bet · GL01SoU12 · 1998-03-12 00:00:00 — Mottagande sjukhus kan väljas utifrån skadans ellersjukdomens karaktär. Speciellt vid svåra olyckor har erfarenheten av att bedömaskador stor betydelse. Goda resultat förutsätter både tillfredsställandeteoretisk kunskap och ett tillräckligt mått av praktisk erfarenhet.Förutsättningarna för ett sammanhängande system bör utredasDen snabba och obrutna resurstillväxten inom hälso- och sjukvården, som pågickunder flera decennier, avtog och har väntstill sin motsats med stora besparingar och rationaliseringar som följd.Samtidigt ökar vårdbehoven, inte minst för gruppen äldre. Tillsammans med enökad kostnadsmedvetenhet, kostnadseffektivitet och konkurrens inom hälso- ochsjukvården har utvecklingen lett till en rad omstruktureringar. Denna snabbautveckling har gjort det nödvändigt att på ett helt nytt sätt analysera ochvärdera kvaliteten i verksamheten. Ambulanssjukvården skiljer sig inte i dettaavseende från annan sjukvårdsverksamhet.Ett eventuellt sammanhängande system med ambulanshelikoptrar måste vägas motandra resursbehov som finns inom hälso- och sjukvården. Regeringen noterar dockatt vissa remissinstanser, bl.a. och Helsingborgssjukvårdsdistrikt, anser att ett sammanhängande system skulle kunna ge godaförutsättningar för fortsatta effektiviseringar och omstruktureringar inomhälso- och sjukvården utan att kvaliteten i akutsjukvården behöver riskera attförsämras. Dessutom finns ett övergripande statligt intresse och ansvar för enväl fungerande och effektiv räddning och akutsjukvård under såväl fredstid somi händelse av krig.Regeringen delar bl.a. och syn att demedicinska, organisatoriska och finansiella förutsättningarna för ettsammanhängande system med ambulanshelikoptrar och ambulanser bör klarläggas.Detta mot bakgrund av de över lag positiva svaren från berörda remissinstanser.I detta sammanhang bör prövas om de ambulanshelikoptrar som försvaret förfogaröver kan ingå i ett eventuellt system.Propositionen behandlades i trafikutskottet (). Ingen motionrörde frågan om ambulanshelikoptrar. Utskottet tillstyrkte regeringens förslagtill inriktning av trafiksäkerhetsarbetet i denna del. följdeutskottet.Enligt uppgift från pågår förberedande arbete föratt kunna besluta om direktiv för en utredning. Bl.a. planeras diskussioner medSocialdepartementet om inriktning, medicinskt behov och finansiering av etteventuellt rikstäckande luftambulanssystem. Direktiv kan eventuellt beslutas iapril.Utskottets bedömningFrågan om ambulanshelikoptrar i akutsjukvården behandlades i proposition1996/97:137 Nollvisionen och det trafiksäkra samhället. Regeringen ansåg attförutsättningarna för ett sammanhängande system med ambulanshelikoptrarstationerade vid ett antal akutsjukhus i landet borde utredas och därvid bl.a.vägas mot andra resursbehov som finns inom hälso- och sjukvården. Ettklarläggande behövdes enligt propositionen, av de medicinska, organisatoriskaoch finansiella förutsättningarna för ett sammanhängande system medambulanshelikoptrar och ambulanser. Enligt uppgift pågår arbete med direktivför en utredning på området. Motion So309 (kd) är i huvudsak tillgodosedd ochavstyrks.Utskottet anser att inte bör föregripa regeringens kommande förslagpå området. Motionerna So285 (v) yrkande 12, So327 (s) och Fö709 (s) avstyrksdärför.Inrättande av en medicinalstyrelseI två motioner nämligen So223 (yrkande 8) av m.fl. (m) ochSo255 av () begärs tillkännagivanden om inrättandet av enmedicinalstyrelse. Motionärerna anser att en statlig medicinalstyrelse skallansvara för godkännande och kvalitetskontroll i ett system med frietableringsfrihet för vårdgivare. Medicinalstyrelsen skulle, enligtmotionärerna, bildas med nuvarande som grund. Styrelsen harredan kompetens inom området hälso- och sjukvård samt en regional organisationsom lämpar sig för kvalitetsuppföljning. Medicinalstyrelsen skall ansvara föratt följa utvecklingen och ta initiativ avseende forskning och utbildning,godkänna vårdgivare och legitimera sjukvårdspersonal, svara förkvalitetssäkring och regelbunden medicinsk revision samt utgöra en instans ditallmänheten kan vända sig med klagomål, heter det i motionerna.Tidigare behandlingFörslag om inrättande av en statlig medicinalstyrelse har utskottet behandlatflera gånger tidigare och senast i budgetbetänkandet 1996/97:SoU1. Utskottetanförde:Utskottet har vid ett flertal tillfällen behandlat motionsyrkanden omåterinrättande av en medicinalstyrelse. I betänkandet 1993/94:SoU20 hänvisadeutskottet till att inrättat regional tillsynsverksamhet på sexplatser i landet. Den regionala verksamheten genomför besök och inspektioner,som ett led i tillsynen. Vidare konstaterade utskottet att utredningen omhälso- och sjukvårdens finansiering och organisation, HSU 2000, bl.a. övervägdefrågorna om kvalitetskontroll, nationell uppföljning och utvärdering. Med detanförda avstyrktes den då aktuella motionen. I betänkande 1994/95:SoU15konstaterade utskottet att tillsynsroll utvecklats undersenare år bl.a. till följd av inrättandet av den regionala tillsynsverksamhetenoch att den då pågående omorganisationen vid syftade till attytterligare förstärka tillsynen. Utskottet, som ansåg att den nyaorganisationen måste få möjlighet att verka, avslog motionsyrkanden om bl.a.inrättande av en medicinalstyrelse.Utskottet anförde vidare (s. 96) att motionsyrkanden om att inrätta en statligmedicinalstyrelse har avslagits av vid ett flertal tillfällen efterförslag från utskottet. Utskottet vidhöll denna inställning och avvisademotionsyrkandena (m).Utskottets bedömningMotionsyrkanden om att inrätta en statlig medicinalstyrelse har avslagits avriksdagen vid upprepade tillfällen. Utskottet vidhåller denna inställning ochavstyrker därför motionerna So223 (m) yrkande 8 och So255 (m).Aborter, fosterdiagnostik m.m.I motion So205 av m.fl. (m) begärs att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om tidpunkten för att utföraaborter (yrkande 1). Motionärerna anser inte att abortlagen behöver ändras mende anser att hänsyn måste tas till de synpunkter som den gynekologisk-obstetriska expertisen och exempelvis kuratorer som arbetar på kvinnoklinikerhar framfört på praxis för den ?övre? Praxis ärenligt uppgift att aborter inte godkänns av efter den 22:aveckan. Denna gräns bör enligt motionärerna tidigareläggas eftersom fosterbetecknas som livsdugliga redan i den , heter det i motionen.Motionärerna anser att skulle kunna ändra sina allmänna råd ienlighet med detta utan att lagstiftningen behöver ändras. En sådan signal omrestriktivitet innebär inte några dramatiska förändringar för den enskilde. Iundantagsfall skulle även fortsättningsvis aborter kunna godkännas senare.Motionärerna begär också ett tillkännagivande till regeringen vad i motionenanförts om att den kvinna som så önskar bör kunna få stöd och råd även innan enabort utförs (yrkande 2).I motion So267 av m.fl. (m, kd) begärs fleratillkännagivanden. I yrkande 1 begärs att hos regeringen begärförslag om hur en avvägning mellan fostrets och kvinnans intressen skall görasföre den 18:e graviditetsveckan. Motionärerna anför att enligt ingressen tillFN:s barnkonvention deklareras att barnet har rätt till lämpligt rättsligtskydd även före födelsen. Detta rättsskydd innebär att fostret i svensklagstiftning har rätt till skydd från moderns alkohol- eller drogmissbruk samträtt till skydd mot gifter i moderns arbetsmiljö, som t.ex. bly ellerstrålning. Fostret tillerkänns vidare status som juridisk person i och med attbarnet räknas som förmånstagare för faderns eventuella livförsäkring och ärversin far oavsett hur tidigt fadern än skulle avlida under graviditeten, heterdet i motionen. Motionärerna konstaterar att situationen är den attmodern i intressekonflikten mellan fostret och modern alltid, i alla fall ochför vilka skäl det vara månde, ges företräde före fostret fram till den 18:egraviditetsveckan. Motionärerna anför vidare att regeringsformen 2 kap. omgrundläggande fri- och rättigheter vid konflikter ger rätt till prövning avnämnd eller domstol. Detta är enligt motionärerna den enda konflikt mellan tvåindivider där lagen inte ger den ena, dessutom den svagare parten något skyddeller möjlighet att få sina intressen tillvaratagna och prövade. Motionärernabegär vidare ett tillkännagivande om stödsamtal inför abort (yrkande 2). Deanser att sådana samtal skall vara obligatoriska. Motionärerna jämför med attstödsamtal är obligatoriskt inför en begäran om sterilisering. Den som begäratt steriliseras måste genomgå rådgivande samtal där ingreppets definitivanatur diskuteras liksom alternativa preventivmedel och eventuella medicinskarisker med ingreppet. Motivet till denna goda ordning är enligt motionärernainte svår att förstå. Ingreppet kan inte göras ogjort, en livslång verkan blirföljden. Det är ett kirurgiskt ingrepp som inte är garanterat fritt frånrisker. I yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om bemötandet av den gravidakvinnan på mödravårdscentraler och i stödsamtal. Enligt motionärerna möts mångakvinnor vid första kontakten med mödravårdscentral eller kvinnoklinik avfrågan: ?Vill du göra abort eller vill du behålla barnet?? Motionärerna anserdet självklart att den kvinna som fått besked att hon väntar ett oplanerat barni stället skall få allt stöd att föda barnet. I yrkande 4 begärs att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om skyldighetatt vid omyndighet meddela vårdnadshavaren vid abort. Motionärerna anför attaborter utförs på flickor utan att nödvändigtvis deras föräldrar ärinförstådda med detta. Det är orimligt att abort skulle vara det enda planeradekirurgiska ingrepp som utförs på ett omyndigt barn utan föräldrarnas(vårdnadshavarnas) samtycke. Det är svårt att nämna situationer där ett barn äri större behov av stöd från sina föräldrar och där hon kan vara utsatt för svårpress från barnets far att utföra aborten. I yrkande 5 begärs en utredning föratt klarlägga behov av smärtlindring. Motionärerna anför att man harkunnat påvisa att upplever smärta från den 10:e graviditetsveckan ochatt man kan mäta EEG på fostrets hjärna och fostrets hjärta slår i den 8:egraviditetsveckan. Denna kunskap reser enligt motionärerna frågetecken omfosters upplevelse av aborter. behov av smärtlindring är enligtmotionärerna otillräckligt beaktad. I yrkande 6 begärs att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utvärdering av 1975års abortlag. Motionärerna anför att närmare 750 000 aborter har utförts påsvenska sjukhus till en vårdkostnad av mer än sedanabortlagen trädde i kraft . Det är unikt att ett kirurgiskt ingrepp somuppskattningsvis har berört omkring en halv miljon kvinnor inte har tilldragitsig större intresse att utvärdera, heter det i motionen. Slutligen ansermotionärerna att hos regeringen skall begära ett förslag om förbudmot prenatal könsdiskriminering (yrkande 7). De anför att enligt mångagynekologer växer efterfrågan på abort av som har oönskat kön. En gruppsom har nämnts i debatten är invandrarkvinnor som vill abortera flickfosterdärför att deras män vill ha en son. Motionärerna anser att det måste ansesvara djupt förankrat i den allmänna rättsuppfattningen att dessa aborter äroacceptabla.I motion So305 av och () begärs etttillkännagivande till regeringen om vad i motionen anförts om preventivt arbetehos något äldre kvinnor för att minska antalet oönskade graviditeter (yrkande10). Motionärerna anför att antalet aborter harminskat med en procent jämfört med . Minskningen skeri åldersgrupperna under , medan en liten ökning fortsätter i övrigaåldersgrupper. Av tonårsaborterna är det de allra yngsta, 15-16-åringarna, somstår för minskningen. Uppenbart är att ungdomsmottagningarna lyckats väl i sittpreventiva arbete. gäller det att fånga in de äldre kvinnornas situation föratt kunna rikta särskilda åtgärder till dem för att minska antalet oönskadegraviditeter, heter det i motionen. I yrkande 11 begärs ett tillkännagivandetill regeringen om att frågor rörande skydd för det ofödda barnet på allvarmåste beaktas då de diagnostiska metoderna förfinas och är användbara allttidigare under graviditeten. Motionärerna anför att den svenska abortlagen gerkvinnor rättighet att själva välja att avbryta en graviditet fram till 18:egraviditetsveckan. Ökad tillgång till fosterdiagnostik ger möjlighet atttidigt i graviditeten erhålla besked om vissa egenskaper hos det väntadebarnet. Det är av högsta vikt att dessa informationer inte utnyttjaskommersiellt och att de bara efterfrågar egenskaper som av ärftliga skäl kanöverföras till det väntade barnet, heter det i motionen.I motion So286 av m.fl. (v) hemställs att skall begäraatt regeringen tillsätter en expertutredning med uppgift att lämna förslag lag som reglerar fosterdiagnostiken enligt vad som anförts i motionen.Motionärerna anför att genteknik kan liksom annan teknik användas för goda ochmindre goda syften. Om den hotar människors integritet är syftet mindre gott.Den gentekniska utvecklingen har medfört att fosterdiagnostik blivit alltvanligare, och redan på ett tidigt stadium kan man upptäcka om det oföddabarnet bär på sjukdomsalstrande gener. Enligt motionärernas uppfattning bör detofödda barnets rättighet till sekretess lagfästas. I annat fall kan det blifritt fram för försäkringsbolag och framtida arbetsgivare att efterfrågaresultat av gjorda undersökningar. Fosterdiagnostiken bör begränsas så attforskningens resultat inte används i kommersiella eller diskriminerande syften.Därför behövs en expertutredning, enligt motionärerna.I motion So347 av m.fl. (kd) berörs olika medicin-etiskafrågor. I yrkande 3 begärs ett tillkännagivande till regeringen om vad imotionen anförts om ägg- och spermiedonation. Motionärerna anser att donationav könsceller kan komma att på olika sätt beröra de familjer och individer somingår i givarens och mottagarens närhet. Det är därför viktigt att ifrån etthelhetsperspektiv analysera de potentiella problem som donationen kan medföra.I motionen berörs olika situationer för barnet, föräldrarna i den familj därbarnet växer upp samt för donatorn och dennes familj. Motionärerna anser att derättsliga konsekvenserna av ägg- och spermadonation inte är helt klara.Motionärerna anser att befruktning utanför kvinnans kropp med doneradekönsceller bör upphöra. Motsvarande komplikationer gäller också vidgivarinsemination. Motionärernas uppfattning är att man genom information om deetiska komplikationerna och genom underlättande av adoption bör fågivarinsemination att upphöra. I yrkande 5 begärs ett tillkännagivande tillregeringen om vad i motionen anförts om fosterdiagnostik i livets tjänst.Fosterdiagnostiken bör användas för att diagnostisera sjukdomar eller tillstånddär en insats för att bota, förebygga eller skydda barnet existerar.Motionärerna anser också att det bör finnas möjlighet att begränsa denfosterdiagnostik som samhället skall tillhandahålla. Informationen omfosterdiagnostiken bör vara mångsidig. Annan information än den efterfrågadebör inte delges. Analyser avseende potentiella risker för multifaktoriellasjukdomar bör inte utföras, eftersom det finns en stor inbyggd osäkerhet, ochtolkningen av analyssvaren är svårvärderad. Enligt motionärerna börfosterdiagnostik erbjudas bara om det verkligen finns en påtaglig indikationatt det föreligger en risk för sjukdom eller handikapp. Motionärerna begärockså ett tillkännagivande till regeringen om en vidgad syn påabortförebyggande åtgärder (yrkande 9). Abort är att släcka liv. Allt måsteenligt motionärerna göras för att i opinionsbildning och rådgivning framställadet som naturligt och självklart att en graviditet skall fullföljas. Socialtoch ekonomiskt skall alla tänkbara insatser erbjudas för att undvika abort. Envidgad syn på vad som brukar kallas abortförebyggande åtgärder föreslås därför.I yrkande 10 begärs ett tillkännagivande till regeringen om vad i motionenanförts om tidsgränsen då prövning krävs. Motionärerna anföratt abortlagens nuvarande tidsgräns diskuteras både bland lekmän och medicinsktsakkunniga. Å ena sidan har det framförts argument för en sänkning avtidsgränsen. Antalet aborter skulle på det sättet kunna minska. Å andra sidanhävdas att skulle kunna medföra att en del abortsökande intefick tillräcklig tid att i lugn och ro tänka igenom sitt beslut. Motionärernaanser att de tänkbara effekterna av en sänkt tidsgräns bör studeras noga.Vidare begärs i yrkande 11 ett tillkännagivande till regeringen om vad imotionen anförts om livsduglighet. Motionärerna anser att en ändring måste skeav allmänna råd. Motionärerna anser att det behövs entydigasignaler om att abort inte är tillåtet om ett barn kan bedömas livsdugligtutanför livmodern. De anser att den övre gränsen för abort bör ändras till 20veckor för att marginalen skall vara tillräcklig. I yrkande 12 begärmotionärerna ett tillkännagivande om stödsamtal. De anser att informationen omstödsamtalen bör få en mycket tydligare inriktning än . Varje abortsökandebör få en skriftlig information. Informationen bör redovisa vilkagrundvärderingar samhället står för när det gäller människovärdet och tydligtmen varsamt lyfta fram det etiska dilemmat. På ett naturligt sätt kan sedanalternativet till abort diskuteras. Hur och i vilken omfattning stödsamtalenskall ske bör enligt motionärerna ytterligare övervägas. Motionärerna begärockså ett tillkännagivande om utbildning av personal som deltar i stödsamtal(yrkande 13). De anser att mötet vid ansökan om abort och följande stödsamtalendast skall få genomföras av personer som fått en utbildning i etiskrådgivning. I finns en tvåårig akademisk utbildning för etisk rådgivning.Motionärerna anser att något liknande bör införas i . Grundkraven pårådgivarna bör fastställas av , heter det i motionen. I yrkande14 begärs ett tillkännagivande om abortförebyggande och graviditetsstödjandeforskning. Motionärerna anser det viktigt med tvärvetenskaplig forskning kringsituationen före och efter en abort för kvinnan, hennes familj och närmasteanhöriga. Många kvinnor får problem efter en abort. Resultaten från enintensifierad svensk forskning kunde enligt motionärerna bli till nytta såväl idet abortförebyggande och graviditetsstödjande arbetet som vid stödsamtalenefter en abort, heter det i motionen.I motion So302 av m.fl. (kd) (yrkande 9) begärs etttillkännagivande om det abortförebyggande arbetet. Motionärerna anser att detabortförebyggande arbetet är oerhört viktigt och har klara samband medabortutvecklingen. Ungdomsmottagningar har stor betydelse i det förebyggandearbetet, vilket måste präglas av en djup och bred information av välutbildadpersonal. Sexualundervisningen måste enligt motionärerna fördjupas.Ansvarstagande för sin sexualitet och partnern bör betonas, heter det imotionen.Ett liknande yrkande finns i motion So347 (kd) yrkande 16. Familje- ochpreventivmedelsrådgivningen bör vara väl utbyggd i hela landet samt omfatta ettbrett spektrum av metoder, även så kallad naturlig familjeplanering, heter deti motionen.Bakgrund och tidigare behandlingUtskottet behandlade motionsyrkanden om abortförebyggande arbete ochfosterdiagnostik senast i betänkande 1997/98:SoU2 () vartillhänvisas för en bakgrund (s. 74-78) av frågornas tidigare behandling samt enredogörelse av pågående arbete m.m. Utskottet uttalade bl.a. att det inte finnsnågon anledning att begränsa rätten till abort eller att nu se överabortlagstiftningen (s. 79).Enligt uppgift från pågår en översyn av Socialstyrelsensallmänna råd om tillämpningen av abortlagen, SOSFS 1989:6. Arbetsläget ärsådant att ett omarbetat förslag beräknas sändas på remiss under våren 1998.Omarbetningen rör bl.a. avsnitten om minderåriga som söker abort, sena abortersamt stödsamtal/kuratorssamtal.I nuvarande råd (1989:6) anges följande under rubrikerna Minderåriga respektiveSena aborter, handläggning:4.9 MinderårigaEn kvinna, som ännu inte uppnått myndig ålder och ansöker om abort, bör ansesha sådan grad av rättslig handlingsförmåga att hon kan fatta beslut iabortfråga, som gäller henne själv. De flesta tonåringar som söker abort harredan talat med sina föräldrar. I annat fall är det lämpligt att i detabortrådgivande samtalet med en minderårig föreslå henne att själv berätta förföräldrarna eller annan vuxen närstående person om den oönskade graviditetenoch den förestående aborten. Många tonårsflickor gör detta efter det att defattat sitt abortbeslut och sökt upp läkare och kurator och visar därigenomsina anhöriga att de nått den grad av mognad, där man kan ta eget ansvar försitt liv. I fall, där den unga flickan på inga villkor kan tänka sig attinformera någon vuxen i sin omgivning, bör speciell omsorg ägnas henne, så atthon får tillräckligt stöd före, under och efter aborten, t.ex. av kurator ellerbarnmorska vid kliniken eller vid preventivmedels- eller ungdomsmottagning.5. Sena aborter5.1 handläggningEfter utgången av 18:e graviditetsveckan får abort endast ske omSocialstyrelsen lämnar tillstånd därtill. Tillstånd får lämnas endast om detföreligger ?synnerliga skäl? Abort får inte utföras om fostret kanbedömas som livsdugligt utanför livmodern. råd för vissarättsliga sociala och medicinska frågor (rättsliga rådet) fattar beslut efterprövning av varje enskilt fall. Sammanträde hålls en gång . Ordförandeär en domare och föredragande psykiater. Dessutom deltar en gynekolog, enlekman, en beteendevetare, företrädesvis kurator, samt en av Socialstyrelsensföredragande läkare. Till grund för rådets bedömning huruvida synnerliga skältill abort föreligger ligger den utredning, som görs av den kurator och denläkare patienten träffat. Denna utredning bör således vara utförlig och i vissafall behöver den kompletteras med expertutlåtande av t.ex. psykiater,genetiker, invärtesmedicinare eller barnläkare.I betänkandet 1994/95:SoU18 Fosterdiagnostik, abort m.m. behandladesregeringens proposition (nr 142) med samma namn. I propositionen föreslogsriktlinjer för fosterdiagnostik. Vidare föreslogs att om en kvinna begär aborteller fråga uppkommit om avbrytande av havandeskapet, skall hon erbjudasstödsamtal oavsett när under graviditeten aborten är aktuell.Utskottet gjorde bl.a. följande bedömning (1994/95:SoU18).Utskottet delar uppfattningen i propositionen att en gravid kvinna skallerbjudas stödsamtal om hon begär abort eller om fråga uppkommit om avbrytandeav havandeskapet oavsett när under graviditeten aborten eller avbrytandet avhavandeskapet är aktuell. Syftet med ett stödsamtal är att hjälpa kvinnan attsjälv fatta beslut om hon skall genomgå abort eller inte. Utskottet anser inteatt hennes ställningstagande underlättas av om hon tvingas till ett stödsamtal.Utskottet delar därför inte förslagen i motionerna So27 (mp) och So496 (c) omobligatoriska stödsamtal.Flera undersökningar visar att kvinnor som genomgår abort ibland får psykiskareaktioner efter aborten. Utskottet delar därför uppfattningen attkvinnan/föräldraparet skall erbjudas stödsamtal även efter en abort eller ettavbrutet havandeskap. Som framhålls i propositionen bör ett stödsamtal efter engenomgången abort bl.a. kunna vara ett led i arbetet att förebygga fleroönskade graviditeter. Ansvaret för utformningen av stödsamtalet är en frågaför sjukvårdshuvudmännen. Utskottet avstyrker motionerna (mp, kd, c).När det gäller förslaget i propositionen om ändring i 2 § abortlagen föreslårLagrådet en språklig ändring och att sista ledet i paragrafen utgår. Lagrådethar anfört att det kan regleras i annan ordning att abort inte får genomförasinnan det kontrollerats att kvinnan erbjudits stödsamtal. Vidare har Lagrådetpåtalat att det inte framgår av lagen vem som ansvarar för att ett erbjudandeom stödsamtal lämnas. Enligt Lagrådet måste detta framgå.Regeringen har enligt den allmänna motiveringen medvetet låtit bli attföreslå reglering av vem som skall erbjuda stödsamtal för att ge den som ärmest lämpad i det enskilda fallet möjlighet att genomföra samtalet.