bet · GL01NU9 · 1998-05-26 00:00:00 — Ändringar i konkurrenslagen m.m. 1997/98NU9ÄrendetI detta betänkande behandlasdels proposition 1997/98:130 om ändringar i konkurrenslagen (1993:20) m.m.,dels två motioner som väckts med anledning av propositionen,dels - helt eller delvis - sju motioner från allmänna motionstiden. I betänkandet tillstyrker utskottet regeringens förslag till förändringar ivissa bestämmelser i konkurrenslagen. I propositionen föreslår regeringen bl.a.att instansordningen ändras när det gäller beslut omundantag, icke-ingripandebesked och ålägganden enligt konkurrenslagen.Innebörden i detta är att ett överklagande inom dessa områden i fortsättningenskall riktas till . Andra förslag till ändringar gäller s.k.automatiska undantag, undersökning m.m. Vidare föreslås enändring i sekretesslagen som innebär förstärkt sekretesskydd i domstol föruppgifter i mål och ärenden enligt konkurrenslagen. Lagändringarna föreslåsträda i kraft den 1 juli 1998.I ett antal motioner begärs att en effektivare konkurrenspolitik skallinföras. Yrkandena tar sikte på att bestämmelser skall införas ikonkurrenslagen som undanröjer möjligheter till en s.k. osund priskonkurrensoch gynnande av verksamhet i förhållande till privata producenter inomt.ex. vård, skola och omsorg. Utskottet avstyrker dessa yrkanden med hänvisningbl.a. till att regeringen tillsatt Rådet för konkurrens på lika villkormellan offentlig och privat sektor. De aktuella motionsyrkandena följs upp i enreservation (m, c, fp, kd). Övriga motionsyrkanden med begäran om ändringar avkonkurrenslagen för att möjliggöra regionalpolitiska hänsynstaganden respektiveuppbrytning av företagskoncentrationer avstyrks likaså av utskottet. Yrkandet iden sistnämnda frågan följs upp i en reservation (v). I proposition 1997/98:130 föreslås att antar regeringens förslag till1. lag om ändring i konkurrenslagen (1993:20),2. lag om ändring i lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m.,3. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100).Lagförslagen återges i bilaga. De motioner som väckts med anledning av propositionen är följande:1997/98:N13 av tredje vice talman m.fl. (fp) vari yrkas attriksdagen1. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ominriktningen på konkurrenspolitiken,2. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om attändringen av marknadsbegreppet inte är avsett att medföra någon förändring avlagtillämpningen.1997/98:N14 av m.fl. (m) vari yrkas att riksdagen1. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ommarknadsbegreppet,2. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omKonkurrensverkets ställning,3. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omgenomförande av förslagen i betänkande.De motioner från allmänna motionstiden som behandlas här är följande:1997/98:Fi205 av m.fl. (m) såvitt gäller yrkandet (12) att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om principernaför konkurrenspolitiken.1997/98:Fi209 av m.fl. (v) såvitt gäller yrkandet (17) attriksdagen beslutar om sådan ändring i konkurrenslagen att monopolliknandeföretag kan delas enligt vad som sägs i motionen.1997/98:T217 av m.fl. (s) såvitt gäller yrkandet (4) attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omatt se över konkurrenslagstiftningen så att den inte utgör ett hinder för eneffektiv regionalpolitik.1997/98:N202 av och (båda m) vari yrkasatt hos regeringen begär förslag innebärande att konkurrenslagen görstillämplig på alla tjänster inom sjukvård, skola och utbildning i enlighet medvad som anförts i motionen.1997/98:N271 av m.fl. (m) såvitt gäller yrkandet (1) attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omöversyn av konkurrenslagen.1997/98:N274 av m.fl. (kd) såvitt gäller yrkandet (1) attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om eneffektivare konkurrenspolitik.1997/98:N309 av m.fl. (fp) såvitt gäller yrkandet (1) attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ominriktningen av konkurrenspolitiken. BakgrundDen trädde konkurrenslagen (1993:20) i kraft (prop. 1992/93:56,bet. tillkallades en särskild utredare (f.d.regeringsrådet ) med uppdrag att kartlägga och sammanställaerfarenheterna av den nya konkurrenslagen. Utredningen, som antog namnetKonkurrenslagsutredningen, redovisade det nämnda uppdragetgenom betänkandet Konkurrenslagen 1993-1996 (SOU 1997:20).Regeringen har vidare gett Konkurrenslagsutredningentilläggsdirektiv (dir. 1997:38). Enligt dessa skall utredaren göra en översynav konkurrenslagens regler om prövning av företagsförvärv rörande regelverketsavgränsning, konstruktion och funktion. Som underlag för prövningen skallutredaren bl.a. ha EG-reglerna om kontroll av företagskoncentrationer. Dessaregler är under översyn. Utredaren skall redovisa sitt uppdragsenast den 30 juni 1998.I olika sammanhang har frågan huruvida konkurrenslagen i tillräcklig grad gerutrymme för de små företagens behov av att kunna samarbeta aktualiserats. Dennafråga utreds på regeringens uppdrag av en interdepartemental arbetsgrupp.Uppdraget skall redovisas till regeringen senast den 1 november 1998.Allmänt om regeringens förslagKonkurrenslagsutredningen pekar på att det finns ett behov av vissaförändringar i konkurrenslagen i syfte bl.a. att underlätta lagtillämpningen.Utredaren menar att konkurrenslagen behöver förtydligas och förenklas i vissaavseenden. Konkurrensfrågor måste bli föremål för en snabbare och effektivareprövning än som sker . Det är, anför utredaren, en prioriteradrättssäkerhetsfråga att företagen skall kunna få snabba besked samt att praxisutbildas som underlättar företagens bedömning av rättsläget.Regeringen föreslår därför flera ändringar i regelsystemet. I förslaget ingåratt instansordningen ändras när det gäller beslut omundantag, icke-ingripandebesked och ålägganden enligt konkurrenslagen.Förslaget innebär att dessa beslut skall överklagas till . Dennuvarande ordningen med två domstolsinstanser - ochMarknadsdomstolen - behålls för bl.a. frågor om konkurrensskadeavgift,kvarstad, särskild undersökning och företagsförvärv.Andra förslag till ändringar rör reglerna i konkurrenslagen om s.k.automatiska undantag, undersökning m.m. Vidare föreslås enändring i sekretesslagen (1980:100) som innebär förstärkt sekretesskydd idomstol för uppgifter i mål och ärenden enligt konkurrenslagen. Lagändringarnaföreslås träda i kraft den 1 juli 1998.Innan utskottet tar upp förslagen i propositionen behandlas vissa motions-yrkanden om inriktningen av konkurrenspolitiken.Inriktningen av konkurrenspolitikenMotionernaI motion 1997/98:T217 (s) yrkas att konkurrenslagstiftningen skall ses över såatt den inte utgör ett hinder för en effektiv regionalpolitik. Motionärernaanser att den politiska styrningen av uppbyggnaden av landets infrastrukturmåste återupprättas. Om staten återtar det politiska greppet överinfrastrukturen blir det mindre lönsamt att "plocka russinen ur kakan", utanatt de fördelar som konkurrensen kan ge går förlorade, lyder budskapet.En vital konkurrens skärper effektiviteten och ökar välståndet, anförs det imotion 1997/98:Fi205 (m). Insatser för att främja konkurrensen är ett viktigtinslag i en politik som gör mer utvecklingskraftigt. I motionenframhålls att det är framför allt inom områden av monopoliserad kommunaltjänsteverksamhet som mycket skulle kunna vinnas genom en målmedvetenkonkurrensutsättning. Skolan och vården skulle kunna göras bättre om fler fickdelta med sitt kunnande. I princip all verksamhet som inte ärmyndighetsutövning bör utsättas för konkurrens, hävdar motionärerna. De menaratt kommunerna skall koncentrera sig på kärnuppgifterna och inte påaffärsverksamhet. Motionärerna anser att de kommunalt anställda bör fåmöjlighet att själva ta över verksamheten när den privatiseras, vilket skaparkontinuitet. Förändringsprocessen bör dock ske med stor varsamhet. Syftet är,uttalas det, att konkurrensutsättningarna och privatiseringarna skall leda tillfördelar för alla.I motion 1997/98:N14 (m) framhålls att en fungerande konkurrenslagstiftningkräver en effektiv myndighetsutövning och tillsynsverksamhet. För attKonkurrensverket även i fortsättningen skall kunna ansvara för detta på ett brasätt krävs att verket har en stark ställning som fristående myndighet med storintegritet. Motionärerna begär därför att särskilt skall markeravikten av detta. I motionen efterfrågas vidare en förstärkning avkonkurrensrätten inom flera områden. Kritik riktas mot regeringen för att deninte har förverkligat förslagen från den s.k. ibetänkandet Konkurrens i balans (SOU 1995:105). Syftet medUnderprissättningsutredningens förslag var, påpekar motionärerna, att minimeraproblemen med osund konkurrens från skattefinansierad offentlignäringsverksamhet. är enligt motionärerna fortfarande aktuell.I motionen hävdas att konkurrensproblemen som är kopplade till kommunalnäringsverksamhet inte har minskat i omfattning. I motionen begärs etttillkännagivande till regeringen om att förslagen i betänkandet Konkurrens ibalans bör genomföras omgående.Enligt vad som sägs i motion 1997/98:N271 (m) är den konkurrensutsattasektorn i för liten och en bidragande orsak till ekonomins bristandeväxtkraft. Motionärerna hävdar att omkring tre fjärdedelar av ekonomin harstått vid sidan av full internationell konkurrens. Onödiga och krångliga reglerhar hämmat marknadstillträde för småföretagen inom en rad sektorer och därmedhindrat konkurrens. I motionen uppges att bank- och försäkringsbolagen, liksomlivsmedelsgrossisterna, länge har saknat internationella konkurrenter iSverige. Den sammantagna effekten är, sägs det, högre priser för konsumenternaoch en sämre fungerande ekonomi. Enligt motionärerna kostar den dåligtfungerande konkurrensen det svenska folkhushållet omkring 180 miljarderkronor. I motionen diskuteras också konkurrensläget inom den offentligasektorn. Motionärernas uppfattning är att frånvaro av konkurrens inom dennasektor har bidragit till höga kostnader och bristande förnyelse. I motionenanförs att en ökad konkurrens på områden med offentliga monopol medför attservicen blir mer varierad och bättre anpassad till medborgarnas önskemål samtatt den kan ges med fortsatt hög kvalitet men till lägre kostnader. Enligtmotionärerna riktar sig drygt hälften av alla anmälningar till Konkurrensverketmot kommuner, landsting och statliga organ.Ett liknande tema tillkännages i motion 1997/98:N202 (m). Här sägs attkonkurrenslagens intentioner - att möjliggöra konkurrens på lika villkor föratt stimulera kvalitet och utveckling - också borde omfatta sjukvårdstjänstersamt skol- och utbildningsväsendet. Motionärerna finner det därför angelägetatt konkurrenslagen görs tillämplig såväl på alla sjukvårdstjänster som på allatjänster inom skola och utbildning.I motion 1997/98:N309 (fp) hänvisas till genomförda studier avkonkurrenssituationen i . Undersökningarna pekar på, sägs det, att del av de problem som kännetecknat svensk ekonomi under de senastedecennierna - snabba kostnadsstegringar, hög inflation, svagproduktivitetsutveckling och svag ekonomisk tillväxt - kan förklaras av bristeri konkurrensen. Lika entydigt, anför motionärerna, som brister i konkurrensenringas in som ett av de mest grundläggande problemen i svensk ekonomi,rekommenderar studierna skärpta konkurrensregler, avregleringar och ökadimportkonkurrens. Den konsekventa storföretagspolitiken i har, lyderbudskapet, skapat marknader där småföretag och nya entreprenörer möter storasvårigheter att ta sig in. Motionärerna menar också att ingen hänsyn tagitstill riskerna för konsumenterna, i form av minskad inhemsk konkurrens ochmonopolmissbruk, som utvecklingen fört med sig.Folkpartiet liberalerna har i tidigare motioner till föreslagitomfattande åtgärder för att komma till rätta med konkurrensproblem, påpekas deti motion 1997/98:N13 (fp). Det handlar bland annat om att så långt som möjligtundanröja olika former av etableringshinder för företagandet, att avvecklastatliga och kommunala bolag, att konkurrensutsätta offentliga verksamheter ochatt avveckla det selektiva företagsstödet. Motionärerna begär att iett tillkännagivande till regeringen skall uttala att en ny inriktning påkonkurrenspolitiken kommer att medföra betydande samhällsekonomiska vinster.En ökad avreglering bör ske för att ge utrymme för konkurrens, anförs det imotion 1997/98:N274 (kd). Konkurrenslagen bör skärpas och övervakningen blieffektivare; monopol och oligopol, både privata och offentliga, skallmotverkas. I motionen anges att det i dagläget finns ca 2 000 kommunala bolag.Motionärernas uppfattning är att konkurrensen mellan dessa bolag och de privataär osund. Även här hänvisas till att drygt hälften av alla anmälningar tillKonkurrensverket riktar sig mot kommuner, landsting och statliga organ.Motionärerna betecknar konkurrenssituationen som snedvriden och svår att kommaåt med nuvarande lagstiftning. I motionen åberopas konkurrenslagensbestämmelser om underprissättning. Den tolkning som motionärerna gör är att omdessa föreskrifter i lagen skall kunna tillämpas krävs att aktören har endominerande ställning på marknaden och att syftet med sådan prissättning är attslå ut konkurrenter.Vissa kompletterande uppgifterI ett betänkande om vissa konkurrensfrågor (bet. 1996/97:NU9)framhöll utskottet (s. 16) vikten av en väl fungerande konkurrens. Utskottetkunde konstatera att offentliga regleringar i form av tvingande lagstiftning,och som leder till konkurrensbegränsande förfaranden mellan avtalsparter, intekan angripas med stöd av konkurrenslagen. Allmänt sett ville utskottetunderstryka betydelsen av att de statliga konkurrensvårdande myndigheterna ochäven ansvariga kommunala förvaltningar utövar sådan tillsyn attkonkurrenssnedvridande förfaranden påtalas och åtgärdas. I detta sammanhanghänvisade utskottet till ett konkurrenspolitiskt program som tagit fram och som enligt utskottets mening kunde innebära attgenomlysningen i det kommunala förfarandet ökar och skapar förutsättningar föratt nå en bättre och rättvis konkurrens. En sådan konkurrens skall, uttaladeutskottet, vara ett verktyg för att stimulera att nya företag - oavsett ägareeller associationsform - startas så att ny sysselsättning kan skapas.I en reservation (m, c, fp, kd) argumenterades för att de stora offentligamonopolen som svarar för tjänsteproduktionen inom sjukvård, skola,åldringsvård etc. skall öppnas upp så att en privat tjänsteproduktion inomdessa områden skyndsamt kan utvecklas. Vidare betonade reservanterna betydelsenav att konkurrensbegränsande förfaranden från olika kommunala aktörers sidapåtalas och åtgärdas.Regeringen beslutade att inrätta Rådet för konkurrens på likavillkor mellan offentlig och privat sektor (ordförande: f.d.förhandlingsdirektör ). Enligt direktiven (dir. 1997:145) förrådet skall uppgiften vara att, med beaktande av de olika grundförutsättningarsom gäller för offentlig och privat sektor, söka undanröja konkurrenskonfliktermellan sektorerna. Rådet skall både analysera klagomål och formulera generellaoch långsiktiga spelregler på området. I rådets arbete kommerkonkurrenssnedvridande prissättning att ägnas särskilt intresse. Medutgångspunkt i de erfarenheter rådet fortlöpande får av förhållandena påmarknaden skall en samlad bild förvärvas om vad som kan vara en osundkonkurrens. Med detta som underlag skall rådet diskutera principiellakonkurrensfrågor, sprida information om goda exempel på en väl fungerandekonkurrens och söka nå en samsyn för framtiden om hur de långsiktigaspelreglerna på området bäst formuleras. Rådet skall beakta attförutsättningarna för konkurrens skiljer sig åt i olika delar av landet. Rådetskall bedriva sin verksamhet och fortlöpande informera omresultatet av sitt arbete. skall rådet redovisasina samlade erfarenheter och de resultat som uppnåtts. Om det finns behov fårrådet lämna förslag till ytterligare åtgärder som rådet kan bedöma motiverade.För den kommunala sektorn gäller att kommunerna inom ramen för den kommunalasjälvstyrelsen har att avgöra hur långt de vill gå i konkurrensutsättning. - utgiven av (1997)- behandlas förutsättningar och riktlinjer för konkurrensutsättning inom äldre-och handikappomsorg, skola, fritid och kultur. Avsikten med publikationen äratt den skall tjäna som stöd och fungera som ochtjänstemän inför och under det förändringsarbete som kan leda tillkonkurrensutsättning och upphandling av driftentreprenader inom de angivnaområdena. I boken sägs att det kommunala intresset för driftentreprenader ochandra alternativa driftsformer har ökat. Vissa uppgifter om alternativadriftsformer lämnas. När det gäller grupper med s.k. särskilt boende bor avden berörda gruppen i bostäder som drivs av entreprenörer. avhemtjänsten drivs i alternativ form. av eleverna inomgrundskolan, särskolan och gymnasieskolan går i friskolor. avdaghemsverksamheten och av fritidshemmen drevs i alternativaformer. Inom fritidsområdet ombesörjs av de kommunalt ägdafritidsanläggningarna i alternativa driftsformer. Det sägs också att renodladprivatisering, dvs. avveckling av det kommunala huvudmannaskapet för entidigare kommunalt finansierad verksamhet, är en marginell företeelse i detkommunala förändringsarbetet. Privatisering i sin egentliga betydelse är,enligt , juridisk möjlig endast i fråga om verksamheter inom denfakultativa (frivilliga) sektorn: kultur, fritid, bibliotek, energi ochbostadsförsörjning m.m.En uppföljning pågår av det konkurrensprogram som antog år1993. I en första etapp har en kartläggning genomförts i syfte att fångaförekomst och omfattning av alternativa driftsformer inom de s.k. mjukasektorerna. En rapport om resultatet av kartläggningen är för närvarandeföremål för remissbehandling. Avsikten är att i en andraetapp belysa effekter och erfarenheter av alternativ drift.Definitionen enligt sistnämnda rapport på vad som skall anses vara enalternativ driftsform är att det är en verksamhet som tidigare drivits, ellersom skulle kunna drivas, i förvaltningsform men som drivs av någon annanän kommunen, i regel en privaträttslig organisation, och som helt eller delvisfinansieras av kommunen. I kartläggningen görs en genomgång av alternativadriftsformer i bl.a. barnomsorg, grundskola, vuxenutbildning,måltidsverksamhet, gymnasieskola, äldreomsorg, individ- och familjeomsorg ochkultur/fritid. Kartläggningen visar att inom individ- och familjeomsorg ärförekomsten av alternativa driftsformer störst med en andel som anges till ca13 %. För både grundskola och gymnasium svarar alternativen för . Avdrygt 1,1 miljoner skolmåltider beräknas alternativen svara för ungefär 8 %.Inom barnomsorgen svarade den alternativa driften för av platserna. Irapporten görs bedömningen att inom de flesta av de aktuella områdena kommerandelen för alternativ drift att öka. Det nämns också att det inom ca 20kommuner finns politiska beslut om att verksamheter skall överföras tillalternativa former.I juli 1995 tillsatte regeringen en delegation för samverkan mellan offentligoch privat hälso- och sjukvård (ordförande: riksdagsledamoten (s) IréneVestlund). avlämnade delegationen sitt slutbetänkande Klaraspelregler - en förutsättning för samverkan mellan offentlig och privat hälso-och sjukvård (SOU 1997:179). I rapporten nämns (s. 195) att delegationen harbegärt att skall göra en sammanställning av inkomna klagomålinom hälso- och sjukvårdsområdet . Genomgången avärendena visar, menar delegationen, att det är svårt att tillämpakonkurrenslagen på dessa områden. Själva beslutet att en verksamhet skallupphandlas är ett myndighetsbeslut som i sin tur bygger på politiska beslut. Idessa beslut är inte konkurrenslagen tillämplig. En av delegationens slutsatser(s. 196) är att konkurrenslagen är ett trubbigt instrument när det gäller attkomma till rätta med bristande producentneutralitet inom stat och kommun.Delegationen finner det olyckligt att konkurrenslagen inte kan fungera som ettstöd för att utvecklingen av alternativa driftsformer stimuleras, men välkomnarmed tillfredsställelse att regeringen tillsatt det nyssnämnda Rådet förkonkurrens på lika villkor mellan offentlig och privat sektor. I betänkandetföreslår delegationen också (s. 216) att det träffas en överenskommelse mellanregeringen och om en målsättning att av allöppenvård inom respektive landsting och vårdgivarkategori bör bedrivas sompersonliga etableringar enligt vårdavtal eller bli föremål för upphandling isyfte att stimulera uppkomsten av alternativa driftsformer. Delegationenbetonar att det är sjukvårdshuvudmännen själva som avgör avvägningen avomfattningen mellan enskilda vårdgivare och entreprenadlösningar där denlandstingsdrivna verksamheten kan vara en bland flera anbudsgivare. Förslagenfrån delegationen har remissbehandlats, och arbetet med attsammanställa svaren pågår i Regeringskansliet.Utskottets ställningstagandeUtskottet vill återigen framhålla betydelsen av en väl fungerande konkurrensmed hänvisning till den vikt en sådan har för den svenska ekonomin. Av den nysslämnade redogörelsen framgår att en rad processer nu är i gång som sammantagetsyftar till att åstadkomma en väsentligt förbättrad konkurrenssituation underde närmaste åren. uppföljning av konkurrensprogrammet visar påatt de alternativa driftsformernas ställning på de kommunala marknaderna harstärkts. Vidare vill utskottet uttrycka sin tillfredsställelse över detkonkurrensövervakande samråd som kommer att äga rum hos det nybildade rådet förkonkurrens på lika villkor mellan offentlig och privat sektor. Även om rådetsaknar sanktionsmöjligheter mot de aktörer som uppträder uppenbartkonkurrensvidrigt på olika marknader är det utskottets fasta övertygelse attrådets ställningstaganden snabbt kommer att få en märkbar normerande verkan påbeteendet. Det finns anledning att med stor uppmärksamhet följa rådets arbete.Utskottet vill understryka att syftet med konkurrenslagen är att förhindrakonkurrensbegränsningar. Lagen är tillämplig på alla typer avnäringsverksamheter som bedrivs på en konkurrensutsatt marknad, oavsett om detär fråga om privat eller offentlig verksamhet. Konkurrenslagen är däremot inteett instrument för att avgöra vilka verksamheter som skall bedrivas ikonkurrens. Denna fråga avgörs i annan lagstiftning, framför allt i de lagarsom berör obligatoriska verksamheter inom kommuner och landsting. Dekonkurrensbegränsningar som är innebörden i sådana bestämmelser, eller somföljer av en tillämpning av regelverken på grundval av politiska beslut, är enkonsekvens av att tyngre skäl talar för att det allmänna både producerar ochfinansierar sådana tjänster.Emellertid ser utskottet goda skäl att utanför denna sektor upprätthålla ochskärpa konkurrenstrycket. Syftet med sådan konkurrens är, enligt utskottetsmening, att den skall vara ett verktyg för att åstadkomma bästa service tilllägsta möjliga kostnad oavsett ägare eller associationsform. Utskottet villerinra om att regeringen i den ekonomiska vårpropositionen (prop. 1997/98: 150s. 29) meddelar sin avsikt att i en skrivelse till eller i annatlämpligt sammanhang ta upp frågan om konkurrenspolitikens inriktning.Med anledning av det aktuella yrkandet i motion 1997/98:T217 (s) villutskottet framhålla att om det av regionalpolitiska skäl finns anledning införat.ex. avgifter för att finansiera verksamhet i glesbygd måste detta lagreglerasi särskild ordning. Ett sådant avgiftssystem har t.ex. övervägts påpostområdet, men införs inte . Om sådana regler skulle införas har detkaraktären av en speciallagstiftning som måste beaktas vid tillämpningen avkonkurrenslagen. Denna typ av frågor kan enligt utskottets mening inte hanterasgenom ändringar i konkurrenslagen.Med det sagda avstyrker utskottet samtliga i denna del aktuellamotionsyrkanden.MarknadsbegreppetPropositionenI propositionen föreslås att ?den svenska marknaden? ersätts med ?marknaden?