bet · GL01NU11 · 1998-04-15 00:00:00 — 1997/98NU11ÄrendetI detta betänkande behandlas nio motioner från allmänna motionstiden ompyrotekniska varor.På inbjudan av utskottet har 15 remissinstanser yttrat sig över motionerna.Vidare har upplysningar och synpunkter i ärendet lämnats inför utskottet avföreträdare för , ochAntismällarprojektet samt och . Från det sistnämnda företaget har även en skrivelse inkommit. Härutöver harutskottet mottagit två skrivelser från Räddningstjänstförbundmed synpunkter på förvaring, hantering och försäljning av pyrotekniska varor.Ett stort antal skrivelser och vykort från privatpersoner med synpunkter påanvändningen av pyrotekniska varor har också inkommit. Utskottet föreslår, med anledning av nio motioner, att frågan om pyrotekniskavaror skall bli föremål för en samlad översyn. Den senaste genomgripandeöversynen av bestämmelserna om pyrotekniska varor genomfördes . mening gör utvecklingen när det gäller hanteringen av pyrotekniskavaror att en förnyad översyn nu är motiverad. En sådan översyn bör omfattasåväl det gällande regelverket som frågor rörande kontroll, tillsyn ochinformation. Också erfarenheterna från andra länder, t.ex. , ,och , bör inhämtas. Utskottet pekar också på att det finnsoklarheter när det gäller reglerna för hanteringen av pyrotekniska varor, bl.a.i fråga om möjligheter att ta fyrverkerier i beslag och beträffande förvaringenav fyrverkeriartiklar. De motioner som behandlas här är följande:1997/98:N228 av () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om fyrverkerier.1997/98:N229 av () vari yrkas att hos regeringen begäratt smällare förbjuds i enlighet med vad som anförts i motionen.1997/98:N230 av () vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en översyn avhanteringen av fyrverkeriartiklar.1997/98:N231 av () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lagstiftning motfyrverkerier och smällare.1997/98:N232 av och (båda s) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom förbud mot vissa pyrotekniska varor (smällare).1997/98:N233 av () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder mot användning avpyrotekniska artiklar, framför allt de som avger knalleffekt.1997/98:N234 av och (båda s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omfyrverkerier och smällare.1997/98:N278 av () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om ändring av ordningslagen.1997/98:N295 av () vari yrkas att riksdagen1. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omkontroll av åldersgränser och butiksägarnas ansvar,2. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om skolansoch fritidsverksamhetens roll som informationsgivare,3. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omföräldrarnas ansvar. InledningUnder den allmänna motionstiden väcktes nio motioner om pyrotekniska varor- 1997/98:N232 (s), 1997/98:N233 (s), 1997/98:N234 (s), 1997/98: N229 (m),1997/98:N231 (m), 1997/98:N278 (m), 1997/98:N230 (c), 1997/98:N228 (fp) och1997/98:N295 (kd). Gemensamt för motionerna är att krav framställs på åtgärderför att komma till rätta med de problem som hanteringen av pyrotekniska varorkan ge upphov till.Utskottet behandlade motioner med likartade krav. Då genomfördesett remissförfarande med berörda myndigheter, organisationer och företag. Införden nu aktuella behandlingen har utskottet genomfört en ny remissomgång, varvidkretsen av remissinstanser har utökats.Gällande lagstiftningLagen om brandfarliga och explosiva varorLagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor reglerar hantering ochimport av sådana varor. Syftet med lagen är att förhindra att dessa varororsakar brand eller explosion som inte är avsedd samt att förebygga ochbegränsa skador på liv, hälsa eller egendom genom brand eller explosion vidhantering av varorna (1 §). I proposition 1997/98:90 om följdlagstiftning tillmiljöbalken m.m. föreslås att lagens syfte skall utvidgas till att omfatta ävenförebyggande och begränsande av skador på miljön, genom att ordet ?miljö?tillförs i 1 och 7 §§. behandlar denna fråga (bet. 1997/98:JoU25).Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer har genom lagenbemyndigats att närmare ange området för lagens tillämplighet när det gälleratt bestämma och närmare definiera de varor som skall inrymmas underbenämningen explosiva varor (2 §). Den som hanterar explosiva varor skall vidtade åtgärder och försiktighetsmått som behövs för att förhindra brand ellerexplosion som inte är avsedd och för att förebygga och begränsa skador på liv,hälsa eller egendom genom brand eller explosion (7 §). Begreppet hanteringenligt lagen har en vid innebörd (3 §) ( även t.ex. användning omfattas avbegreppet. Den som hanterar eller importerar explosiva varor skall ha tillståndtill det (11 §). Polisen eller prövar, enligt vadregeringen närmare föreskriver, frågor om tillstånd.I lagen finns vissa bestämmelser om straffansvar. Den som med uppsåt ellergrov oaktsamhet bryter mot kravet på försiktighetsmått eller med uppsåt ellerav oaktsamhet bryter mot bl.a. kravet på tillstånd eller mot föreskrifter somregeringen eller tillsynsmyndigheten har meddelat i olika hänseenden kan dömastill böter eller fängelse i högst (21 §).I förordningen (1988:1145) om brandfarliga och explosiva varor har regeringenmeddelat bl.a. följande föreskrifter. får föreskriva omundantag från tillämpningen av lagen och föreskrifter som har meddelats medstöd av lagen i fråga om vissa explosiva varor eller i fråga om viss hanteringeller import (3 §). Till explosiva varor hänförs varor som består ellerinnehåller explosivämnen. Explosiva varor klassificeras enligt de närmareföreskrifter som utfärdar, och inspektionen meddelarbeslut om ett ämne är att anse som explosivämne.Explosiva varor får hanteras eller importeras endast av den som har fyllt 18år (9 §). För att en explosiv vara skall få hanteras eller importeras krävs attden är godkänd av (10 §). Beslut om godkännande skallinnehålla uppgifter om bl.a. de villkor som skall gälla för varan (11 §).Frågor om tillstånd för allmänheten att hantera explosiva varor prövas avpolisen (23 §). Den som har tillstånd att överlåta explosiva varor skallförvissa sig om att förvärvaren har rätt att inneha explosiva varor av det slagoch den mängd som överlåtelsen avser (33 §).Pyrotekniska varor utgör enligt föreskrifterexplosiva varor (SÄIFS 1989:8). Inspektionen har meddelat föreskrifter omgodkännande av fyrverkeripjäser och pyrotekniska sceneffekter samt allmänna rådom godkännande av nöjesfyrverkerier (SÄIFS 1992:2). Av föreskrifterna följerbl.a. att godkännande av en pyroteknisk vara kan förenas med villkor.Antalet godkända fyrverkeripjäser uppgår , enligtSprängämnesinspektionen, till ca 3 000. En del av dessa pjäser räknas som s.k.mindre pyrotekniska artiklar, medan återstoden hör till den typ somklassificeras som s.k. större pyrotekniska varor. Denna uppdelning avspeglarsig i villkoret vid varans godkännande, nämligen att tillstånd för förvärv ochinnehav av respektive vara inte krävs av den som fyllt 15 respektive 18 år.Till de artiklar som fritt får förvärvas och innehas av den som har fyllt 15 århör ett antal mindre fyrverkeripjäser med laddning av lägre vikt. De s.k.större pyrotekniska varorna utgörs dels av sådana som har en åldersgräns på 18år, dels sådana som - förutom att ha en åldersgräns - kräverpolistillstånd.OrdningslagenIngripande mot störningar från fyrverkeripjäser kan ske med stöd avordningslagen (1993:1617), som trädde i kraft (prop. 1992/93:210, bet. 1993/94:JuU1). I ordningslagen stadgas att pyrotekniska varor intefår användas utan tillstånd av polismyndigheten, om användningen med hänsyntill tidpunkten, platsens belägenhet och övriga omständigheter innebär risk förskada på eller någon beaktansvärd olägenhet för person eller egendom (3 kap. 7§).I allmänmotiveringen i den aktuella propositionen anfördes (s. 119) att detinte finns skäl att motverka användningen i sig av pyrotekniska varor förnöjesändamål. Vid utformningen av en begränsning från ordningssynpunkt avanvändningen av pyrotekniska varor måste en avvägning göras av olika motståendeintressen och hänsyn, sades det. En reglering i syfte att motverkaordningsstörningar bör självfallet utformas så att detta syfte blirtillgodosett i så hög grad som möjligt. är det angeläget attregleringen inte sträcker sig så långt att detta syfte i själva verket riskeraratt motverkas genom att t.ex. ungdomar i ökad omfattning använderhemtillverkade ?bomber? av olika slag, hette det vidare. Den begränsning påområdet som regleringen innebär bör naturligtvis också vara så klart avgränsadsom möjligt, anfördes det. Inte minst viktigt är härvid att regleringen ärutformad så att den leder till efterlevnad utan att skapa onödig byråkrati förallmänheten och admi-nistrativt krångel för myndigheterna.I propositionen framhölls vidare att det inte är någon lämplig ordning attgenerellt kräva tillstånd av polisen beträffande de nöjesfyrverkerier itätorter som av tradition anordnas hos en stor del av allmänheten vid nyår ochvissa andra . I stället har regeringen, eller efter regeringensbemyndigande, en kommun givits möjlighet att meddela de ytterligareföreskrifter för kommunen eller del av denna som behövs för att förhindra attmänniskors hälsa eller egendom skadas till följd av användningen avpyrotekniska varor (3 kap. 9 §).Avsikten med den nämnda bestämmelsen är enligt specialmotiveringen (s. 284)att det skall kunna införas krav på tillstånd för eller förbud mot användningenav pyrotekniska varor inom ett visst begränsat område eller beträffande varorav visst slag. Behov av sådana åtgärder angavs kunna föreligga i fråga omsärskilt känsliga platser, t.ex. vid sjukhus eller vårdhem eller på s.k.innetorg, där risken för att människors hälsa eller egendom (t.ex. husdjur)skadas till följd av användningen av pyrotekniska varor är mera påtaglig.Enligt ordningslagen (3 kap. 8 §) har vidare regeringen eller, efterregeringens bemyndigande, en kommun möjlighet att meddela de ytterligareföreskrifter för kommunen eller del av denna som behövs för att upprätthålladen allmänna ordningen på offentlig plats. I specialmotiveringen ipropositionen (s. 284) påpekades att bestämmelsen ger uttryckligt stöd förlokala föreskrifter om användning av pyrotekniska varor i syfte att motverkaordningsstörningar på en offentlig plats.MotionernaDet bör införas ett förbud mot vissa pyrotekniska varor - smällare - anförs deti motion 1997/98:N232 (s). Motionärerna anser att det inte råder några somhelst tvivel om att lagändringar behövs för att stävja det starkt tilltagandemissbruket av pyrotekniska varor, som i synnerhet kring nyårshelgerna anses hakommit att bli ett allt svårare gissel för både människor och djur. Somutgångspunkt för en skärpning av lagstiftningen kan andra europeiska länder,vilka begränsat försäljningen av fyrverkerivaror, tjäna som exempel, sägs det.Av särskilt intresse är därvid , där smällare enligt motionärernaförbjudits och enbart försäljning av raketer tillåts. Motionärerna föreslår attSverige följer det danska exemplet och inför ett förbud mot användning avsmällare.I motion 1997/98:N233 (s) föreslås att det skall vidtas åtgärder motanvändning av pyrotekniska artiklar - framför allt de som avger knalleffekt.Motivtexten i motionen överensstämmer i huvudsak med den i den nyssnämndamotionen.Regeringen bör överväga att införa en särskild lagparagraf som reglerarrätten att sälja pyrotekniskt material, i syfte att minimera försäljningen avstörre och tyngre pjäser till allmänheten, anförs det i motion 1997/98:N234(s). En begränsning till mindre pyrotekniska föremål bör införas förallmänheten, medan större avskjutningar bör få utföras endast av kompetentapersoner vid särskilda ramper, anser motionärerna. De hävdar att bruket avsmällare har tenderat att öka alltmer , vilket medförolägenheter av olika slag.Det bör införas ett förbud mot smällare, anförs det också i motion 1997/98:N229 (m). Fyrverkerier eller vid andra festliga tillfällenupplevs av många som höjdpunkter, säger motionären. Hon anser dock attanvändningen av smällare är ytterst plågsam för många människor och djur, såvälfysiskt som psykiskt. Smällare har varit upphov till många bränder, sägs detvidare.I motion 1997/98:N231 (m) begärs en skärpt lagstiftning mot fyrverkerier ochsmällare. Fyrverkerier har, från att ha varit ett festligt sätt att saluteradet nya årets inträde, blivit en lång, utdragen pina för många människor ochdjur, hävdar motionären. Han redovisar att kommun för flera årsedan tog beslut om att begränsa smällandet i områden vid sjukhus ochålderdomshem, vilket dock har visat sig vara verkningslöst. I finns enlagstiftning som skiljer mellan fyrverkerier med och utan ljudeffekt, varvidanvändandet av de sistnämnda kräver tillstånd, hävdar motionären. Han menar attdet inte tycks finnas någon annan utväg än lagstiftning för att komma tillrätta med det aktuella problemet i Sverige.Det bör göras en ändring av ordningslagen, anförs det i motion 1997/98: N278(m). Mellan jul och nyår - och även under vissa andra tider - terroriserasomgivningen av vårdslösa ungdomar som i hänsynslös leklystnad bränner av sinasmällare, säger motionären. Hon uppger att kommunstyrelsen i iseptember 1997 behandlade en motion angående förbud mot smällare och därvidbl.a. angav att försök att stävja okynnessmällandet hade gett visst,om än otillräckligt, resultat. Kommunstyrelsen ansåg att en lösning påproblemen med okynnessmällandet är att skärper ordningslagen (3 kap.7 §).I motion 1997/98:N230 (c) begärs en översyn av hanteringen avfyrverkeriartiklar. Vid varje nyårsfirande och kring de andra stora helgernarapporteras om nya olyckor och tillbud i samband med hantering avfyrverkeriartiklar, anför motionären. Han hänvisar till att olyckorna oftatorde hänga samman med felaktig hantering av fyrverkeriartiklarna och menar attdet därför inte räcker med insatser för att förbättra den tekniska kvaliteteneller laddningarnas storlek, utan att det också krävs begränsningar ihanteringen. Den omfattande användningen av fyrverkerier medför storaolägenheter för äldre människor, ljud- och ljuskänsliga djur samt flyktingarmed krigsupplevelser m.fl., sägs det.Även i motion 1997/98:N228 (fp) begärs en översyn av lagstiftningen omfyrverkerier. I den aktuella lagen bör det göras en åtskillnad mellanfyrverkerier med och utan knalleffekt, anser motionären. Han föreslår, medhänvisning till gällande lagstiftning i och , att det skall bliförbjudet att använda exempelvis s.k. bomber utan tillstånd.I motion 1997/98:N295 (kd), med rubriken , föreslås att riksdagenskall göra uttalanden om kontroll av åldersgränser och butiksägarnas ansvar, omskolans och fritidshemsverksamhetens roll som informationsgivare samt omföräldrarnas ansvar. Okynnesanvändningen av smällare och raketer har för längesedan vuxit polisen över huvudet, säger motionären och menar att polisen, pågrund av resursbrist, inte har någon möjlighet att kontrollera att gällanderegler efterlevs. Han anser att totalförbud bör undvikas och att följandeåtgärder i stället bör vidtas för att dämpa utbudet: (i) större ansvar börkunna läggas på de försäljningsställen som saluför fyrverkerier, (ii) defarligaste bomberna bör tas ur marknaden genast, (iii) försäljning avfyrverkerier i icke-specialaffärer bör endast få ske inför de stora helgerna,(iv) kontrollen av åldersgränser bör intensifieras, (v) butiksägaren bör kunnahållas ansvarig om försäljning skett till minderårig, (vi) föräldrarnas ansvarbör poängteras samt (vii) skolan och fritidshemsverksamheten bör tydligareinformera barn och ungdomar om farorna med raketer och smällare och om respektoch tolerans för andra människor.Tidigare riksdagsbehandling m.m.Riksdagen avslog och motioner med krav dels på översyn avregelverket för hantering av fyrverkeriartiklar, dels på införande av vissabegränsningar i produktsortiment och i rätten att sälja pyrotekniska varor.Våren 1996 genomförde utskottet ett remissförfarande med anledning av de dåaktuella motionerna. Utskottet fann efter en prövning att den gällandelagstiftningen var tillräcklig men ansåg det dock inte uteslutet att en vissuppstramning av tillsynen och kontrollen var erforderlig (bet. 1995/96: NU16).Våren 1997 hänvisade utskottet till den nyssnämnda remissbehandlingen ochunderströk att kommunerna genom ordningslagen har stöd för att ingripa motavarter när det gäller hantering av pyrotekniska varor (bet. 1996/97:NU10 s.58).Justitieminister besvarade en interpellation(1997/98:107) av () om åtgärder mot avlossande av s.k.nyårssmällare och en fråga (1997/98:285) av ()om begränsningar mot smällare/raketer. I sina svar hänvisade justitieministerntill gällande lagstiftning. Om det visar sig att denna inte tillfredsställandereglerar användningen av smällare och fyrverkerier måste den ändras, uppgavjustitieministern. Frågan är emellertid inte okomplicerad och den berör fleradepartement, varför en arbetsgrupp har bildats för att se över frågan, sadesdet vidare.Statsrådet besvarade en fråga (1997/98:500) avBirgitta Wichne (m) - föranledd av den olycka orsakad av fyrverkeripjäser sominträffade i - om han är beredd att låta göra en översynav reglerna för hantering av fyrverkeripjäser. I sitt svar redovisadestatsrådet gällande lagstiftning. Han uppgav att harreglerna för godkännande av nöjesfyrverkerier successivt skärpts ochförtydligats. Detta arbete pågår fortlöpande hos . Medanledning av olyckan har inspektionen haft en medarbetare på platsen för attbistå polisen i den tekniska utredningen. Vidare har Statens haverikommissionbeslutat att undersöka olyckan i . Kommissionens arbete, som bl.a. kommeratt innefatta rutiner för förvaring av pyrotekniska produkter, går ut på attförhindra liknande olyckor . Statsrådet anförde avslutningsvis attdet är viktigt att de regler som finns också efterlevs. Om det visar sig attdet med gällande lagstiftning inte är möjligt att ordna en tillfredsställandereglering av hanteringen av smällare och fyrverkerier måste lagstiftningenändras, sade han.Den arbetsgrupp som justitieministern hänvisade till i sina svar är entjänstemannagrupp med representanter för Jordbruks-, Justitie-, Närings- ochhandels-, Utrikes-, Försvars-, Social-, Inrikes- och Miljödepartementen och medJordbruksdepartementet som sammankallande. Inom ramen för gruppens arbete harbl.a. undersökts vilka möjligheter till agerande som gällande lagstiftning ger.Vissa uppgifter om fyrverkeribranschenIndustriell framställning av nöjesfyrverkerier förekommer endast i ringaomfattning i . finns det ett tiotal importörer, med ensammanlagd omsättning på ca 230 miljoner kronor.Huvuddelen av handeln sker vid nyår (), påsk och . Den handelsom förekommer omfattar jubileums- ochfödelsedagsfyrverkerier och inte smällare.Evenemangsföretag, vars verksamhet helt eller delvis består av uppskjutandeav arrangerade fyrverkerier, bedöms uppgå till knappt 20 stycken. Omsättningenuppskattas till ca exklusive mervärdesskatt. Kunderna ärhuvudsakligen företag och institutioner.Antalet sysselsatta i fyrverkeribranschen uppskattas till ca 100. Dessutomtillkommer ett stort antal extra fyrverkeriarbetare i evenemangsföretagen.Antalet handelstillstånd beräknas vara ca 5 000, varav ca 4 000 handlare bedömsbedriva en aktiv försäljning.RemissyttrandenInledningUtskottet genomförde, som nämnts, inför behandlingen av motioner ompyrotekniska varor ett remissförfarande. En förnyad remiss med 15remissinstanser har genomförts med anledning av de nu aktuella motionerna. Deinkomna remissvaren finns att tillgå hos utskottet. I det följande redovisasbl.a. de olika remissinstansernas inställning till behovet av åtgärder rörandepyrotekniska varor. Företrädare för , och samt ochLinders har vidare inför utskottet framfört kompletterandeupplysningar och synpunkter i ärendet.SprängämnesinspektionenSprängämnesinspektionen är central förvaltningsmyndighet för frågor som rörbrandfarliga och explosiva varor. Det övergripande målet för verksamheten äratt förebygga att personer och egendom kommer till skada vid hantering avsådana varor.Inspektionen redovisar i sitt svar de åtgärder rörande pyrotekniska varor somvidtagits . Informationsspridningen har intensifieratsgenom bl.a. informationsblad, vilka främst har varit avsedda som hjälpmedel åtde lokala polismyndigheterna, men som även spritts till räddningstjänster,importörer, försäljningsställen, skolor och privatpersoner.Ett informationsblad (SÄI-INFO 1995:3) avser kontroll av försäljningsställenför pyrotekniska varor och innehåller en checklista över de kontrollpunkter sompolisen bör följa vid tillsyn av försäljningsställen. Ett annatinformationsblad (SÄI-INFO 1996:1), med rubriken förtriacetoncykloperoxid (TACP) livsfara! och som främst är riktat till polis,skolor och räddningstjänster, innehåller en varning för ett recept på internetpå ett ämne med explosiva egenskaper. Ett tredje informationsblad (SÄI-INFO1997:3) om försäljning av fyrverkerier ger upplysningar om de krav som ställspå ett försäljningsställe och vilken kompetens som personalen bör besitta.Polisen har använt de först- och sistnämnda informationsbladen i enintensifierad tillsynsverksamhet. Inspektionen har också medverkat iframtagningen och distributionen av en video som är avsedd att visas igymnasie- och högstadieklasser. Videon, som visar vad som kan blikonsekvenserna om man försöker ?göra om? en fyrverkeriartikel, har spritts tillca 1 000 skolor.Inspektionen pekar på den förändring som gjordes av den aktuellaförordningen (33 §) och som innebär att en återförsäljare kan åtalas vidförsäljning av pyrotekniska varor till en person som inte får inneha dem.Inspektionen redovisar vidare att den efter nyårshelgen 1996/97, då problem meds.k. flygande skott (?Thunder King?) förekom, beslöt om att den aktuella typenav varor fr.o.m. enbart får säljas som del i enfyrverkeriförpackning och att de efter 1998 inte längrefår säljas till allmänheten.När det gäller frågan om förbud mot smällare säger inspektionen atterfarenheterna tydligt visar att förekomsten av olagliga artiklar, såvälhemtillverkade som insmugglade, kommer att öka med ett förbud. En jämförelsemed visar, enligt inspektionen, att de olagliga pjäser som därförekommer är betydligt kraftigare än de som finns på den svenska marknaden. Enfördel med att tillåta smällare anges vidare vara att dessa då förses medsvenska bruksanvisningar och att de kontrolleras regelbundet mot gällandesvenska krav.Inspektionen nämner i sitt remissvar att det i massmedierna har förekommitvissa uppgifter om skadeomfattning, som enligt inspektionens uppfattning äröverdrivna och inte vilar på en saklig grund. Även om problemen med användningav pyrotekniska artiklar dock inte skulle ha så stor omfattning som hävdatsfrån några håll, får självfallet de skador och olägenheter som faktisktuppkommer inte förringas, betonar inspektionen.De åtgärder som enligt inspektionens mening i första hand bör övervägas ärföljande:- Försäljningstiderna bör begränsas enligt finsk modell, dvs. försäljning börvara förbjuden 1(samt motsvarande perioder före påskoch valborg.- En utökning bör ske av kontroll och tillsyn av försäljningsställen ochimportörer, vilket kräver ytterligare resurser till berörda myndigheter.- Tillgången på smällare bör begränsas, genom att smällare enbart skall fåsäljas i fyrverkerisatser. Förbud mot smällare anses dock olämpligt.- I det fall att ordningslagens 3 kap. 7 § skulle förändras så att ettgenerellt krav på tillstånd för avskjutning av fyrverkerier införs, bör tidernakring nyår, påsk och vara tillståndsfria.- Tydligare riktlinjer för polismyndigheterna bör utformas, så att detklarläggs att dessa har rätt att beslagta fyrverkerier från minderåriga.