bet · GL01JuU11 · 1998-02-19 00:00:00 — Med det anförda fårmotion Ju9 i nu berörd del anses tillgodosedd och den avstyrks.Ansvarig utgivare för elektroniska anslagstavlorI motion T911 (kd) efterfrågas ett system med ansvarig utgivare förelektroniska anslagstavlor.Som utskottet konstaterat ovan innebär förslaget om tillhandahållarensskyldighet att ta bort vissa meddelanden inte att något ensamansvar förtillhandahållare motsvarande vad som gäller för ansvariga utgivare införs. Ipropositionen framhåller regeringen att regleringen med ett ensamansvar i TFoch YGL bygger på att den ansvarige förfogar över innehållet på ett mycketkonkret sätt och att ett ansvar därför kan presumeras. Vidare bygger en sådanreglering på att andra medverkande inte skall kunna hållas ansvariga. En såingripande reglering med krav på anmälan av något som motsvarar ansvarigutgivare m.m. synes därför, enligt regeringen, mindre lämplig (prop. s. 10).Mediekommittén påpekade i sitt betänkande Grundlagsskydd för nya medier attelektroniska anslagstavlor i vissa fall kunde omfattas av bestämmelser i . Om en elektronisk anslagstavla var ordnad så att införingar somanvändare gör inte blev tillgängliga för andra användare utan förstefter någon åtgärd av den som tillhandahöll den elektroniska anslagstavlan,kunde denna omfattas av den s.k. databasregeln i 1 kap. 9 § YGL, underförutsättning att tillhandahållaren var ett massmedieföretag. Den elektroniskaanslagstavlan kunde också omfattas av den s.k. bilageregeln i 1 kap. 7 § TF, omdet var ägaren till en periodisk skrift som spred skriftens innehåll med hjälpav anslagstavlan (SOU 1997:49 s. 172 f).I de nu angivna situationerna gäller alltså grundlagarnas ansvarsreglerbeträffande de elektroniska anslagstavlorna. Under hänvisning härtill har iförslaget i tydlighetens intresse tjänster som omfattas av TF eller YGLundantagits från lagens tillämpningsområde.Utskottet delar regeringens uppfattning att ett straffrättsligt ensamansvarinte bör införas för den som tillhandahåller en elektronisk anslagstavla. Ensådan konstruktion skulle för övrigt kunna medföra att det inte blev möjligtatt straffa de användare som sänt in meddelanden med straffbart innehåll tillden elektroniska anslagstavlan. Den straffsanktionerade skyldigheten att tabort vissa meddelanden måste anses bättre ägnad att tillgodose lagstiftningenssyfte att förhindra spridningen av straffbara meddelanden genom datanät. MotionT911 avstyrks.ÖvrigtKonstitutionsutskottet har i sitt yttrande påpekat att den föreslagna lageninte innebär någon förändring av myndigheters skyldighet att tillhandahållaallmänna handlingar och att en myndighet därför inte kan ta bort ett meddelandeutan på annat sätt skall hindra vidare spridning. vill försin del framhålla att en myndighet givetvis är oförhindrad att ta bort ettmeddelande från den elektroniska anslagstavlan, under förutsättning attmyndigheten på något annat sätt bevarar meddelandet så att det kan hållastillgängligt i enlighet med 2 kap. TF.Utskottet tillstyrker sammanfattningsvis regeringens förslag till lag omansvar för elektroniska anslagstavlor.I övrigt har utskottet ingenting att anföra med anledning av propositioneneller motionerna. beträffande avslag på propositionenatt avslår motionerna 1997/98:Ju8 yrkandena 1-3, 1997/98: Ju9 yrkande1, 1997/98:K325 och 1997/98:K333 yrkande 10,res. 1 (m, c, fp)2. beträffande internationellt samarbeteatt avslår motion 1997/98:Ju9 yrkande 2,res. 2 (c)3. beträffande ansvarig utgivare för elektroniska anslagstavloratt avslår motion 1997/98:T911 yrkande 3,4. beträffande lagförslagetatt antar regeringens förslag till lag om ansvar för elektroniskaanslagstavlor.Stockholm den 19 februari 1998På justitieutskottets vägnarLars-Erik LövdénI beslutet har deltagit: (), (), GöranMagnusson (s), (), (), (),(), (), (m), SiwPersson (fp), (), (), (), RolfÅbjörnsson (kd), (), () och (). Avslag på propositionen (mom. 1)(), (), (m), (), () och () anför:Mediekommittén föreslog i sitt betänkande Grundlagsskydd för nya medier (SOU1997:49) bl.a. att den s.k. databasregeln i 1 kap. 9 §yttrandefrihetsgrundlagen skulle utvidgas. Genom utvidgningen skulle möjlighetges till ett frivilligt grundlagsskydd för alla som med hjälp avelektromagnetiska vågor på särskild begäran tillhandahåller allmänhetenupplysningar direkt ur ett register med upptagningar för automatiskdatabehandling. finns denna möjlighet endast förmassmedieföretag. Regeringen har i proposition 1997/98:43Tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens tillämpningsområden -barnpornografifrågan m.m. anfört att det finns starka skäl som talar mot denföreslagna utvidgningen. Förslaget skulle ge ett frivilligt grundlagsskydd åtflera olika kommunikationsformer. I vissa fall skulle, enligt regeringen, ävenelektroniska anslagstavlor, digital TV och digital radio kunna komma attomfattas. Även om utvidgningen görs beroende av erhållande av utgivningsbevisfår den, enligt regeringen, ses som omfattande, och en sådan utvidgning börföregås av en mera ingående analys (prop. s. 114). Enligt vår mening bör ettförslag till lag om ansvar för elektroniska anslagstavlor beredas i detsammanhanget. Regeringen borde därför ha avvaktat med att lägga fram den nuaktuella propositionen.Den föreslagna lagen har enligt vår mening allvarliga nackdelar. Det är bl.a.mycket tveksamt om den skulle bli effektiv och komma åt problemen med attstraffbart material sprids via elektroniska anslagstavlor, bl.a. eftersom lagenendast får en mycket begränsad räckvidd i och med att den bara kan gällaelektroniska anslagstavlor som tillhandahålls i Sverige.Redan i dag rensar seriösa aktörer bort olämpliga meddelanden. Enligt våruppfattning är det fel att, såsom föreslås i lagen, ålägga tillhandahållaren enkontrollskyldighet. Denna kontrollskyldighet kommer i praktiken att bli omöjligatt fullgöra på grund av mängden av meddelanden som strömmar in. Vidare kan denkomma att medföra att tillhandahållaren av rädsla för att brista i uppsiktenrensar bort även oskyldiga meddelanden. I det avseendet riskerar den föreslagnalagstiftningen att få negativa konsekvenser för yttrandefriheten ochinformationsfriheten. Utgångspunkten i en demokrati måste vara att det friaordet värnas, inte begränsas.Enligt Europeiska unionens råds resolution av omolagligt och skadligt innehåll på Internet uppmanas medlemsstaterna att påbörjavissa åtgärder. Medlemsstaterna skall bl.a. uppmuntra och underlättasjälvreglerande system inklusive organ med företrädare och användare avInternettjänster, effektiva uppföranderegler för verksamheten samt eventuellasystem för direktrapportering från allmänheten. Vidare skall medlemsstaternauppmuntra tillhandahållande av system för filtrering för användarna ochinförande av klassningssystem. Enligt vår mening är det rätt tillvägagångssättatt företrädare för leverantörer och användare genom självreglerande systemförsöker komma till rätta med de avarter som kan uppstå i sammanhanget.Regeringen bör ta initiativ till sådana självreglerande åtgärder.Vad vi nu anfört medför att vi anser att propositionen bör avslås.Vi anser att utskottets hemställan under moment 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande avslag på propositionenatt med bifall till motionerna 1997/98:Ju8 yrkandena 1-3 och1997/98:Ju9 yrkande 1 samt med anledning av motionerna 1997/98:K325 och1997/98:K333 yrkande 10 dels avslår det i propositionen framlagdalagförslaget, dels som sin mening ger regeringen till känna vad somanförts i reservation 1.2. Internationellt samarbete (mom. 2)() anför:Det är tillfredsställande att regeringen avser att aktivt stödjainternationella ansträngningar för att skapa mera ansvarstagande och ordning påglobala datanät. Enligt min mening är det angeläget att detta arbete drivsframåt. vill särskilt framhålla betydelsen av en internationellsamsyn i fråga om vad som skall anses straffbart och att ett ökat samarbete föratt spåra och lagföra avsändare av straffbara meddelanden kommer till stånd.Även om vad regeringen anför om dessa frågor i propositionen ärtillfredsställande, bör regeringen gå vidare och för redovisa förslagtill hur den fortsättningsvis avser att arbeta med dessa frågor.Vad jag nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under moment 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande internationellt samarbeteatt med anledning av motion 1997/98:Ju9 yrkande 2 som sin mening gerregeringen till känna vad som anförts i reservation 2.Regeringens lagförslagKonstitutionsutskottets yttrande1997/98:KU7yAnsvar för elektroniska anslagstavlorTill justitieutskottetJustitieutskottet har beslutat beredakonstitutionsutskottet tillfälle att yttra sig över proposition 1997/98:15Ansvar för elektroniska anslagstavlor jämte motioner. Två motioner har väcktsmed anledning av propositionen och tre motioner, som berör det område sombehandlas i propositionen, har väckts under den allmänna motionstiden . Detre senare motionerna har remitterats till . Med dettayttrande överlämnas dessa tre motioner till justitieutskottet för vidareberedning.UtskottetPropositionenHuvudsakligt innehållI propositionen föreslår regeringen en lag om ansvar för elektroniskaanslagstavlor. I lagen slås fast att den som tillhandahåller en elektroniskanslagstavla i rimlig omfattning skall ha uppsikt över en sådan tjänst. Entillhandahållare av en elektronisk anslagstavla skall vidare vara skyldig attlämna användare av tjänsten viss information och ta bort vissa slag avmeddelanden. Den som inte lämnar föreskriven information eller underlåter attta bort vissa meddelanden föreslås bli straffad. Datorer och annan utrustningsom använts vid brott mot lagen skall i vissa fall kunna förverkas. Lagenföreslås träda i kraft den 1 maj 1998.BeredningenPropositionen bygger på del III i betänkande Elektroniskdokumenthantering SOU 1996:40. I denna del föreslår utredningen en ny lag omelektroniska förmedlingstjänster. Betänkandet har remissbehandlats.Lagrådet yttrade sig över den lagrådsremiss som föregickpropositionen och anförde sammanfattningsvis att det inte ansåg att detremitterade förslaget kunde godtas i sitt dåvarande skick. Skall en lag omansvar för elektroniska anslagstavlor genomföras borde, enligt Lagrådet,lagtexten omarbetas på flera punkter. De ändringar som behövde göras varåtminstone delvis sådana att de inte kunde vidtas av Lagrådet. Bl.a. saknadeLagrådet den överblick och den tillgång till expertis som behövdes. Det bordedärför enligt Lagrådet ankomma på departementet att fortsätta arbetet medlagförslaget.Lagförslaget har, enligt regeringen, delvis omarbetats för att beakta desynpunkter som Lagrådet lämnat.Vad är en elektronisk anslagstavla?När datorer och annan teknisk utrustning kopplas samman så att data kan förasfrån en punkt till en annan brukar man tala om ett nät. Nätet kan varakonstruerat för analoga signaler eller digitala signaler. Förenklat kan denmiljö som vuxit fram beskrivas utifrån en grundfunktion med en dator förseddmed en anslutning till telenätet.Med hjälp av funktionen elektronisk post kan en användare sända ettmeddelande till en eller flera andra användare. Den som sänder ett meddelandeanger namn och s.k. elektronisk adress till mottagaren, varefter meddelandetöverförs till mottagarens elektroniska adress. Distributionslistor är entilläggsfunktion till elektronisk post, som innebär att en avsändare i ställetför att sända meddelandet till uppräknade mottagare, sänder det till listanselektroniska adress. Denna adress leder till en automatiskt fungerande enhetsom styrs av en lista över medlemmarnas elektroniska adresser och sänderinkomna meddelanden vidare till dessa.Genom att en dator förses med en viss typ av program för kommunikation kanalla som har tillgång till nätadressen föra in uppgifter och läsa vad andra harfört in. Det finns därmed något som på engelska ofta gått under namnet () eller på svenska ?elektronisk anslagstavla?. Om förmedlingenär kommersiell har ofta begreppen databastjänst eller on-line-tjänst använts.De elektroniska anslagstavlorna kan fungera som mötesplatser. Den som driverett sådant meddelandesystem brukar kallas system-operatör medan de som anropartjänsten kallas användare. En vanlig form av tjänst är ?konferenssystem? sombestår av en databastjänst där användare kan lägga in meddelanden och se vadandra har skrivit. Meddelanden kan ligga kvar och systemet kan användas som ettdiskussionsforum. har konferenssystemet en ?moderator? som fungerar somett slags ordförande med befogenhet att ta bort meddelanden. Grupperna kan varaöppna eller slutna, dvs. öppna bara för vissa användare. I andra fall kan entjänst eller delar av en tjänst bedrivas med hjälp av distributionslistor.Gemensamt för tjänsterna är att många kan föra in text eller annan informationsamt ta del av vad andra har fört in.I propositionen används benämningen elektroniska anslagstavlor för de olikaformer av tjänster som avser elektronisk förmedling av meddelanden. Det ärenligt regeringen inte möjligt att i detta lagstiftningsärende göra enheltäckande uppräkning av de olika slag av tjänster och funktioner somförekommer. På grund av den snabba utvecklingen på området skulle en sådanuppräkning dessutom snabbt bli föråldrad.Med elektroniskt meddelande förstås inte bara text, utan också bilder ochannan information. Ljud och rörliga bilder förekommer och kan väntas blivanligare. Meddelanden lagras ofta på ett sådant sätt att det är möjligt attsöka efter information. Vanliga sätt att organisera anslagstavlor är genomhänvisningar till meddelanden. Två vanliga varianter av hänvisningar är s.k.menyer, dvs. listor över dokument som användaren kan välja, och s.k.hyperlänkar där texten i ett dokument innehåller klickbara fält som ledervidare till andra dokument. Det är också vanligt att meddelanden kan sökas påord eller kombinationer av ord i filnamn, rubriker eller hela texter.Lag om ansvar för elektroniska anslagstavlorDe elektroniska anslagstavlorna kan, enligt regeringen, utnyttjas förbrottsliga förfaranden. Det finns inte underlag för några säkra bedömningar avhur omfattande de kriminella aktiviteterna är. Sådana aktiviteter torde dockförekomma regelbundet inom många elektroniska anslagstavlor och det finns ettflertal exempel på att elektroniska anslagstavlor använts för att spridameddelanden med ett innehåll som allmänt sett är straffbart. Spridning avmeddelanden med hjälp av elektroniska anslagstavlor omfattas enligt regeringensjälvfallet av gällande straffrättsliga regler. Om den som förmedlarmeddelanden med hjälp av en elektronisk anslagstavla inte själv är att betraktasom gärningsman torde ibland ansvar för förmedlaren komma i fråga för medverkantill brott som en användare gjort sig skyldig till genom spridning av ettmeddelande. Det är dock inte alltid säkert att bestämmelser ärtillräckliga för att på ett tillfredsställande sätt reglera ansvaret förspridning av meddelandet med hjälp av elektroniska anslagstavlor. Det harenligt regeringen varit särskilt svårt att spåra de användare som ursprungligenavsänt straffbara meddelanden.En reglering kan enligt regeringen inte ta sikte på vissa särskildatillämpningar eller tekniska lösningar utan måste ges en generell utformning.Den enda tydliga avgränsningen av de olika företeelser som bör träffas av enreglering är att de avser förmedling av elektroniska medelanden. En regleringbör därför i princip omfatta alla tjänster för elektronisk förmedling avmeddelanden. Med meddelande avses i lagen alla former av text, bild, ljud ellerinformation i övrigt.Den som tillhandahåller en elektronisk anslagstavla är, enligt regeringen, densom kan bestämma över tjänstens användning, inklusive de tekniska ochadministrativa rutinerna. Tillhandahållaren avgör alltså i stor utsträckningvilket utrymme som ges för missbruk av tjänsten. För att åstadkomma bättreförutsättningar för att kunna hindra spridning av vissa slag av meddelanden börenligt regeringen en särreglering inriktas på den som tillhandahåller tjänsten.Tillhandahållaren är den eller de som leder verksamheten där tjänsten erbjuds.Vem eller vilka dessa är får avgöras mot bakgrund av omständigheterna i detenskilda fallet.För att komma till rätta med det missbruk som förekommer bör, enligtregeringen, en reglering införas som klargör att en tillhandahållare skallhålla uppsikt över en tjänst. Regleringen bör också slå fast ett självständigtstraffrättsligt ansvar för tillhandahållaren genom att denne blir skyldig attta bort vissa slag av meddelanden. Dessutom bör enligt regeringen en regleringinnehålla en skyldighet för tillhandahållaren att lämna viss information.Ett förslag utformat på detta sätt utgör en straffrättslig särreglering förIT-området. En sådan särreglering är dock enligt regeringen motiverad av att deproblem som finns framstår som specifika för just det aktuella området.Begränsningar av tillämpningsområdetEnligt regeringens förslag omfattar lagen inte tillhandahållande av enbart näteller andra förbindelser för överföring av meddelanden eller anordningar somkrävs för att man skall kunna använda sig av ett nät eller annan förbindelse.Lagen omfattar inte heller förmedling av meddelanden inom en myndighet ellermellan myndigheter eller inom ett företag eller en koncern. Vidare gäller lageninte meddelanden som är avsedda bara för en viss mottagare eller en bestämdkrets av mottagare (elektronisk post).Elektroniska anslagstavlor faller i allmänhet inte under den särskildaansvarighetsregleringen i tryckfrihetsförordningen (TF) elleryttrandefrihetsgrundlagen (YGL). I undantagsfall kan förmedling av meddelandenmed hjälp av elektroniska anslagstavlor dock omfattas av grundlagsregleringen.Exempelvis torde en elektronisk anslagstavla under vissa särskildaförutsättningar omfattas av den s.k. bilageregeln i 1 kap. 7 § andra stycket TFeller av den s.k. databasregeln i 1 kap. 9 § YGL. När grundlagarna ärtillämpliga kan åtal bara väckas för vissa där särskilt angivna brott(tryckfrihetsbrott respektive yttrandefrihetsbrott). För grundlagsskyddadetjänster gäller vidare ett särskilt ansvarssystem med endast en i förvägutpekad person som ansvarig för innehållet. Inte heller i övrigt kanbegränsningar för utövandet av dessa tjänster ställas upp i vanlig lag. Närgrundlagarna är tillämpliga i detta avseende kan alltså inte den nu föreslagnalagen tillämpas. För tydlighetens skull bör enligt regeringen detta framgå avden nya lagen.Skyldighet att lämna viss informationEnligt regeringens förslag skall tillhandahållaren lämna information till densom ansluter sig till en elektronisk anslagstavla om vem som tillhandahållertjänsten och om i vilken utsträckning inkomna meddelanden blir tillgängliga förandra användare.Skyldighet att hålla uppsikt och att ta bort vissa meddelandenDen som tillhandahåller en elektronisk anslagstavla skall, enligt regeringensförslag, ha sådan uppsikt över tjänsten som skäligen kan krävas med hänsyn tillomfattningen och inriktningen av tjänsten. Det krävs inte att meddelandenförhandsgranskas. Om en användare sänder in ett meddelande som uppenbart harsådant innehåll som avses i bestämmelser om uppvigling, hets motfolkgrupp, barnpornografibrott och olaga våldsskildring (16 kap. 5, 8, 10 aeller 10 b §§ ) skall den som tillhandahåller tjänsten ta bortmeddelandet från tjänsten eller på annat sätt förhindra vidare spridning avmeddelandet. Detsamma gäller, enligt regeringens förslag, meddelanden där detär uppenbart att användaren genom att sända in meddelandet gjort ett intrång iupphovsrätt m.m. Skyldigheten skall enligt regeringen också gälla den som påtillhandahållarens uppdrag har uppsikt över tjänsten.Tillhandahållaren av en tjänst får enligt regeringens förslag en uttryckligrätt att ta del av meddelanden som förekommer i tjänsten.Straff och förverkandeDen som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot skyldigheten att lämnainformation skall enligt regeringen kunna dömas till böter.Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet bryter mot skyldigheten att tabort eller på annat sätt förhindra vidare spridning av meddelanden av det slagsom anges i lagen skall kunna dömas till böter eller fängelse i högst sexmånader. Är brottet grovt skall straffskalan uppgå till fängelse i högst tvåår. I ringa fall skall inte något straffansvar inträda.Datorer eller andra hjälpmedel som använts vid brott mot bestämmelsen omskyldighet att förhindra spridning av vissa meddelanden får under vissaomständigheter förverkas.För att få till stånd effektiva lösningar på problemen med spridning avstraffbara meddelanden genom globala kommunikationsnät krävs internationelltsamarbete. bör, enligt regeringen, aktivt delta såväl i försök att fåtill stånd en självreglering av förhållandena på området som i diskussionerkring mer ingripande regleringar.MotionernaMotioner med anledning av propositionenI motion 1997/98:Ju8 av m.fl. (m) hemställs att avslårregeringens förslag till lag om elektroniska anslagstavlor i enlighet med vadsom anförts i motionen (yrkande 1), att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om dels särlagstiftning mot brott begångnavia datakommunikation (yrkande 2), dels samordning med förslag(yrkande 3). Svårigheterna med att bemöta brottslighet skall enligt Moderatasamlingspartiets uppfattning i första hand mötas med bättre polisiäraarbetsmetoder, inte lagstiftning som riskerar inskränka grundläggandedemokratiska värden. Datakommunikation bör ses som vilket medium som helst.Brottsliga gärningar såsom barnpornografibrott, hets mot folkgrupp m.m. är ochskall vara kriminaliserade och detta oavsett om brottet förövats via brev,telefax, telefonsamtal, datakommunikation eller samtal på en parkbänk. Detfinns enligt motionärerna en svårighet i att spåra, identifiera och gripapersoner som är misstänkta för att begå brottsliga handlingar med hjälp avtekniken, men i de flesta fall kan lagföring ske med stöd av gällande rätt,effektiva arbetsmetoder och tillräckliga ekonomiska eller personella resurser.Motionärerna motsätter sig att det införs särlagstiftning mot brott begångnavia datakommunikation. IT-utvecklingens ökade möjligheter till frittinformationsflöde har medfört att det i den allmänna debatten ställts krav påexempelvis censur. Regeringens förslag utgör ett oönskat steg i den riktningensamtidigt som det måste ifrågasättas om syftet med lagförslaget kommer attuppnås. Konkret innebär regeringens förslag att innehavaren av en BBS åläggs enkontrollskyldighet som i praktiken blir omöjlig att leva upp till på grund avmängden meddelanden som vanligtvis strömmar in. Som exempel kan nämnas attModerata samlingspartiets BBS har cirka 2 500 inloggningar varje dag.Tidsåtgången för att kontrollera samtliga inloggningar överstiger vidaregeringens antagande om att skulle räcka. Genom att åläggainnehavaren en kontrollskyldighet under hot om fängelsestraff skapas en riskför att innehavaren rensar bort meddelanden där innehavaren inte korrekt kanbedöma huruvida de är brottsliga. I det avseendet kan den föreslagnalagstiftningen få allvarliga konsekvenser för yttrandefriheten,informationsfriheten och därmed också för det demokratiska samhällsskicket somsådant. Utgångspunkten i en demokrati måste alltid vara att det fria ordetvärnas, inte begränsas.Innehavaren av en BBS ges enligt förslaget en rätt att kontrollera allaformer av meddelanden som skickas till fler än en person. Samma sekretess ochintegritetsskyddsregler som gäller för vanliga brev borde enligtmotionärerna gälla för elektroniska meddelanden. Den s.k. har isitt betänkande Grundlagsskydd för nya medier SOU 1997:49 lämnat förslag sombl.a. tar sikte på ansvarsfrågan för elektroniska anslagstavlor. Kommitténföreslår att innehavare av BBS skall kunna erhålla grundlagsskydd fördatabasverksamheten under förutsättning att utgivningsbevis gäller förverksamheten, dvs. att verksamheten ordnas på det sätt som föreskrivs i 1 kap.9 § yttrandefrihetsgrundlagen. I regeringens förslag föreslås däremot attensamansvar skall införas utan grundlagsskydd.