bet · GL01UU20 · 1998-05-14 00:00:00 — Utskottet vill understrykabetydelsen av att de FN-ledda fredssamtalen återupptas och vill ävenframhålla betydelsen av alla de internationella ansträngningar som görs för attfå parterna till förhandlingsbordet.Om dessa ansträngningar lyckas skapas enligt utskottets meningförutsättningar för att Republiken kan företrädas av en delegation somrepresenterar hela öns befolkning. Enligt utskottets mening är det önskvärt attså sker. Utskottet noterar i sammanhanget att den medlemskapsansökan somgodtagits av EU omfattar hela republiken . Utskottet ser därvid positivtpå den alltjämt öppna inbjudan till turkcypriotiskt deltagande i dencypriotiska förhandlingsdelegationen som president framförde 12 mars1998.I motion U41 (v) yrkande 3 begär motionärerna ett tillkännagivandeom att en oberoende utredning av unionens utvidgning genomförs.Utskottet vill inledningsvis framhålla att regeringen i början av 1997beslutade om sju utredningar inför unionens kommande utvidgning. Utredningarnaresulterade, som framhållits tidigare i detta betänkande, i ett antal rapportersom har publicerats i . Utvidgningens konsekvenser belyses i dessarapporter inom områdena säkerhetspolitik, samhällsekonomi, jordbruk, regionalutveckling, miljö, personers fria rörlighet samt inom samarbetet i rättsligaoch inrikes frågor. Rapporternas innehåll presenteras mer utförligt iregeringens skrivelse.Utskottet menar att dessa rapporter utgör utförliga analyser av utvidgningenseffekter på ett antal viktiga områden.Utöver dessa analyser har genomfört och presenterat tvåutredningar om effekterna av en kommande utvidgning. Dessa studier omfattardels handelspolitiska effekter av unionens utvidgning, dels effekterna påvarors fria rörlighet ur ett inremarknads- och konsumentperspektiv.Dessutom har kommissionen inom ramen för sitt förberedelsearbete sammanställtoch publicerat ett antal rapporter. Huvudrapporten innehåller såvälen framtidsinriktad genomgång av unionens olika politikområden som en översiktav utvidgningens förväntade effekter på unionen. Denna rapport kompletteras avyttranden över de enskilda länderna och deras förmåga att bli medlemmarav unionen.Utskottet finner att utvidgningsfrågan har blivit belyst ur en mångfald olikainfallsvinklar och på ett tämligen uttömmande sätt. är det, somutskottet har framhållit i tidigare betänkanden, viktigt att understryka attutvidgningen är en process. Utvecklingen kommer till stor del attbero på utvecklingen i de enskilda länderna och beredskapen respektiveberedvilligheten i dessa länder att genomföra de åtgärder som krävs för att bliett medlemsland i EU liksom av de nuvarande medlemsstaternas förmåga attgenomföra nödvändiga anpassningar. Det innebär att det även framgent kommer attfinnas behov av såväl uppföljning av tidigare studier som nya utredningar kringutvidgningsprocessen.Med det anförda anser utskottet att motion U41 (v) yrkande 3 är besvarad.I motion U501 (m) yrkande 1 begärs att i EU skall ge unionensutvidgning högsta prioritet och i motion U43 (mp) yrkande 5 menar motionärernaatt det är av vikt att unionens medlemsstater snabbt löser de institutionellafrågorna. I motion U802 (m) yrkande 5 anförs att bör agera såytterligare utvidgningsomgångar genomförs.Utskottet har ovan framhållit den vikt som lägger vid utvidgningenoch att vid ett flertal tillfällen uttalat sig i denna riktning(bl.a. i bet. 1996/97:UU16 och bet. 1997/98:UU13). Utskottet delar denuppfattning som kommer till uttryck i motion U501 (m) yrkande 1 och kan ocksåkonstatera att inom EU har gett högsta prioritet åtutvidgningen. när frågan om vilka länder som skulleomfattas av förhandlingar var pådrivande i medlemskretsen för engemensam förhandlingsstart för alla länder som uppfyller de politiska kraven,vilket även blev det slutgiltiga politiska beslutet vid Europeiska rådets mötei Luxemburg.Utskottet kan också konstatera att de beslut som har fattats innebär att allakandidatländer som uppfyller kraven omfattas av samma process och att de bedömsefter samma måttstock. Slutmålet är att alla kandidatländer skall blimedlemmar. Hur det tar blir beroende av hur snabbt anpassningen irespektive land kan ske. Inget land får enligt utskottets mening fördröjas avandra länder som inte kommit lika långt i sina interna reformer.Utskottet kan vidare konstatera att processen är densamma för allakandidatländer. Förhandlings- och anslutningsprocessen inleddes, i enlighet medunionsfördragets artikel O, för alla elva kandidatländer den 30 mars1998. För hela förhandlingsprocessen finns en gemensam ram som innefattar allakandidatländer och som inleds med en av kommissionen ledd genomgång av unionensregelverk. Mellanstatliga konferenser har också upprättats för sex avkandidatländerna omfattande de länder som kommissionen 1997 rekommenderade förmedlemskap, dvs. i den första utvidgningsomgången.När det gäller processen för alla elva kandidatländerna skall kommissionenunder 1998 avge en rapport om utvecklingen i länderna och därefter regelbundet.Kommissionen kan därvid rekommendera ministerrådet att mellanstatligakonferenser öppnas med ytterligare kandidatländer. fattar sedanbeslut i frågan. För vidkommande är det enligt utskottets mening avstörsta betydelse att och , och andra länder som inte ingår iden första gruppen, kan inleda förhandlingar om medlemskap. Utskottetmenar, liksom motionärerna bakom motion U802 (m) yrkande 5, att det är av viktatt utvidgningsprocessen inte stannar upp efter det att den första gruppen avkandidatländer har erhållit unionsmedlemskap.Det är emellertid inte bara kandidatländerna som har att gå igenom enförändringsprocess innan en utvidgning kan äga rum. När det gäller dennuvarande medlemskretsen skall det ske förändringar vad gäller vissainstitutionella frågor. Medlemsstaterna diskuterade i anslutning tillregeringskonferensen om ett nytt fördrag vilka förändringar som behövs för attunionen skall kunna fungera med upp till elva nya medlemsländer.Som regeringen konstaterar i proposition 1997/98:58 om Amsterdamfördragetnådde regeringskonferensen inte sina mål på detta område. Regeringen framhålleri nämnda proposition att det hade varit en fördel för utvidgningsprocessen omdessa frågor hade fått en varaktig lösning redan i samband med dennaregeringskonferens. Utskottet instämmer i regeringens uppfattning menkonstaterar att dessa frågor kommer att diskuteras igen i anslutningtill utvidgningen eftersom medlemsstaterna i Amsterdamfördraget (ProtokollD.11) åtagit sig att återkomma till dessa frågor. Därmed torde syftet medmotion U43 (mp) yrkande 5 vara tillfredsställt anser utskottet.Med vad som ovan anförts betraktar utskottet motionerna U501 (m) yrkande 1,U802 (m) yrkande 5 och U43 (mp) yrkande 5 som besvarade.I motion U501 (m) yrkande 2 understryks vikten av genomgripande reformer av dengemensamma jordbrukspolitiken och föreslås vissa riktlinjer för unionensstruktur- och regionalpolitik. Även i motion U505 (fp) yrkande 1 framhålls attreformer av den gemensamma jordbrukspolitiken och av struktur- ochregionalpolitiken är nödvändiga inför utvidgningen.Arbetsmarknadsutskottet har i sitt yttrande 1997/98:AU7y till utrikesutskottetbehandlat vissa yrkanden om den gemensamma regional- och strukturpolitiken.Arbetsmarknadsutskottet anför allmänt vad gäller denna del av unionens politikföljande:Den gemensamma regional- och strukturpolitiken är det viktigaste instrumentetför att minska obalanserna och skillnaderna i ekonomisk utveckling mellanregionerna i EU. På så sätt kan en högre grad av social och ekonomisksammanhållning inom unionen skapas. Dessutom är minskade regionala skillnaderen nödvändighet om alla regioner inom unionen till fullo skall kunna dra nyttaav den inre marknaden och andra tillväxtinriktade åtgärder.För svensk del har medlemskapet i EU inneburit en betydande ökning avresurserna för regionalt och lokalt utvecklingsarbete.En ny period för EU:s regional- och strukturpolitik avses gälla för åren2000-2006. En koncentration av strukturfondspolitiken till de länder ochregioner som är minst ekonomiskt utvecklade och en minskning av budgetanslagetför denna politik bör eftersträvas. Detta innebär sannolikt att de geografisktavgränsade målområdena kommer att begränsas, detta även för svensk del. Sverigebör dock inrikta sig på att, inom ramen för en minskad totalbudget, ökaåterflödet i förhållande till andra medlemsländer. En ökad decentralisering avprogramarbete m.m. är också eftersträvansvärd.Arbetsmarknadsutskottet framhåller i yttrandet att utskottet harbehandlat regeringens proposition 1997/98:62 Regional tillväxt - för arbete ochvälfärd samt ett stort antal motioner med avseende på regionalpolitiska frågoroch fortsätter:Som regeringen uttalar i den regionalpolitiska propositionen bör åtgärdernainom regional- och strukturpolitiken enligt utskottets mening inriktas på attåstadkomma regional balans, understödja sysselsättningstillväxt, stärkakonkurrenskraften hos främst småföretagen och på kompetensutveckling. Politikenbör också inriktas på lika möjligheter för kvinnor och män. Samordningen medden nationella regionalpolitiken bör öka.Arbetsmarknadsutskottet anser att motion U501 (m) yrkande 2 bör avstyrkas.Jordbruksutskottet har i betänkande 1997/98:JoU23 behandlat regeringensproposition /98:12 Riktlinjer för arbete med jordbruks- ochlivsmedelspolitiken inom Europeiska unionen. I betänkandet tar utskottetställning till regeringens förslag vad gäller den framtida inriktningen av dengemensamma jordbrukspolitiken och även till frågor rörande utvidgningen ochjordbrukspolitiken.Jordbruksutskottet framhåller i betänkandet att det är angeläget att deCentral- och Östeuropeiska länderna blir fullvärdiga medlemmar av EU så snartsom möjligt och fortsätter:Utgångspunkten bör vara att EU:s grundprinciper om en gemensam inre marknad ochen gemensam jordbrukspolitik även skall omfatta de nya medlemsländerna. Enöstutvidgning försvåras med nuvarande jordbrukspolitik och understryker behovetav att den gemensamma jordbrukspolitiken reformeras. För att underlätta enutvidgning, men också för att underlätta de nya medlemsländernas förberedelseroch anpassning till ett EU-medlemskap, är det angeläget att reformerna påbörjasså snart som möjligt. Övergångsåtgärder kan emellertid bli nödvändiga, bl.a.eftersom det finns stora skillnader mellan kandidatländerna och EU.Övergångsåtgärderna bör dock av bl.a. konkurrensskäl i största möjliga månbegränsas.När det gäller inriktningen av den framtida gemensamma jordbrukspolitikenframhåller jordbruksutskottet att den måste utgå från konsumenternasefterfrågan och ge dem bättre möjligheter att påverka inriktningen ochstorleken på produktionen av livsmedel och andra jordbruksvaror och fortsätter:Samtidigt är det angeläget att förutsättningar skapas för jordbruksföretagenatt agera på en konkurrensutsatt marknad. Därmed kan jordbrukspolitiken övergåfrån att i huvudsak ha varit producentstyrd till att främst styras avkonsumenternas efterfrågan. De livsmedel som erbjuds konsumenterna skalldessutom vara säkra från hälsosynpunkt. Det är företagens uppgift att ansvaraför att inte några livsmedel som kan skada människors hälsa släpps ut påmarknaden. Samhället bör dock genom lagstiftning formulera vissa grundkravavseende livsmedlens kvalitet. Vidare bör marknadsmässiga och frånkonsumentsynpunkt skäliga priser ingå som ett mål för jordbrukspolitiken.Priserna på jordbruksprodukter och livsmedel skall i första hand bestämmas avutbud och efterfrågan på marknaden. I detta sammanhang bör äventillgängligheten när det gäller viktigt information om t.ex. prisskillnader ochlivsmedlens olika kvalitetsegenskaper uppmärksammas. bör vidare inom EUverka för att en hållbar jordbruks- och livsmedelsproduktion uppnås. Somframhålls i propositionen är jordbruks- och livsmedelssektorn viktig iomställningen till ett ekologiskt hållbart samhälle, eftersom all jordbruks-och livsmedelsproduktion förutsätter ett brukande av naturresurserna. Enekologiskt hållbar jordbruks- och livsmedelsproduktion är en produktion som ärresursbevarande, miljöanpassad och etiskt godtagbar. Avslutningsvis delarutskottet regeringens uppfattning att EU skall medverka till att förbättra denglobala livsmedelssäkerheten i enlighet med deklarationen från konferensen omlivsmedelssäkerhet i . En reform av den gemensamma jordbrukspolitiken är enförutsättning för att kunna bidra till detta mål. Därigenom ökar möjligheternaför en ekonomisk utveckling och minskad fattigdom i , vilket är enviktig del av arbetet med att förbättra livsmedelssäkerheten. För att måletskall uppnås bör EU inom jordbruks- och livsmedelssektorn verka för bl.a. enökad liberalisering av handeln på jordbruksområdet.Utrikesutskottet noterar arbetsmarknads- och jordbruksutskottens uppfattningaroch vill för sin del anföra att de av kommissionen aviserade reformerna av dengemensamma jordbrukspolitiken och den gemensamma regional- ochstrukturpolitiken utgör steg i rätt riktning för att förbereda unionen för denkommande utvidgningen. De är dock enligt utskottets uppfattning, vilket ävenregeringen framhåller i skrivelsen som sin uppfattning, inte tillräckligtlångtgående.Utrikesutskottet finner även att regeringen har framfört dessa uppfattningarvid möten i ministerrådet och konstaterar att vad motionärerna vill uppnå är ilinje med svensk politik på området. Därmed torde syftet med motionerna U501(m) yrkande 2 och U505 (fp) yrkande 1 vara uppfyllt, och utrikesutskottet anseratt något tillkännagivande med anledning av dessa två motioner iberörda delar inte är nödvändigt.Utrikesutskottet anser att motionerna U501 (m) yrkande 2 och U505 (fp) yrkande1 med det anförda är besvarade.I motion U210 (c) yrkande 8 (delvis) menar motionärerna att ,och skall ha möjligheter att fördjupa samarbetet med EU ochdärvid gå utöver vad som regleras i dagens olika avtal med EU. I samma motionyrkande 19 framhåller motionärerna att EU bör ägna stor möda åt att utvecklaett särskilt partnerskap med Ryssland.Utskottet delar motionärernas uppfattning om att , ochUkraina skall ha möjligheter att fördjupa sitt samarbete med EU och attsärskild kraft bör inriktas på att förstärka och fördjupa relationerna medRyssland.Utskottet noterar att regeringen i skrivelsen framhåller att relationernatill intar en central roll för EU och att ett gott förhållande mellanEU och ett demokratiskt är av avgörande betydelse för stabiliteten iEuropa. Utskottet delar denna uppfattning samt uppfattningen att ettövergripande mål bör vara att integrera i europeiskasamarbetsstrukturer och inte skapa nya skiljelinjer i Europa.Utskottet vill i sammanhanget framhålla att en utvidgning av EU, bl.a. med detill gränsande baltiska staterna och , kommer att främja endynamisk ekonomisk utveckling i hela regionen och därmed även ha positivaekonomiska effekter för Ryssland.Utskottet konstaterar vidare, liksom regeringen i skrivelsen, att ett (Partnerskaps- och samarbetsavtal) mellan gemenskaperna och derasmedlemsstater och ingicks 1994. Avtalet syftar till att skapa en basför politisk dialog, främja handel och investeringar, stärka politiska ochekonomiska friheter och till att ge en ram för gradvis integrering mellan EUoch och ett bredare samarbetsområde mellan och . Avtaletträdde i kraft . Vidare kan utskottet konstatera att unionen år1995 även antagit en Rysslandsstrategi och en handlingsplan för år1996. Utskottet noterar att regeringen aktivt har deltagit i arbetet medutarbetandet av Rysslandsstrategin och handlingsplanen och att inom EUverkar för ett snabbt genomförande av handlingsplanen. Vidare noterar utskottetatt på bilateral grund har utbyte med inom samtliga de områdensom täcks av handlingsplanen och på så sätt ger ett särskilt stöd till EU:sarbete vad gäller relationerna till Ryssland.Slutligen konstaterar utskottet i denna del att Tacis-programmet för Ryssland1997 uppgick till 128 miljoner ecu och avsåg insatser inomföretagsrestrukturering, utbildning, socialt reformarbete, transporter, energi,miljö samt stöd till förbättringar av kärnsäkerheten.Vad gäller kan utskottet, liksom regeringen i skrivelsen, konstateraatt unionen fortsatt ägnade betydande uppmärksamhet åt relationerna med dennastat . Prioriteringarna för bidrag till en demokratisk och ekonomiskreformutveckling i fortsatte att gälla. hölls detförsta toppmötet mellan och , där såväl EU:s ordförandeskap somkommissionen betonade vikten av att genomför ekonomiska och socialareformer. Utskottet noterar vidare att unionens med beräknasträda i kraft vilket kommer att ytterligare bidra till att utvecklarelationerna mellan unionen och Ukraina.Även utvecklingen i är föremål för uppmärksamhet från unionenssida. har i upprepade slutsatser och uttalanden intagitståndpunkter med anledning av den rådande bekymmersamma konstitutionella,politiska och ekonomiska situationen i landet. Grava inskränkningar av degrundläggande friheterna och kränkningar av de mänskliga rättigheterna harförekommit. Utskottet ser allvarligt på utvecklingen i dessa delar vadbeträffar . Det är positivt att unionen har markerat sin uppfattninggenom att tills vidare avbryta genomförandet av interimsavtalet, skjuta uppingåendet av och dra tillbaka unionens stöd för Vitrysslandsmedlemskap i . Utskottet menar emellertid att när förhållandena iVitryssland medger, dvs. när förändringar i demokratisk riktning hargenomförts, respekten för de grundläggande friheterna och de mänskligarättigheterna har återupprättats och andra åtgärder i demokratisk riktning hargenomförts, bör unionen ha beredskap för att upprätta ett långtgående samarbetemed Vitryssland.Med vad som ovan anförts betraktar utskottet motion U210 (c) yrkandena 8(delvis) och 19 som besvarade.I motion U805 (fp) yrkas att regeringen skall visa ett större engagemang iNordsjösamarbetet och att detta måste komma till uttryck såväl i nationellabudgetsammanhang som i det europeiska samarbetet.Utskottet vill inledningsvis framhålla att Nordsjöprogrammet omfattar, vadgäller , västra , och , dvs. ettmindre omfattande geografiskt område än Östersjöprogrammet. Vidare kanutskottet konstatera att genom ett Interreg II C-program har 1,5 miljoner ecufördelats på Nordsjöprogrammet från EU. Dessutom kan dessa län i västra i samtliga Interreg II C-program som berörs av.Utskottet har vidare inhämtat att enligt regeringens uppfattning återspeglarden ekonomiska fördelningen mellan Östersjöprogrammet och Nordsjöprogrammetförutom programmens geografiska utbredning även ekonomiska prioriteringar såvälinom EU som från svensk sida.Enligt utskottets mening är den fördelning som sker rimlig och visar attNordsjöprogrammet uppmärksammas av regeringen. Utskottet menar att någotriksdagens tillkännagivande ej är nödvändigt med anledning av motion U805 (fp).Med vad som ovan anförts avstyrker utskottet motion U805 (fp).I motion Fi218 (c) yrkande 5 menar motionärerna att de nordiska länderna skallsamarbeta för att mobilisera stöd från EU för bekämpning av miljöproblemen iÖstersjöområdet.Utskottet behandlade en liknande motion i betänkande 1996/97:UU16 och framhölldärvid följande:Nya möjligheter att minska europeiska och svenska miljöproblem har öppnat siggenom medlemskap i den europeiska unionen. miljöpolitikinriktas bl.a. på att utveckla möjligheterna till internationell samverkan föratt minska gränsöverskridande föroreningar och bidra till en långsiktigthållbar utveckling i regionen. Detta har satt spår inom TACIS-samarbetet förländerna inom Oberoende staters samvälde (OSS) där en ny EU-förordning församarbetsprogrammet har förhandlats fram. I den nya EU-förordningen nämns numiljösektorn som ett av de prioriterade samarbetsområdena. Vid behandlingen avden nya förordningen hörde till de medlemsstater som drev kraven på attmiljöfrågorna skulle ges större utrymme och att cross border-samarbete skulleinkluderas i programmet.Den av statsministern sammankallade regeringskonferensen omÖstersjösamarbetet, som ägde rum i , beslutade om envidgad samverkan bl.a. för förbättring av miljön. Vid utrikesministrarnas mötesenare inom ramen för antogs ett omfattandehandlingsprogram för , som framförhandlades under det svenskaordförandeskapet i /96. Handlingsprogrammet innefattaråtaganden från medlemsländerna på tre områden, bl.a. avseende förbättring avmiljön.Vidare är det regeringens uppfattning att det samarbete på miljöområdet sompåbörjades genom Ronnebytoppmötet ytterligare bör fördjupas och breddas.Bl.a. eftersträvar regeringen att en regional utarbetas. Uppdateringav det gemensamma Åtgärdsprogrammet för har redan påbörjats ochkommer att följas upp av HELCOM (The Baltic ) och föreläggas . Istatsrådsberedningen har ett rådgivande organ - statsministerns Östersjöråd -inrättats. Rådets arbete kommer att koncentreras till fem områden, bl.a.samarbete för att skydda miljön runt . En fond omfattande 1 miljardkronor har skapats genom regeringens sysselsättningsproposition (prop.1995/96:222, bet. FiU 1995/96:15, rskr. 1995/96:307).Vidare kan framhållas att de nordiska länderna har enats om att upprätta ensärskild miljölåneordning i den nordiska investeringsbanken. Ordningenfinansieras av de nordiska länderna och uppgår till 100 miljoner ecu.Utlåningen kommer att avse angelägna miljöprojekt i det nordiska närområdet. Idetta sammanhang kan också omnämnas de insatser på miljöområdet som genomförsäven av multilaterala finansieringskällor som och finner det angeläget att möjligheterna till samfinansiering mellanbilaterala och multilaterala program och projekt tas till vara. Det gällersärskilt program som kräver stora investeringar, t.ex. inom energi-, transport-och miljöområdena.Utskottet finner att motionens syfte ligger i linje med vad som ovanredovisats.Med det anförda anser utskottet att motion Fi218 (c) yrkande 5 är besvarad.I motion U618 (mp) yrkande 5 anförs att aktivt bör styra och stödjaaktionsplaner samt EU:s PHARE- och TACIS-program så att dessa utvecklar ochförändrar energisystemet i ekologiskt hållbar riktning och inte stödjer nyakärnkraftverk.Näringsutskottet behandlar detta yrkande i sitt yttrande 1997/98:NU4y tillutrikesutskottet och lämnar inledningsvis vissa kompletterande upplysningar:Kommissionen har ett för PHARE och TACIS gemensamt kärnsäkerhetsprogram, somhar till huvudsyfte att förbättra teknisk utrustning, utbildning ochadministrativa rutiner för att höja säkerheten vid existerande kärnkraftverk iCentral- och . I några fall har stöd till avslutande av arbetena vidinte helt färdigbyggda kärnkraftverk aktualiserats, nämligen då dessa kanmöjliggöra stängning av i drift varande, mindre säkra anläggningar. Ävenåtgärder för att ta hand om avfall m.m. ingår i kärnsäkerhetsprogrammet.Inom ramen för de reguljära landprogrammen bidrar PHARE och TACIS tillutvecklingen på energiområdet under förutsättning att detta ingår imottagarländernas prioriteringar. Effektivare energianvändning (inkl.sparåtgärder) har dominerat insatserna. När det gäller själva energipolitiken,t.ex. frågan om eventuell utbyggnad av kärnkraften, har kommissionen betonatatt denna, liksom i EU:s egna medlemsstater, faller under den nationellakompetensen. Detta hindrar inte att länderna själva i många fall velat ha hjälpmed att åstadkomma en mer balanserad fördelning på olika energikällor. I PHAREkan man räkna med att den s.k. förstärkta förmedlemskapsstrategin införutvidgningen, som skall styra den framtida inriktningen av programmet, kommeratt leda till ökat stöd till en rad infrastrukturprojekt på energiområdet;syftet är att bidra till kandidatländernas EU-anpassning.I arbetsplanen för det bildade samarbetsrådet mellan och ,byggd på en överenskommelse om partnerskap och samarbete (), framgåratt förstärkt samarbete skall etableras inom bl.a. miljöområdet ochkärnsäkerheten. kommer därutöver ett G 8-möte (Förentastaterna, , , , , , ochStorbritannien) att äga rum i som helt skall ägnas åt energifrågan.Vid energiministerrådet beslutades om en ettårig förlängningav programmet för energisamarbete med tredje land (SYNERGY).