska databärare som skulle omfattas avyttrandefrihetsgrundlagen. En viss särreglering behövs när det gäller rörligabilder, exempelvis får föreskrifter om censur endast avse rörliga bilder.Utskottet tillstyrker regeringens förslag att införa begreppet tekniskaupptagningar i grundlagarna.När det gäller dator- och videospel anser regeringen att det saknas teoretiskoch praktisk möjlighet att på ett godtagbart sätt undanta dessa frångrundlagarnas tillämpningsområden. Även om det kan finnas nästan oändligt mångavariationer i händelseförloppet i ett spel, är det spelets upphovsman sombestämmer vilka händelseförloppp som kan utspelas vid användning av spelet.Enligt regeringen får därför ett utgivaransvar anses möjligt. Enligtregeringens förslag skall yttrandefrihetsgrundlagen omfatta även dator- ochvideospel. Utskottet tillstyrker regeringens förslag när det gäller dator- ochvideospel. Motion K18 yrkande 9 avstyrks.Med anledning av motion K23 yrkande 5 vill utskottet instämma i att dettryckta ordet har en speciell ställning i den fria opinionsbildningen ochsamhällsdebatten men understryka att regeringen inte lägger framnågot förslag som tunnar ut tryckfriheten. Motion K23 yrkande 5 avstyrks.Av propositionen framgår att regeringen är väl medveten om att frågan omlämpligheten av en teknikoberoende grundlagsreglering för yttrandefriheten haren mycket stor principiell betydelse. Utskottet utgår från att regeringen sertill att denna och sammanhängande frågor övervägs i lämpligt sammanhang. MotionK18 yrkande 8 avstyrks.Utskottet anser i likhet med regeringen att grundlagsskyddet förkommunikation med hjälp av elektromagnetiska vågor inte bör utvidgas, vidareatt det bör klargöras att databasregeln, 1 kap. 9 § YGL, avser traditionellamassmedieföretag och att tillhandahållandet av upplysningar enligt bestämmelsenskall ske på särskild begäran. Motion K18 yrkande 10 och motion K23 yrkande 7bör enligt utskottet avslås.Även motion K18 yrkande 12 avstyrks.?Skräddarsydda? videogram m.m.PropositionenSyftet med YGL var att efter mönster av TF bereda nya medier ett grundlagsskyddsom så långt som möjligt skulle likställa deras villkor med vad som gällde fördet tryckta ordet. Grundlagen skyddar rätten att uttrycka sig offentligt ivissa medier, och den avser inte privata eller förtroliga meddelanden. Desstillämpningsområde när det gäller filmer och ljudupptagningar preciserasnärmare i 1 kap. 10 § YGL som har följande lydelse: ?Grundlagen är tillämpligpå sådana filmer och ljudupptagningar som sprids till allmänheten genom attspelas upp, säljas eller tillhandahållas på annat sätt. ?Med skräddarsydda videogram avses videogram som innehåller sammanställningarfrån flera skilda bildupptagningar, redigerade samman i enlighet med enbeställares individuella önskemål. Barnpornografi och olaga våldsskildringförekommer, enligt regeringen, ofta i skräddarsydda videogram. I den praktiskatillämpningen av grundlagen har denna getts en extensiv tolkning så att ävenvideogram som framställts i ett fåtal exemplar för en högst begränsad krets avmottagare har ansetts falla under grundlagen. Det har i sådana fall ofta varitfråga om enstaka videogramexemplar som har kopierats från delar av fleraförlagor. Denna extensiva tolkning har medfört avsevärda svårigheter vidrättstillämpningen. Flera av de tryckfrihetsrättsliga principerna, som bl.a.bygger på att det är en enda person som är ansvarig för en mängd likadanaframställningar, kan svårligen tillämpas när det endast sprids enstaka exemplarav videogram med ett särskilt beställt innehåll.Enligt regeringen måste en gränsdragning mellan av YGL skyddade upptagningaroch andra göras klarare än . Det måste tydliggöras attskräddarsydda tekniska upptagningar och sådan upptagningar som aldrig haravsetts att spridas till allmänheten inte omfattas av grundlagen.Beträffande film i traditionell mening torde det oftast inte vara svårt attavgöra om den sprids till allmänheten och därmed faller under YGL. Man kan utgåfrån att film som är avsedd för offentlig visning, s.k. biograffilm, är avseddför sådan spridning att grundlagen blir tillämplig på den. Smalfilm är, enligtvad som anförs i propositionen, mera hänförlig till ?intern? Ljudupptagningar i form av traditionella grammofonskivor ochCD-skivor kan också antas vara avsedda för spridning till allmänheten. Bland detekniska upptagningar som skyddas av YGL är det därför framför alltvideogram och ljudkassettband som lika gärna kan vara för allmän spridning somför internt bruk. Ofta framgår det dock av tryckta omslag, etiketter o. d. omdet är fråga om det förstnämnda. Av de nya medieformer som regeringen föreslårskall falla under YGL:s tillämpningsområde kan vanliga datordisketter sägaslikna videogram och ljudkassettband i det nu behandlade hänseendet. CD-romskivor kan ännu så länge likställas med ljudupptagningar i form av CD-skivor.Regeringen föreslår en presumtionsregel av innebörd att man i varje enskiltfall skall pröva om framställningen är avsedd att spridas till allmänheten. Harframställningen försetts med ursprungsuppgifter och uppgift om utgivare skallYGL presumeras vara tillämplig. Framstår en upptagning däremot primärt somnågot som framställts för internt bruk blir utgångspunkten att den inteomfattas av grundlagsskyddet. Regeringen föreslår ett tillägg till 1 kap. 10 §YGL.MotionerI motion 1997/98:K18 av m.fl. (m) begärs att avslårregeringens förslag till 1 kap. 10 § TF, 1 kap. 10 § andra stycket och 13 § YGLi enlighet med vad som anförts i motionen (yrkande 1).I motion 1997/98:K22 av m.fl. begärs att avslårregeringens förslag till 1 kap. 10 § TF, 1 kap. 10 § andra stycket och 13 § YGLi enlighet med vad som anförts i motionen (yrkande 1).Motionsyrkandena redovisas också på s. 13.Utskottets bedömningUtskottet tillstyrker att regeringens förslag till lydelse av 1 kap. 10 § YGLantas som vilande. Motionerna K18 yrkande 1 (delvis) och K22 yrkande 1 (delvis)avstyrks.TF:s och YGL:s territoriella tillämpningsområdenPropositionenUtgivningsbegreppet bör förtydligasRegeringen föreslår att tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagenförtydligas så att det framgår att de är tillämpliga om en skrift eller enteknisk upptagning har getts ut eller spritts till allmänheten i Sverige.Därmed klargörs, enligt regeringen, att vanlig lag skall vara tillämplig, omskriften eller upptagningen visserligen framställs i men ges ut ellersprids endast utomlands.TF och YGL bygger på förutsättningen att ingripanden på grund av innehållet ien skrift, film eller ljudupptagning etc. får göras först sedan framställningenhar haft tillfälle att nå ut till allmänheten. Även sådana framställningar somär avsedda att ges ut endast i utlandet åtnjuter skydd mot att myndigheternaingriper mot produktionen innan utgivning skett. Grundlagarnas skydd mot censuroch andra hindrande åtgärder gäller alltså även för skrifter, filmer ochljudupptagningar som avses att ges ut endast utom riket. Innebörden av gällanderätt torde emellertid vara att sedan framställningarna väl har getts ut iutlandet, får ingripanden ske i med tillämpning av vanlig lag, närmastbrottsbalken och . För de medier som ges ut endast utomlandsoch som saknar fullständigt skydd av TF eller YGL faller alltså straffansvaretför innehållet i framställningen på den eller de personer som medverkat tillbrott i enlighet med allmänna straffbestämmelser.Det finns, enligt regeringen, varken möjlighet eller anledning att utsträckagrundlagarnas tillämpningsområden till att omfatta även allt som yttrats iskrifter och upptagningar utanför vårt land. Vanlig lag bör därför gälla förskrifter och tekniska upptagningar som tillverkas här men som ges ut ellersprids endast utom riket. En sådan ordning torde i och för sig redan varagällande rätt. Det finns emellertid, enligt regeringen, skäl att anta att derättsvårdande myndigheterna i avsaknad av tydliga bestämmelser om detterritoriella tillämpningsområdet avstår från att t.ex. fatta beslut omtvångsåtgärder med anledning av misstanke om spridning av skrifter, filmereller ljudupptagningar (t.ex. cd-skivor) till utlandet, även om det i ettenskilt fall framstod som uppenbart att spridning skett utomlands, men inte iSverige. För att säkerställa en enhetlig och stabil rättstillämpning bör,enligt regeringen, TF och YGL förtydligas i detta avseende.Frågan om reglering av ansvaret för filmer som produceras i men ges ututomlands och därefter av tredje man sprids i bör enligt regeringeninte lösas i detta sammanhang.MeddelarskyddetI 13 kap. TF finns bestämmelser om meddelares skydd i fråga om skrifter somtrycks utomlands. Enligt 13 kap. 6 § andra stycket TF omfattar meddelarskyddetäven de fall när uppgifter lämnas till någon för att de skall offentliggöras ien skrift som inte kan sägas ha någon som helst anknytning till ;skriften såväl trycks som ges ut utomlands. Bestämmelsen syftar till att ävenkorrespondenter till utländska tidningar och nyhetsbyråer skall kunna omfattasav meddelarskyddet. I YGL har bestämmelsen sin motsvarighet i 10 kap. 2 §, somtill större delen indirekt hänvisar till TF.Den som lämnar motsvarande meddelanden för att de skall offentliggöras i enskrift som trycks i , men som ges ut endast utomlands, har inte sammaskydd. I vart fall framgår inte detta klart av TF. Inte heller anskaffaren harmotsvarande grundlagsskydd. Meddelarskydd saknas även för filmer ochljudupptagningar som framställs i men sprids endast utomlands. I TF ochYGL bör, enligt regeringen, införas bestämmelser om att meddelarfriheten ochanskaffarfriheten samt rätten till anonymitet i samma utsträckning skall gällaäven för det fall skriften eller den tekniska upptagningen produceras iSverige.Utskottets bedömningUtskottet tillstyrker regeringens förslag.Preskriptionstiden för yttrandefrihetsbrottet hets mot folkgruppPropositionenI TF och YGL finns det särskilt korta preskriptionstider för tryck- ochyttrandefrihetsbrott. Kortast tid, , gäller för typiskanyhetsmedier, periodiska skrifter och radio- och TV-program. För andra trycktaskrifter och för filmer, videogram och dylikt samt ljudupptagningar är tidenett år från det att framställningen lämnades ut för spridning. Från dessaregler finns dock två undantag, ett som avser tidpunkten för närpreskriptionstiden börjar löpa, och ett annat som föreskriver längrepreskriptionstid när det gäller upptagningar av rörliga bilder. I fråga omolaga våldsskildring och barnpornografibrott i upptagningar av rörliga bildergäller nämligen vad som är föreskrivet i vanlig lag om tid för väckande avåtal. Detta innebär att preskriptionstiden för t.ex. videofilmer med olagavåldsskildring är fem år.Mediekommittén har anfört att brottet hets mot folkgrupp inte utan vidare kanbehandlas på samma sätt som olaga våldsskildring och barnpornografibrott.Enligt kommittén skulle det innebära en avvikelse från de tryckfrihetsrättsligahuvudreglerna, utanför det på flera sätt särreglerade film- och videoområdet.Frågan måste enligt vad kommittén vidare har anfört ställas om baraljudupptagningar skall omfattas av en ny särreglering eller om även tekniskaupptagningar som innehåller endast text skall omfattas. Enligt kommittén kanman också ställa sig frågan om särregleringen skall gälla även för trycktaskrifter och för flera brott. Sammantaget har kommittén funnit att frågan om ensärskild preskriptionstid för yttrandefrihetsbrottet hets mot folkgrupp geranledning till omfattande överväganden av principiell art och att frågan måstebelysas i ett brett perspektiv som kommittén inte har haft möjlighet attanlägga. Något förslag till en förlängning av preskriptionstiden har därförinte lagts fram.Regeringen instämmer i bedömningen att detta är en stor, principiell frågaoch att en ändring inte bör föreslås utan en föregående bred och allsidigbelysning av alla de problem som är förknippade med frågan. Regeringen föreslårdärför inte i detta sammanhang någon ändring av preskriptionstiden föryttrandefrihetsbrottet hets mot folkgrupp.MotionernaI motion 1997/98:K23 av m.fl. (fp) hemställs att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en snabbutredning av frågan om förlängd preskriptionstid för yttrandefrihetsbrottethets mot folkgrupp (yrkande 6). liberalerna ifrågasätter i och försig inte vare sig eller regeringens bedömning av de problem somär förknippade med frågan om förlängd preskriptionstid föryttrandefrihetsbrottet hets mot folkgrupp. Motionärerna vill dock understrykaatt det är mycket angeläget att en parlamentarisk kommitté tillsättsmed uppdrag att göra den samlade bedömning av frågan som intehade möjlighet att göra.I motion 1997/98:K309 av och () begärs attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om enförlängning av preskriptionstiden i yttrandefrihetsgrundlagen 7 kap. 1 §.Rasistisk propaganda sprids som en farsot, och Brottsförebyggande rådetsundersökning bland skolelever visar att många anser att Förintelsen aldrig ägtrum. Det kan enligt motionärerna konstateras att preskriptionstiden för brottsom begåtts genom upptagningar som omfattas av yttrandefrihetsgrundlagen, t.ex.ljudupptagningar, är för kort för att utredning av brott skall hinnagenomföras. Preskriptionstiden i 7 kap. 1 § yttrandefrihetsgrundlagen börenligt motionärerna förlängas.I motion 1997/98:K331 av m.fl. (fp, m, c, kd) begärs attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ompreskriptionstiden för cd- och videoupptagningar (yrkande 2). har under1990-talet utvecklats till något av ett centrum för antisemitisk, rasistisk ochnynazistisk propaganda. Skälet är inte att den svenska lagstiftningen skullevara väsentligt svagare än den i andra länder, utan snarare att svenskarättsvårdande myndigheter inte alltid har vågat använda de lagar som faktisktfinns. sprids nazistisk och rasistisk propaganda i stor utsträckning sommusik på cd. Det har visat sig att det på grund av de speciella förutsättningarsom gäller för denna form av ?musikindustri? är mycket svårt för polisen attinom den föreskrivna preskriptionstiden utreda vem som bär ansvaret för ettyttrande som bör vara åtalbart. lämnade sittbetänkande om grundlagsskydd för nya medier hade den på ett sent stadium ocksåfått i uppdrag att ta ställning till preskriptionstiden för cd-upptagningar.Kommittén tvangs dock konstatera att den utmätta tiden var för kort ochuppmanade därför regeringen att själv gå vidare med de överväganden som måstegöras. Det är enligt motionärerna viktigt att dessa överväganden skerskyndsamt. De bör resultera i att preskriptionstiden för videogram och skivorförlängs.I motion 1997/98:K332 av och () begärsatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom en förlängning av preskriptionstiden för tryckfrihetsbrott och prioriteringav dessa brottsutredningar (yrkande 2). Det nuvarande systemet leder till atteventuella tryckfrihetsbrott hinner preskriberas innan förundersökningen hunnitavslutas. presenterade rådet undersökningen ?Utsatthet för etniskt och politisktrelaterat våld m.m., spridning av rasistisk och antirasistisk propaganda samtattityder till demokrati m.m. bland skolelever?. Undersökningen visade bl.a.att av samtliga de elever som omfattades av undersökningen i vart fall vidnågot tillfälle läst en rasistisk tidning. Preskriptionstiden förtryckfrihetsbrott bör förlängas till förslagsvis 24 månader för trycktmaterial och för sådana brottsliga yttranden som faller underyttrandefrihetsgrundlagen. Det är således även av vikt att hithörandebrottsutredningar prioriteras av polis och åklagare tills en lagändring kanträda i kraft.Utskottets bedömningUtskottet instämmer i regeringens bedömning dels att frågan ompreskriptionstiden för yttrandefrihetsbrottet hets mot folkgrupp är stor ochprincipiell och att en ändring av bestämmelserna inte bör föreslås utan enföregående bred och allsidig belysning av alla de problem som är förknippademed frågan, dels att någon ändring av preskriptionstiden inte bör föreslås förnärvarande. Motionerna K23 yrkande 6, K309, K331 yrkande 2 och K332 yrkande 2avstyrks därför.Åklagare i vissa yttrandefrihetsmålPropositionenRegeringen föreslår att Justitiekanslern () skall ges möjlighet att ienskilda fall delegera sina åklagaruppgifter till allmän åklagare när detgäller yttrandefrihetsmål om ansvar eller konfiskering på grund av olagavåldsskildring i tekniska upptagningar. JK skall ges en motsvarande rätt närdet gäller yttrandefrihetsmål om hets mot folkgrupp i tekniska upptagningar.För brottet hets mot folkgrupp skall dock inte rätten att väcka åtal kunnadelegeras.Har åklagaruppgifter i yttrandefrihetsmålet delegerats skall ocksååklagaruppgiften i sådana allmänna brottmål som handläggs gemensamt medyttrandefrihetsmålet kunna delegeras.Utskottets bedömningUtskottet tillstyrker regeringens förslag.Jury i tryckfrihets- och yttrandefrihetsmålGällande ordningTill tryckfrihets- och yttrandefrihetsmål hör mål om ansvar och enskilt anspråkpå grund av tryckfrihets- och yttrandefrihetsbrott. Handläggningen av sådanamål skiljer sig i flera avseenden från vad som vanligen gäller i fråga ombrottmål och tvistemål. Grundläggande bestämmelser om rättegången itryckfrihetsmål finns i 12 kap. TF. Av 9 kap. 1 § YGL framgår att dessabestämmelser även gäller rättegången i yttrandefrihetsmål.I mål vari talan förs om ansvar för brott har en part alltid rätt tilljuryprövning. Endast om båda parter är ense om det prövas målet utan jury. I såfall handläggs brottmålet i vanlig ordning, dvs. oftast med en lagfaren domareoch nämnd.Juryn som består av nio personer har till uppgift att avgöra om brott harbegåtts. Om juryn finner att så inte är fallet skall rätten - bestående av trelagfarna domare - frikänna den tilltalade. Om däremot juryn finner att brotthar begåtts skall även rätten pröva den frågan. Rätten kan i så fall frikännaden tilltalade eller hänföra brottet under en mildare straffbestämmelse än densom juryn har tillämpat. Det är alltid rätten ensam som avgör frågor om straff,konfiskering och skadestånd. kan medverka även om talan inte förs omansvar utan endast gäller konfiskering eller skadestånd. För att en sådan talanskall kunna bifallas krävs nämligen att det har visats att brott föreligger.Högre rätt, där ingen jurymedverkan förekommer, är på samma sätt somtingsrätten bunden av juryns friande utlåtande.Jurymän utses i varje län för av . De väljs i regel avlandstingsfullmäktige. Jurymännen är indelade i två grupper. I den förstagruppen ingår sexton jurymän och i den andra gruppen åtta (i läntjugofyra resp. tolv). De som tillhör den andra gruppen skall vara eller havarit nämndemän vid allmän domstol eller allmän förvaltningsdomstol. Jurymännenförs upp på en jurymannalista, i vilken varje grupp tas upp särskilt. De somutses till jurymän måste uppfylla vissa krav. De skall vara svenska medborgareoch vara bosatta inom länet. En juryman får inte vara underårig eller haförvaltare enligt . En juryman bör vara känd för omdömesgillhet,självständighet och rättrådighet. Bland jurymännen bör olika samhällsgrupperoch meningsriktningar samt olika delar av länet vara företrädda. I praktiken ärdet oftast medlemmar av politiska partier som utses till jurymän. Att enjuryman skall vara medlem av ett politiskt parti är emellertid inget somföreskrivs i lag.Den jury om nio medlemmar som skall tjänstgöra i ett mål bildas på följandesätt. Rätten föredrar jurymannalistan för parterna, varefter frågan om jäv tasupp. För jurymän gäller samma jävsregler som för domare, dvs. reglerna irättegångsbalken (RB). Av de ojäviga jurymännen får vardera parten därefterutesluta tre jurymän ur den första gruppen och en ur den andra ( i Stockholmslän fem resp. två).