bet · GL01TU8 · 1998-02-17 00:00:00 — Genom ensådan teknik skulle hastighetsgränsen kunna sänkas till exempelvis /timvid mörker och ytterligare vid halka eller andra förhållanden som höjer riskenför olyckor.Som utskottet framhållit är bashastighet på vägar utanför tätt-bebyggt område. får dock för sådana vägar föreskriva att högstatillåtna hastighet skall vara . Sådan föreskrift, som kanbegränsas till att avse vissa trafikförhållanden, kan verket självfallet ändraså att resp. i stället skall gälla. En översyn av nugällande hastighetsbestämmelser pågår inom Vägverket.Med användning av väginformatik ökar möjligheterna att finna en ändamålsenliganpassning av hastighetsbestämmelserna till skiftande trafikförhållanden.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionerna T419 (m),T422 (m) och T431 (s).5.2 i övrigtI motion T214 (fp) framhålls att regeringen möjligt bör föreläggariksdagen ett förslag om skärpta krav på att bilförare skall lämna företrädeåt gående vid övergångsställe i enlighet med ett förslag av Vägverket.Enligt vad utskottet erfarit överväger regeringen att införa en bestämmelseav det begärda slaget. Syftet med motionsyrkandet synes sålunda tillgodosett.Det bör därför inte föranleda någon åtgärd och avstyrksföljaktligen.Motion T403 (m) har . Motio-närernaframhåller att reglerna för körning i rondell (cirkulationsplats) inte ärenhetliga i eller inom EU. I flertalet länder i fråga tillämpar man,liksom i , en regel som innebär att fordon inne i rondellen harföreträde framför fordon som är på väg in. Vissa länder, bl.a. ,tillämpar dock en motsatt regel. Motionärerna betonar att en harmonisering avreglerna brådskar med tanke inte minst på de höga hastigheter som kan förekommai vissa rondeller.Internationellt överenskomna regler för landsvägstrafiken i återfinnsi en konvention, den s.k. , som ingåtts inom ramen församarbetet i FN:s ekonomiska kommission för (ECE). Inom den ramen skerockså ett fortlöpande harmoniseringsarbete. Sådant arbete bedrivs dock inte förnärvarande inom EU. Utskottet förutsätter att regeringen övervägermöjligheterna att söka tillgodose motionärernas önskemål i samband med Sverigesdeltagande i ECE-arbetet och finner därför inte någon åtgärderforderlig med anledning av motionen. Denna avstyrks med det sagda.6 Kontroll av fordon, fordons last och av körtiderI motion T214 (fp) yrkas att hos regeringen begär förslag som innebäratt AB () ensamrätt att utföra kontroll-besiktningarupphävs.Utskottet vill med anledning av detta motionsyrkande erinra om att riksdagenvåren 1994 godkände att fristående, ackrediterade besiktningsföretag ikonkurrens fr.o.m. skulle få utföra den kontrollbesiktningav fordon som ASB har monopol på (prop. 1993/94:167, bet. 1993/94:TU35, rskr.1993/94:433).I december 1994 beslutade , med ändring av sitt beslut under vårensamma år, att ASB borde få utföra kontrollbesiktningar med ensamrätt till den 1januari 1996. Tiden fram till skulle enligt beslutetanvändas för att skapa rådrum för regeringen att försäkra sig om att enavreglering av kontrollbesiktningen inte ledde till en försämradtrafiksäkerhet, miljö, service eller ökade kostnader.I december 1995 godkände vad regeringen förordade i budget-propositionen om att ASB skulle ha fortsatt ensamrätt att utförakontrollbesiktningar (prop. 1996/97:1 utg.omr. 22, bet. 1996/97:TU1, rskr.1996/97: 115). Från trafiksäkerhetsmässiga samt miljö- och regionalpolitiskasynpunkter kan en sådan lösning - betonades det i riksdagsbeslutet - bäst ansestillgodose landets och fordonsägarnas behov av en kompetent och en välfungerande besiktningsorganisation.Utskottet är för sin del inte berett att förorda en omprövning av 1995 årsriksdagsbeslut. Motionsyrkandet avstyrks följaktligen.Två motionsyrkanden gäller flygande inspektion. Sådan sker enligt 91 §fordonskungörelsen (1972:595) för kontroll av beskaffenhet och utrustning avmotordrivet fordon eller släpfordon som anträffas på väg eller under sådanaomständigheter att det finns anledning att anta att fordonet är bristfälligt.Kontrollen utförs av polisen.I motion T214 (fp) yrkande 12 framhålls att det är viktigt för trafiksäkerhetenatt flygande inspektioner genomförs i planerad omfattning för kontroll avfordonens tekniska skick och av förarnas körtider.I motion T402 (m) framhålls att de flygande inspektionerna bör slopas.Motionärerna säger att vill att ca 100 000 flygandeinspektioner skall utföras på personbilar. Eftersom nya och begagnade bilar medjämna mellanrum genomgår kontroller hos AB , är det interimligt att belasta polisen - som har viktigare arbete att utföra - med alladessa flygande inspektioner.Riksdagen ställde sig bakom uttalanden i proposition 1992/93: 161(bet. 1992/93:TU29, rskr. 1992/93:426) om utglesning av intervallen förkontrollbesiktning och om en ökning av antalet flygande inspektioner från 60000 till 120 000 . Utglesningen gäller från ochinnebär, i fråga om personbilar och lätta lastbilar, kontrollbesiktning , och därefter . gällde intervallen ,och därefter varje år.Av framgår att antaletfordonskontroller genom flygande inspektion uppgick till 91 568, vilketinnebar att det fastställda målet - 120 000 - inte nåddes. Kör- ochvilotidskontroller på väg genomfördes emellertid till ett antal av 85 255,vilket innebär att det uppsatta målet på 80 000 överträffades.Utskottet vidhåller sin uppfattning att utglesningen av intervallen förkontrollbesiktning bör medföra en ökning av antalet flygande besiktningar.Utskottet delar vidare den i motion T214 (fp) uttalade uppfattningen attflygande inspektioner bör genomföras i planerad omfattning och förutsätter attregeringen verkar för att så skall ske. Med det sagda finner utskottet syftetmed yrkande 12 i fp-motionen tillgodosett. Yrkandet bör därför inte föranledanågon åtgärd och avstyrks följaktligen. Även motion T402 (m)avstyrks.I motion T416 (s) framhålls att bristande säkring av last utgör ett omfattandesäkerhetsproblem för landsvägs- och sjötransporter. Vid en trafikkontroll harpolisen, säger motionärerna, inte rätt att gå in i låst eller plomberat utrymmeutan att först ha erhållit åklagares beslut om husrannsakan, såvida man intevia fraktsedel eller motsvarande vet att lasten innehåller farligt gods. Föratt åklagare skall kunna besluta om husrannsakan förutsätts misstanke ombrott. Att lasten i en lastbärare möjligen kan vara bristfälligt förankrad harenligt uppgift ej ansetts som tillräcklig grund för husrannsakan. Dennabegränsning av polisens kontrollmöjlighet kan innebära, betonar motionärerna,att mindre seriösa företag använder låst eller plomberad lastbärare enbart föratt försvåra eller undgå kontroll. Det är därför av stor vikt förtrafiksäkerheten att ifrågavarande hinder för polisens kontroll av lastsäkringsnarast undanröjs.Sjöfartsverket redovisade ett regeringsuppdrag avseendelastsäkring. Arbetet hade bedrivits i en arbetsgrupp med företrädare förSjöfartsverket, , , ,, , , , , ,och (). Iarbetsgruppens rapport framhålls under rubriken att den tillsyn sompolisen, och kan utöva när det gällersäkring av last aldrig kan drivas så långt att man kan säkerställa attlastsäkringen alltid är tillfredsställande. Tillsynen kan i praktiken endastvara av stickprovskaraktär. Arbetsgruppen övergår härefter till en principiellfråga som gäller tillsynen av lastsäkring och framhåller att ,och har rätt till tillträde till fartyg,lastbärare, fordon, lokaler m.m., som behövs för att tillsynen skall kunnagenomföras. Arbetsgruppen fortsätter:I det arbete, som föregått denna rapport, har framkommit att vid tillsynen avvägfordon, som utförs av polisen, anser denna sig inte ha rätt till tillträdetill ett stängt utrymme på en lastbil. Polisen kan inte bereda sig tillträdedit med mindre än att skäl för husrannsakan föreligger. Eftersom brister ilastsäkring på en lastbil är ett brott, som straffas med böter, föreliggeraldrig skäl för husrannsakan. Enligt vad som uppgivits vid arbetsgruppensarbete är detta i praktiken inte ett större problem eftersom en chaufför, somblir stoppad under färd, mycket sällan motsätter sig att en kontroll sker.Frågan om reglering av polisens möjligheter att kontrollera lastsäkring på enlastbil och de begränsningar, som anses ligga i denna, är sannolikt enrättsstatlig fråga, som inte lämpligen utreds i detta sammanhang.Frågan om lastsäkring har tidigare behandlats av utskottet, bl.a. i det avriksdagen godkända betänkandet 1990/91:TU7 om ett motionsledes fram-ställt kravpå lastsäkringsintyg, som ett led i ansträngningarna att komma till rätta medproblemet bristande lastsäkring. Utskottet sade sig därvid dela motionärens ochremissinstansernas uppfattning att förekomsten av brist-fällig lastning ellersäkring av gods utgör ett allvarligt problem. Utskottet ställde sig dock intebakom kravet på någon åtgärd men sade sig förutsätta att man inomRegeringskansliet följde utvecklingen inom området i fråga och vidtog deåtgärder som kunde komma att visa sig erforderliga.Utskottet vidhåller sin uppfattning att god lastsäkring är mycket viktigfrån transportsäkerhetssynpunkt och finner den i motion T416 (s) aktua-liseradefrågan om vidgade möjligheter för polisen att kontrollera lastsäkringangelägen. Utskottet är emellertid medvetet om att frågan också rymmerrättssäkerhetsaspekter som måste vägas mot intresset av ökad transport-säkerhet. Regeringen bör enligt utskottets mening se till att en sådanavvägning görs och därefter redovisa resultatet för . Vad utskottet nuanfört, och som innebär att syftet med motion T416 (s) torde få ansestillgodosett, bör som sin mening ge regeringen till känna.7 Vägmärken och vägskyltarVägmärken och vägskyltar för reklam o.d. behandlas i fem motioner.I motion T409 (m) framhålls att för många små företag på landsbygden ärmöjligheten att visa potentiella kunder att man finns till en viktigförutsättning för att man över huvud taget skall kunna överleva. 46 § väglagen(1971:948) innebär, betonar motionärerna, en allvarlig begränsning av dennamöjlighet. Första och andra styckena av denna paragraf har följande lydelse:Inom ett avstånd av från ett vägområde får inte utan länsstyrelsenstillstånd skyltar eller därmed jämförliga anordningar för reklam, propagandaeller liknande ändamål finnas uppsatta utomhus.I samband med tillstånd får länsstyrelserna meddela de föreskrifter sombehövs med hänsyn till trafiksäkerheten.Motionärerna framhåller att flera länsstyrelser tillämpar bestämmelsen på ettsätt som inte visar förståelse för de små företagens villkor och över-levnadsmöjligheter. Motionärerna yrkar att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ändringar i deföreskrifter som styr tillämpningen av 46 § väglagen så att småföretagare pålandsbygden effektivt kan uppmärksamma de vägfarande på sin verksamhet.I motion T415 (s) framhålls att ett problem för många nya småföretag, sometablerar sig utanför tätorter och i glesbygd, har visat sig vara svårighetermed att få tillstånd att sätta upp en vägskylt vid allmän väg somtalar om var verksamheten bedrivs. Sammanfattningsvis kan konstateras, betonarmotionärerna, att de regler som tillämpas när det gäller att sätta upp envägskylt, som talar om att en verksamhet finns till, motverkar samhälletssträvan att underlätta för småföretag utanför tätorter.I motion T417 (fp) framhålls att vad många småföretagare, handlare, innehavareav hantverksbutiker och andra näringsidkare upplever i lands-bygdsområden äratt regelsystemet för vägskyltning är alltför fyrkantigt och byråkratiskt.Riksdagen bör enligt motionärerna hos regeringen begära en samlad översyn av debestämmelser som gäller för vägskyltningen med en sådan inriktning att högtrafiksäkerhet och en positiv regionalpolitisk ambition kan förverkligas.I motion T421 (c) framhålls att många småföretag på landsbygden är beroende avmarknadsföring för sin fortsatta existens. Det är därför angeläget för dem attfå sätta upp skyltar med vägvisning till sina företag. Motionärerna erinrar omatt är ansvarig myndighet vad gäller vägvisning, som regleras ivägmärkesförordningen (1978:1001). Vi har en situation, betonas det imotionen, där bl.a. arbetar för utveckling av landsbygden, medanVägverket är restriktivt när det gäller skyltar för att marknadsföraverksamheter. Det behövs därför en översyn och ändring av regler förvägvisning.I motion T427 (c) framhålls att alltför många turistföretag för en ojämn kampmed om att få sätta upp skyltar. hållning är ohållbar,betonar motionärerna. Det måste vara bättre för trafiksäkerheten att bliinformerad än att bromsa alltför snabbt när man upptäcker någotintressant efter vägen. En diskussion bör därför inledas med omprinciper för skyltning.Som framgår av motionerna regleras frågor som gäller vägmärken och vägskyltarför reklam o.d. i bl.a. vägmärkesförordningen och väglagen. Bestämmelser avbetydelse i sammanhanget återfinns dessutom i bl.a. natur-vårdslagen(1964:822). Som en allmän princip för trafikanvisningar genom vägmärken enligtvägmärkesförordningen - t.ex. lokaliseringsmärken för vägvisning - gäller attvägmärkena skall tjäna trafikanternas intressen. Näringsidkares intressen kantillgodoses genom de bestämmelser om skyltar för reklam, propaganda ellerliknande ändamål som återfinns i väglagen och naturvårdslagen. Till grund fördessa bestämmelser ligger främst hänsynen till trafiksäkerheten ochlandskapsbilden. Inom pågår en översyn av vägmärkesförordningen somväntas bli klar senare i vår. I samband därmed berörs även de regler i övrigtför vägskyltar som aktualiseras genom de motioner som är i fråga. Enligt vadutskottet erfarit överväger att tillåta vägskyltar för reklam o.d. iglesbygd och turistområden i större utsträckning än . Utskottet,som ser positivt på denna inriktning av översynen, anser att resultatet avdenna bör avvaktas och avstyrker därför motionsyrkandena.Motion T301 (fp) gäller utmärkning av landskapsgränser. Motionären erinrar omatt indelningen i landskap är äldre än länsindelningen och framhåller att denfortfarande har stor kulturell betydelse. För att hålla traditionen vid livvore det bra, betonar motionären, om man längs våra större vägar kunde märka utlandskapsgränserna utöver den nuvarande markeringen av länsgränser ochkommungränser.Det finns inga bestämmelser som hindrar från att vid sidan avnuvarande utmärkning av kommun- och länsgränser även utmärka t.ex. vattendrag,minnesmärken och landskapsgränser. Utskottet är dock för sin del inte berettatt förorda någon skyldighet för att svara för sådan utmärkning.Motionen avstyrks därför.8 ParkeringsfrågorI motion T231 (c) föreslås olika åtgärder i syfte att stimulera användningen avmiljövänliga fordon. En sådan åtgärd är att se till att kommunerna fårmöjlighet att kunna undanta t.ex. elbilar från parkeringsavgifter på offentligplats.Motion T408 (m) gäller parkering nära gathörn och övergångsställen. Motionärenvill att den nu gällande tiometersregeln skall ersättas med en femmetersregel.I motion T414 (s) begärs åtgärder mot obetalda felparkeringsavgifter.Motionärerna framhåller att nuvarande system för betalning av obetaldafelparkeringsavgifter bygger på ett strikt ägaransvar. I flera uppmärksammadefall har det visat sig, säger motionärerna, att barn stått som ägare tillbilen, medan det i själva verket varit föräldrarna som nyttjat den och därvidofta felparkerat. Utmätningsbara tillgångar hos barnet saknas. Olika lösningarbör prövas för att åtgärda missbruket. En sådan lösning skulle kunna vara attinföra körförbud för bilar då ägaren har resterande felparkeringsavgifteröverstigande ett visst belopp.I motion T915 (m) framhålls att flera parkeringsbolag bedriver sin verksamhetpå ett oseriöst sätt med stora olägenheter för de parkerande bilisterna somföljd. Motionärerna vill att upphäver lagen om kontrollavgift vidolovlig parkering (1984:318), som gäller s.k. tomtmarksparkering, och hosregeringen begär ett förslag till ny lag som säkerställer attparkeringsövervakningen på tomtmark sker på ett seriöst sätt.Vägverket redovisade ett regeringsuppdrag att lämna förslagtill enklare och mer enhetliga parkeringsbestämmelser. Frågan bereds förnärvarande i Regeringskansliet.Utskottet förutsätter att frågan om parkering nära gathörn ochövergångsställen övervägs i samband med den nämnda beredningen. I avvaktan påresultatet av denna avstyrker utskottet motion T408 (m).Vad utskottet nu sagt gäller också motion T414 (s) om åtgärder mot obetaldafelparkeringsavgifter.Även motion T231 (c) yrkande 4 om elbilars undantagande från parkeringsavgiftavstyrks i avvaktan på resultatet av den nämnda beredningen.De privata parkeringsbolagens verksamhet, som aktualiseras i motion T915 (m),behandlades utförligt i utskottets av godkända betänkande1995/96:TU3. Utskottet framhöll därvid bl.a. att ett arbete pågick med attskapa etiska regler som skulle vara normgivande då markägare upphandlar ettparkeringsbolags tjänster och som skulle gälla för de kommunala och privataparkeringsbolagen. Sådana regler har numera fastställts, enligt vad utskotteterfarit. förslag till enklare och mer enhetligaparkeringsbestämmelser omfattar även lagen om kontrollavgift vid olovligparkering och därmed parkeringsbolagens verksamhet. Det nämnda bered-ningsarbetet i omfattar därför även sådana frågor sombehandlas i motion T915 (m). I avvaktan på resultatet av beredningen avstyrksmotionen.9 Övriga frågorI det nämnda betänkandet 1997/98:TU4, som godkändes av i oktober1997, framhöll utskottet att en av planerad minskning av antaletorter, där förarprov får avläggas, inte borde genomföras i avvaktan på en avregeringen aviserad utredning om ett nytt system för körkorts-utbildningen. sålunda anförde gav som sin mening regeringen till känna.I motionerna T210 (c) och T401 (m), tar motionärerna avstånd från enminskning av antalet uppkörningsorter. Med hänvisning till riksdagenstillkännagivande i frågan finner utskottet syftet med motionsyrkandenatillgodosett. Dessa bör därför inte föranleda någon åtgärd ochavstyrks följaktligen.I motion T202 (m) erinrar motionärerna om att de föreslog attsjukskrivningar som kan hänföras till trafikolyckor skall bekostas av denobligatoriska trafikskadeförsäkringen. Förslaget bör enligt motionärerna ut-redas för att möjligen tillämpas i . En sådan förändring kommer attmedföra ökat tryck på såväl konsumenten som producenten av trans-portsystemen.Om förslaget genomförs skulle det också innebära att för-säkringsbranschen fårintresse av att medfinansiera ambulanshelikoptrar. Fordonsproducenter får ävenincitament att erbjuda lösningar där trafik-informatiken, t.ex. vägradar,utvecklas snabbare.I det nämnda betänkandet 1997/98:TU4 behandlade utskottet ett motions- yrkandemed samma innebörd som det nu aktuella. Utskottet erinrade därvid om attriksdagen hade avslagit ett yrkande i en m-motion som bl.a. innebaratt socialförsäkringen inte skall omfatta trafikskador (prop. 1996/97:150, bet.1996/77:FiU20, rskr. 1996/97:284). Utskottet sade sig för sin del inte varaberett att förorda en omprövning av riksdagsbeslutet och avstyrkte därför det ibetänkandet 1997/98:TU4 aktuella m-yrkandet. Utskottet är inte heller nu berettatt ompröva det nämnda riksdagsbeslutet och avstyrker därför motionT202 (m) yrkande 7 i den del som är i fråga.I motion T349 (c) framhålls att vägsalt, som används vid vinterväglag, påverkarmiljön negativt och ökar rostangreppen på våra bilar. Dessutom blir vägarnaskvättiga och tråkiga att köra på och mycket smutsiga. En vinterväg som intesaltas är också mycket vackrare att se och trevligare att köra på. Motionärernaerinrar om att saltning används för att bilolyckor på grund av halka skallundvikas och betonar det angelägna i att antalet olyckor minskar. Vägverkethar enligt motionärerna med goda resultat provat halkbekämpning på vägar medkalkstenskross i stället för salt. Det alternativet för halk-bekämpning bördärför användas i mycket större utsträckning än , betonar motionärerna,eftersom det är bättre för miljön än saltning.Kalkstenskross för halkbekämpning har, enligt vad utskottet erfarit, i likhetmed grus och sand den nackdelen att effekten är kortvarig, ofta mindre än entimma, på en livligt trafikerad väg. Därefter måste nytt kalk eller grus ellerny sand spridas över vägbanan för att halkbekämpningen skall vara fortsatteffektiv. Salt, däremot, kan ge en effekt som varar , om inte ny snöfaller. För trafiksäkerhetens och framkomlighetens skull kan salt enligtVägverkets bedömning inte undvaras på de mest trafikerade vägarna.Saltanvändningen har emellertid minskat kraftigt , särskilt påmindre trafikerade vägar. användes , men är siktetinställt på och . Med en sålunda minskadsaltförbrukning bedöms de negativa effekterna på miljön bli försumbara.Vägverket arbetar kontinuerligt med att prova nya material för halkbekämpningför att därigenom minska saltförbrukningen med bibehållande av godtrafiksäkerhet och framkomlighet.Med hänvisning till det anförda finner utskottet syftet med motion T349 (c)tillgodosett. Motionen bör därför inte föranleda någon åtgärd ochavstyrks följaktligen.I motion T418 (c) begärs ändring av bestämmelser om överklagande ivägtrafikkungörelsen (VTK) och vägmärkesförordningen (1978:1001,VMF).Motionären hänvisar till 169 § VTK, vari stadgas att beslut enligt kungörelsenav polismyndighet eller väghållningsmyndighet inom ett område får överklagashos . beslut får överklagas hos . Verketsbeslut i ett överklagat ärende får inte överklagas. De statligaväghållningsmyndigheterna får överklaga en polismyndighets eller länsstyrelsesbeslut i fråga om lokala trafikföreskrifter och undantag från sådanaföreskrifter. Liknande regler om överklagande finns - tillägger motionären - i89 § VMF.De sålunda återgivna överklagandereglerna bör, framhåller motionären, bringasi bättre överensstämmelse med numera tillämpade principer och ändras så attöverklaganden av beslut skall ske hos allmän förvaltningsdomstoli stället för som hos Vägverket.Frågan om domstolsprövning av förvaltningsärenden behandlas i departe-mentspromemorian Fortsatt översyn av förvaltningsprocessen (Ds 1997:29), somligger till grund för en inom pågående beredning av förslagtill riksdagen.I avvaktan på ifrågavarande proposition är utskottet inte för sin delberett att föreslå någon åtgärd med anledning av motion T418 (c).Motionen avstyrks därför. beträffande övergripande trafiksäkerhetsfrågoratt avslår motion 1997/98:T213 yrkandena 3, 12 och 13,2. beträffande skatten på motorfordonatt avslår motion 1997/98:T202 yrkande 7 i denna del,res. 1 (m, fp)3. beträffande trafiknykterhetatt avslår motion 1997/98:T214 yrkande 10,4. beträffande användning av cykelhjälmatt avslår motionerna 1997/98:T428, 1997/98:T429 och 1997/98:So345 yrkande 14,5. beträffande användning av reflexseleatt avslår motion 1997/98:T423,6. beträffande användning av vinterdäck vid halt väglag vintertidatt avslår motionerna 1997/98:T413 och 1997/98:T425,7. beträffande användning av motorvärmare och katalysator-värmareatt avslår motionerna 1997/98:T231 yrkande 6 och 1997/98:Sk699yrkande 2,res. 2 (c, mp)8. beträffande hastighetsgräns i tätortatt avslår motion 1997/98:T202 yrkande 7 i denna del,9. beträffande hastighetsgränser utom tättbebyggt områdeatt avslår motionerna 1997/98:T419, 1997/98:T422 och1997/98:T431,10. beträffande företräde åt gående vid övergångsställeatt avslår motion 1997/98:T214 yrkande 9,11. beträffande EU-harmonisering av trafikregleratt avslår motion 1997/98:T403,res. 3 (m)12. beträffande AB ensamrätt att utförakontrollbesiktningaratt avslår motion 1997/98:T214 yrkande 11,res.4 (m, c, fp)13. beträffande flygande inspektionatt avslår motionerna 1997/98:T214 yrkande 12 och 1997/98:T402,14. beträffande kontroll av lastsäkringatt med anledning av motion 1997/98:T416 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,15. beträffande vägmärken och vägskyltar för reklam o.d.att avslår motionerna 1997/98:T409, 1997/98:T415, 1997/98:T417,1997/98:T421 och 1997/98:T427 yrkande 1,16. beträffande utmärkning av landskapsgränseratt avslår motion 1997/98:T301,17. beträffande parkering nära gathörnatt avslår motion 1997/98:T408,res.