bet · GL01JoU20 · 1998-05-12 00:00:00 — Balken utgör en sammanhållen och övergripande lagstiftning för helamiljöområdet där miljötillståndet, miljökraven och miljömålen utgör grund förmiljöarbetet.För att lagstiftningen skall kunna fungera effektivt krävs att det finnstydliga mål för miljöpolitiken. Utskottet återkommer till dessa frågor isamband med behandlingen av den miljöpolitiska proposition som regeringenaviserat . Vidare bör nämnas att utskottet i betänkande1997/98:JoU26 behandlar ett stort antal fristående motioner om olikamiljöpolitiska frågor, där också mål och medel inom detta politikområde tasupp.Utskottet instämmer i vad regeringen anför under . Som framgår av detta avsnitt är det viktigt att utveckla enpolitik för mål- och resultatstyrning. I korthet innebär detta att riksdag ochregering styr med hjälp av uppställda mål utan att i detalj reglera vad somskall göras för att nå dit. Följaktligen ges myndigheter och andra aktörer storfrihet att välja väg för att nå målen. Styrningen förutsätter att berördaaktörer redovisar resultaten av sin verksamhet och att målen kan följas upp.Utskottet erinrar om att olika organ inom ansett det angeläget attdessa principer även genomsyrar och utskottens arbete.Som regeringen framhåller (s. 159) är det en grundförutsättning för enhållbar utveckling att miljöarbetet får genomslag i alla samhällssektorer.Utskottet har behandlat skrivelse 1997/98:13 Ekologisk hållbarhet, därbl.a. regeringens överväganden om åtgärdsprogram för ekologiskt hållbarutveckling inom departementens ansvarsområden redovisas (bet. JoU11).1 kap. mål och tillämpningsområdePropositionenMål och principerBestämmelserna i den centrala miljölagstiftningens olika lagar har smältssamman i en miljöbalk.Målet med skall vara att främja en hållbar utveckling så attnuvarande och kommande generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö. Ensådan utveckling bygger på insikten att naturen har ett skyddsvärde och attmänniskans rätt att förändra och bruka naturen är förenad med ett ansvar attförvalta naturen väl.För att uppnå målet skall tillämpas så att- människors hälsa och miljön skyddas mot skador och olägenheter oavsett omdessa orsakas av föroreningar eller annan påverkan,- värdefulla natur- och kulturmiljöer skyddas och vårdas,- den biologiska mångfalden bevaras,- mark, vatten och fysisk miljö i övrigt används så att en från ekologisk,social, kulturell och samhällsekonomisk synpunkt god hushållning tryggas,- återanvändning och återvinning liksom annan hushållning med material, råvaroroch energi främjas så att ett kretslopp uppnås.Det är en angelägenhet för var och en att verka för att målförverkligas.Miljöbalkens utformning med övergripande mål, allmänna hänsynsregler och nyainstrument som t.ex. miljökvalitetsnormer medför förbättrade förutsättningaratt använda lagstiftningen som instrument för att styra mot av riksdagenfastställda miljömål.Som bärande principer för balken bör gälla att den- bildar en övergripande lagstiftning för all miljöpåverkan,- utformas som en sammanhållen miljö-, hälsoskydds- ochnaturresurslagstiftning,- utformas så att skyddet för miljön, hälsan och naturresurserna förstärks,- innehåller allmänna hänsynsregler och viktiga miljörättsliga principer som ärtillämpliga på all miljöpåverkan,- förstärker det demokratiskt förankrade inflytandet,- skapar förutsättningar för en integrerad tillämpning,- betonar hushållningsaspekten.Miljöbalken bör innehålla vissa avgörande element för att lagstiftningen skallfungera väl. Dessa element, som kan beskrivas som en miljöbalkskedja, utgörs avrättsligt bindande principer och allmänna hänsynsregler som skall följas av varoch en, regler för hushållning med mark- och vattenresurser riktade tillstatliga och kommunala myndigheter, bestämmelser om utfärdande avmiljökvalitetsnormer och krav på miljökonsekvensbeskrivningar, bestämmelser omtillståndsprövning samt ett effektivt tillsyns- och sanktionssystem.Förslaget innebär en utveckling och förändring på ett stort antal punkter avdet tidigare förslaget till miljöbalk.Miljöbalkens förhållande till annan lagstiftningMiljöbalken bör tillämpas parallellt med annan lag som reglerar sådanverksamhet, åtgärder, anläggningar och produkter som omfattas av miljöbalkenstillämpningsområde men avser andra frågor. Det bör kunna föreskrivas att regleri balken inte skall gälla för verksamhet, åtgärder, anläggningar ellerprodukter som omfattas av en annan lag om samma frågor regleras i den lagen. mån en regel i balken skulle stå i konflikt med en annan lagregel och detinte föreskrivs vilken regel som skall gälla, får konflikten lösas genomtillämpning av allmänna rättsgrundsatser.Vidare föreslås ett allmänt hållet bemyndigande för regeringen att meddelaföreskrifter för totalförsvaret i som avviker från miljöbalkensbestämmelser.EG-reglerna och miljöbalkenEn upplysning om EG-rättens existens skall finnas i balken. EG:s rättsakterintar en framträdande plats inom miljörätten. Regeringen anser därför att detfinns skäl att lämna en översikt över rättsakternas innehåll och över vilkakrav EG-rätten ställer när det gäller det nationella genomförandet.Redovisningen finns i propositionen, del 1 s. 194 f.MotionernaEnligt motion Jo32 (m) yrkande 5 är det olämpligt att ange kretslopp som ettuttryckligt mål i portalparagrafen 1 kap. 1 §. Kretsloppsprincipen framstårsnarare som ett viktigt miljöpolitiskt medel som i flertalet fall leder tillatt andra viktiga miljömål uppfylls. Motionärerna påpekar att återvinning ochåteranvändning i vissa fall kan förbruka mer resurser än vad som sparas, t.ex.i form av långa transporter i samband med insamling. I motionen föreslåsändringar i 1 kap. 1 § 4 och 5 i enlighet med det anförda. Enligt yrkande 1 imotionen bör klargöra att speciallagar gäller före i defall det finns bestämmelser som kolliderar. Man påpekar att det ännu inte finnsnågot förslag från regeringen om följdlagstiftningens utformning, vilkethindrar en fullständig överblick och ger intryck av att förslagen ärframkastade utan fullständig kontroll över slutresultatet.I motion Jo756 (m) yrkande 1 framförs allmänna synpunkter på hurmiljölagstiftningen bör utformas. Bl.a. förordas höga nationella miljökrav föratt skall kunna vara pådrivande internationellt. Staten bör avstå från att detaljreglera.Miljökraven bör vara generella. Det är viktigt att den s.k. PPP-principentillämpas.I kd-motionen Jo33 framförs kritik mot förslaget för bristande preciseringnär det gäller förhållandet till annan lagstiftning. Det är klartotillfredsställande att företagare och enskilda inte med säkerhet kan vetavilken lagstiftning som skall gälla. Detta handlar om rättssäkerhet ochegendomsrätt. Regeringen måste återkomma med ett mer preciserat förslag i dennadel (yrkande 2).I motion Jo34 (c) kritiseras regeringen för försening och passivitet iarbetet på en ny miljöbalk. Motionärerna erinrar om att den dåvarandefyrpartiregeringen lade fram ett förslag om miljöbalk, som sedermeraåterkallades av den socialdemokratiska regeringen. Härigenom har myckenvärdefull tid gått förlorad. Trots extra betänketid lägger regeringenfram ett långt ifrån fulländat förslag till miljöbalk. Med tanke pålagstiftningens omfattning läggs propositionen fram oförsvarligt sent, vilketkraftigt begränsar möjligheter att behandla förslaget på etttillfredsställande sätt. Enligt motionen är det vidare synnerligenotillfredsställande att den nu aktuella propositionen presenteras utan kopplingtill några miljömål. Regeringens försening med innebär att den ärföråldrad redan när den presenteras. En ny parlamentarisk utredning börskyndsamt se över den svenska miljölagstiftningen (yrkande 1). Enligt yrkande 8i motionen bör regeringen återkomma till med en heltäckanderedovisning av de delar av EG-rätten som berör miljöområdet. Redovisningen börkompletteras med förslag till förändringar av den svenska miljölagstiftningen,med syfte att den fullt ut skall överensstämma med på området. Imotiveringen till yrkandet anförs bl.a. att i flera avseenden brytermot eller uppvisar bristande implementering av direktiven på miljöområdet. Somexempel nämns direktiven om fågelskydd och fauna- och floraskydd. Inte hellerdirektiven om grundvattenskydd eller miljökvalitetsnormer uppfylls.Enligt motion Jo716 (mp) bör den svenska lagstiftningen ändras så att svenskmiljölag och svensk arbetsrätt gäller även för svenska företag som är verksammai andra länder.Utskottets övervägandenMiljöbalkens mål och principerI 1 kap. 1 § förslaget till miljöbalk anges mål. Det berör såvälmänniskan som natur- och kulturmiljön och är inriktat på att begränsa nuvarandehälso- och miljöpåverkan och att skapa långsiktigt goda förhållanden. Syftet äratt både nu levande och kommande generationer skall tillförsäkras en hälsosamoch god miljö att leva i. Naturen utgör inte bara livsmiljö för människan utanhar dessutom ett eget skyddsvärde. Den biologiska mångfalden skall bevaras.Detta utgör viktiga led i arbetet på en hållbar utveckling. Att skapaförutsättningar för en sådan utveckling innebär inte bara att miljöförstöringenmåste hejdas utan i hög grad även att en långsiktigt god hushållning mednaturens resurser måste säkerställas. Regeringen och har i olikasammanhang redovisat vilka krav som bör ställas på samhällsutvecklingen för attåstadkomma en ekologiskt hållbar utveckling (se bl.a. skr. 1997/98:13 Ekologiskhållbarhet, bet. JoU11).Utskottet tillstyrker med det anförda regeringens förslag att miljöbalkensportalparagraf skall innehålla bestämmelser om skydd för människors hälsa ochmiljön och värdefulla natur- och kulturmiljöer, om bevarande av den biologiskamångfalden och om en långsiktigt god hushållning med mark, vatten och fysiskmiljö i övrigt (punkterna 1-4 i 1 kap. 1 §).Målformuleringen i den femte punkten i paragrafen innebär att återanvändningoch återvinning liksom annan hushållning med material, råvaror och energi skallfrämjas så att ett kretslopp uppnås. Begreppet hushållning innebär bl.a. ettoptimalt utnyttjande med så resurssnåla och energisnåla processer som möjligt.Kretsloppsprincipen syftar till att skapa ett mer resurshushållande samhälle.Genom att uppnå en ökad återanvändning, återvinning och återföring tillnaturens kretslopp skall uppkomsten av avfall förebyggas och minimeras ochhushållningen med våra resurser förbättras. Utskottet kan således inteinstämma i de farhågor som uttrycks i motion Jo32 (m) att kretsloppsmålet i sigkan leda till en ineffektiv resursförbrukning eller resursanvändning.Utskottet tillstyrker regeringens förslag även i denna del och avstyrker motionJo32 yrkande 5.I anslutning till de motioner som innehåller allmänna och kritiska synpunkterpå tidsplaneringen och efterlyser samordnade och heltäckande förslag frånregeringen vill utskottet först framhålla att propositionen omföljdlagstiftning till kommer att behandlas delvis meddetta ärende (prop. 1997/98:90, bet. Utskottets betänkande ommiljöbalken (JoU20) och om följdlagstiftningen (JoU25) kommer att behandlas ien gemensam debatt i . Utskottet delar motionärernassynpunkter så till vida att ett ärende som förutsätter en noggrannoch relativt tidsödande beredning i . Därvid ankommer det dock iförsta hand på och det ansvariga utskottet att självständigt pröva omdet tillgängliga tidsutrymmet är tillräckligt och, om så inte är fallet,överväga att skjuta upp behandlingen till ett senare och/ellersenarelägga ikraftträdandet. Utskottet har för sin del, med hänsyn till deplaneringsförutsättningar som föreligger i ärendet, inte funnit anledning attfatta några beslut med denna inriktning. När det gäller svårigheterna att tillden genomföra ett nytt system med regionala miljödomstolar m.m.hänvisar utskottet till sina överväganden i ett senare avsnitt.Det förhållandet att regeringen ämnar presentera förslag om miljöpolitiskamål i ett senare skede av har enligt utskottets uppfattning ingenavgörande betydelse för behandlingen av ett förslag om en ny miljöbalk.Miljölagstiftningens syfte är nämligen att fungera som ett centralt instrumenti miljö- och resurspolitiken. skall verka för att de miljö- ochresurspolitiska målen säkerställs, oavsett hur dessa mål formuleras ochutformas. Enligt utskottets mening innebär det ingen olägenhet för riksdagenatt behandla miljölagstiftningen som ett fristående ärende i förhållande tillde framtida besluten om mål och medel i miljöpolitiken.Utskottet kan inte se några fördelar med att regeringen nu skulle tillsättaen ny parlamentarisk utredning om miljölagstiftningen i enlighet med motionJo34 (c). Det förefaller oklart vad en sådan utredning skulle innefatta i ettläge där står i begrepp att upphäva stora delar av den nuvarandemiljölagstiftningen och anta ett nytt, samlat förslag till miljöbalk. Däremotkan utskottet instämma i att det finns ett behov av att utvärdera tillämpningenav när den trätt i kraft och att överväga vilka reformbehov som kanfinnas framöver. Detta har beaktats av regeringen i avsnittet om uppföljning(prop. del 1 s. 654), som utskottet behandlar i det följande. Utskottetavstyrker motion Jo34 yrkande 1.Motion Jo756 (m) yrkande 1 innehåller synpunkter rörande den svenskamiljölagstiftningen som i stor utsträckning tillgodoses genom förslaget tillmiljöbalk. Motionen påkallar ingen vidare åtgärd.I anslutning till motion Jo716 (mp) måste påpekas att igeografiskt hänseende i huvudsak är begränsad till svenskt territorium enligtgrundläggande rättsliga principer. Motionen innebär i själva verket attmyndigheter och domstolar i andra länder i vissa fall skulle tillämpa svensklagstiftning inom sina respektive territorier, medan i andra fall derasnationella bestämmelser skulle vara gällande. Motionen skall avslås eftersomriksdagen inte har behörighet att fatta beslut om vilken rättsordning som skalltillämpas i andra länder.Miljöbalkens förhållande till annan lagstiftningI 1 kap. 3 § förslaget till miljöbalk anges att även bestämmelser i annan lagutöver tillämpas när det gäller verksamhet som kan orsaka skadaeller olägenhet för människors hälsa, miljön eller andra intressen som skyddasenligt balken. Visst undantag gäller för arbetsmiljölagen enligt paragrafensandra stycke.Förslaget innebär att tillämpas parallellt med annan lag somreglerar sådan verksamhet, åtgärder, anläggningar och produkter som omfattas avmiljöbalkens tillämpningsområde men avser andra frågor. Det bör enligtregeringen kunna föreskrivas att regler i balken inte skall gälla för sådanverksamhet, etc., som omfattas av en annan lag om samma frågor regleras i denlagen. I den mån en regel i balken skulle stå i konflikt med en annan lagregeloch det inte föreskrivs vilken regel som skall gälla, får konflikten lösasgenom tillämpning av allmänna rättsgrundsatser.Utskottet instämmer i motionärernas synpunkter (m, kd) så till vida att detkan uppstå osäkerhet om räckvidd och effekter i de fall det integörs uttryckliga undantag i annan lag som avses gälla vid sidan av balken. Iförarbetena (prop. del 2 s. 10) anges som exempel på sådana lagar luft-fartslagen (1957:297), väglagen (1971:948), skogsvårdslagen (1979:429), lagen(1985:620) om vissa torvfyndigheter, (1987:10) ochminerallagen (1991:45). Av propositionen framgår vidare att regeringen isamband med följdlagstiftningen avser att återkomma till dessa frågor. Det börframhållas att lagkonflikter inte är något nytt eller speciellt förmiljöbalken. Som regeringen framhåller finns det många exempel påkonflikter som ytterst måste lösas i rättstillämpningen. En proposition medförslag till följdlagstiftning till har sedermera framlagts (prop.1997/98:90).Under utskottets beredning har särskild uppmärksamhet ägnats åt förhållandetmellan skogsvårdslagen och . Utskottet har därvid konstaterat attsärskilt de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. kan ses som ettfristående och delvis nytt instrument för att reglera t.ex. olika former avmarkanvändning. Vid tillämpningen av dessa bestämmelser föreligger ingen rätttill ersättning för markägare m.fl. Detta gäller även i de fall närskyddsintresset omfattar t.ex. naturvård och biologisk mångfald och såledesfaller utanför det egentliga miljöskyddet. Det är svårt att få någonfullständig överblick över hur hänsynsreglerna kan komma att tillämpas ijämförelse med de övriga bestämmelserna i om reglering avmarkanvändningen utifrån olika skyddsintressen. Utskottet återkommer till dessafrågor i följande huvudavsnitt om de allmänna hänsynsreglerna och omersättningsreglerna.I övrigt vill utskottet framhålla att de problem som motionärerna tar upptorde komma att diskuteras närmare i samband med utskottsbehandlingen avförslaget till följdlagstiftning. I proposition 1997/98:90 har regeringenbl.a. föreslagit att skogsvårdslagen och skall gälla parallellt.Skogsvårdslagen skall dock inte tillämpas i den mån den strider motmiljöbalkens bestämmelser om hänsyn inom biotopskyddsområde och föreskriftermeddelade enligt om områdesskydd och skydd för djur- och växtarter.Vid tillståndsprövning och i frågor om ersättning skall ett antal bestämmelseri tillämpas. Enligt propositionen skall målparagraf,allmänna hänsynsregler och miljökvalitetsnormerna tillämpas på skogsmark ochskogsbruk (prop. s. 241 f.). Som ovan anförts behandlar utskottet dennaproposition i betänkande 1997/98:JoU25.Det bör dock redan nu tilläggas att regeringen inte föreslår någon ändring avde grundläggande reglerna i skogsvårdslagens intrångs- och ersättningsregler,bortsett från förslaget om att ersättning ej skall betalas för intrång upp tillden s.k. kvalifikationsgränsen. Det innebär att föreskrifter som meddelas medstöd av skogsvårdslagen inte får innebära att pågående markanvändning avsevärtförsvåras och att detta gäller utan hinder av att regeringen gör en kopplingtill de allmänna hänsynsreglerna i miljöbalken.I övrigt gör jordbruksutskottet samma bedömning som bostadsutskottet i dessyttrande angående förhållandet mellan och annan lagstiftning.Enligt bostadsutskottet skulle en regel att speciallagar alltid skall gällaföre åtminstone delvis stämma mindre väl överens med balkens måloch syfte.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Jo32 (m) yrkande 1 och Jo33(kd) yrkande 2.EG-reglerna och miljöbalkenRegeringen föreslår att en hänvisning till EG-rätten tas in i 1 kap. 6 §miljöbalken. Under rubriken redovisar regeringen översiktligthur unionens regelsystem har utvecklats, rättsakternas form och innehåll ochtillämpliga bestämmelser i fråga om genomförandet i nationell rätt (prop. 194 f.). Också i avsnitten om skyddsområden, miljökvalitetsnormer,miljökonsekvensbeskrivningar och miljöfarlig verksamhet m.m. finnsredovisningar av vissa miljörättsliga rättsakter. Det gäller både den allmännamotiveringen och författningskommentaren.Som framgår av propositionen har en skyldighet att genomföra EG-direktiven i den nationella lagstiftningen. Detta följer av artikel 189 iRomfördraget men också av artikel 5, som innehåller en allmän skyldighet förmedlemsstaterna att säkerställa att förpliktelserna enligt fördraget ochrättsakterna fullgörs. Utskottet vill för sin del framhålla att varje uttalandeav om att skall fullgöra sina skyldigheter som medlemsnationi EU har lägre statsrättslig dignitet än grundfördraget och de aktuelladirektiven liksom lagen (1994:1500) med anledning av anslutning tillEuropeiska unionen.Vidare bör framhållas att den svenska lagstiftningen av flera skäl intebehöver omfatta mer än de grundläggande bestämmelserna i direktiven. Den allrastörsta delen av reglerna i direktiven kommer även i fortsättningen attgenomföras genom förordningar som beslutas av regeringen eller genommyndighetsföreskrifter. Från fördrags- och statsrättslig synpunkt är det därförtillräckligt att , i de fall lagstiftning inte är nödvändig,innehåller de bemyndiganden som behövs för regeringen och berörda myndigheteratt utfärda förordningar och föreskrifter. Utskottet vill i övrigt fästauppmärksamheten på att regeringen i den allmänna motiveringen och författnings-kommentaren till flera av de föreslagna nya bestämmelserna i miljöbalkensärskilt åberopar gällande EG-direktiv som skäl för att införa de aktuellaparagraferna i balken. Det gäller t.ex. kvalitetskraven för luft och vatten(prop. del 2 s. 45), miljökonsekvensbeskrivningar (prop. del 2 s. 56 f.,) samtskydd för vissa områden enligt art- och habitatdirektiven (prop. del 2 s. 72och 100 f.).Den konkreta frågan huruvida verkligen genomfört det miljörättsligaregelverket till alla delar har varit aktuell i utskottet i olika sammanhang.Företrädare för har informerat utskottet om den diskussionsom pågår mellan kommissionen och departementet i anslutning till vissafrågeställningar rörande genomförandet av ett antal direktiv om miljöskydd ochnaturvård m.m. Denna process är ännu ej avslutad. Det ankommer i första hand påkommissionen att bedöma hur direktiven genomförts och att vid behov vidtaåtgärder med stöd av artikel 169 i . Utskottet anser inte att detfinns anledning att gå närmare in på dessa frågor i anslutning tillmiljöbalken.Med det anförda avstyrker utskottet motion Jo34 (c) yrkande 8.2 kap. Allmänna hänsynsregler och principerPropositionenMiljöbalken skall innehålla ett kapitel med rättsligt bindande principer ochallmänna hänsynsregler.Den som utövar verksamhet eller vidtar en åtgärd som inte är av försumbarbetydelse med hänsyn till mål skall- skaffa sig den kunskap som behövs,- vidta de försiktighetsmått som behövs så snart det finns en risk för skadaeller olägenhet för människors hälsa eller miljön, och därvid- tillämpa bästa möjliga teknik i fråga om yrkesmässig verksamhet,- välja en lämplig plats,- hushålla med råvaror och energi,- utnyttja möjligheterna till återanvändning och återvinning,- inte använda eller sälja kemiska produkter och biotekniska organismer som kanersättas med mindre farliga sådana, samt- ansvara för att skada som har uppkommit för miljön avhjälps.Försiktighetsprincipen skall gälla för all verksamhet och alla åtgärder somomfattas av balkens tillämpningsområde. Principen innebär att förebyggandeåtgärder och andra försiktighetsmått skall vidtas så snart det kan befaras atten viss åtgärd skulle kunna utgöra en olägenhet för människors hälsa ellermiljön. Avsaknad av bevisning om att sådan olägenhet uppkommer skall intebefria den som utövar verksamheten eller vidtar en åtgärd från dennaskyldighet.Vid tillståndsprövning, prövning av villkor som inte avser ersättning samtvid tillsyn skall den som vidtar en åtgärd eller bedriver en verksamhet varaskyldig att visa att de allmänna hänsynsreglerna tillämpas.Vid tillämpningen av hänsynsreglerna skall en skälighetsavvägning göras. Viddenna bedömning skall särskilt beaktas nyttan av skyddsåtgärder och andraförsiktighetsmått jämfört med kostnaderna för sådana åtgärder. Avvägningen fårinte medföra att en miljökvalitetsnorm enligt 5 kap. åsidosätts.En verksamhet eller åtgärd som kan befaras föranleda skada eller olägenhet avväsentlig betydelse trots att de försiktighetsmått som kan krävas vidtas, fårbedrivas eller vidtas endast om det finns särskilda skäl. Om verksamheten elleråtgärden medför risk för att ett stort antal människor får sinalevnadsförhållanden väsentligt försämrade eller en avsevärd försämring avmiljön, får den inte bedrivas eller vidtas. Regeringen kan meddela dispens fråndenna stoppregel i särskilda fall och tillåta verksamheten. Detta gäller dockinte om verksamheten eller åtgärden kan befaras försämra det allmännahälsotillståndet.MotionernaAllmänt om hänsynsreglerna och deras tillämpningI motion Jo32 (m) yrkande 2 hemställs att beslutar att kompletteramiljöbalkens bärande principer med följande bestämmelse: ?Som bärande principför bör gälla att den skall betona betydelsen av marknadsmekanismeroch värnad äganderätt samt utformas så att den främjar förutsättningarna förföretagande och teknisk utveckling.? I motionen anförs att nutidshistorien medall önskvärd tydlighet har visat att marknadsekonomiska principer och ettkonkurrenskraftigt och fungerande näringsliv är av avgörande betydelse för enpositiv utveckling på miljöområdet.