bet · GM01MJU3 · 1998-11-12 00:00:00 — En sådan förändringkombinerad med insatser för bättre planering avåtgärder för natur- och kulturmiljöhänsyn bör somSkogsstyrelsen har angett kunna leda till positivaresultat. Det ankommer på att beslutai denna fråga.MotionernaI motion Jo76 (v) yrkande 6 anförs att regeringenbör besluta om förlängd tid mellanavverkningsanmälan och påbörjad avverkning. Dettaför att öka möjligheterna för skogsvårdsmyndighetenatt stoppa avverkningar på skyddsvärda områden.Enligt motion Jo81 (c) yrkande 7 bör tidsfristen,med hänvisning till myndigheternas ökande erfarenhetav tillämpningen av skogsvårdslagen, kunna sänkasfrån nuvarande sex till fyra veckor.Utskottets övervägandenEnligt 14 § skogsvårdslagen är skogsmarkens ägareskyldig att enligt föreskrifter som meddelas avregeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer underrätta omavverkning som skall äga rum på hans mark, uttag avskogsbränsle i samband därmed, dikning som intekräver tillstånd enligt naturvårdslagen samt om vadhan avser göra för att tillgodose naturvårdens ochkulturmiljövårdens intressen i samband medavverkningen.De närmare föreskrifterna om avverkningsanmälanframgår av (SKSFS 1993:2). Anmälan om avverkning skall görasminst föryngringsavverkning somomfattar påbörjas. Anmälan ärgiltig från den dag då anmälan kom intill . Avverkning som påbörjatsinom får dock fullföljas därefter. Om detfinns särskilda skäl får medgeatt avverkning får påbörjas tidigare än sex veckorefter det att anmälan gjorts. Vad som är särskildaskäl får enligt föreskrifterna prövas från fall tillfall. Enligt uppgift till utskottet uppgår antaletdispenser till mellan av antaletanmälningar. Dispens ges i första hand på grund avväderfaktorer; en anmäld avverkning kan t.ex. bliomöjlig att genomföra på grund av kraftiga regn ochskogsägaren kan då få tillstånd att avverka ettannat område. Vid akut brist på virke inom industrinkan myndigheten också medge kortare tidsfrist mellananmälan och avverkning. Ett ovillkorligt krav vidalla dispenser är att avverkningen skall klara denaturvårds- och kulturvårdshänsyn som krävs.I praktiken är det respektive skogssvårdsstyrelsesom handlägger ansökningar om dispenser. Det ärsvårt att fastställa för hela landet generellavillkor för dispenser eftersom de skogligaförhållandena varierar stort över landet. Enligtuppgift ingår reglerna för avverkningsanmälan i denöversyn och modernisering av föreskrifter som pågårpå . De avslutadeinventeringarna av sumpskogar och nyckelbiotopertorde också påverka möjligheten att se över dettaregelverk.Med hänvisning till det anförda avstyrks motionernaJo76 (v) yrkande 6 och Jo81 (c) yrkande 7.Utskottet tillstyrker regeringens förslagsåvitt avser komplettering av 14 §skogsvårdslagen.Generell hänsyn till naturvårdens ochkulturmiljövårdens intressenPropositionenEnligt 30 § skogsvårdslagen får regeringen eller denmyndighet regeringen bestämmer meddela föreskrifterom den hänsyn som skall tas till naturvårdens ochkulturmiljövårdens intressen vid skötseln av skog,såsom i fråga om hyggens storlek och utläggning,beståndsanläggning, kvarlämnande av träd ochträdsamlingar, gödsling, dikning och skogsbilvägarssträckning. Föreskrifter får inte vara så ingripandeatt pågående markanvändning avsevärt försvåras.Enligt 35 § får tillsynsmyndigheten meddela deförelägganden som behövs för att lagen eller dessföreskrifter skall efterlevas. I de fall som här äri fråga kan förelägganden och förbud meddelasomedelbart. De kan förenas med vite.De nuvarande bestämmelserna ger möjlighet förmyndigheten att ge föreskrifter och ingripa innan enåtgärd har vidtagits. Däremot saknas det möjligheteratt få till stånd återställningsåtgärder i efterhandnär en föreskrift inte har följts. Denna brist börnu avhjälpas genom att det i 30 § skogsvårdslageninförs ett bemyndigande för regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer att beslutaangående föreskrifter om de åtgärder som skallvidtas för det fall föreskrifter om naturvården ochkulturmiljövården inte har följts. Syftet ärgivetvis att tillämpa ett sådant bemyndigande enbartnär det på ett rimligt sätt är möjligt att vidtasådana åtgärder och med den begränsningen attåtgärderna inte får vara så ingripande att pågåendemarkanvändning avsevärt försvåras.30 § innehåller även ett bemyndigande förregeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer att meddela förbud om avverkning och andraskogsbruksåtgärder på skogliga impediment. Efterregeringens bemyndigande har Skogsstyrelsenföreskrivit att det på skogliga impediment större än0,gäller förbud mot avverkning,skogsvårdsåtgärder och gödsling men att enstaka trädfår avverkas om naturmiljöns karaktär inte förändrasdärav.De skogliga impedimenten har ett särskilt värde närdet gäller att bevara en biologisk mångfald.Visserligen är antalet arter i impedimentenförhållandevis begränsat. De har emellertid sinsärpräglade sammansättning. Impedimentens starkaareella spridning ger dem ett extra värde somkomplement till de hänsynsåtgärder som vidtas påövrig mark. För skogsägaren har impedimentenknappast något särskilt ekonomiskt värde. Deförtjänster som kan göras på avverkning av enstakaträd är försumbara. Därför bör det även ifortsättningen gälla mycket starka begränsningar förskogsbruket på de skogliga impedimenten. Med hänsyntill de ofta diffusa gränserna mellan skogsmarkenoch impedimenten är det dock inte möjligt attpraktiskt upprätthålla ett totalt förbud. Däremot ärdet angeläget med sådana förtydliganden somSkogsstyrelsen har redovisat och, om möjligt, ävenen skärpning av föreskrifterna.Enligt regeringens förslag till följdlagstiftningtill m.m. måste det, när tvåbestämmelser som är tillämpliga i samma fråga ledertill olika resultat och bestämmelserna alltså äroförenliga, göras en bedömning av vilken bestämmelsesom skall tillämpas. Av allmänna lagvalsprinciperföljer i förevarande fall att de detaljeradeföreskrifterna om miljöhänsyn iskogsvårdsförfattningarna skall tillämpas. Enligtregeringens bedömning behövs inte någon uttryckliglagreglering av detta eftersom den valda metodikenmed tillräcklig tydlighet knyter an till allmänterkända lagvalsprinciper.MotionernaMiljöpartiet anför i motion Jo80 yrkande 1 attdagens regler för naturvårdshänsyn inte ger detskydd som var tänkt och därför bör ses över.Motionärerna anser vidare att regeringen börges i uppdrag att föreslå bindande hänsynskrav påavverkningen om det i området finns hotade arter(yrkande 2).Enligt motion Jo81 (c) yrkande 9 får intemiljöbalkens parallella tillämpning medskogsvårdslagen innebära att ytterligareföreskrifter hämmar det positiva arbete som skerinom svenskt skogsbruk. Motionärerna anser attSkogsstyrelsen bör ha ansvar för tillsynen iskogsbruket och även göra avvägningarna mellanmiljöbalken och skogsvårdslagen. Miljöbalkenbehandlas även i motion MJ308 (kd) yrkande 2. Balkenuppvisar enligt motionärerna brist på förståelse förskogs- och lantbrukets förutsättningar, ochoklarheterna i den nya lagstiftningen kan därmedkomma att drabba skogsbruket hårt.Kristdemokraterna avvisar i motion Jo82 yrkande 4förslaget att regeringen skall ha möjlighet att förskogsbruket meddela föreskrifter om naturvården ochmiljövården.I motion Jo80 (mp) yrkande 6 påtalas behovet av attspara stora ädla träd på de torra impedimenteneftersom dessa är av betydelse för den biologiskamångfald som kan finnas i dessa biotoper.Utskottets övervägandenEnligt 30 § skogsvårdslagen får regeringen eller denmyndighet regeringen bestämmer meddela föreskrifterom den hänsyn som skall tas till naturvårdens ochkulturmiljövårdens intressen vid skötseln av skog.Enligt 35 § får tillsynsmyndigheten meddela deförelägganden och förbud som behövs för att lageneller dess föreskrifter skall efterlevas. Däremotsaknas det möjligheter att få till ståndåterställningsåtgärder i efterhand när en föreskriftinte har följts. Regeringen föreslår därför att deti 30 § införs ett bemyndigande för regeringen ellerden myndighet som regeringen bestämmer att beslutaom föreskrifter om de åtgärder som skall vidtas fördet fall föreskrifter om naturvården ochkulturmiljövården inte har följts. Regeringenbetonar att syftet givetvis är att tillämpa ettsådant bemyndigande enbart när det på ett rimligtsätt är möjligt att vidta sådana åtgärder och medden begränsningen att föreskrifterna inte får varaså ingripande att pågående markanvändning avsevärtförsvåras. Utskottet har inga invändningar motregeringens förslag och avstyrker därmed motion Jo82(kd) yrkande 4.Skogsstyrelsen har i sin utvärdering noterat attden generella hänsynen till naturvårdens intressenvid föryngringsavverkning har förbättrats någotunder utvärderingsperioden. Hänsynen tillkulturmiljövårdens intressen är bättre. Utskottetförutsätter att myndigheterna inom ramen för denkontinuerliga uppföljningen av skogspolitikennoggrant bevakar hur politikens intentionerbeträffande naturvården efterlevs men är i det härskedet inte berett att föreslå någon ytterligareåtgärd med anledning av motion Jo80 (mp) yrkande 1.I motion Jo80 (mp) yrkande 2 efterlyses bindandehänsynskrav på avverkningen om det inom områdetfinns hotade arter. Utskottet vill framhålla att deregler som utfärdat med stöd avbemyndigandet i 30 § skogsvårdslagen består av delsbindande föreskrifter, dels allmänna råd. AvSkogsstyrelsens detaljföreskrifter framgår bl.a. atthänsyn skall tas till de arter som enligt är akut hotade, sårbara ochsällsynta. Såvitt utskottet kan bedöma är såledessyftet med yrkande 2 i motion Jo80 (mp)tillgodosett.Regeringen anför i propositionen att bestämmelsernaom förbud mot skogliga åtgärder på impediment börskärpas. Med hänsyn till de ofta diffusa gränsernamellan skogsmarken och impedimenten är det dockenligt regeringen inte möjligt att upprätthålla etttotalt förbud. Utskottet instämmer i denna bedömningoch utgår från att vid sinaöverväganden om skärpningar av bestämmelsernasärskilt beaktar de objekt på impedimenten som haren stor artrikedom, såsom äldre träd. Motion Jo80(mp) yrkande 6 torde i huvudsak vara tillgodoseddgenom det anförda och avstyrks.Utskottet behandlade frågan om miljöbalkensförhållande till skogsvårdslagstiftningen i sittbetänkande om följdlagstiftning till miljöbalkenm.m. (1997/98:JoU25). Utskottet anförde därvid attnär två bestämmelser som är tillämpliga på sammafråga leder till olika resultat och bestämmelsernaalltså är oförenliga, måste en bedömning göras avvilken bestämmelse som skall tillämpas. Av allmännalagvalsprinciper följer att de detaljeradeföreskrifterna om miljöhänsyn iskogsvårdsförfattningarna skall tillämpas. får således inte med stöd avmiljöbalkens allmänna hänsynsregler meddelaförelägganden om t.ex. bredden på skyddszoner medträd och buskar som lämnas kvar mot vattendrag,eftersom sådana skyddszoner finns i . Däremot kan med stöd av miljöbalkenkrav ställas på t.ex. kemikaliehantering eftersomsådan hantering inte regleras iskogsvårdsförfattningarna. En lagvalsprövning ledernämligen till bedömningen att om en fråga ommiljöhänsyn är oreglerad i skogsvårdsförfattningarnakan hänsynsregler läggas till grund föringripanden. Med hänvisning till det anfördaföreslås ingen ytterligare åtgärd med anledning avmotionerna Jo81 (c) yrkande 9 och MJ308 (kd) yrkande2.Skogs- och miljöredovisningPropositionenRegeringen föreslår att det i skogsvårdslagen införsen bestämmelse om att varje brukningsenhet skall haen aktuell redovisning som anger hur skogen ser utpå brukningsenheten och vilka natur- ochkulturmiljövärden som finns registrerade förenheten. Regeringen eller den myndighet regeringenbestämmer bör få meddela närmare föreskrifter om vadredovisningen skall innehålla, om vad som avses meden aktuell redovisning och om undantag från kravetpå redovisning. Syftet med denna skyldighet är inteatt detaljreglera skogsägarens handlande. Därför börinnehållskravet inte ta sikte på avverkning ellerandra aktiviteter som syftar till att genereraomedelbara inkomster. Inte heller bör kravenutformas på ett sådant sätt att de favoriserar vissatyper av planer och redovisningar ochdiskvalificerar andra. Det bör därmed med andra ordråda en stor frihet för skogsägaren att bestämmadetaljinnehållet. Obligatoriskt bör bl.a. varauppgifter om natur- och kulturmiljövärden som tagitsfram och dokumenterats genom myndigheternasinventeringar. Skogsägaren bör ges rimlig tid attskaffa sig en redovisning. Någon straffsanktion börinte kopplas till bestämmelsen.MotionernaRegeringens förslag om en obligatorisk skogs- ochmiljöredovisning avvisas i motionerna Jo81 (c)yrkande 8 och Jo82 (kd) yrkande 5. Moderaternamotsätter sig i motion MJ306 yrkande 3 möjlighetentill myndighetsföreskrifter rörande redovisningarnasdetaljinnehåll eller med vilken frekvens de skallförnyas.Även i motion Jo76 (v) yrkande 7 framställssynpunkter på vad redovisningen skall innehålla.Motionärerna anser bl.a. att redovisningen börutformas så att den ger en grundläggande beskrivningav skogsbeståndets kvaliteter såväl skogligt sommiljömässigt. Därvid bör skogens alla värdenbeaktas. Det bör också anges hur ofta redovisningenskall uppdateras.I motion Jo77 (s) yrkande 3 anförs att den samladeinformation som finns efter den översiktligaskogsinventeringen bör tas till vara och utvecklas.Utvecklingen bör leda till att man får ett samlatlägesbundet informationsmaterial där ävennyckelbiotopinventeringen och sumpskogsinventeringenläggs in.Utskottets övervägandenSkogsstyrelsens utvärdering har visat att ungefärhälften av de privata skogsägarna inte har någonaktuell skogsbruksplan. Utskottet instämmer iregeringens bedömning att brist på kunskapförhindrar ett aktivt brukande och inte hellerstimulerar till en riktig skogsvård. Därtill kommersvårigheterna för skogsägarna att leva upp till dekrav som ställs på hänsyn till naturvårdens ochkulturmiljövårdens intressen. Ytterligare ett motivför att införa krav på någon form av redovisning avskogstillståndet är att allt fler skogsägare saknarförankring i praktiskt skogsbruk.Med hänvisning till vad som här anförts tillstyrkerutskottet regeringens förslag om krav på en skogs-och miljöredovisning för skogsfastigheter. Utskottetutgår från att föreskrifterna om redovisningen fåren flexibel utformning och att erfarenheterna av detarbete med olika planeringsformer som pågår såväl iSkogsstyrelsens som i skogsägarföreningarnas regikan tillvaratas. Motionerna Jo81 (c) yrkande 8, Jo82(kd) yrkande 5 och MJ306 (m) yrkande 3 avstyrks medhänvisning till det anförda.Utskottet är inte berett att mot bakgrund av vadsom anförs i motion Jo76 (v) yrkande 7 gå närmare inpå vad skogs- och miljöredovisningen skallinnehålla. Det ankommer på regeringen och berördamyndigheter att mot bakgrund av vad riksdagenbeslutar utfärda detaljföreskrifter i frågan.Motionen avstyrks.Motion Jo77 (s) yrkande 3 innehåller ett allmäntuttalande om behovet av ett samlat lägesbundetinformationsmaterial. Utskottet finner inteanledning att föreslå ytterligare åtgärder medanledning av motionen.Ekonomisk säkerhet för återväxtåtgärderPropositionenOm en avverkning föranleder förhållandevis dyraåterväxtåtgärder i större omfattning fårskogsvårdsstyrelsen enligt 36 § skogsvårdslagen isamband med avverkningen besluta att säkerhet skallställas för fullgörandet av åtgärderna. Om intesäkerhet ställs får meddelaförbud att avverka skog på brukningsenheten utanskogsvårdsstyrelsens tillstånd. I praktiken kan docken avverkning ske utan att säkerhet har ställts. Detavverkningsförbud som bestämmelserna gerskogsvårdsstyrelsen möjlighet att utfärda hinnerinte utnyttjas somskogsägaren måste vänta efter det attavverkningsanmälan har gjorts. Regeringen anser motden bakgrunden att lagen bör ändras så attavverkning får påbörjas först när säkerheten ärställd och godkänd av skogsvårdsstyrelsen.Säkerheten är till för att täcka de kostnader somkan uppstå för om den blirtvungen att själv vidta återväxtåtgärderna. Ettsådant förfarande kan enligt lagen nämligentillgripas om någon inte rättar sig efter ettföreläggande. Det har förekommitett antal fall där säkerhet har begärts och ställtsoch där fastigheten har överlåtits efter det attavverkningen har skett men innan någraåterväxtåtgärder har vidtagits. Säkerheten har dååtergått till den tidigare ägaren. Om den nye ägareninte har möjlighet att ställa motsvarande säkerhetoch vägrar anlägga ny skog åsamkas staten kostnader.Detta är givetvis inte tillfredsställande. Fråganhar då aktualiserats om inte säkerheten skulle kunnabindas till fastigheten. Någon närmare utredning omdetta har inte presenterats. Hur detlagstiftningsmässigt skulle lösas behöver alltsåutredas närmare om förslaget skulle genomföras.Regeringen anser att det närmare bör prövas om detär möjligt att på detta sätt komma till rätta medproblemet och har för avsikt att skyndsamt låtautreda frågan närmare.MotionernaI motionerna Jo80 (mp) yrkande 9 och MJ219 (c)yrkande 14 anförs att regeringen böråterkomma med förslag om hur den säkerhet som ställsför återväxtåtgärder skall kunna knytas tillfastigheten vid ägarbyte.Utskottets övervägandenSäkerheten för återväxtåtgärder är till för atttäcka de kostnader som kan uppstå förskogsvårdsstyrelsen om den blir tvungen att självutföra återväxtåtgärderna. Ett sådant förfarande kanenligt lagen nämligen tillgripas om någon interättar sig efter ett föreläggande. Det har undersenare tid förekommit ett antal fall där säkerhethar begärts och ställts och där fastigheten haröverlåtits efter det att avverkningen har skett meninnan några återväxtåtgärder har vidtagits.Säkerheten har då återgått till den nye ägaren. Omden nye ägaren inte har möjlighet att ställamotsvarande säkerhet och vägrar att anlägga ny skogåsamkas staten kostnader. Mot bakgrund av dettaanser regeringen att det närmare bör prövas om detär möjligt att binda säkerheten till fastigheten.Utskottet har inga invändningar mot denna bedömning.Motionerna Jo80 (mp) yrkande 9 och MJ219 (c) yrkande14 torde i huvudsak vara tillgodosedda med detanförda och påkallar ingen särskild åtgärd.Områdesskydd m.m.PropositionenSkydd i olika former för att bevara en biologiskmångfald och kulturmiljövärden i skogen är ettviktigt komplement till den generella hänsyn tillnaturvårdens intressen som är basen för bevarandetav mångfalden. De starkaste bestämmelserna omområdesskydd finns i naturvårdslagen. Dessa avsernationalpark, naturreservat och biotopskydd.Bestämmelserna har i huvudsak överförts tillmiljöbalken i det förslag som regeringen tidigarehar lämnat till (prop. 1997/98:45). Därföreslås också en ny skyddsform kalladkulturreservat. Med stöd av skogsvårdslagen finnsdet även möjlighet att förbjuda avverkning ifjällnära skog om avverkningen är oförenlig medintressen som är av väsentlig betydelse förnaturvården eller kulturmiljövården. I samtligadessa fall gäller att ersättning lämnas vid avsevärtintrång i pågående markanvändning. Ytterligarebestämmelser om områdesskydd finns iskogsvårdslagen. Sålunda krävs det tillstånd förföryngringsavverkning i sådana områden somregeringen har förordat som svårföryngrade eller somskyddsskogar. I samband med skogspolitiskabeslut lanserades ett nytt instrument, nämligencivilrättsliga avtal mellan staten och markägarenavseende naturvårdsinsatser, s.k. naturvårdsavtal.Som ytterligare alternativ angavs möjligheten attförordna om reservat utan att ägarförhållandenaändras och med en varierad grad av inskränkningar.Miljövårdsberedningen har på regeringens uppdragyttrat sig över i vilken omfattning arealen skyddadskogsmark behöver utökas och former för attåstadkomma detta. För att inte försittamöjligheterna att långsiktigt bevara den biologiskamångfalden anser Miljövårdsberedningen att det finnsett behov av att skydda ytterligare skogsmarkmotsvarande eller ca av denproduktiva skogsmarksarealen nedanför gränsen förfjällnära skog. Därutöver finns det enligtberedningen ca där det finns behov avatt låta naturhänsynen vida överstiga den generellahänsyn som normalt skall tas. De sammanlagdakostnaderna för reservat och biotopskydd beräknastill . Om skyddet skullegenomföras , vilket beredningenförordar, skulle de årliga anslagen för ändamåletbehöva ökas med vilket motsvararmer än en fördubbling av dagens anslag. I ett 20-årsprogram är det främst anslaget för biotopskyddsom behöver ökas.Regeringen har för avsikt att 1999 föreslå anslagshöjningar bådeför reservat och för biotopskydd ochnaturvårdsavtal.Av särskild betydelse är också frågan om decivilrättsliga naturvårdsavtalens giltighet när enfastighet byter ägare. föreslog bl.a.i sin aktionsplan för biologisk mångfald attlagändringar skulle göras så att avtalen skullekunna ges en giltighet upp till oavsett om ettägarbyte sker. Regeringen har lämnat förslag tilländring i jordabalken med detta syfte i sinproposition om följdlagstiftning till miljöbalkenm.m.MotionernaI motion Jo76 (v) yrkande 8 anförs att staten måstehöja de ekonomiska anslagen till de olika former avreservatsbildning, biotopskydd m.m. som finns iavvaktan på att frågan om skyddet av skogensbiologiska mångfald fått en långsiktig lösning. Äveni motion MJ308 (kd) yrkande 10 anförs attytterligare medel för biotopskydd ochnaturvårdsavtal troligen kommer att behövas.Miljöpartiet anför i motion Jo80 yrkande 3 attregeringen bör ta initiativ till att de återståendeur- och naturskogarna får ett interimistiskt skydd iavvaktan på en permanent lösning. Vidare yrkarmotionärerna att beslutar att av denproduktiva skogsmarken nedanför den fjällnära skogenskall ges ett varaktigt skydd och att10 % av den produktiva skogsmarken nedanför denfjällnära skogen skall ha ett varaktigt skydd tillår 2010 (yrkande 4). I yrkande 5 anförs att det ärangeläget att frågan om skyddet av områden större änvad som har ansetts som nyckelbiotop men mindre ännaturreservat löses på ett konstruktivt sätt.Möjligheterna för enskilda och företag attfrivilligt avsätta pengar till skydd av värdefullanaturmiljöer bör enligt motion Jo81 (c) yrkande 1förbättras. Detta kan ske genom att en fond inrättasför ändamålet.I motion Jo81 yrkande 2 samt i motion MJ219 yrkande13 (båda c) anförs att staten som majoritetsägare iAssi Domän bör medverka till försäljning avskogsmark till enskilda brukare. Bevarandevärd skogbör behållas i statens ägo.Utskottets övervägandenRiksdagen beslutade i samband med sin behandling avföljdlagstiftningen till attjordabalkens och andra författningars bestämmelserom nyttjanderätt skall tillämpas på den rätt somuppkommer för staten eller en kommun närfastighetsägaren i ett naturvårdsavtal avstår frånatt bruka sin fastighet i särskilt angivnahänseenden. Denna ändring genomfördes genom att ettandra stycke infördes i 7 kap. 3 § jordabalken medinnebörd att vad fastighetsägaren skriftligenförbundit sig att tillåta eller tåla i ettnaturvårdsavtal skall anses som en nyttjanderätt(prop. 1997/98:90, JoU25).Regeringen anför i propositionen att ytterligareproduktiv skogsmark behöver skyddas i syfte attbevara en biologisk mångfald och kulturmiljövärden iskogen. I budgetpropositionen för föreslårregeringen att anslaget för skydd av skogsmark(prop. 1998/99:100, utg. omr. 20, anslaget A 3) höjsmed för . För åren 2000och 2001 bör anslaget räknas upp med ytterligare 50respektive . För biotopskydd ochnaturvårdsavtal har regeringen föreslagit attanslaget förstärks med år 1999och med vardera för åren 2000 och2001 (utg. omr. 23, anslaget H 2). Utskottetbehandlar budgetförslagen parallellt med dettabetänkande. Med hänvisning till den pågåendebudgetbehandlingen föreslås ingen ytterligare åtgärdmed anledning av motionerna Jo76 (v) yrkande 8 ochMJ308 (kd) yrkande 10.Miljövårdsberedningen har på regeringens uppdraggjort en bedömning av hur mycket produktiv skogsmarksom behöver skyddas för att inte försittamöjligheterna att långsiktigt bevara den biologiskamångfalden. Miljövårdsberedningen anser att det iett kortsiktigt perspektiv finns ett behov av attskydda ytterligare av den produktivaskogsmarksarealen nedanför gränsen för fjällnäraskog. Därutöver finns det enligt beredningen ca200 där det finns behov av att låtanaturhänsynen vida överstiga den generella hänsynsom normalt skall tas.