bet · GL01KU25 · 1998-05-12 00:00:00 — Svar inkom genom Statsrådsberedningen , bilaga A 3.3.Av svaret framkommer att beslutet baserades på deenskilda omständigheterna i ärendet, genomgång avlagstiftningens förarbeten samt viss praxis.Särskild vikt fästes vid att ändrade förhållandeninträtt sedan Riksbygge-sfären beslutat att intetillskjuta medel till stiftelsen. Om stiftelsenskulle ha fortsatt sin verksamhet i oförändradeformer skulle det inneburit att endast HSB-sfärentillskjutit medel till användas isåväl HSB- som Riksbyggesfären. Detta får, enligtmotiveringen i regeringens beslut, anses varauppenbart stridande mot stiftarens avsikter såsom dekan utläsas ur stiftelsehandlingarna.På frågan om det gjordes några övervägandenbeträffande om statsstöd och konkurrensanförs att de överväganden som gjordes ledde tilluppfattningen att statsstödsreglerna inte hindradedet beslut som regeringen sedermera fattade.FörundersökningEn anmälan har gjorts mot styrelsen i SBG medbegäran om utredning av misstanke om grov trolöshetmot huvudman, bestående i överföring av pengar frånSBG till . Anmälan har avRiksåklagaren överlämnats tillStatsåklagarmyndigheten för speciella mål. Den 25april 1997 beslöt förspeciella mål att inte inleda någon förundersökning.Beslutet motiverades med att tillgängligt materialinte ger anledning till antagande att någonföreträdare för skulle ha begått något brott somhör under allmänt åtal. Det finns inte heller skälatt tro att ytterligare utredning skulle föranledanågon annan bedömning.Statistik över permutationsärendenUnder utskottets beredning har vissastatistikuppgifter över permutationsärendeninhämtats från Kammarkollegiet. I nedanståendetabell redovisas information om antaletpermutationsärenden åren 1991/92-1997 och antaletöverklaganden /93. För statistik överantalet ärenden där regeringen har ändratKammarkollegiets beslut är statistiken begränsadtill . Det året meddelades tolvregeringsbeslut om permutation. I samtliga fall harregeringen avslagit överklagandena och såledesgillat kollegiets bedömning.Därutöver har kansliet begärt att få in samtligaregeringens beslut för de ärenden som /95, vilket är tio stycken. Av dessahar ett överklagat beslut omprövats av kollegiet,ett överklagande har återkallats av klaganden ochett överklagande har avvisats av regeringen. Detinnebär att sju av de tio fallen sakprövats. Avdessa sju fall har regeringen avslagit femöverklaganden och bifallit besvären i ett fall. Iett fall har regeringen undanröjt Kammarkollegietsbeslut och visat ärendet åter till Kammarkollegietför förnyad behandling.--------------------------------------År Antal ärenden Antalöverklaganden--------------------------------------1991/92 331--------------------------------------1992/93 229 6--------------------------------------1993/94 265 19--------------------------------------1994/95 249 10--------------------------------------1995/96 711 24--------------------------------------1997 389 35--------------------------------------Anm. /92 saknas statistik över antaletöverklaganden. /96 avser 1,5 år.Utskottets bedömningEnligt utskottets uppfattning bör vid den granskningsom ankommer på utskottet bedömningar av denmateriella lagligheten av fattade beslut ellertillämpad praxis endast göras med stor försiktighet.Granskningen bör i första hand inriktas motärendenas formella sidor och mothandläggningsfrågor. Materiella frågor bör endasttas upp om ett relevant fel uppmärksammas eller omregeringen har handlat i strid med besluteller önskemål. Utifrån dessa förutsättningar finnerutskottet ingen anledning att rikta kritik mothandläggningen av det aktuella ärendet. Ärendet harhandlagts enligt rådande bestämmelser och regeringenhar inte överskridit sina befogenheter.Utskottet bedömer att det finns anledning att vidframtida granskningar återkomma till en generellgranskning av regeringens handläggning avpermutationsärenden.Granskningen föranleder i övrigt inga uttalanden.3.2 Regeringens beslut att ge medel tillett riksomfattande sysselsättningsprojektÄrendetI en granskningsanmälan, bilaga A 3.4, har tillkonstitutionsutskottets granskning anmältsregeringens handläggning och beslut i ärendet att geSveriges socialdemokratiska kvinnoförbund 200 000 krtill en förstudie avseende ett riksomfattandesysselsättningsprojekt. I anmälan anförs att detinte framgår vilka kriterier arbetsmarknadsministernoch regeringen har haft för beslutet. Enligtanmälaren är det märkligt att statliga medel ges uttill vad som kan tolkas som ett förstärkt anslaginför valarbetet för det kvinnoförbund ansvarigminister har varit ordförande i. Vidareanförs i anmälan att det måste anses ligga inomramen för partiernas ordinarie verksamhet att bl.a.skaffa sig en uppfattning om arbetslöshetensutbredning, orsaker och vilka insatser som bör görasför att minska problemen. Att ge regeringspartietextra resurser för sin opinionsbildning kan enligtanmälaren knappast ligga inom ramen förArbetsmarknadsdepartementets uppgifter.Till grund för granskningen har bl.a. legat enpromemoria upprättad inomArbetsmarknadsdepartementet, bilaga A 3.5.Regeringens beslut den 19 december 1996I en skrivelse ansökte om medel för ettriksomfattande sysselsättningsprojekt. Enligtansökan är syftet med projektet att belysa ochbevaka kvinnors ställning på arbetsmarknaden.Kunskaperna som presenterats i betänkandet Hälftenvore nog - om kvinnor och män på 90-taletsarbetsmarknad (SOU 1996:56) skall föras ned på enregional och lokal nivå, kompletteras med fakta fråndessa plan samt initiativ skall tas för att omsättadem i konkret handling. Det viktigaste målet ärenligt ansökan att bidra till en breddadarbetsmarknad och fler arbetstillfällen för kvinnor.Ansökan avser projektarbete och ettsammanlagt belopp om 17 108 000 kr.I beslut beviljade regeringenSveriges socialdemokratiska kvinnoförbund högst för en förstudie av sysselsättningsprojektet.Enligt beslutet skall förstudien innehålla en tydligplanering av projektets uppläggning och verksamhet.Vidare sägs i beslutet att kostnaderna skallbelasta det för /96 under tiondehuvudtiteln uppförda reservationsanslaget A 2.Arbetsmarknadspolitiska åtgärder, anslagspost 2Försöksverksamhet med sysselsättningsskapandeåtgärder.Promemoria från ArbetsmarknadsdepartementetI en promemoria upprättad inomArbetsmarknadsdepartementet uppgesatt det aktuella ärendet aktualiserades genom enansökan från till den 5december 1996. bedömdeatt det aktuella projektet var av klartarbetsmarknadspolitiskt intresse och att eneventuell statlig finansiering skulle kunna ske inomramen för medel för försöksverksamhet medsysselsättningsskapande åtgärder. Departementetansåg dock, då det rörde sig om ett stortrikstäckande sysselsättningsprojekt, det nödvändigtmed en förstudie innan slutlig ställning kunde tas.Arbetsdepartementet uppger vidare att ärendetbereddes gemensamt med innan dettogs upp till beredning för statsrådet den 16 december 1996.Enligt departementet har prövningen av ärendetskett på sedvanligt sätt och frågan om en eventuellstatlig finansiering har helt och enbart bedömtsutifrån projektets arbetsmarknadspolitiska värde.Ärendets fortsatta gångDen kom tillArbetsmarknadsdepartementet in en förstudie dateradden av det riksomfattandesysselsättningsprojektet. I förstudien ingick enförnyad ansökan om medel uppgående till 7 993 000 kravseende ett riksomfattande projekt, nu benämntKvinnor går först.Till kom därefter den 4april 1997 in en redovisning av använda medel, vilkaenligt rekvisition uppgick till . Vidarekom in en komplettering av förstudien den29 . Den kompletterande förstudieninnehöll en förnyad ansökan avseende projektetKvinnor går först. Denna ansökan avsåg en projekttidom och ett belopp om 1 828 000 kr.Regeringens beslut den 19 juni 1997I beslut beslutade regeringen attbevilja socialdemokratiska kvinnoförbundhögst för ett sysselsättningsprojektunder . Utgifterna skulle belasta det inom utgiftsområde 14 uppfördaanslaget A 2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder,anslagspost 3 Särskilda medel.I beslutet noterade regeringen att det övergripandesyftet med det aktuella sysselsättningsprojektetenligt ansökan är att bidra till metodutvecklinginom arbetsmarknadspolitiken, finna nya arbetssättoch nya lösningar inom traditionellt kvinnligaområden samt att dokumentera projektets resultat ochföra ut dem i ordinarie verksamhet.Anslaget A 2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärderAnvisade medel för /96I proposition 1994/95:100 bilaga 11 föreslogregeringen att tillarbetsmarknadspolitiska åtgärder(reservationsanslaget A 2) för /96(omfattande 18 månader) skulle anvisa 33 956 700 000kr. Härav avsåg medel tillförsöksverksamhet med sysselsättningsskapandeåtgärder. Regeringen föreslog att bl.a. sistnämndaanslagspost skulle stå till regeringens disposition.Vidare anfördes att regeringen under budgetåret1994/95 hade disponerat förförsöksverksamhet med sysselsättningsskapandeåtgärder. Verksamheten omfattade projekt av olikakaraktär och inom olika områden. Som exempel nämnderegeringen att medel lämnats till projekt rörandekooperativ utbildning, miljöteknik, unga företagareoch ungdomar på landsbygden.Vid behandlingen av budgetpropositionen i denna delanförde arbetsmarknadsutskottet att utskottet intedelade de invändningar som motionsvägen framförts avCenterpartiet och (bet. 1994/95:AU11s. Motionerna avstyrktes därför. I motionenfrån anfördes att medlen tillförsöksverksamhet med sysselsättningsskapandeåtgärder inte hade utnyttjats fullt ut tidigare ochatt en volym motsvarande därförvar tillräcklig. anförde i sin motionatt partiet var helt emot förslaget och ansåg attmotsvarande medel borde föras till postenotraditionella medel som Arbetsmarknadsstyrelsendisponerar.Riksdagen följde arbetsmarknadsutskottet (rskr.1994/95:233).Anvisade medel för budgetåret 1997I proposition 1996/97:1 föreslog regeringen attanslaget (ramanslag) A 2 Arbetsmarknadspolitiskaåtgärder för skall uppgå till25 . Regeringen anförde bl.a. attförsöksverksamhet med sysselsättningsskapandeåtgärder samt kostnader för särskilda medel skullebelasta anslaget.Vid behandlingen av regeringens förslag tillanslagsfördelning erinrade arbetsmarknadsutskottetom att vid behandlingen av statsbudgetensramar beslutat att ramen för utgiftsområde 14Arbetsmarknad och arbetsliv borde höjas med 231miljoner kronor. Utskottet anförde vidare att helahöjningen, med undantag för ,borde tillföras det nu behandlade anslaget A 2Arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Anslaget A 2 Arbetsmarknadspolitiskaåtgärder fastställdes därmed till 25 (bet. 1996/97:AU1, rskr. 1996/97:102-104).I Statsliggaren för framgår att detunder anslaget A 2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärderbl.a. finns en anslagspost 2 Försöksverksamhet medsysselsättningsskapande åtgärder. Denna anslagspostuppgår till . Vidare anges att medlenunder denna anslagpost disponeras avRegeringskansliet. Av Statsliggaren framgår vidareatt det under anslaget finns en anslagspost 3Särskilda medel som uppgår till . Ävendenna anslagspost disponeras av Regeringskansliet.Användningen av anslagsposten 3 Särskilda medelunder budgetåret 1997Utskottet har från Arbetsmarknadsdepartementetinhämtat att regeringen under harfattat 24 beslut som avser beviljande av medel frånanslagsposten 3 Särskilda medel under anslaget A 2Arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Summa beviljatbelopp från anslagsposten uppgår till 69 503 000 kr.Utskottets bedömningGranskningen föranleder inget uttalande frånutskottets sida.3.3 Regeringens beredning av frågan ombevarande av SkeppsholmsbronÄrendetI en anmälan, bilaga A 3.6, har begärts attkonstitutionsutskottet skall granskakulturministerns och beredningav ärendet om rivning av Skeppsholmsbron.BakgrundFrågan om en byggnad skall förklaras för statligtbyggnadsminne prövas, enligt 2 § förordningen(1988:1229) om statliga byggnadsminnen m.m., avregeringen efter framställning frånRiksantikvarieämbetet och en byggnad förklaras för statligt byggnadsminneanger regeringen, enligt 3 §, genomskyddsföreskrifter på vilket sätt byggnaden skallvårdas och underhållas samt i vilka avseenden deninte får ändras.Regeringen förordnade delar avbyggnadsbeståndet på och Kastellholmeni som statligt byggnadsminne. Regeringenfastställde vidare den 4 november 1993skyddsföreskrifter och avgränsningar för detstatliga byggnadsminnet ochKastellholmen. Skyddet omfattade ett större antalbyggnader och markområden mellan befintligbebyggelse. Bland de byggnadsverk som omfattades avskyddet ingick . angavs att bron inte fickrivas, flyttas eller till sitt yttre byggas om ellerpå annat sätt förändras.Statens fastighetsverks skrivelse den 28 februari1996Statens fastighetsverk hemställde den 28 februari1996 hos att få byggnadsminnetavseende upphävt samt att få rivaSkeppsholmsbron för att kunna bygga en ny bro medmodern konstruktion men med bibehållande av dengamla brons utseende. hävdadepå grundval av ett utlåtande av Korrosionsinstitutetoch tidigare undersökningar att en restaurering avSkeppsholmsbron medförde alltför stora och osäkrakostnader samt att det var att jämställa mednybyggnad.Korrosionsinstitutet hade påuppdrag av tagit fram ettutlåtande med avseende på korrosion och åtgärder somvar nödvändiga ur korrosionssynpunkt om bronsnuvarande konstruktionselement skulle bevaras i storomfattning. Det konstaterades att Skeppsholmsbronskorrosionsskador var mycket långt framskridna ochdet bedömdes som nödvändigt att bron monterades neri sin helhet, alla färgskikt avlägsnades och skadadedelar byttes ut. Även en isärtagning av ett stortantal eller så gott som samtliga nitförband måsteske och skadade delar av förbanden bytas ut.Korrosionsinstitutet bedömde att dessa åtgärder varnödvändiga för den befintliga brokonstruktionensfortlevande även om den efter en eventuell ombyggnadav bron inte skulle komma att ingå som bärandeelement.Riksantikvarieämbetet och 1996-03-21Den beslutade ochStatens historiska museer (RAÄ), med reservation förregeringens kommande ställningstagande i frågan omändring av det statliga byggnadsminnet Skepps- ochKastellholmen, att med anledning avKorrosionsinstitutets utlåtande från november 1995godkänna rivning av nuvarande föratt ersättas med en ny brokonstruktion.RAÄ:s skrivelse till regeringenI skrivelse som kom in tillKulturdepartementet föreslog RAÄregeringen att jämka skyddsföreskrifterna förSkeppsholmen och . Enligt förslagetskulle skyddsområdesgränsen efter jämkningen ligga ilinje med kajdragningen på skulle därefter inte höra till debyggnader som inte fick rivas, flyttas eller tillsitt yttre byggas om eller på annat sätt förändras.Till skrivelsen bifogade RAÄ bl.a. sin promemoriafrån angående Skeppsholmsbronsrestaurering.Av promemorian framgår följande.Skeppsholmsbron är sedan 4.11.1993 del av detstatliga byggnadsminnet kallade till ettförsta sammanträde angående erforderlig om- ochnybyggnad av gamla . Undersökningarav dess tekniska status hade visat att överbyggnadenvar i mycket dålig kondition med omfattandekorrosionsskador såväl på huvudbalkarna som påtvärförbanden. Underbyggnaden var i relativt gottskick dock med förskjutningar och öppna fogar istenskiftena samt med skador i pålverk och kistor.Utredningen framlade ett programför det fortsatta arbetet med att projektera en nypermanent bro till . I ett yttrande1994-11-28 anförde RAÄ som övergripande målsättningatt bron skulle restaureras. Brons teknikhistoriskabetydelse liksom stadsbildsmässiga aspekter,vilket legat till grund förbyggnadsminnesförklaringen, motiverade ettbevarande. RAÄ:s tekniska bedömning baserade sig pådåvarande underlagsmaterial. Svårt angripna delarskulle bytas mot nya stålkonstruktioner, i övrigtskulle demonterade fackverk och balkar rengöras,blästras och återmonteras.Under år 1995 diskuterades inom arbetsgruppenutformning och dimensionering av balkar, fackverk,räcken och fundament. Det förelåg hela tidenbestämda åsikter att brons kondition försvårade ochi vissa fall omöjliggjorde en restaurering.Slutligen bordlades frågan och beställde en utredning frånKorrosionsinstitutet med avseende på korrosion ochnödvändiga åtgärder om de nuvarandekonstruktionselementen skulle kunna bevaras inämnvärd omfattning. Besiktning av balkar ochfackverk utfördes. kunde efterutförda undersökningar konstatera attkorrosionsskadorna är mycket långt framskridna pgaeftersatt underhåll . Korrosivaangrepp i spalter vid nitförbanden bedömdes vara avstörre omfattning än som framgått av utredningenfrån . slutsatser blev atten restaurering krävde en fullständig demonteringmed rengöring, byte av skadade delar, avlägsnande avalla färgskikt, samt isärtagande av nitförbanden. Påbasis av utlåtandet bestämde sig för att hävda att en restaurering avbron medförde alltför stora och osäkra kostnader.Efter samråd mellan och arbetsgruppen att pröva möjligheten att byggaen ny bro i annat läge till östra sidasamt bibehålla den gamla bron som gång- ochcykelbro. Efter en genomgripande diskussion medStadsbyggnadskontoret avskrevs idén om ennyetablering i läge öst.Riksantikvarieämbetet har , efterKorrosionsinstitutets utlåtande, samt efteröverläggningar med , beslutatatt föreslå regeringen jämkning av statligabyggnadsminnet Skepps- och Kastellholmen.Regeringens beslut 1997-02-20Regeringen fastställde i beslut den 20 februari1997, med ändring av tidigare beslut,skyddsföreskrifter och avgränsningar för detstatliga byggnadsminnet ochKastellholmen. Beslutet innebar bl.a. attSkeppsholmsbron inte längre hörde till de byggnadersom inte fick rivas, flyttas, eller till sitt yttrebyggas om eller på annat sätt förändras och ingickinte heller i det område som avgränsats för detstatliga byggnadsminnet ochKastellholmen.Kulturdepartementets promemoriaStatsrådsberedningen har till konstitutionsutskottetöversänt en inom den 16 januari1998 upprättad promemoria, bilaga A 3.7. Ipromemorian redogörs för ärendet och dess beredning.Av denna framgår bl.a. att ien skrivelse som kom in till departementet den 9juli 1996 föreslagit att skyddsföreskrifterna förSkeppsholmen och skulle jämkas så attSkeppsholmsbron inte längre skulle omfattas avskyddsföreskrifter. Vidare att till skrivelsen varbifogade Statens fastighetsverks skrivelse den 28februari 1996 till ,skrivelse den 21 mars 1996till ochRiksantikvarieämbetets PM den 13 maj 1996.Av promemoria framgår också,med anledning av den 13maj 1996, att enligt inhämtade uppgifter frånRiksantikvarieämbetet har ämbetet och1995 tillsammans med bl.a. ,, i deltagit iarbetsgruppen.Enligt framgår av innehållet iRiksantikvarieämbetets skrivelse tillKulturdepartementet och till skrivelsen fogadehandlingar att utlåtandebedömts och granskats av såväl Riksantikvarieämbetetsom . Mot bakgrund härav ochmed hänsyn till de utförliga redogörelser förinnehållet i utlåtandet som lämnats i de ingivnahandlingarna har beslutsunderlaget bedömts varatillräckligt. Det har därför, vid beredningen avregeringsärendet, inte bedömts som nödvändigt attinhämta utlåtandet som sådant.Utskottets bedömningKulturdepartementet har vid beredningen av detaktuella ärendet haft tillgång tillRiksantikvarieämbetets skrivelse ,Statens fastighetsverks skrivelse den 28 februari1996, skrivelse den 21 mars1996 och den 13 maj 1996.I dessa skrivelser redogörs förKorrosionsinstitutets utlåtande avseendeSkeppsholmsbron. Enligt utskottet hade regeringenett tillräckligt underlag när den fattade beslut ifrågan . Granskningen föranlederi övrigt inget uttalande från utskottets sida.3.4 Näringsminister av frågan om tillstånd föranläggande av likströmskabel mellan Sverigeoch PolenÄrendetI en granskningsanmälan, bilaga A 3.8, har tillkonstitutionsutskottets granskning anmältsnäringsminister agerande vidbeviljande av tillstånd för att anlägga enlikströmskabel mellan och . I anmälananförs att regeringen beslutade attbevilja tillstånd för anläggande av enlikströmskabel mellan och . Enligtanmälaren har regeringen i beredningen av beslutetinte prövat projektet utifrån 4 kap.naturresurslagen. I stället har regeringen låtitellagen vara utgångspunkt. Detta har enligtanmälaren kritiserats av både och (geologiska undersökning). Anmälaren begäratt , mot bakgrund av demiljökonsekvenser som projektet innebär och denosäkerhet som råder över regeringens beredning ochbeslut, granskar näringsministerns agerande isamband med detta ärende. Granskningen bör inriktaspå dels det regeringsbeslut i vilketnäringsministern deltog, dels ministerns handlandepå grund av särskilda författningar. Anmälarenanför vidare att näringsministerns förhållande tillunderordnade myndigheter bör granskas.Därutöver har till konstitutionsutskottetsgranskning kommit in en anmälan om granskning avnäringsminister angåendehandläggningen av ärendet om likströmskabeln mellanSverige och , bilaga A 3.9. I anmälan anges attstatssekreteraren , ansvarig förenergifrågor inom , enligtuppgift har deltagit i handläggningen av ärendettrots att han varit styrelseordförande iVattenfall. Anmälaren påpekar att varsökande företag och därmed i hög grad engagerat iprojektet. Enligt anmälaren börkonstitutionsutskottet i samband med granskningen avfrågan om kabeln särskilt studera jävssituationenoch uttala sig om jävsfrågor för högre och politiskttillsatta tjänstemän i departementen.Till grund för utskottets granskning har bl.a.legat två promemorior upprättade inom Närings- ochhandelsdepartementet, bilaga A 3.10-A 3.11.Utskottet har vidare hållit utfrågning medstatssekreteraren och f.d.departementsrådet samt mednäringsminister , bilaga B 2 och B7.Regeringens beslut den 17 juli 1997Genom beslut beviljade regeringenAffärsverket ()tillstånd att dra fram och t.o.m. år2037 begagna den överföringsförbindelse som ansökanavser, med den sträckning som framgår av tillansökan hörande karta och förteckning över berördafastigheter. Tillståndet beviljades med stöd avlagen (1902:71 s. 1) innefattande vissa bestämmelserom elektriska anläggningar (ellagen), med förbehållför allmänna intressen och enskild rätt.I beslutet uppdrar regeringen åt nätmyndigheten vidNärings- och teknik-utvecklingsverket() att föreskriva om villkor i vissaavseenden. Vidare anger regeringen att om i dessavillkor föreskrivna undersökningar påvisar vissanegativa miljöeffekter, är skyldigtatt följa de beslut rörande driften avöverföringsförbindelsen som regeringen kan komma attmeddela i syfte att så långt som möjligt minskaöverföringsförbindelsens påverkan i dessa avseenden.I skälen för sitt beslut tar regeringen ställningtill anläggningens lämplighet från allmän synpunkt,anläggningens effekter på möjligheterna attlångsiktigt upprätthålla elförsörjningen, sökandenslämplighet samt tillämpning av 2 och 3 kap. lagen(1987:12) om hushållning med naturresurser m.m.(NRL).När det gäller anläggningens lämplighet från allmänsynpunkt konstaterar regeringen inledningsvis attanläggningen syftar till att möjliggöraelkraftsutbyte mellan och . Vidareanför regeringen att med hänsyn till möjligheten attansluta överföringsförbindelsen direkt tillstamnätet i och till de åtaganden somsökanden gjort rörande åtgärder mot korrosion, talarövervägande skäl för en förläggning av anläggningenenligt sökandens förslag (anslutning iKarlshamnsverket). Regeringen bedömer att ävensökandens förslag till placering avelektrodstationen bör godtas. Sammanfattningsvisfinner regeringen att den anläggning som ansökanavser är lämplig från allmän synpunkt.I fråga om anläggningens effekter på möjligheternaatt långsiktigt upprätthålla elförsörjningen anserregeringen att anläggningen sammantaget ökardriftsäkerheten i det svenska elsystemet genom attden förstärker strukturen på eltillförseln i södraSverige. Anläggningen medför inte attöverföringskapaciteten på stamnätet blirotillräcklig. Sammanfattningsvis anser regeringenatt den föreslagna överföringsförbindelsen inteallvarligt försämrar möjligheterna att långsiktigtupprätthålla elförsörjningen i landet.Regeringen anser att från allmänsynpunkt är lämpligt att utöva näringsverksamhet.Vidare konstaterar regeringen att vid prövning avfrågor om meddelande av nätkoncession skall, enligt2 § 2 mom. ellagen, NRL tillämpas.