bet · GL01LU16 · 1998-03-10 00:00:00 — Enligt den andra punkten krävs i huvudsak att om enuppfinning grundar sig på biologiskt material av mänskligt ursprung skall ipatentansökan offentliggöras namn och adress för den person från vilketmaterialet härstammar eller dennes juridiska ombud samt innehålla bevis för attmaterialet har använts och patentet ansökts med frivilligt samtycke från denperson från vilket materialet härstammar eller dennes juridiska ombud.De skäl kommissionen har åberopat för att inte beakta Europaparlamentetsförslag till en ny artikel 8a är att den första punkten i förslaget går utöverde internationella åtaganden som Europeiska gemenskapen och dess medlemsstaterhar gjort inom ramen för godkännandet och ratifikationen av konventionen ombiologisk mångfald . Den andra punkten uppfyller enligtkommissionen bland annat inte kraven i fråga om skydd av personuppgifter.Ministerrådet antog i en gemensam ståndpunkt det nyadirektivförslaget. Ärendet skall nu åter behandlas av Europaparlamentet.Rättslig grundKommissionens motiv för direktivet är att garantera fri rörlighet avpatenterade biotekniska produkter genom att harmonisera medlemsstaternaslagstiftning så att de rättsliga förutsättningarna för patentskydd på dessaprodukter liksom skyddets omfattning klargörs.Förslagets innehållDirektivförslaget innehåller bestämmelser för harmonisering av medlemsstaternasnationella patentlagstiftning avseende biotekniska uppfinningar. Utgångspunktenär därvid att alla medlemsstaterna i och för sig skall skydda sådanauppfinningar i sin nationella patentlagstiftning (jfr artikel 1.1).Förutom en rad smärre ändringar är det i huvudsak tre förändringar som hargjorts i förhållande till det tidigare förslaget: Man har med avseende på delarav den mänskliga kroppen klarare markerat skillnaden mellan en uppfinning, somalltså är patenterbar, och en upptäckt, som inte är det. Detta har skett genomatt det i artikel 5.1 föreskrivs att den mänskliga kroppen i sina olikabildnings- och utvecklingsstadier, liksom enbart upptäckten av en av dessdelar, inbegripet en gensekvens eller delsekvens av en gen, inte kan varapatenterbara uppfinningar. I det tidigare förslaget angavs i motsvarandeartikel att den mänskliga kroppen och dess delar inte skall anses varapatenterbara uppfinningar. Vidare anges i artikel 5.2 att en uppfinning somgrundar sig på en avskild del av den mänskliga kroppen kan vara patenterbar(givetvis krävs därutöver att alla ?vanliga? kriterier för patenterbarhet äruppfyllda, såsom kraven på uppfinningshöjd och nyhet).En annan ändring i det nya direktivförslaget är att den etiska regeln, dvs.bestämmelsen om att uppfinningar, vilkas kommersiella utnyttjande skulle stå istrid med allmän ordning eller goda seder är uteslutna från patenterbarhet, harutvidgats (artikel 6). Genom exemplifieringarna i artikel 6 anges attförfaringssätt för reproduktiv kloning av människa inte skall varapatenterbart. Detsamma gäller förfaringssätt för modifiering av människanskönscellers genetiska identitet. Vidare anges som icke patenterbart, delsmetoder som omfattar användningen av mänskliga embryon samt sådanaförfaringssätt för modifiering av den genetiska identiteten hos djur somsannolikt kan förorsaka djuren lidande, utan att detta medför några påtagligamedicinska fördelar för människor eller djur, dels djur som frambringas genomsådana förfaringssätt.En tredje nyhet gäller den redan tidigare i direktivet intagna bestämmelsenom att jordbruksundantag (farmer´s privilege) skall gälla även vid patent somavser avelsboskap. Någon närmare reglering av detta undantag ges dock inte idirektivet utan denna lämnas till medlemsstaternas lagar och praxis. I det nyaförslaget har omfattningen av undantaget vidgats genom att det direkt anges attdet omfattar försäljning för bedrivande av jordbruksverksamhet, dock inteförsäljning inom ramen för eller i syfte att bedriva kommersiellavelsverksamhet.Artiklarna 1-7 innehåller bestämmelser om biotekniska uppfinningarspatentbarhet. Det konstateras inledningsvis att direktivet skall passa in iexisterande patentlagstiftning och inte är avsett att introducera någonsärskild patentlagstiftning för levande material. Däremot åläggsmedlemsstaterna att anpassa sin befintliga patentlagstiftning till denspeciella regleringen i direktivet. Det slås också fast att direktivet inteskall påverka lagstiftning - vare sig nationell eller gemenskapsrättslig - omövervakningen av forskningen på detta område eller utnyttjandet av resultatetav sådan forskning.Utöver vad som ovan sagts om patenterbarheten kan nämnas att avsikten är attväxtsorter och djurraser som sådana inte skall vara patenterbara liksom inteheller väsentligen biologiska förfaringssätt för produktion av växter ellerdjur. Däremot skall mikrobiologiska förfaranden vara patenterbara.Artiklarna 8-11 innehåller bestämmelser om patentskyddets omfattning. Härframgår bl.a. att tanken är att det skydd som patentet ger ett biologisktmaterial också skall omfatta allt biologiskt material som är framställt ur detskyddade materialet - genom mångfaldigande eller förökning - och som har sammaegenskaper. Särskilda regler om jordbruksundantag (farmer´s privilege) finns.Direktivet innehåller också regler om korsande tvångslicenser (art. 12) fördet fall en växtförädlare inte kan få eller utnyttja växtförädlarrätt utan attgöra intrång i ett patent, och omvänt.I direktivet finns också bl.a. bestämmelser om deponering av biologisktmaterial (artikel 13-14).Enligt förslaget skall medlemsstaterna ha genomförtde författningsändringar som direktivet ger anledning till.Svensk rättRegler om uppfinningars patentbarhet finns i patentlagen (1967:837). Lagenhärrör i betydande delar från den stora samnordiska lagreformen 1967. Sedandess har dock genomförts många lagändringar som till stor del berott av deninternationella utvecklingen. Bl.a. medförde tillträde tillden europeiska patentkonventionen (EPC) en hel del ändringar. De lagändringarsom då genomfördes avsåg dels den lagstiftning som behövdes för att Sverigeskulle kunna tillträda konventionen, dels viss anpassning av vår nationellapatentlagstiftning till vad som skulle komma att gälla i övriga europeiskaindustriländer.Det patenterbara området regleras i 1 § patentlagen. Utgångspunkten ipatentlagstiftningen är att skillnad inte skall göras mellan olika teknologier.Patent har sålunda meddelats för åtskilliga biotekniska uppfinningar. En etiskgränsdragning för vad som skall anses patenterbart finns i bestämmelsen omgenerellt förbud mot patent på uppfinningar vars utnyttjande skulle strida motgoda seder eller allmän ordning. Vidare finns i lagen ett förbud mot patent påväxtsorter (för vilka det finns en särskild civilrättslig skyddsform,växtförädlarrätt) och djurraser. Förbud gäller också för patent på ettväsentligen biologiskt förfarande för framställning av växter eller djur.Patent får dock meddelas på mikrobiologiskt förfarande och produkter av sådantförfarande.Förslagets effekter på svensk rätt m.m.Direktivförslaget synes stå i god samklang med gällande svensk patenträtt ochtorde inte medföra behov av några betydande svenska författningsändringar.Vissa ändringar torde dock komma att krävas. De etiska gränserna förpatenterbarheten måste preciseras. Svensk lagstiftning saknar t.ex. uttryckligreglering av patentskyddets omfattning i de fall där det patenterade biologiskamaterialet förs vidare till senare generationer. Med undantag för 2 kap. 5 §växtförädlarrättslagen (1997:306) finns inte i svensk lagstiftning några reglerom jordbruksundantag, farmer´s privilege. Viss anpassning kan också komma attbehövas vad avser reglerna om deponering av biologiskt material som nuåterfinns i patentlagen (8a och 22 §§) samt i patentkungörelsen (1967:836,17a-17c och 25a-25d §§). Ett genomförande av direktivet kan inte förväntasmedföra några kostnader för det allmänna.UpphovsrättDirektivförslag om droit de suite (följerätt)Kommissionen lade fram förslag till ett direktiv omupphovsmannens rätt till ersättning vid vidareförsäljning av originalkonstverk(kommissionens dokument KOM(96) 97). Förslaget skall behandlas i enrådsarbetsgrupp. Inför det arbetet har berett berördamyndigheter och organisationer tillfälle att lämna synpunkter på kommissionensförslag.Det faktum att många bildkonstnärer lever under knappa ekonomiskaförhållanden som det finns de som säljer exemplar av deras konstverkvidare till höga priser utan att de själva får något utbyte av den vinst somgörs på deras arbete har varit grunden för tanken att stärka derasställning genom att ge dem en rätt till en andel av det ekonomiska utbytet somhandeln med deras verk ger upphov till, en följerätt, droit de suite. Många -men inte alla - länder inom EU har bestämmelser om följerätt.Ersättningssystemen skiljer sig också åt i flera avseenden. Dessa förhållandenhar ansetts inverka negativt på den gemensamma marknadens funktion.Enligt förslaget skall medlemsstaterna införa följerätt, som definieras somen icke överlåtbar rätt till ersättning med en procentandel avförsäljningspriset vid all vidareförsäljning av verket med undantag förförsäljningar som genomförs av privatpersoner. Endast originalkonstverkomfattas av följerätten. avses innefatta exemplarsom anses som originalkonstverk enligt sedvänja inom konstbranschen.Ersättning skall utgå vid försäljningar där priset är ecu 1.000 eller högre.Medlemsstaterna skall dock ha rätt att bestämma att ersättning skall utgå vidförsäljningar där priset är lägre än ecu 1.000. Ersättningen skall av försäljningspris som uppgår till högst ecu 50.000, tre procentav pris som uppgår till mellan ecu 50.000 och på prissom överstiger ecu 250.000. Ersättningen skall betalas av säljaren. Denne skallvara redovisningsskyldig för gjorda försäljningar.Ersättningen skall tillfalla upphovsmannen och efter dennes död hans rätts-innehavare. Medlemsstaterna får bestämma att rätten skall förvaltas kollektivt.Direktivet skall enligt vad som föreslås vara genomfört den 1 januari 1999.En arbetsgrupp började en genomgång av direktivförslaget under sommaren 1996.Projektet har inte fullföljts.De svenska reglernaBestämmelser om ersättning vid vidareförsäljning av exemplar av konstverk finnsi 2a kap. lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk.Bestämmelserna trädde i kraft den 1 januari 1996.Om ett exemplar av ett konstverk som har överlåtits säljs vidare inomupphovsrättens giltighetstid av en näringsidkare i hans yrkesmässigaverksamhet, har upphovsmannen rätt till ersättning av säljaren. Upphovsmannenhar rätt till ersättning även i annat fall, om försäljningen förmedlas av ennäringsidkare i dennes yrkesmässiga verksamhet. I ett sådant fall skallersättningen betalas av näringsidkaren. Ersättningen skall vara avförsäljningspriset exklusive mervärdesskatt.Upphovsmannen har dock inte rätt till ersättning, om försäljningsprisetexklusive mervärdesskatt inte överstiger en tjugondel av basbeloppet enligtlagen om allmän försäkring, om exemplaret är ett alster av byggnadskonst ellerom exemplaret av konstverket är ett alster av brukskonst som har framställts iflera identiskt lika exemplar.Rätten till ersättning är personlig och kan inte överlåtas. Efterupphovsmannens död är, utan hinder av 10 kap. 3 § första stycketäktenskapsbalken, föreskrifterna om bodelning, arv och testamente tillämpligapå rätten.Endast en organisation som företräder ett flertal svenska upphovsmän påområdet har rätt att kräva in ersättningen. Organisationen skall kräva inersättningen och betala beloppet till den ersättningsberättigade, efter avdragför skälig ersättning till organisationen för dess omkostnader. Omorganisationen inte kräver den ersättningsskyldige på ersättningen inom tre årefter utgången av det kalenderår då försäljningen ägde rum, är fordringenpreskriberad.Den som är ersättningsskyldig skall på begäran av organisationen redovisa deersättningsgrundande försäljningar som gjordes under de tre närmast föregåendekalenderåren.Direktivförslagets effekter på de svenska reglernaFörslaget liknar mycket de svenska reglerna. Det finns dock vissa skillnader.Till skillnad från de svenska reglerna omfattar kommissionens förslag endastoriginalkonstverk. Enligt de svenska reglerna krävs det inte att det skall rörasig om originalexemplar för att ersättning skall utgå. En annan skillnad är attersättningsrätten enligt de svenska reglerna slår till vid försäljningar somöverstiger medan kommissionens förslag som utgångspunktomfattar försäljningar där priset är ecu 1 000 eller högre, dock attmedlemsstaterna har rätt att bestämma en lägre beloppsgräns.En ytterligare skillnad är ersättningens storlek. Enligt de svenska reglernaskall ersättningen alltid motsvara av försäljningspriset, medankommissionens förslag innebär en ersättning på mellan avpriset beroende på hur högt detta är. Om kommissionens förslag till direktivantas, måste de svenska reglerna ändras i enlighet med det sagda.Direktivförslag om upphovsrätten i informationssamhälletÅr 1995 lade kommissionen fram en grönbok om upphovsrätten iinformationssamhället och följdes denna upp med ettdirektivförslag.I motiveringen till förslaget konstateras att utvecklingen avinformationssamhället förutsätter att en mängd nya varor och tjänster skapasoch att dessa i full utsträckning kan dra nytta av de ?elektroniskamotorvägarna?. Skapandet av nya tjänster och varor bygger på betydandeinvesteringar. Utan investeringar blir innehållet i tjänsterna begränsat.Vidare påpekas att ansträngningar för att främja investeringar endast ärgenomförbara om det finns ett tillräckligt skydd i den digitala miljön förupphovsrätt och närstående rättigheter. Det framhålls att stora skillnader iskyddsnivån kommer att innebära hinder för uppbyggandet avinformationssamhället.Förslaget är avsett att dels förbättra den inre marknadens funktion, delssäkerställa ett samordnat genomförande av WIPO-fördrag. Det ärsärskilt inriktat på - men inte begränsat till - användningen av den digitalatekniken. Reglerna är alltså generellt utformade.Konsumtion av spridningsrättenEn övergripande fråga rör konsumtion av spridningsrätten och därmedmöjligheterna till s.k. parallellimport. Förslaget är så utformat att detutesluter tillämpning av principen om global konsumtion inom upphovsrätten.Utskottet har haft att ta principiell ställning ifrågan om val av konsumtionsregel och därvid framhållit att principen om globalkonsumtion ligger i linje med strävanden att åstadkomma en friarevärldshandel och att den också är i konsumenternas intresse. En övergång tillregional konsumtion bör, enligt vad utskottet framhållit, därför ske endast omSveriges åtaganden med nödvändighet innebär att principen om global konsumtionmåste överges (bet.1992/93:LU17 och 1994/95:LU4). I enlighet härmed harutskottet exempelvis avstyrkt regeringens förslag i proposition 1994/95:58Uthyrning och utlåning av upphovsrättsligt skyddade verk m.m. om regionalkonsumtion av upphovsmännens spridningsrätt samt i samma syfte förordat etttillkännagivande om att regeringen i den fria handelns intresse såväl inom EUsom på det internationella planet i övrigt aktivt skall verka för principen omglobal konsumtion som huvudregel. följde utskottet (bet.1994/95:LU4).Det bör i sammanhanget uppmärksammas att kommissionen på holländskt initiativkallade till ett möte för att diskutera konsumtionen av deimmaterialrättsliga ensamrätterna. Det var inte tolkningen av vissa direktivsom behandlades, utan den övergripande frågan om vilken princip som lämpligenbör tillämpas. I praktiken är det bara två olika principer som frågan gäller,nämligen internationell (global) respektive regional (EES-vid) konsumtion.Resultatet av mötet blev att kommissionen fick uppdraget att göra en studie ifrågan och i det uppdraget ingår att via frågeformulär samla in ochsammanställa de synpunkter som finns bland berörda organisationer och andraintressenter. Kommissionen har inlett arbetet.Det kan vidare nämnas att det i ett pågående mål vid en domstol i parallellimport av glasögonbågar har begärts förhandsinformation frånEG-domstolen när det gäller tolkningen av konsumtionsregeln ivarumärkesdirektivet. Frågan gäller huruvida det strider mot direktivet atttillämpa principen om internationell konsumtion. Domstolen har hållit enmuntlig förhandling och generaladvokatens yttrande har avgetts den 29 januari1998. Besked från domstolen kan förväntas . Den danska Sø-och handelsretten har också begärt ett förhandsbesked av gällandetolkningen av varumärkesdirektivets konsumtionsregel. Det målet kom in till och gäller parallellimport av bl.a. underkläderav märket . Om domstolen i sina förhandsbesked skulle stanna förståndpunkten att direktivet utesluter internationell (global) konsumtion,uppkommer frågan om av det skälet skall nödgas ändra varumärkeslagenskonsumtionsregel till att gälla regional konsumtion. I ytterligare en domstol iÖsterrike har man begärt förhandsbesked av i samma fråga. Detmålet gäller parallellimport av jeans.Valet av konsumtionsregler och den territoriella avgränsningenDet är viktigt att uppmärksamma att valet av konsumtionsregler måste ses isamband med den andra övergripande frågan, nämligen den territoriellaavgränsningen. En tanke i grönboken är att lagstiftningen i rättighetshavarenshemland eventuellt skall vara styrande. Om den tanken fullföljs somländerna tillåts ha olika konsumtionsregler innebär det konkurrensfördelar föroperatörer i länder utan konsumtionsregler eller med endast nationellkonsumtion. De kan med stöd av lagstiftningen ta ut ersättning för rätten tillvidarespridning av sina tjänster, något som operatörer från länder med regionaleller global konsumtion endast kan åstadkomma genom frivilliga överenskommelsermed abonnenterna. som utnyttjar tjänster från andra länder blirtillvaron mera komplicerad. När de vill utnyttja tillgången till endast entjänst måste de fortsättningsvis undersöka vad som gäller i operatörens hemlandrörande förfoganderätten i stället för att förlita sig på lagstiftningen i sitteget hemland.I direktivförslaget finns regler om ensamrättens omfattning när det gällerexemplarframställning, överföring till allmänheten och tillhandahållande avverk. Vidare anges vilka inskränkningar som skall respektive får göras i dessaensamrätter. En fråga som därvid bör uppmärksammas särskilt är om undantagetför handläggning av ärenden hos myndigheter är tillräckligt omfattande för attinte komma i konflikt med den svenska offentlighetsprincipen. Andra viktigafrågor rör utformningen av undantag för t.ex. biblioteks- ochundervisningsverksamhet.Kommissionens rapport 1995Det kan vidare påpekas att kommissionen i en rapport (KOM 95/492)om händelserna och utvecklingen på informationsmarknaden understrukitvikten av ett globalt informationssamhälle med tydliga och stabila regler bl.a.på immaterialrättsområdet. Mot den bakgrunden kan det ifrågasättas om integlobal konsumtion av spridningsrätten måste eftersträvas. Andrakonsumtionsformer eller avsaknaden av konsumtion synes hindra utvecklingen ochleda till en uppsplittring av marknaderna. För dem som tillhandahållerinformationstjänster behöver global konsumtion inte innebära några merpåtagliga nackdelar eftersom de vid prissättningen på tjänsterna kan ta hänsyntill att tjänsten får spridas vidare.I anslutning till direktivförslaget kan det nämnas att frågan omprivatkopiering av fonograminspelningar övervägts inomkommissionen. Syftet med arbetet har varit att åstadkomma regler om ersättningtill upphovsmän och andra rättighetshavare vid privat kopiering av fonogram.Vad som främst varit i åtanke är ett system där avgifter skulle tas upp påtomma kassettband och tillfalla rättighetshavarna. Enligt uppgift har arbetetännu inte kunnat slutföras på grund av motsättningar mellan medlemsländerna.Efter ett omfattande samrådsförfarande har kommissionen följt upp grönbokengenom att lägga fram ett förslag till direktiv omharmoniseringen av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter iinformationssamhället (KOM (97) 628). Behovet av ytterligareharmoniseringsåtgärder av upphovsrätten på den inre marknaden samt enanpassning av dessa rättigheter till de nya utmaningar som digitalisering ochmultimediaprodukter innebär, har starkt betonats av berörda parter under denberedningsprocess som föregått direktivförslaget. Enligt direktivförslagetkrävs vissa omedelbara lagstiftningsåtgärder på gemenskapsnivå på grund avfrågornas betydelse för den inre marknaden. Det gäller skyddet förmångfaldiganderätten, rätten till överföring till allmänheten, tekniskaåtgärder och information som gäller förvaltningen av rättigheterna samtspridningsrätten av fysiska exemplar, inbegripet principen om konsumtion avrättigheterna. I direktivförslaget har inarbetats de lagändringar som krävs förtillträde till de båda från 1996.Förslaget, som kommer att bli föremål för samrådsförfarande medEuropaparlamentet, skall behandlas av under mars 1998.Regeringens bedömning i skrivelsen 1996/97:83I skrivelsen 1996/97:83 om och den inre marknaden gjorde regeringenbedömningen att även fortsättningsvis skall verka för ökadharmonisering inom det immaterialrättsliga området. Konkurrensen skallstimuleras genom arbete för principen om global konsumtion. Sammanfattning........................................1Motionerna............................................1Utskottet.............................................3Allmän bakgrund.....................................3Patent..............................................5Inledning.........................................5Främjande av patent...............................7Patentintrångsförsäkring..........................9Prioritet........................................10Biotekniska uppfinningar.........................12Patentintrång....................................15Bruksmönster.......................................16Växtförädlarrätt...................................17Jordbruksundantag................................17Upphovsrätt........................................18Inledning........................................18Upphovsrätt för vissa översättningar.............20Ersättningar för offentliga framföranden.........22Kopiering av fotografiska verk...................23Skydd för folkmusik..............................24Skydd för s.k. programformat.....................25Upphovsrätt och IT...............................26Skyddet för immateriella rättigheter...............28Utvärdering av reglerna om droit de suite..........29Hemställan.........................................31Reservationer........................................321. Kostnaderna för patentansökning (m, c mp).......322. Prioritetsrätten (m)............................333. Patent på biotekniska uppfinningar (c, v, mp)...334. Bruksmönster (c)................................345. Växtförädlarrätt (c, v, mp).....................346. Programformat (c, fp, mp).......................357. Skyddet för immateriella rättigheter (m, c, fp).35Bilaga; PM om aktuella EU-frågor på immaterialrättens område37