bet · GM01KU13 · 1998-12-10 00:00:00 — Enligt regeringens förslag skallvidare införas ett förbud mot sponsringsmeddelandeni TV-program för receptbelagda läkemedel och sådanmedicinsk behandling som endast är tillgänglig efterordination.Utskottets bedömningUtskottet tillstyrker regeringens förslag.Varningssignaler vid sändningar av vissaTV-programPropositionenRegeringen föreslår att ett TV-program med ingåendevåldsskildringar av verklighetstrogen karaktär ellermed pornografiska bilder, som får sändas, skallföregås av antingen en varning i ljud eller envarning som anges löpande i bild.Därutöver föreslår regeringen attGranskningsnämnden får förelägga den som bryter motbestämmelsen att följa den. Föreläggandet skall fåförenas med vite.I skälen för sitt förslag konstaterar regeringen attden tidigare bestämmelsen i TV-direktivet om förbudmot vissa program som på olika sätt kan skadaunderåriga nu har förtydligats. Av bestämmelsenframgår numera att program som allvarligt kan skadaden fysiska, mentala och moraliska utvecklingen hosbarn är totalförbjudna (artikel 22.1). Vidareframgår att program som kan bedömas som skadliga meninte "allvarligt" skadliga får sändas under vissavillkor (artikel 22.2). Regeringen konstaterarvidare att en nyhet har tillkommit. Program som inteär totalförbjudna och som sänds okrypterade skallantingen föregås av en akustisk varning eller ocksåmarkeras med en visuell symbol (artikel 22.3).Regeringen anför att sändningar av sådana programsom avses i artikel 22.1, dvs. sändningar av programsom innefattar barnpornografibrott, olagavåldsskildring m.m., är förbjudna enligtbrottsbalken och yttrandefrihetsgrundlagen. Artikel22.2 (tidgare artikel 22 andra meningen) har förtsin i radio- och TV-lagen genom bestämmelsen i 6 kap.2 §. Denna bestämmelse förbjuder sändningar av TV-program som innehåller våld och pornografi undersådan tid och på sådant sätt att det finns enbetydande risk för att barn kan se programmen. Med"på sådant sätt" avses program som sänds okrypterat.Vidare föreskrivs i bestämmelsen att om det avsärskilda skäl är försvarligt kan dock program medvåld eller pornografi få sändas även om det sändsokrypterat och under tidig . Ettnyhetsprogram som visar krigsskildringar torde varatillåtet att sända (6 kap. 2 §).För att införliva artikel 22.3 i radio- och TV-lagen skulle det enligt regeringen i och för sigvara tillräckligt med en bestämmelse att program somsänds okrypterat i TV, med ingående våldsskildringarav verklighetstrogen karaktär eller medpornografiska bilder, antingen skall föregås av envarning eller en varning som anges . Med hänsyn till att krypteradeprogramkanaler kan innehålla såväl program som kanvara skadliga för barn som andra program uppfyllsemellertid bestämmelsens syfte bättre enligtregeringens uppfattning om varningsskyldighetengäller även om programmet sänds krypterat.Regeringen anför att detta innebär attvarningsskyldigheten omfattar kodade program,oavsett när de sänds, och okodade program som sändsnär det inte finns en betydande risk att barn kan seprogrammen. Bestämmelsen bör enligt regeringen ävenomfatta sådana program som det av särskilda skäl ärförsvarligt att sända, t.ex. nyhetsprogram.Regeringen anför vidare att bestämmelsen bör varavitessanktionerad. Ett föreläggande om vite börmeddelas av och TV ochbör kunna överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.Finner att en sändning innehållervåldsskildringar eller pornografiska bilder i stridmed bestämmelsen skall nämnden göra en anmälan omförhållandet till Justitiekanslern (9 kap. 2 § sistastycket).MotionenI motion 1997/98:K2 av m.fl. (v)anförs att ett system med varningssignaler inte ärett godtagbart sätt att komma till rätta med deproblem som våld och pornografi utgör i deteuropeiska TV-utbudet. Motionärerna vill härframhålla att barns rättigheter och skydd i enlighetmed måste få genomslag iregelverket för radio och TV. Enligt motionärernager varningssignalerna i bild och ljud ettofullständigt skydd för tittande barn och kan ocksåpå sikt riskera att leda till en större acceptansför pornografi och våldsskildringar. Motionärernaanför att propositionens förslag till en ny lydelseav 6 kap. 2 § innebär att program med ingåendevåldsskildringar eller pornografiska bilder fårsändas även under tid när barn vanligtvis tittar påTV, under förutsättning att programmen sänds kodade.Motionärerna ser detta som en oacceptabel försämringoch anser att bör avslå förslaget tilländring i 6 kap. 2 § (yrkande 3).Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att en ny bestämmelse hartillkommit i TV-direktivet som gäller program som påolika sätt kan skada underåriga, men som inteinnehåller skadliga inslag av sådant allvarligt slagatt de är totalförbjudna. Sådana program får enligtdirektivet sändas under vissa villkor som tar siktepå val av sändningstid och det sätt på vilketsändningen sker. Den nya bestämmelsen innebär attprogram av detta slag som sänds okrypterade antingenskall föregås av en akustisk varning eller ocksåmarkeras med en visuell symbol . Regeringen anför att det, för attinförliva TV-direktivet i denna del, i och för sigskulle vara tillräckligt att införa en bestämmelseom att program av nu aktuellt slag som sändsokrypterade antingen skall föregås av en varningeller innehålla en varning som anges . Med hänsyn till att krypteradeprogramkanaler kan innehålla såväl program som kanvara skadliga för barn som andra program uppfyllsenligt regeringens uppfattning bestämmelsens syftebättre om varningsskyldigheten gäller även omprogrammet sänds krypterat. Utskottet delar dennauppfattning och tillstyrker regeringens förslag. Ienlighet med detta avstyrks motion 1998/99:K2yrkande 3 i denna del.I motion 1998/99:K2 yrkande 3 påpekas vidare attregeringens förslag till ny lydelse av den aktuellabestämmelsen, 6 kap. 2 § radio- och TV-lagen,innebär att program med skadliga inslag får sändasäven under tid när barn vanligtvis tittar på TV,under förutsättning att programmen sänds kodade.Utskottet delar motionärernas uppfattning att denföreslagna lagtexten kan uppfattas på detta sätt.Dock har utskottet erfarit att någon saklig ändringav lagtextens innehåll i denna del inte är avsedd.Avsikten är att det även fortsättningsvis, vid enprövning av huruvida ett inslag strider mot denaktuella bestämmelsen, skall göras en samladbedömning av det skadliga innehåll sändningen har,sändningen skett samt denallmänna tillgängligheten av sändningen, dvs. om denär krypterad (jfr prop. 1995/96:160 s. 96).Utskottet föreslår med anledning av den nämndamotionen att en ändring av den föreslagna lagtextengörs i enlighet med vad som sagts. Utskottetsförslag till lagtext framgår av bilaga 2.Nya produktionerPropositionenRegeringen föreslår att den som sänder TV-programöver satellit eller med stöd av tillstånd avregeringen skall eftersträva att de program som harframställts av självständiga producenter skall avseen så stor andel nya produktioner som möjligt. Dennabestämmelse, som enligt regeringen får uppfattas somett målsättningsstadgande, bör kompletteras med enskyldighet för programföretagen att årligenrapportera andelen nya program till Radio- och TV-verket.Utskottets bedömningUtskottet tillstyrker propositionen i denna del.Skyldighet att vidarebefordra TV-sändningari kabelnätPropositionenRegeringen föreslår att skyldigheten för innehavareav kabelnät att se till att marksända TV-program kantas emot i anslutna fastigheter skall omfatta högsttre program från de tillståndshavare vars verksamhetfinansieras genom TV-avgiftsmedel samt högst ettprogram från andra tillståndshavare. Ett villkorskall vara att programmen sänds med stöd av etttillstånd från regeringen som är förenat med delskrav på opartiskhet och saklighet, dels ett villkorom mångsidigt programutbud där det skall ingånyheter. Vidare föreslår regeringen att enytterligare förutsättning för att sändningspliktskall gälla är att sändningarna är avsedda att tasemot i området utan villkor om särskild betalning.Regeringen föreslår att sändningsplikt skallfortsätta att gälla för program som omfattades avsändningsplikt så länge de nämndakraven uppfylls. Program som har sänts ut med endastdigital teknik behöver endast sändas vidare medsamma teknik i kabelnäten. Skyldigheten skall integälla för en anläggning där ett begränsat antal TV-program förs fram till abonnenterna genom ettkopplat telenät med hjälp av digital teknik.I skälen för sitt förslag konstaterar regeringen attnätinnehavarna skulle bli skyldiga att vidaresändasamtliga program om de nuvarande reglerna omsändningsplikt lämnas oförändrade när digitala TV-sändningar från marksändare inleds.Regeringen anför att vad först gäller YGL kankonstateras att denna bl.a. har till syfte attskydda en fri och allsidig upplysning. Friheten attyttra sig med hjälp av de tekniska medel som YGLgäller för kan inte ses som oberoende av andrasmöjligheter att ta del av yttranden av olika slag.Regeringen konstaterar att när det gäller trådmedietfår friheten att sända radioprogram bl.a. begränsasi den utsträckning det behövs med hänsyn tillallmänhetens intresse av tillgång till allsidigupplysning (3 kap. 1 § andra stycket YGL).När det gäller förhållandet till äganderätten bördet enligt regeringen betonas att statens rätt attföreskriva en skyldighet för kabelföretagen attvidaresända vissa TV-program är grundlagsfäst genombestämmelsen i 3 kap. 1 § andra stycket YGL.Regeringen anför att den begränsning avnätinnehavarnas handlingsfrihet som skyldigheten attsända ut vissa TV-program innebär har varit utformadpå i huvudsak samma sätt ända sedan kabel-TV-nät istor skala börjat anläggas. Denna begränsning hardärmed kunnat beaktas vid utformningen av avtalmellan fastighetsägare och kabel-TV-företag.Regeringen framhåller vidare att det endast är ikabelnät där det vidaresänds andra TV-program meddigital teknik som digitalt utsända program somomfattas av sändningsplikt behöver vidaresändas.Vidaresändningen behöver endast ske med digitalteknik.Enligt regeringens uppfattning är marksändningar enmycket effektiv metod för att på ett enkelt sättsamtidigt nå många människor med nyheter,information eller underhållning. Marksändningarnanår alla inom täckningsområdet utan krav på fastainstallationer eller dyr och kompliceradutrustning. Emellertid är frekvenser förmarksändning av TV och radio en värdefull och knappresurs, som även kan användas för andra viktigatjänster. Regeringen anför att den som använderradiofrekvenser för marksändning därför måsteuppfylla särskilda krav. För såväl SverigesTelevision som gäller därför krav på bl.a.opartiskhet, saklighet och ett mångsidigtprogramutbud där det skall ingå nyheter. Regeringenframhåller att syftet med dessa bestämmelser är attalla som bor i skall ha rimlig tillgång tillett omväxlande programutbud.Regeringen anför vidare att kabel-TV-näten fyllertvå klart skilda funktioner för de boende. De som så önskar tillgång till ett stort antal TV-program och andra tjänster utöver de marksändaprogrammen. Kabel-TV-näten förmedlar dessutom demarksända TV-program som alla skall kunna hatillgång till om de har lämplig utrustning.Regeringen påpekar att de som bor i kabelanslutnafastigheter i allmänhet inte har möjlighet att t.ex.sätta upp egna TV-antenner utan är hänvisade till dekabeldistribuerade programmen. Enligt regeringen ärdet därför rimligt att kabel-TV-företagen inte skallkunna vägra att distribuera de marksända TV-programmen till samtliga boende eller förenadistributionen med villkor av olika slag.När det gäller omfattningen av sändningspliktenanser regeringen att skyldigheten att vidaresändaanalogt utsända TV-program inte bör ändras iförhållande till den omfattning som denna skyldigheti praktiken har . Kabel-TV-företagen börsålunda även i fortsättningen vara skyldiga att setill att samtliga boende i anslutna fastigheter kanta emot marksända TV-program som har sänts ut medanalog teknik. Det förhållandet att för närvarandeett av dessa finansieras med reklam påverkar enligtregeringen inte denna bedömning.Regeringen anför vidare att sändningsplikten liksomför närvarande bör omfatta även satellitsändningarom dessa sänds ut för att uppfylla en skyldighet attsända till hela landet eller en del av landet.För att en framtida övergång från analog tilldigital teknik i marksändningarna skall kunnagenomföras krävs enligt regeringen att allmänhetenstillgång till i varje fall ett visst grundutbud avTV-program kan säkerställas. Därför bör kabel-TV-företagens skyldighet att vidaresända vissa TV-program principiellt omfatta även digitalt utsändaprogram. Regeringen påpekar vidare att bestämmelsenom sändningsplikt i radio- och TV-lagen är avfattadså att nätinnehavaren är skyldig att se till att deboende kan ta emot de program som omfattas. Om detsäkert kan fastställas att alla boende har möjlighetatt ta emot de digitalt marksända programmen medenkla inomhus-antenner eller motsvarande tordeenligt regeringen syftet med bestämmelsen varauppfyllt utan att kabel-TV-företaget behövervidaresända programmen. Regeringen framhåller attförhållandena dock kan variera på så sätt att det ivissa områden krävs utomhusantenn för att ta emot dedigitala programmen. I sådana områden blir kabel-TV-företagen givetvis skyldiga att vidaresända deprogram som omfattas av sändningsplikt.Enligt regeringens mening bör sändningspliktenknytas till att det dels föreligger krav påopartiskhet och saklighet samt ett tillståndsvillkorom mångsidigt programutbud där det skall ingånyheter, dels fastställs ett högsta antal samtidigtsända program som skall kunna omfattas avsändningsplikt. Regeringen anser att sammanlagthögst tre program från TV-avgiftsfinansieradeprogramföretag skall kunna omfattas avsändningsplikt. Det innebär att utöver de nuvarandeprogramkanalerna och högst ett digitaltutsänt program av sådant slag kommer att omfattas.Med hänsyn till de invändningar som har redovisatsi fråga om konkurrensneutralitet och urval avprogram bör enligt regeringen förslagen ipromemorian om sändningsplikt för program från andraTV-företag än de som finansieras med TV-avgifterinte läggas till grund för lagstiftning i de delarde avser program utöver vad som gäller enligtnuvarande bestämmelser.Regeringens förslag innebär alltså att kabel-TV-företagens sändningsplikt begränsas till tre programfrån och ettprogram från övriga TV-företag. En förutsättning försändningsplikt skall vara att programmen sänds medtillstånd av regeringen och att det föreligger kravpå opartiskhet och saklighet samt villkor ommångsidigt programutbud där det skall ingå nyheter.Enligt regeringen kan ett mångsidigt programutbudäven innefatta ett programutbud som huvudsakligenbestår av nyheter. Regeringen anför att det inte börkomma i fråga att publiken förlorar tillgång tillett program som har omfattats av sändningspliktenligt nuvarande regler, under förutsättning atttillståndsvillkoren inte förändras så att kraven påopartiskhet, saklighet och skyldighet att meddelanyheter upphör.MotionenI motion 1998/99:K3 av och (båda fp) anförs att regeringens förslagatt i praktiken utvidga det antal TV-program somkabel-TV-företagen är skyldiga att distribueravidare utan kostnad för hushållen snedvriderkonkurrensen och motverkar nya TV-kanaler.Motionärerna föreslår att plikten att vidarebefordaTV-program endast skall omfatta de två etableradeprogramkanaler som finansieras med TV-avgifter: SVT1 och . Motionärerna anser att regeringensförslag motverkar mångfalden genom att ett visstreklamfinansierat TV-företag ges mer gynnadställning än dess konkurrenter. Regeringens förslagmotverkar också mångfalden genom att ytterligare enavgiftsfinansierad programkanal ges en gynnadställning genom vidarebefordringsplikten. Mångfaldenkan också motverkas genom att kabel-TV-företagtvingas att fritt distribuera vissa TV-program tillhushåll som redan kan ta emot samma utbud med enenkel inomhusantenn. Enligt motionärerna är detoklart vad som avses i propositionen med att "allaboende" skall ha möjlighet att ta emot de marksändaprogrammen för att kabel-TV-företaget inte skallvara skyldigt att vidarebefordra dem gratis.Motionärerna anser vidare att det är omöjligt förallmänhet och berörda företag att förutsekonsekvenserna av regeringens förslag. Propositioneninnebär att regeringen i praktiken har rätt attavgöra vilka TV-kanaler som skall ha fördelen av attvara behäftade med vidarebefordringsplikt. Det stårregeringen fritt att bestämma vilka krav som skallingå i tillstånden för att sända digital-TV.Motionärerna påpekar att en kanal kan ha ettinnehåll som väl motsvarar statenskvalitetsambitioner, utan att kanalens tillstånd harformulerats på det sätt som kvalificerar till statussom vidaresändningspliktigt. Motionärerna hemställeratt med avslag på propositionen imotsvarande del beslutar om sådana ändringar i 8kap. 1 § förslag till lag om ändring i radio- ochTV-lagen i enlighet med vad som anförts så attplikten för kabel-TV-företag att utan ersättningvidarebefordra vissa TV-program begränsas.I motion 1998/99:K323 av Per m.fl. (m) frånallmänna motionstiden anförs att det saknasanledning att ålägga kabelägare att kostnadsfrittdistribuera kommersiella program. Det kan enligtmotionärerna vidare ifrågasättas om dagensomfattande must carry-skyldighet är förenlig medYGL. Motionärerna anser att kravet på allmänhetenstillgång till allsidig information rimligen måsteanses tillgodosett genom att de licensbetaldaservicekanalerna och omfattas av mustcarry-skyldigheten. Must carry-regeln bör därförbegränsas till dessa kanaler. Motionärerna yrkar attriksdagen beslutar att begränsa must carry-skyldigheten i enlighet med vad som anförts imotionen (yrkande 13).Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att det i 3 kap. 1 § andrastycket YGL stadgas att friheten enligt förstastycket att sända program genom tråd inte hindraratt det i lag meddelas föreskrifter i fråga omskyldighet för nätinnehavare att ge utrymme förvissa program i den utsträckning det behövs medhänsyn till allmänhetens intresse av tillgång tillallsidig upplysning. Det finns således ettuttryckligt grundlagsstöd för bestämmelsen omsändningsplikt i 8 kap. 1 § radio- och TV-lagen.Grundlagsstödet förutsätter dock attvidaresändningar behövs med hänsyn till allmänhetenstillgång till allsidig uplysning.När digitala TV-sändningar inleds i marknätetkommer den nuvarande bestämmelsen om sändningsplikti 8 kap. 1 § radio- och TV-lagen att innebära attnätinnehavarna blir skyldiga att vidaresändasamtliga program. Utskottet delar därför regeringensuppfattning att bestämmelsen om sändningsplikt måsteändras så att den får en mer begränsad omfattning.Enligt regeringens förslag skall en förutsättningför sändningsplikt vara att programmen sänds medstöd av tillstånd av regeringen och att detföreligger krav på opartiskhet och saklighet samtvillkor om mångsidigt programutbud där det skallingå nyheter. Därutöver föreslår regeringen attsammanlagt högst tre program från och ett program frånövriga programföretag skall kunna omfattas avsändningsplikt. Enligt utskottets mening innebärregeringens förslag att skyldigheten attvidarebefordra TV-sändningar i kabelnät får enrimlig omfattning när de digitala sändningarna imarknätet inleds. Utskottet har inte heller någotatt invända mot regeringens förslag attsändningsplikt skall fortsätta att gälla för programsom omfattades av sändningsplikt den 1 januari 1998så länge de nämnda kraven uppfylls. Med det anfördatillstyrker utskottet regeringens förslag i dennadel och avstyrker motionerna 1998/99:K3 och1998/99:K323 yrkande 13.Ett programföretag skall kunna få mer änett sändningstillståndPropositionenRegeringen föreslår att radio- och TV-lagen ändrasså att det blir möjligt för regeringen att ge ettoch samma programföretag mer än ettsändningstillstånd.Utskottets bedömningUtskottet tillstyrker regeringens förslag.Villkor om samverkanPropositionenRegeringen föreslår att radio- och TV-lagen ändrasså att det framgår att teknisk samverkan med andratillståndshavare skall kunna utgöra villkor försändningstillstånd.I skälen för sina förslag påpekar regeringen att dendigitala sändningstekniken innebär att flera olikaprogrambärande signaler förs samman till en gemensamdigital signal. Vid mottagningen sorterarmottagarens avkodare ut de delar av signalen sommotsvarar det valda programmet. I samband med att deolika programmen förs samman (multiplexeras) avgörsockså hur stor överföringskapacitet som varjeprogram skall tilldelas. Regeringen anför att i ochmed att de olika programföretagens material ärförenade till en gemensam signal så måste dennasignal givetvis också sändas ut gemensamt. Deprogramföretag som delar på en sådan signal kommerdärmed också att behöva utnyttja sammasändarföretag.Regeringen konstaterar vidare att det iförordningen (1997:894) om marksänd digital TV angesatt den sökande i ansökan skall redovisa sina planerpå att ingå överenskommelser med övriga sökande ifråga om multiplexering, åtkomstkontroll ochelektroniska programguider (6 § tredje stycket). AvRadio- och förslag till regeringen skallframgå om den sökande kan delta i sådan samverkan (9§ första stycket 2).Enligt 3 kap. 2 § 7 radio- och TV-lagen får ettvillkor i ett sändningstillstånd avse skyldighet attanvända en viss sändningsteknik. Villkoret kanenligt regeringens uppfattning innebära att enskyldighet att sända med digital teknik äveninnefattar en skyldighet att delta i sådan teknisksamverkan med andra tillståndhavare som är nödvändigför att tekniken skall fungera. Regeringen anför attett tillägg emellertid bör göras så att det av lagenuttryckligen framgår att villkoret om visssändningsteknik får förenas med krav på samverkanmed andra tillståndshavare i tekniska frågor. Detanges sedan närmare i sändningstillståndet med vilkaandra tillståndshavare samverkan skall ske och ivilka tekniska frågor.Regeringen påpekar vidare att program som sänds uti digital ljudradio multiplexeras på i princip sammasätt som digitalt utsända TV-program. Motsvarandevillkor kommer därför att kunna tillämpas på digitalljudradio.MotionenI motion 1998/99:K323 av Per m.fl. (m) frånallmänna motionstiden anförs att teknisk samordningmellan de program som delar på en frekvens är möjligredan med dagens formulering av radio- och TV-lagen.Regeringen vill nu enligt motionärerna öppna förstyrning inte bara av sändningstekniken utan också isamverkan vad gäller val av mux-operatör, sändare,SMS-operatör och EPG-operatör. Motionärerna anföratt en sådan kommenderad samverkan försvårar för denenskilda kanalen och kan motverka konkurrens och nyutveckling. Man kan heller inte bortse från riskenatt avsikten är att ytterligare cementera destatliga monopolbolagens, och ,ställning. Motionärerna anser att regeringensförslag till ändring i radio- och TV-lagen på dennapunkt därför bör avvisas (yrkande 7).Utskottets bedömningUtskottet delar regeringens uppfattning attbestämmelsen i 3 kap. 2 § radio- och TV-lagen,enligt vilken ett villkor i ett sändningstillståndkan avse skyldighet att använda en visssändningsteknik, även kan innefatta en skyldighetatt delta i en sådan teknisk samverkan med andratillståndshavare som är nödvändig för att teknikenskall fungera. I likhet med regeringen anserutskottet att det dock är mer tillfredsställande attdet uttryckligen framgår av lagen att villkoret omviss sändningsteknik får förenas med krav påsamverkan med andra tillståndshavare i tekniskafrågor. Utskottet tillstyrker därför regeringensförslag att ett tillägg med denna innebörd görs iden aktuella bestämmelsen.