bet · GL01FiU26 · 1998-05-26 00:00:00 — Handikappomsorg (mom. 14)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 20 börjar med "instämmer för" och slutar med "Fi65 (v) yrkande 7" bort ha följan-de lydelse:Finansutskottet vill framhålla att vägledande principer i det handikappoli-tiska arbetet är alla människors lika värde och lika rätt. Målet är full delak-tighet och jämlikhet i levnadsvillkor. Utskottet konstaterar att resultatet avolika undersökningar m.m. är att det fortfarande finns en hel del brister itillgänglighet och ojämlikhet i levnadsvillkor. Utskottet anser att lagstiftninmåste till för att förhindra diskriminering av funktionshindrade. Regeringenbör återkomma till med ett lagförslag. Vad utskottet nuanfört bör med bifall till motion Fi65 (v) yrkande 7 ge regeringentill känna.dels att utskottets hemställan under 14 bort ha följande lydelse:14. beträffande handikappomsorgatt med bifall till motion 1997/98:Fi65 yrkande 7 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,22. Individ- och familjeomsorg (mom. 15)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 21 börjar med "anser mot" och på s. 22 slutar med "(dir. 1997:109)" bort ha följan-de lydelse:Finansutskottet vill peka på att individ- och familjeomsorgens andel i dekommunala budgetarna har ökat, inte minst i storstadskommunerna. Social-bidragskostnaderna tränger ut annan angelägen verksamhet. Utskottet anseratt staten och kommunerna har ett gemensamt ansvar och ett gemensamtintresse av att människor kommer ur bidragssystemen och får reguljära jobboch lön. Staten och kommunerna borde därför dela på kostnaderna för soci-albidragen. Regeringen bör utreda hur kostnaderna och en eventuell organi-sation av socialbidragen kan delas upp och återkomma till med ettförslag.Vad utskottet här anfört med anledning av motion Fi68 (fp) yrkande 8 ochmotion Fi65 (v) yrkande 11 bör som sin mening ge regeringen tillkänna.dels att utskottets hemställan under 15 bort ha följande lydelse:15. beträffande individ- och familjeomsorgatt med anledning av motionerna 1997/98:Fi68 yrkande 8och 1997/98:Fi65 yrkande 11 samt med avslag på motion1997/98:Fi65 yrkandena 8 och 9 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,23. Barn (mom. 16)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 22 börjar med "ställer sig" och slutar med "Fi66 (mp) yrkande 3" bort ha följandelydelse:Finansutskottet konstaterar att i alltfler kommuner, exempelvis samtligastadsdelsnämnder i , skall i en särskild bilaga till budgeten redovi-sas konsekvensbeskrivningar för barn och ungdomar. Utskottet anser i likhetmed att lagen om statsbudgeten skall innehålla krav på attförslaget till statsbudget skall innehålla en barnbilaga.Utskottet tillstyrker motion Fi65 (v) yrkande 10 och avstyrker motion Fi66(mp) yrkande 3.dels att utskottets hemställan under 16 bort ha följande lydelse:16 beträffande barnatt med bifall till motion 1997/98:Fi65 yrkande 10 och av-slag på motion 1997/98:Fi66 yrkande 3 som sin mening ger regering-en till känna vad utskottet anfört,24. Barn (mom. 16)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 22 börjar med "ställer sig" och slutar med "Fi66 (mp) yrkande 3" bort ha följandelydelse:Finansutskottet vill understryka att enligt artikel 3 i skallbarnets bästa komma i främsta rummet vid alla åtgärder som rör barn, varesig de vidtas av offentliga eller privata sociala välfärdsinstitutioner, domstolar, administrativa myndigheter eller lagstiftande organ. har varitdrivande för att skall antas av så många länder sommöjligt. Trots detta har vi i inte genomdrivit på ettsätt som man rimligen bör kräva. Utskottet anser att det finns starka skäl attfölja upp att konventionen verkligen tillämpas och används på ett framsyntsätt i verksamhet. Utskottet anser att en utvärdering och en läges-beskrivning bör ingå i nästa skrivelse om utvecklingen i den kommunalasektorn. Vad utskottet nu anfört bör med anledning av motion Fi66(mp) som sin mening ge regeringen till känna.Utskottet tillstyrker, mot bakgrund av det anförda, motion Fi66 (mp) yr-kande 3 och avstyrker motion Fi65 (v) yrkande 10.dels att utskottets hemställan under 16 bort ha följande lydelse:16. beträffande barnatt med bifall till motion 1997/98:Fi66 yrkande 3 och medavslag på motion 1997/98:Fi65 yrkande 10 som sin mening ger rege-ringen till känna vad utskottet anfört,25. Flyktingmottagande (mom. 17)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 23 börjar med "vill mot" och slutar med "yrkande 14 avslås" bort ha följande lydel-se:Finansutskottet vill, i likhet med vad som görs i motion Fi65 (v), framhållaatt gjorda utvärderingar av det svenska flyktingmottagandet visar att flyk-tingarna haft svårigheter att bli självförsörjande efter introduktionstiden.Utskottet delar motionärernas kritik mot den asylpolitik som förs . Sve-rige måste leva upp till sina internationella åtaganden vad gäller mänskligarättigheter. Som visar i sina undersökningar hardet statsbidrag som går till kommunerna för flyktingmottagandet inte fullt utkompenserat kommunerna för deras kostnader. Detta kan vara en orsak tillatt kommuner som tidigare tagit emot flyktingar nu tvekar. Utskottet villpeka på att i sitt budgetalternativ avsatt ytterligare medel tilkommuner för att täcka kostnader i samband med flyktingmottagande och förinsatser för flyktingbarn.Utskottet tillstyrker med det anförda motion Fi65 (v) yrkande 14.dels att utskottets hemställan under 17 bort ha följande lydelse:17. beträffande flyktingmottagandeatt med bifall till motion 1997/98:Fi65 yrkande 14 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,Särskilt yttrandeIndivid- och familjeomsorg (mom. 15)() anför:Vänsterpartiet konstaterar att numera gäller att beslut om vård och behand-ling enligt socialtjänstlagen inte kan prövas i domstol annat än i den förkommunalbesvär stadgade ordningen. Den som t.ex. vill komma ifrån sittdrogberoende och önskar plats på ett behandlingshem har således inte rätt attöverklaga ett beslut om öppenvård genom förvaltningsbesvär. Detta stridermot lagens portalparagraf om att verksamheten skall bygga på respekt förmänniskors självbestämmanderätt och integritet. När det gäller att upphöramed ett missbruk är det viktigaste att missbrukaren själv kommit till insiktoch att han vill sluta med droger. För att nå framgång med detta krävs detoftast att den enskildes val av behandlingsform respekteras. Utgångspunkteni arbete med missbrukare är att åtgärderna skall ske på frivil-lig väg. För att inte försvåra rehabiliteringen av missbrukare anser utskottetatt ett beslut av socialnämnden att avslå den enskildes begäran om viss vård-eller behandlingsinsats skall kunna överklagas genom förvaltningsbesvär.För att rehabiliteringen skall bli framgångsrik, särskilt efter en behand-lingsinsats, bör missbrukaren kunna få aktivt stöd från sina närmaste. Ut-skottet anser att den utredning som har i uppgift att göra en översyn av soci-altjänstlagen också bör få i uppdrag att undersöka möjligheten att åläggasocialnämnderna att aktivt stödja den närmaste personkretsen till en missbru-kare.Socialutskottets yttrande1997/98:SoU9yUtvecklingen inom den kommunala sektornTill finansutskottetFinansutskottet har beslutat bereda socialutskottet tillfälleatt yttra sig över regeringens skrivelse 1997/98:155 om utvecklingen inomden kommunala sektorn.Socialutskottet begränsar yttrandet till avsnitten 3 Hälso- och sjukvård, 5Handikappomsorg och 6 Individ- och familjeomsorg i skrivelsen samt tillmotionerna Fi65 (v) yrkandena 3 och 4, 7-11, Fi66 (mp) yrkande 3 och Fi67(m) yrkande 3.I skrivelsen lämnar regeringen en översiktlig redovisning av hur ekonominoch verksamheten i kommuner och landsting har utvecklats de senaste åren.Redovisningen av den kommunala verksamheten avser i huvudsak förhållan-dena t.o.m. . I skrivelsen framhåller regeringen att detinte är möjligt att utifrån underlaget i skrivelsen bedöma effekterna av deökade statsbidragen . I det ekonomiska avsnittet i skrivelsen redovisarregeringen preliminära utfall för . Vissa positiva effekter av statsbi-dragshöjningen på ekonomin och sysselsättningen kan därvid noteras, enligtskrivelsen.Hälso- och sjukvårdI regeringens skrivelse anförs bl.a. att i den s.k. Dagmaröverenskommelsenmellan staten och för redovisades en ny vård-garanti som tar sikte på att öka tillgängligheten till hälso- och sjukvården föalla patienter. I överenskommelsen framhålls att det är primärvården som äransvarig för de första kontakterna och skall erbjuda hjälp , an-tingen per telefon eller genom besök. Läkarbesök skall erbjudas inom åttadagar. När så erfordras skall primärvården biträda med hänvisning till specia-listvård för patientbesök . För patienter med oklar diagnosskall besöket hos specialist ske inom en månad. Utifrån de bedömningar somgörs i primärvården eller av specialistläkare skall behandling påbörjas utandröjsmål enligt vägledande principer för urval och prioriteringar. Om inteden egna sjukvårdshuvudmannen kan erbjuda vården inom ovan nämndatidsramar har patienten rätt att söka vård hos annan sjukvårdshuvudman.Som ett led i att följa upp Dagmaröverenskommelsen vad gäller patientensväntetid med remiss från primärvården till specialist på sjukhus har genomfört en uppföljning av väntetiderna vid ett 25-tal sjuk-hus i hela landet . Enligt skrivelsen visar uppfölj-ningen att drygt hälften av patienterna med oklar diagnos fick träffa en spe-cialist inom en månad, medan av patienterna med en fast-ställd diagnos fick träffa en specialist inom vårdgarantins . Vän-tetiderna varierar dock stort mellan och inom sjukhus. ge-nomfördes en ny undersökning med 36 deltagande sjukhus. Jämfört medundersökningen hade andelen med oklar diagnos som väntat högst4 veckor minskat från till . För patienterna medfastställd diagnos hade andelen som väntat mer än ökat från12 % till . Vidare konstaterades, enligt skrivelsen, stora regionala skill-nader.I skrivelsen redovisas också vissa uppgifter om personal inom hälso- ochsjukvården.Antalet landstingsanställda inom hälso- och sjukvården minskade med 133 000 personer. Av denna minskning hänför sigdock omkring 70 000 personer till ädelreformen. Minskningen har i förstahand berört timanställda och personal med kortare utbildning. Antalet lands-tingsanställda läkare och tandläkare ökade från 21 200till 24 500 personer. Totalt sett minskade antalet landstingsanställda inomhälso- och sjukvården med 7 300 personer (korrigerat för huvudmannaskaps-förändringar) . Enligt skrivelsen har målet undermånga år varit att höja kompetensen inom hälso- och sjukvården. Således harandelen läkare av samtliga anställda i mer än fördubblats mellanåren 1980 och 1996 (från till ). Andelen sjuksköter-skor (från 14,9 till 26,9) och undersköterskor (från 5,3 till 15,5) har ocksåökat medan andelen sjukvårdsbiträden har minskat dramatiskt (från 27,1procent till ). Den största rollen i denna omvandling har emeller-tid spelats av de organisatoriska förändringarna. Framför allt handlar det omöverföring av verksamheter och personal från till primärkommu-nerna.I motion Fi67 av m.fl. (m) begärs ett tillkännagivande tillregeringen om vad i motionen anförts om behovet av att återinfö-ra en vårdgaranti inom hälso- och sjukvården (yrkande 3). Motionärernaanser att det är anmärkningsvärt att regeringen inte aviserar att den är bereddatt vidta några konkreta åtgärder för att minska köerna. Motionärerna menarför sin del att en vårdgaranti bör införas samt att utgångspunktenför en sådan garanti skall vara densamma som och som dåpå tog bort de dåvarande långa vårdköerna. Enligt motionärerna börman se över om de behandlingar/insatser som fanns på vårdgarantins priori-teringslista bör justeras. Eftersom den gamla vårdgarantin visade så godaresultat är det viktigt att regeringen återkommer till med ett förslasnarast möjligt, heter det i motionen.I motion Fi65 av m.fl. (v) begärs tillkännagivanden tillregeringen om vad i motionen anförts om dels sjukvård och omvårdnad(yrkande 3), dels personalen inom vården (yrkande 4). Motionärerna anseratt den strukturomvandling, bland annat till följd av besparingar, som sjuk-vården genomgått har inneburit att omvårdnaden minskat. Kärnverksamhe-terna har inte reducerats i samma utsträckning, men även den kapaciteten harminskat vilket, enligt motionärerna, inte minst visar sig i de växande vårdkö-erna. De minskade satsningarna på omvårdnad har också enligt motionärernabidragit till att patienter i äldrevården försummats.Vad gäller vård i livets slutskede anser motionärerna att alla måste ha rätttill ett värdigt slut på livet. De anför att gjort bedömningenlandstingen inte fullt ut levt upp till sitt hälso- och sjukvårdsansvar för personer i livets slutskede (inom äldreomsorgen).Motionärerna anför vidare att medelåldern bland vårdpersonalen blir allthögre. Yngre människor får svårare att få arbete inom vårdyrket. Intresset förvårdyrket har därmed minskat och det är, enligt uppgift, numera svårt attrekrytera till omvårdnadsprogrammet inom gymnasieskolan. Antalet arbets-lösa sjuksköterskor och undersköterskor har minskat. Inför sommarledighe-ten väntas det bli stor brist på vårdpersonal. Utvecklingen sker snabbt. Sam-tidigt som vi står inför en akut brist på vårdpersonal är risken stor att vi tapar kompetens. Motionärerna anser det angeläget att regeringen snabbt vidtaråtgärder för att lösa denna för sjukvården så viktiga fråga.Utskottets bedömningFör att värna kvaliteten i skolan, vården och omsorgen och för att minskabehovet av att höja kommunalskatterna, föreslår regeringen en höjning avstatsbidragen till kommuner och landsting med ytterligare 4 miljarder kronorfr.o.m. Därtill bedömer regeringen att statsbidragen bör öka medytterligare i enlighet med vad somtidigare aviserats. Regeringen bedömer att bl.a. förutsättningarna för attminska väntetiderna inom sjukvården därmed förbättras.Utskottet vidhåller att vårdgarantin i sin ursprungliga utformning har spelatut sin roll. I överenskommelsen mellan staten och lands-tingen 1999 för insatser för att stärka patientens ställningantecknas att parterna är överens om att göra en kraft-samling för att förbättra tillgängligheten. De höjda statsbidragen gör dettamöjligt. Landstingen åtar sig att påtagligt minska väntetiderna, både förbesök och behandling. Patienterna skall överlag finna väntetiderna inomvården rimliga. Parterna är vidare överens om att närmareklarlägga de praktiska, organisatoriska och ekonomiska förutsättningarna fören utvidgad vårdgaranti. I sammanhanget måste, enligt parterna, också utrö-nas hur en sådan garanti förhåller sig till de av fastställda riktlinjerna för prioriteringar inom hälso- och sjukvården. Även landstingens re-surssituation har avgörande betydelse. Utskottet anser att resultatet av detsålunda planerade arbetet bör avvaktas. Motion Fi67 (m) yrkande 3 bör där-för avstyrkas.Målet för svensk hälso- och sjukvård är en god hälsa och vård på lika vill-kor för hela befolkningen. Vården skall vara lätt tillgänglig, ha hög kvalitetoch ge god omvårdnad och genomföras på grundval av patientens självbe-stämmande och integritet. I den gjorda överenskommelsen berörsden fråga som tas upp i motion Fi65 (v) yrkande 4. Parterna konstaterar (bil.5) att med det ökade antalet äldre patienter med sammansatta problem ochsjukdomar följer ett ökat behov av att dygnet runt kunna göra akuta bedöm-ningar och insatser. I och med 1990-talets vårdplatsreduceringar förutsättsdetta i betydande utsträckning kunna ske utanför sjukhusen. Men här finns problem vilket både orsakar överbeläggningar vid sjukhusen och utgören bidragande orsak till bristande tillgänglighet inom den planerade vården.Genom att prioritera insatser till äldre i hela vårdkedjan kan utrymme skapasför bättre tillgänglighet för alla. Landstingen kommer därför att ta särskildainitiativ för att ytterligare förstärka samverkan med kommunerna, heter det iöverenskommelsen.I ett kommande betänkande (SoU24) behandlar utskottet propositionenNationell handlingsplan för äldrepolitiken (prop. 1997/98:113). Regeringenkonstaterar i propositionen att även om stora delar av äldreomsorgen funge-rar väl , finns det ändå vissa problem som behöver lösas. De mycketgamla blir allt fler och hälsan hos denna grupp förbättras inte i samma ut-sträckning som för övriga grupper av äldre. Tillgången till medicinsk kom-petens i hemsjukvården och i de särskilda boendeformerna behöver förbätt-ras, liksom läkarmedverkan i äldrevården behöver öka. Dessa problem ärenligt regeringen i stor utsträckning knutna till att det finns brister i samvekan mellan landsting och kommuner, vilket också har försvårat utvecklingenav äldrevården i enlighet med de intentioner som fanns med ädelreformen.Vården i livets slutskede ställer stora och delvis nya krav på kommunerna.Ett sätt att förbättra situationen är att höja kompetensen bland anställda ochförtroendevalda i äldrevården. Regeringen aviserar i propositionen (s. 101)bl.a. att den avser att återkomma med förslag till åtgärder när detgäller utbildnings- och kompetensbehoven samt personalförsörjningen inomäldreomsorgen. Även rekryteringsfrågor kommer att beröras.Utskottet anser att resultatet av planerade insatser även på detta områdebör avvaktas. Enligt utskottets bedömning bör inte heller föregriparegeringens kommande förslag på området. Motion Fi65 (v) yrkandena 3 och4 bör därför avstyrkas.HandikappomsorgI regeringens skrivelse anförs bl.a. att vägledande principer för det handi-kappolitiska arbetet är alla människors lika värde och lika rätt och målet ärfull delaktighet och jämlikhet i levnadsvillkor. Vidare refereras till regeringens skrivelse 1996/97:120 om handikappolitik vari framhålls att regeringensåtgärder bygger på principen att handikappaspekterna skall beaktas inomvarje samhällsområde, och att huvudinriktningen är att ge staten, landsting,kommuner, organisationer m.fl. förutsättningar att utveckla tillgängligheten ivid bemärkelse inom olika samhällssektorer och verksamheter.Under rubriken och kvalitet ges korta sammanfattningar avdels över handikappreformen, dels rapporter. sammanfattande bedöm-ning är att det inom vissa områden uppnåtts positiva resultat, att funktions-hindrade personers levnadsförhållanden uppmärksammats och att kun-skapsutvecklingen stimulerats. Inom vissa andra områden sker dock ingenutveckling. Personlig assistans är den insats som blivit mest uppmärksam-mad, och den har haft positiva effekter för många.Handikappombudsmannen har i ett antal rapporter till regeringen lämnatuppgifter om funktionshindrade personers situation på olika områden i sam-hället. Bl.a. har efterlevnaden hos 192 statliga myndigheter av för att tillförsäkra människor med funktionshinder delaktighet ochjämlikhet följts upp. Alla myndigheter hade vidtagit anpassningsåtgärder föratt göra byggnader och lokaler tillgängliga för rörelsehindrade. Tillgänglig-heten för personer med synskador och hörselskador var sämre. En kartlägg-ning i kommunerna visar på brister inom de flesta områden när det gällertillgänglighet såväl till byggnader som till information som kommunen haransvar för.I motion Fi65 av m.fl. (v) begärs ett tillkännagivande tillregeringen om vad i motionen anförts om diskriminering av funktionshindra-de (yrkande 7). Motionärerna refererar till att det i olika levnadsnivåunder-sökningar visas att vuxna personer med funktionshinder har sämre levnads-förhållanden än befolkningen i övrigt vad gäller t.ex. boende, fritid, arbete,utbildning, ekonomi, hälsa och sociala relationer. I handikappombudsman-nens rapporter har också brister påvisats i bl.a. tillgänglighet i kommunernatill byggnader samt möjlighet att erhålla information. Motionärerna anser attåtgärder genom exempelvis lagstiftning måste vidtas för att förhindra diskri-minering av funktionshindrade. Regeringen bör återkomma till riks-dagen i frågan.Utskottets bedömningI betänkandet 1997/98:SoU16 Handikappfrågor konstaterade utskottet att ettomfattande arbete pågår för att förhindra diskriminering och främja funk-tionshindrades deltagande i samhällslivet på likvärdiga villkor.Utskottet konstaterade sammanfattningsvis, efter en närmare beskrivningav detta omfattande arbete, att det har stor betydelse för att främja de funk-tionshindrades möjligheter till delaktighet och jämlikhet i samhällslivet.Utskottet ville emellertid understryka vikten av att också förhindradiskriminering av funktionshindrade i näringsverksamhet. Utskottet uttaladeatt det var möjligt att utan påföljd neka en funktionshindrad attbesöka en restaurang eller ett hotell. Utskottet ansåg därför att regeringenborde ges i uppdrag att utreda formerna för en reglering av ett diskrimine-ringsförbud i näringsverksamhet. Vad utskottet anfört borde medanledning av vissa motioner ge regeringen till känna. följde ut-skottet (rskr. 1997/98:154).Utskottet vidhåller sin tidigare intagna ståndpunkt. Motion Fi65 (v) yrkan-de 7 är åtminstone delvis tillgodosedd och bör därför avstyrkas.Individ- och familjeomsorgI skrivelsen redovisas att individ- och familjeomsorg omfattarbåde förebyggande verksamhet och individuellt inriktat utrednings- ochbehandlingsarbete. De viktigaste målgrupperna är socialt utsatta barn ochungdomar, missbrukare och vuxna som behöver socialbidrag för sin försörj-ning. Till individ- och familjeomsorgen hör också vissa uppgifter inom detfamiljerättsliga området. De övergripande målen för all verksamhet inomsocialtjänsten finns i den s.k. portalparagrafen i socialtjänstlagen. Där slåsfast att verksamheten under hänsynstagande till människans ansvar för sinoch andras sociala situation skall inriktas på att frigöra och utveckla enskil-das och gruppers egna resurser.Sverige har anslutit sig till WHO:s europeiska handlingsprogram för attminska alkoholens skadeverkningar. Det övergripande målet är att minskaden totala alkoholkonsumtionen i . Den svenska narkotikapolitikensyftar enligt skrivelsen ytterst till att skapa ett narkotikafritt samhälle. Komunernas skyldighet att tillhandahålla vård för missbrukare regleras i 6 och11 §§ socialtjänstlagen och, i de fall tvångsvård kan komma i fråga, i lagen(1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM).Mått och utvärderingsmetoder saknas på nationell nivå förolika behandlingsmetoder. Behandlingsforskningen ger enligt skrivelsen ingaentydiga svar om vårdens effekter. I skriften , socialt arbete (CUS), Socialstyrelsen1994, diskuteras och värderas resultat av olika metoder och arbetssätt inomvården av alkoholmissbrukare, såväl i svensk som i internationell litteratur.Sammanfattningsvis finns det inget stöd för att någon enskild behandlings-metod är bättre än andra för människor med alkoholproblem. Kombinationerav institutionsvård och insatser i öppna former har emellertid goda förutsätt-ningar att nå resultat. Det är mer oklart vilken effekt behandlingen har vidbehandling av narkotikamissbrukare, heter det i skrivelsen.Rätten till ekonomiskt bistånd, socialbidrag, regleras också i socialtjänstla-gen. Socialbidraget skall fungera som ett tillfälligt yttersta skyddsnät motfattigdom för hushåll som inte kan få sin utkomst tryggad genom förvärvsar-bete eller andra inkomstkällor. Socialbidrag kan även utgå när socialförsäk-ringssystemet och övriga ekonomiska förmåner i samhället inte kan garanteraförsörjning. Den enskilde skall genom biståndet tillförsäkras en skälig lev-nadsnivå. Hänsyn skall därvid tas till egna inkomster och tillgångar. Bistån-det skall utformas så att det stärker hans eller hennes möjligheter att leva etsjälvständigt liv.Enligt skrivelsen har utgifterna för socialbidrag fortsatt att öka under hela1990-talet. Det är i första hand bidragstidens längd som påverkar kostnader-na för socialbidragen. Bidragstidens längd har ökat kontinuerligt fr.o.m. år1990 då den i medeltal var . Enligtskrivelsen är det framför allt grupper som har svårt att hävda sig på arbets-marknaden som blir bidragsberoende.