bet · GL01LU19 · 1998-03-17 00:00:00 — Som en allmän bakgrund till motionsspörsmålen vill utskottetpeka på vissa skillnader mellan begreppen företagsform och associationsform.Företagsformen är den organisatoriska konstruktion av en ekonomisk verksamhetmedan associationsformen är den juridiska ramen inom vilken olika företag kanarbeta. Exempel på en företagsform är kooperativa företag och exempel påassociationsformer är ekonomiska föreningar, aktiebolag och handelsbolag. är en företagsform där de som nyttjar organisationen ocksåäger och finansierar den samt tillgodogör sig resultatet av organisationensverksamhet i förhållande till vars och ens deltagande. Mellan begreppenkooperativa företag och associationsformer finns ingen entydig koppling, ochett kooperativt företag kan arbeta som en ekonomisk förening, ett aktiebolageller ett handelsbolag. En ekonomisk förening kan nämligen ha en sådanorganisation där ägandet ligger i olika juridiska personer utan att föreningenförlorar sin rättsliga status som ekonomisk förening.Kooperativa rådet är regeringens rådgivande organ i kooperativa frågor, ochrådet skall medverka vid genomförande av olika insatser i syfte att stärkautvecklingen av kooperativa företag. En av rådets uppgifter är att bevaka denkooperativa företagsformens ställning i förhållande till andra företagsformer,bl.a. när det gäller finansieringsfrågor och utvecklingen av företagsformen.De ekonomiska föreningarna regleras i den gällande lagen(1987:667) om ekonomiska föreningar (föreningslagen). En ekonomisk föreningskall ha till ändamål att främja medlemmarnas ekonomiska intressen genom sådanekonomisk verksamhet i vilken medlemmarna deltar som konsumenter eller andraförbrukare, som leverantörer eller med egen arbetsinsats eller genom attbegagna föreningens tjänster eller på annat liknande sätt (samhandel).Föreningslagen ställer således som en förutsättning för registrering upp ettkrav på att verksamheten skall vara av kooperativ natur.De mest betydelsefulla bolagsformerna är aktiebolaget och handelsbolaget.Aktiebolagsformen regleras i aktiebolagslagen (1975:1385). Det utmärkande föraktiebolaget är att delägarna inte svarar personligen för bolagets åtagandenoch förpliktelser utan borgenärerna är hänvisade till att kräva betalning urbolagets tillgångar. Regler om handelsbolag finns i lagen (1980:1102) omhandelsbolag och enskilda bolag. Till skillnad från aktiebolaget kännetecknashandelsbolaget av att delägarna (bolagsmännen) är personligenbetalningsansvariga för bolagets förbindelser.Stig m.fl. (v) anför i motion L206 att den kooperativaföretagsformen röner allt större intresse inom det sociala området. Det ärframför allt de kooperativa daghemmen och personalkooperativ som bildas genoms.k. avknoppningar från tidigare reguljära verksamheter inom landsting ochkommuner som nått en viss omfattning. I finns gott om s.k. socialakooperativ, företag som arbetar med människor som har svårt att komma ut på denreguljära arbetsmarknaden. Det är fråga om arbetskooperativ som säljer varoroch tjänster på marknaden. Ett stort antal av kooperatörerna i ett sådantsocialt kooperativ har någon form av fysiskt, psykiskt eller socialt handikapp.Motionärerna pekar på att det i finns en speciell kooperativlagstiftning som reglerar de sociala kooperativens verksamheter. Ett socialtkooperativ måste ha arbetshandikappade som kooperatörer och lageninnehåller regler om hur eventuella överskott skall fördelas mellaninvesteringar och löner och hur stort kapital som måste finnas fonderat. Om ettföretag uppfyller de krav som ställs för att det skall klassas som ett socialtkooperativ finns möjligheter till skattelättnader. Enligt motionärerna vore detintressant att pröva om denna modell kunde fungera i . bördärför begära förslag till lagstiftning om en kooperativ företagsform ienlighet med vad som anförts i motionen (yrkande 1).I motion L205 av () sägs att de nya jobben förväntas kommatill stånd i det privata näringslivet och att regelverket med gott resultat harförändrats för att stimulera och underlätta nyinvesteringar i små ochmedelstora företag. En företagsform som enligt motionären ytterligare bör sesöver är löntagarägandet. I motionen begärs ett tillkännagivande om behovet aven sådan översyn.Vad först gäller motion L206 kan utskottet inte finna att den nuvarandeassociationsrättsliga lagstiftningen utgör något hinder mot att sådanverksamhet som beskrivs i motionen kommer till stånd. Genom ändringar i bl.a.lagen om ekonomiska föreningar som beslutade om har dekooperativa företagens ställning stärkts och de kooperativa företagen har fåttlikvärdiga arbetsvillkor med andra företag (prop. 1996/97:163, bet. Detslags effekter som motionärerna efterlyser kan, enligt utskottets bedömning,knappast åstadkommas genom ytterligare civilrättsliga lagstiftningsåtgärder.Som framgår av motionen bygger nämligen den italienska modell som är förebildenför motionsyrkandet på att vissa skattelättnader medges de socialakooperativen. I sammanhanget bör vidare nämnas att socialutskottet behandlatlikalydande motionsyrkanden, senast , och då i sitt av riksdagengodkända betänkande 1994/95:SoU26 avstyrkt yrkandet under erinran om att olikainsatser görs för att utveckla alternativa driftsformer för arbetshandikappadepersoner och att ett arbetskooperativ för missbrukare då redan hade kommit igång.Det anförda innebär inte att lagutskottet avvisar de tankegångar som förtsfram i motionen. Enligt utskottets mening kan det finnas skäl för att frågornafår en närmare genomlysning i lämpligt sammanhang. Något särskilt initiativfrån sida därom kan emellertid inte anses påkallat.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion L206 yrkande 1.När det sedan gäller motion L205 kan utskottet inte finna någon grund för attanse att de befintliga associationsformerna inte skulle vara ändamålsenligaäven för sådana företag som ägs av sina anställda. Den svenskaaktiebolagsrätten erbjuder numera två alternativa bolagstyper utan personligtbetalningsansvar för delägarna. Regelsystemet har utformats så att den enabolagskategorin, publika bolag, omfattar större bolag med stor spridning påaktierna, medan den andra kategorin omfattar företrädesvis små bolag med ettbegränsat antal aktieägare. Genom kategoriindelningen har en differentiering avaktiekapitalets storlek möjliggjorts liksom att reglerna om ledning ochorganisation, aktiers överlåtbarhet m.m. kan skilja sig åt.I sammanhanget vill utskottet vidare peka på att Aktiebolagskommitténsdelbetänkande (SOU 1997:22) Aktiebolagets kapital innehåller ett förslag som ärägnat att bl.a. underlätta ägarförändringar i företag ägda av de anställda.Kommittén föreslår att det gällande förbudet för svenska aktiebolag attåterköpa eller på annat sätt förvärva egna aktier inte skall bibehållas. Närdet gäller det stora antalet mindre, fåmansägda aktiebolagen anser kommitténatt en möjlighet att återköpa egna aktier skulle kunna underlätta ägarskiften isituationer där de ägare som avser att stanna kvar i bolaget saknar egnaresurser att förvärva aktierna från den eller dem som önskar lämna bolaget. Påmotsvarande sätt skulle en möjlighet till återköp av egna aktier enligtkommittén kunna underlätta ägarförändringar i företag ägda av de anställda.Betänkandet är föremål för beredning inom Regeringskansliet.Genom de ändringar i lagen om ekonomiska föreningar, som beslutadeom , har, såsom tidigare nämnts, kooperativa företag fått likvärdigaarbetsvillkor med andra företag och, enligt utskottets mening, tordekooperativt företagande i många fall vara ett bra alternativ för anställda somvill överta en viss verksamhet. Arbetskooperativ är en typ av företag som undersenare år rönt ökat intresse, och nya kooperativa företag har bildats framförallt inom områden som traditionellt räknas till den offentliga sektorn. Exempelpå detta är kooperativ inom barnomsorg, äldreomsorg, tandvård, hälso- ochsjukvård samt grundskola. Också inom andra verksamheter har den kooperativaföretagsformen varit framgångsrik. Inom den privata sektorn har helt nyabranscher vuxit fram, som exempelvis tjänsteföretag, service och turism där denkooperativa företagsformen blir alltmer vanlig.Mot bakgrund av vad som sålunda redovisats kan utskottet inte se något behovav en sådan översyn som motionären begärt, och utskottet avstyrker bifall tillmotion L205.FullmakterMats och (båda kd) pekar i motion L910 på att ärett extremt handelsberoende land och att olika rättstraditioner möts ihandelsutbytets olika faser. I samband med att en tvist uppkommer med någonutländsk köpare, antingen det gäller reklamation, vägran att ta emot enbeställd vara eller utebliven betalning, måste den svenska exportören - ellerimportören - anlita utländska ombud. anlitas advokater, men även svenskaföretags lokala representanter eller någon god man kan komma i fråga. I alladessa fall måste det svenska företaget utställa en giltig fullmakt för attombuden skall kunna agera för deras räkning. I det sammanhanget finns ingen somhelst internationell samordning, utan fullmakterna är av helt skiftande slag.Formuleringarna är ofta otidsenliga och onödigt omständliga. Enligtmotionärerna innebär detta att särskilt svenska handelshus ofta får lägga neden helt orimlig tid på att få fram giltiga fullmakter. Det kan bli nödvändigtatt göra omfattande översättningar av uråldriga lagtexter från främmande språkoch att kommunicera med befattningshavare både i och i det land detgäller för att få fram någon form av enhetlighet och acceptans. Enligtmotionärerna torde det finnas många, inte minst småföretagare, som ärvillrådiga i frågan om hur man skall gå till väga och vilket ansvar man tar påsig om man mer eller mindre tvingas underteckna svepande formuleringar ochoklara definitioner i långtgående fullmakter till ombud i fjärran länder.Motionärerna anser att regeringen bör agera, främst inom EU, för att även EUinom WTO och andra relevanta internationella forum skall driva frågan om enharmonisering för att skapa internationellt giltiga fullmakter. I motionenyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av harmonisering av internationella fullmakter.Utskottet har ingen annan uppfattning än motionärerna när det gäller behovetav en världsomfattande harmonisering i syfte att åstadkomma en smidig ordningför utfärdande av fullmakter i internationella förhållanden. Som motionärernapåpekar innebär den situation som råder särskilda risker för de mindreföretagen, som i regel inte har tillgång till juridisk kompetens inom den egnaorganisationen. Enligt utskottet är det därför angeläget att frågan fåren lösning och att ett arbete med den inriktningen tas upp i lämpligtinternationellt organ. Den organisation som torde ligga närmast till hands förett sådant arbete är Uncitral, för internationell handelsrätt, varsuppgift är att bl.a. utarbeta konventioner och modellagar på handelsrättensområde.Utskottet utgår från att regeringen kommer att verka för att frågan får enlösning i ett lämpligt internationellt organ. Någon särskild åtgärd frånriksdagens sida med anledning av motionen är därför inte påkallad, varförutskottet avstyrker bifall till motion L910. beträffande översyn av stiftelselagenatt avslår motionerna 1997/98:L202, 1997/98:L203 1997/98:L911 och1997/98:L912,2. beträffande näringsförbudatt avslår motion 1997/98:L207,3. beträffande kassaregisteratt avslår motion 1997/98:L208,4. beträffande social verksamhet i kooperativ formatt avslår motion 1997/98:L206,5. beträffande företagsform för löntagarägandeatt avslår motion 1997/98:L205,6. beträffande fullmakteratt avslår motion 1997/98:L910.Stockholm den 17 mars 1998På lagutskottets vägnarAgne HanssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (), (m), (), IngerSegelström (s), (), (), (),(), () och ().