bet · GL01KU16 · 1998-02-17 00:00:00 — Somskäl för detta ställningstagande angavs att pekat på attsvårigheter skulle komma att uppstå när det gäller att skilja den lagligaimporten från den olagliga och att syftet med lagstiftningen ändå borde kunnauppnås.När det gäller straffsatsen framhöll regeringen att en verksamhet som heltbyggts upp kring tillverkning eller spridning normalt borde anses så omfattandeatt fängelse kommer i fråga. I det stora flertalet fall borde dock böter varaen tillräcklig påföljd. Regeringen framhöll också att det i och för sig fannsstarka skäl som talade mot en kriminalisering, främst att det i första handborde vara programföretagen som själva skall bära kostnaden för att skydda sigmot att obehöriga tar del av deras program. När nu straffbestämmelser ändå intekunde undvaras borde det tillses att endast straffvärda fall kommer till åtal.I enlighet med vad som gäller på angränsande områden borde åtal väckas endastom det av särskilda skäl är påkallat från allmän synpunkt. Det innebär enligtregeringen att ingripanden även i fortsättningen i första hand bör vara enuppgift för den som tillhandahåller tjänsten.Med anledning av att några remissinstanser föreslagit att det skulle införasen särskild regel om skadestånd framhöll regeringen att lagens syfte tordekunna uppnås utan att gällande regler för skadestånd ändras. Det skadelidandeprogramföretaget kan i enlighet med 22 kap. 1 § föra talan omenskilt anspråk i anledning av brottet antingen i brottmålet eller i ettseparat tvistemål.Europeiska kommissionen har lagt fram ett förslag tilldirektiv om rättsligt skydd för tjänster som bygger på eller utgörs avvillkorad tillgång. Direktivet har till syfte att skydda tjänsteleverentörer påområdet mot stöld av deras tjänster med hjälp av olagliga avkodare, s.k. smartakort eller andra piratkopieringsverktyg. Behovet av gemenskapslagstiftning påområdet motiveras i huvudsak med att den aktuella marknaden är utsatt förpiratverksamhet, att den hotas av ett splittrat regelverk och att detta ledertill hinder för fri rörlighet av varor och tjänster. Medlemsstaterna skallenligt förslaget inom sitt territorium förbjuda vissa verksamheter som t.ex.tillverkning, import, försäljning och innehav av illegal utrustning ikommersiellt syfte. När det gäller sanktioner och möjligheter föreskriverdirektivet att varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga föratt se till att tjänsteleverantörer, vars intressen påverkas av förbjudenverksamhet som förekommer på medlemsstatens territorium, kan väckaskadeståndstalan, ansöka om förbudsföreläggande och i förekommande fall attillegal utrustning beslagtas.Den grundläggande skillnaden mot reglerna i lagen om förbud beträffande vissavkodningsutrustning är att tillämpningsområdet vidgas och således inte baraomfattar radio- och TV-tjänster. Direktivförslaget innebär också att förbudetskall omfatta även import av illegal utrustning liksom innehav av sådanutrustning i kommersiellt syfte och att det föreslagna förbudet mot utbyte avillegal utrustning kan sägas gå utöver vad som är uttryckligen förbjudet enligtden svenska lagen. I en faktapromemoria frånKulturdepartementet redovisas som preliminär svensk inställning attdirektivförslaget i huvudsak motsvarar vad som redan gäller enligt svensk lagoch att det därför inte bör medföra några grundläggande svårigheter ur svensksynvinkel. Direktivets tillämpningsområde avses dock delvis bestämmas medhänvisning till ett annat direktiv som inte är färdigställt, vilket enligtpromemorian omöjliggör ett slutligt ställningstagande.Utskottets bedömningInom EU pågår ett arbete på ett direktiv som i viss måntillgodoser de aktuella motionerna. Enligt utskottets mening behövs inte någottillkännagivande till regeringen i dessa delar. Det kan enligt utskottetsmening inte uteslutas attt direktivet kan föranleda överväganden också i deandra avseenden som motionerna gäller. Utskottet är emellertid inte berett attnu förorda skärpningar i lagen om förbud beträffande viss avkodningsutrustningutan anser att resultatet av arbetet med direktivet bör avvaktas. Motionerna1996/97:K707 och 1997/98:K334 yrkandena 1-4 avstyrks därför.Etiska normerMotionernaRonny och () tar i motion 1996/97:K712 upp frågan ometiska publiceringsregler. Motionärerna hänvisar till de pressetiska reglernaoch framhåller att det inte bör vara tillåtet att publicera namn eller foton påbrottsoffer utan dennes anhörigas tillåtelse om det inte uppenbart har ettmycket stort övergripande allmänintresse. Motionärerna anför vidare attansvaret för att god publicistisk sed upprätthålls i mediet Internet inte ärlöst. Frågan borde ha en hög prioritet ifrån samhällets sida. Vidare förekommerenligt motionen att material har inhämtats från Internet och sedan publiceratsi massmedia utan någon större kontroll ifrån samhällets sida.I motion 1996/97:K701 av och () begärs ett förslagfrån regeringen till etiska normer för databaserad kommunikation. Enligtmotionärerna utnyttjas Internet för att kränka enskilda människor, för attifrågasätta meningsföreträdares omdöme och förmåga att framföra ståndpunkteroch för ogrundat och grovt förtal inte sällan med inslag av hot, allt i syfteatt förhindra det fria åsiktsutbytet. Det behövs etiska normer för hur en fridebatt skall kunna föras inom Internet och andra nätverk för kommunikation.BakgrundÅr 1970 fick frågan om pressetiska normer en ingående behandling avkonstitutionsutskottet (bet. En fyllig redovisning av de gällandepressetiska normerna och de organ som verkade för pressens självsaneringredovisades. Utskottet hade överläggningar med ochPressens samarbetsnämnd. Studieresor företogs till det västtyska pressrådet,och det brittiska pressrådet. Utskottethänvisade till ett tidigare uttalande om att det inte kunde förnekas attmissförhållanden förekommer på sina håll i pressen men att det i första handborde ankomma på pressen själv att vidta åtgärder för att hålla journalistikenpå en önskvärd kvalitativ nivå. Utskottet hänvisade vidare till åtgärder somvidtagits från pressens sida. Utskottet ville inte förneka att de åtgärder somvidtagits från pressens sida - förstärkning av ,tillsättande av en pressombudsman samt yrkeskodex för Journalistförbundetsmedlemmar - kunde utgöra värdefulla bidrag till att åstadkomma en bättreordning på området. De resurser som ställts till förfogande syntes enligtutskottet otillräckliga men det fanns anledning att avvakta resultatet avreformerna.År 1974 föreslog justitieutskottet (bet. JuU1974:21) ett tillkännagivandetill regeringen om en förutsättningslös utredning om gränsdragningen mellanbehovet av skydd mot skadeverkningar av ekonomiskt förtal och intresset av attbevara de vida gränserna för yttrandefrihet och tryckfrihet. I riksdagenskammare underströks i debatten behovet av yttrandefrihet och tryckfrihet, ochvid omröstningen föll justitieutskottets förslag.Konstitutionsutskottet framhöll (bet. 1993/94:KU3 s. 27) att det medhänsyn till vikten av vidast möjliga yttrandefrihet i första hand bör ankommapå pressen själv att vidta åtgärder för att hålla journalistiken på en önskvärdkvalitativ nivå.Enligt de etiska reglerna för press, radio och TV skall press, radio och TVha största frihet inom ramen för tryckfrihetsförordningen ochyttrandefrihetsgrundlagen för att kunna tjäna som nyhetsförmedlare ochgranskare av samhällslivet. Härvid gäller dock att skydda enskilda motoförskyllt lidande genom publicitet. I publicitetsreglerna, som i tillämpligadelar också gäller bilder, finns regler om respekt för den personligaintegriteten. Publicitet som kan kränka privatlivets helgd skall nogaövervägas. Man skall avstå från sådan publicitet om inte ett uppenbartallmänintresse kräver offentlig belysning. Stor försiktighet skall iakttas vidpublicering av självmord och självmordsförsök särskilt med hänsyn till anhörigaoch till vad som sagts om privatlivets helgd. Offren för brott och olyckorskall visas största möjliga hänsyn, och publicering av namn och bild skallprövas noga med hänsyn tagen till offren och deras anhöriga.För tolkning av begreppet ?god publicistisk sed? svarar för pressens del iförsta hand samt i ärenden som inte hänskjutits tillnämnden Allmänhetens pressombudsman.När det gäller etiska regler för Internet kan nämnas att regeringen iproposition 1997/98:15 Ansvar för elektroniska anslagstavlor föreslagit ensärskild lag om ansvar för elektroniska anslagstavlor. I lagen slås fast attden som tillhandahåller en elektronisk anslagstavla i rimlig omfattning skallha uppsikt över en sådan tjänst och vara skyldig att ta bort vissa slag avmeddelanden. Det gäller bl.a. meddelanden som avses i brottsbalkensbestämmelser om uppvigling, hets mot folkgrupp, barnpornografi och olagavåldsskildring. har i yttrande till justitieutskottettillstyrkt propositionen (KU1997/98:7y).Av propositionen framgår att problemen kring spridning av straffvärdameddelanden genom globala kommunikationsnät har uppmärksammats i flera länder.Ett internationellt samarbete har därför inletts bl.a. inom Europeiska unionen.Rådet antog en resolution, där medlemsstaterna uppmanasatt uppmuntra framväxten av ett system för självre-glering av branschen. Dessasystem kan omfatta upprättandet av oberoende organ med representanter både frånleverantörer av Internettjänster och användare, uppföranderegler förverksamheten och ett eventuellt system för direktrapportering från allmänheten.Regeringen framhöll att den aktivt avser att stödja ansträngningar att skapainformationsspridning genom globala kommunikationsnät som präglas av merordning och ansvarstagande. I detta arbete avser regeringen att använda sig avde metoder för självreglering som angetts i rådets resolution.Utskottets bedömningNär det gäller pressetiska regler har utskottet tidigare hänvisat till viktenav vidast möjliga yttrandefrihet och framhållit att det i första hand börankomma på pressen att själv vidta åtgärder för att hålla journalistiken på enönskvärd kvalitativ nivå. Sådana regler har funnits och harregelbundet varit föremål för omarbetningar. Utskottet är inte berett att förorda ett tillkännagivande tillregeringen i fråga om de pressetiska reglerna. Motion 1996/97:K712 avstyrksföljaktligen i denna del.Utskottet har tillstyrkt regeringens proposition Ansvar för elektroniskaanslagstavlor. I propositionen framhålls att metoder för självreglering böranvändas när det gäller informationsspridning genom globala kommunikationsnät.Utskottet gör inte nu någon annan bedömning. I detta sammanhang kan nämnas attdet brittiska ordförandeskapet i sitt arbetsprogram angett att EU:s ministerrådkommer att ha som mål att uppnå enighet om en ram för självreglering för attskydda människor, särskilt barn, för olämpligt material i nya audiovisuellamedier, såsom Internet. Utskottet avstyrker motion 1996/97:K712 även i dennadel samt motion 1996/97:K701.Vissa distributionsfrågorMotionernaI motion 1997/98:T202 (yrkande 26) av m.fl. (m) anförs att statenvia NSAB försöker att vinna exklusiva distributionsavtal med så många TV-kanaler som möjligt och beställt ytterligare ensatellit, den s.k. 3. Denna strategi och exponering av risker skerenligt motionen med skattemedel och måste starkt ifrågasättas.Elisa () begär i motion 1997/98:K318 attdistributionskanalerna för tidningar och tidskrifter utreds ur etttryckfrihets- och konkurrensperspektiv. Den stora mängden tidskrifterdistribueras till Pressbyrån och butiker genom företaget , som ägs avbl.a. , och Bröderna . Genom att kräva en mycket högstadigvarande upplaga och ett stort antal återförsäljare är det oerhört svårtatt ta sig in i Tidsams distributionsapparat. har behandlatfrågan som en ren konkurrensfråga. Motionären anser att det snarare är entryckfrihetsfråga. Den svenska massmediebranschen hålls nämligen i schack av destora aktörerna genom att dessa kontrollerar den mest betydelsefulladistributionskanalen.BakgrundNordiska Satellitaktiebolaget (NSAB) är ett intressebolag till det statligtägda , vars huvuduppgift är att bedriva utsändning och överföring avradio- och TV-program. äger av aktierna i och Svenskarymdaktiebolaget och Tele A/S är övriga delägare respektive25 % av aktierna. NSAB:s verksamhet består i att utveckla, upphandla, äga,försälja och svara för drift av satellitsystem för överföring och utsändning avradio- och TV-program, distribution av data och datakommunikation. Enligt redogörelse för företag medstatligt ägande (skr. 1997/98:20 s. 245) har satellit-TV-marknaden vuxitkraftigt . Den positiva utvecklingen innebär också enfortsatt ökande efterfrågan på bl.a. satellitkapacitet. För att möta dennaskulle enligt skrivelsen satellitsystemet förstärkas med enny satellit, 2. Vidare skall 1 ersättas med satelliten ,som planeras att skjutas upp hösten 1998.När det sedan gäller frågan om distributionen av tidskrifter förlösnummerförsäljning kan nämnas att denna fråga behandlats av Utredningen omboken och kulturtidskriften i betänkandet Boken i tiden (SOU 1997:141). Ibetänkandet redovisas de distributionsvägar som finns ochdistributionsföretagens policy. Betänkandet ligger till grund för denproposition Litteraturen och läsandet som har aviserats till senastden l2 mars 1998.Nämnas kan också att frågan om distribution av tidskrifter behandlades inomramen för verksamheten i Rådet för mångfald inom massmedierna. Resultatet av enundersökning i rådets regi överlämnades till i samband medatt rådet upphörde.Utskottets bedömningEnligt utskottets mening saknas anledning att ifrågasätta NSAB:s beställning avsatelliten som ersättning för 1 för att svara mot en ökadefterfrågan. Utskottet avstyrker följaktligen motion 1997/98:T202 yrkande 26.När det gäller distribution av tidskrifter för lösnummerförsäljning villutskottet hänvisa till att frågan varit föremål för utredning. BådeUtredningen om boken och kulturtidskriften och Rådet för mångfald inommassmedierna har haft frågan under utredning. Den bereds nu inomRegeringskansliet. Enligt utskottets mening bör resultatet av dettaberedningsarbete avvaktas. Utskottet avstyrker därför motion 1997/och motion 1997/98:Kr270 (yrkande 65) av m.fl. (mp) begärs attGranskningsnämnden frikopplas från SVT eftersom det förhållandet att nämnden nuligger under SVT innebär att man är en del av den verksamhet man är satt attgranska.Utskottets bedömningGranskningsnämndens enda administrativa anknytning till äratt den delvis finansieras (4,) från rundradiokontot. inte sorterar under får motionsyrkandet ansestillgodosett. Motion 1997/98:Kr270 yrkande 65 avstyrks. beträffande det grundläggande skyddet för tryck- ochyttrandefrihetenatt avslår motionerna 1996/97:K713 yrkandena 1 och 2, 1997/98:K333yrkandena 1-3 och 1997/98:Kr302 yrkande 13,res. 1 (m, fp)2. beträffande medieägandet m.m.att avslår motionerna 1997/98:K310 yrkandena 2 och 3, 1997/98:K333yrkande 4, 1997/98:Fi209 yrkande 18, 1997/98:Kr268 yrkandena 1, 2 och 4samt 1997/98:Kr302 yrkande 5,res. 2 (m)3. beträffande digital radio och TVatt avslår motionerna 1997/98:K310 yrkande 12, 1997/98: K333 yrkande6, 1997/98:Kr302 yrkandena 6 i denna del och 11 samt 1997/98:T202 yrkande25,res. 3 (m)4. beträffande ny rikstäckande TV-kanal i marknätetatt avslår motion 1997/98:Kr302 yrkande 7,res. 4 (fp)5. beträffande privatisering av nationella TV- och radiokanaleratt avslår motionerna 1996/97:K713 yrkande 13 och 1997/98:K333yrkande 9,res. 5 (m)6. beträffande regionala aspekter i koncessionsgivningenatt avslår motion 1996/97:K703,7. beträffande lokal icke-kommersiell TVatt avslår motionerna 1996/97:K714 i denna del, 1996/97:K715 och 1997/98:K616,res. 6 (m) - motiv.8. beträffande närradionatt avslår motion 1996/97:K714 i denna del,9. beträffande den privata lokalradionatt avslår motionerna 1997/98:Kr302 yrkande 9 i denna del,1997/98:K310 yrkande 10, 1997/98:K327 yrkandena 1 och 2 samt 1997/98:Kr270yrkande 55,res. 7 (m, fp)res. 8 (mp)10. beträffande den s.k. stopplagenatt avslår motionerna 1997/98:K303, 1997/98:K333 yrkande 7 samt1997/98:Kr302 yrkandena 9 i denna del och 10,res. 9 (m, fp)11. beträffande den s.k. must carry-principen m.m.att avslår motionerna 1997/98:K329, 1997/98:K333 yrkande 5,1997/98:K609, 1997/98:Kr270 yrkande 58 och 1997/98:Kr302 yrkande 6 i dennadel,res. 10 (m)12. beträffande kvotreglerna i TV-direktivetatt avslår motion 1996/97:K713 yrkande 5,13. beträffande TV-direktivet och konkurrensneutralitetenatt avslår motion 1997/98:K310 yrkande 4,14. beträffande s.k. V-chipsatt avslår motionerna 1997/98:K330 yrkande 2 och 1997/98:Kr270yrkande 64,res. 11 (mp)15. beträffande våld och kvinnoförnedring i TVatt avslår motionerna 1997/98:K343 yrkande 2 och 1997/98:Kr268yrkande 7 i denna del,res. 12 (v, mp)16. beträffande konvergensdiskussionerna i EUatt avslår motion 1997/98:Kr268 yrkande 7 i denna del,res. 13 (v)17. beträffande våldsinslag i s.k. trailraratt avslår motion 1997/98:Ub255 yrkande 14,18. beträffande kulturpolitiska mål i radio och TVatt avslår motion 1996/97:Kr20 yrkande 15,res. 14 (v)19. beträffande avkodningsutrustningatt avslår motionerna 1996/97:K707 och 1997/98:K334 yrkandena 1-4,20. beträffande etiska normeratt avslår motionerna 1996/97:K701 och 1996/97:K712,21. beträffande Nordiska Satellitaktiebolagetatt avslår motion 1997/98:T202 yrkande 26,res. 15 (m)22. beträffande distributionen av tidskrifteratt avslår motion 1997/98:K318,23. beträffande och avslår motion 1997/98:Kr270 yrkande 65.Stockholm den 17 februari 1998På vägnarBo KönbergI beslutet har deltagit: (), (), CatarinaRönnung (s), (), Axel (), (), BirgerHagård (m), (), (), (), (), (), (), LennartBrunander (c), (), () och () . Det grundläggande skyddet för tryck- och yttrandefriheten (mom. 1)(), (), (m), (),() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 9 börjar med ?Utskottet har?och på s. 10 slutar med ?avstyrks således? bort ha följande lydelse:Yttrandefriheten och tryckfriheten i utgår från att mångfald bästskyddas och stärks av etableringsfrihet. Det måste råda en stor frihet att geut och distribuera medieprodukter och pröva deras ekonomiska bärkraft. mening bör det så långt möjligt inom ramen för tekniskabegränsningar vara läsarna, tittarna och användarna som genom sina val avgörvilka medier som skall ha förutsättningar att distribueras. Tryckfrihetensprinciper och yttrandefrihetsgrundlagen skall vara ramen för vad som fårsändas. Utskottet anser att det därutöver inte finns skäl för staten attreglera hur och vad olika medieföretag får sända. En skyldighet för ettprogramföretag att i sin redaktionella verksamhet hålla sig till en i förväglämnad programförklaring kan enligt utskottets bedömning ifrågasättas. Denlicensfinansierade verksamheten bör ha ett uppdrag som tar hänsyn till den nyamediemiljön och inte regleras i fråga om organisationen av den redaktionellaverksamheten eller i fråga sändningen av olika programtyper. Utskottet villframhålla vissa grundläggande principer för att pressfrihetens traditionerskall gälla också i det moderna mediesamhället. Den licensfinansieradeverksamheten skall genom en tydlig kvalitetsinriktning utgöra ett komplementtill andra kanaler. Det offentliga skall emellertid inte genom skattemedeleller andra med tvång uttaxerade medel motverka konkurrens och mångfald ochstaten får inte utöva sin makt så att den styr och dominerar medieutbudet.Staten skall vidare verka för etableringsfrihet så långt tekniken förmår ochden nya tidens medier skall stå oberoende från stat och kommun. Staten skallinte genom politiska beslut och godtyckliga val avgöra vem eller vilka somskall få sända. Olika medier skall ha rätt att söka sin finansiering genomreklam eller avgifter från publiken.Vad utskottet sålunda anfört bör med bifall till motionerna 1996/97:K713yrkandena 1 och 2 och 1997/98:K333 yrkandena 1-3 och med anledning av motion1997/98:Kr302 yrkande 13 ges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande det grundläggande skyddet för tryck- och yttrandefrihetenatt med bifall till motionerna 1996/97:K713 yrkandena 1-2 och1997/98:K333 yrkandena 1-3 samt med anledning av motion 1997/98:Kr302yrkande 13 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.2. Medieägandet m.m. (mom. 2), , och (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 12 börjar med ?Enligtutskottets? och slutar med ? bort ha följande lydelse:Utskottet vill understryka att det inte får bortses från den globalisering avmediemarknaden som pågår. Det är mycket angeläget att svenska företag i taktmed denna globalisering ges goda möjligheter att konkurrera på goda villkor.För att öppna möjligheter att skapa och vidmakthålla konkurrenskraftigaregionala företag skall dessa enligt utskottets mening ges möjligheter attagera inom alla distributionsformer. T.ex. måste hinder för tidningsföretag attäga radiostationer tas bort. Utskottet anser således att begränsningar avmedieföretags ägande bör tas bort. Detta bör med bifall till motion1997/98:K333 yrkande 4 ges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande medieägandet m.m.att med bifall till motion 1997/98:K333 yrkande 4 samt med avslag påmotionerna 1997/98:K310 yrkandena 2 och 3, 1997/98:Fi209 yrkande 18, 1997/98:Kr268 yrkandena 1, 2 och 4 och 1997/98:Kr302 yrkande 5 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört.3. Digital radio och TV (mom. 3), , och (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 15 börjar med ?Enutgångspunkt? och slutar med ?yrkande 6? bort ha följande lydelse:Utskottet vill ifrågasätta utbyggnaden av ett markbundet stolpnät fördigitala TV-sändningar. Digitaliseringen av kabel-TV-näten kan tiodubblautrymmet för kanaler och främjar utvecklingen av datakommunikation. Den innebärockså att utrymme ges för digitala tjänster i hemmet. Tillsammans med densnabba tillväxten av satelliter för digital kommunikation kommer detta attinnebära en revolution för den enskildes möjligheter tillinformationsinhämtning och kommunikation. Enligt utskottets mening medförutbyggnaden av ett markbundet stolpnät att mångfalden inte ökar i möjligastemån och innebär en icke önskvärd kontroll över vem som skall få sända. Dessutominnebär den högre kostnader och motverkar den informationstekniskautvecklingen. Utskottet anser att staten i stället bör bereda utrymme och skapagynnsamma villkor för en snabb och omfattande digitalisering liksom enutbyggnad av den informationstekniska infrastrukturen på marknadens villkor.Enligt utskottets mening bör utbyggnaden av det digitala stolpbundna marknätetnu avbrytas. Vad utskottet sålunda anfört bör med bifall till motionerna1997/98:K333 yrkande 6 och 1997/98:T202 yrkande 25 ges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följande lydelse:3. beträffande digital radio och TVatt med bifall till motionerna 1997/98:K333 yrkande 6 och1997/98:T202 yrkande 25 samt med anledning av motion 1997/98:Kr302yrkandena 6 i denna del och 11 samt med avslag på motion 1997/98:K310yrkande 12 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.4. Ny rikstäckande TV-kanal i marknätet (mom. 4)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 19 som börjar med ?Regeringenhar? och slutar med ?yrkande 7 avstyrks? bort ha följande lydelse:Enligt utskottets mening är det angeläget att frågan om en analog TV-kanalsom är rikstäckande men med lokal bas hålls aktuell för det fall de digitalaTV-sändningarna inte kommer i gång i större skala. Utskottet anser attregeringen i ett anbudsförfarande bör kunna ställa som villkor en övergång frånanaloga till digitala sändningar efter ett visst antal år. Detta bör med bifalltill motion 1977/98:Kr302 yrkande 7 ges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 4 bort ha följande lydelse:4. beträffande ny rikstäckande TV-kanal i marknätetatt med bifall till motion 1997/98:Kr302 yrkande 7 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.5.