bet · GL01JuU24 · 1998-04-28 00:00:00 — I detta betänkande behandlar utskottet ett antal motioner om processrättsligafrågor från den allmänna motionstiden . Med anledning av motions-yrkanden föreslår utskottet två tillkännagivanden till regeringen. Det förstatillkännagivandet gäller tillsättningen av de högsta domartjänsterna. Itillkännagivandet förordar utskottet att en parlamentarisk utredning får iuppdrag att se över rekryteringen till de nämnda tjänsterna bl.a. i syfte attsäkerställa en allsidig rekrytering där erfarenheter från t.ex. lagstiftande,dömande, rättsvetenskaplig eller praktisk verksamhet beaktas. Det andratillkännagivandet gäller indrivning av böter från utländska fordonsförare. Härförordar utskottet att regeringen får i uppdrag att se över frågan ochunderstryker vikten av ett effektivt påföljdssystem även för utländska förare.Övriga motionsyrkanden avstyrks.I ärendet föreligger tolv reservationer från samtliga partier utomSocialdemokraterna och samt ett särskilt yttrande (c). 1997/98:Ju304 av () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av aktivt stöd tillprojekt /98:Ju402 av förste vice talman m.fl. (m) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär en parlamentarisk utredning om domarnasbisysslor och domstolarnas ställning m.m. i enlighet med vad som anförts imotionen.1997/98:Ju403 av m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om och partssammansatta domstolar,2. att hos regeringen begär förslag om hur special- ochpartssammansatta domstolar kan avvecklas samt deras mål och ärenden inordnas idet allmänna domstolsväsendet.1997/98:Ju404 av m.fl. (kd) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inrättande avsärskilda handelsrätter i , , , , ochUmeå.1997/98:Ju406 av m.fl. (v) vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag om tillsättande av en utredningi enlighet med vad i motionen anförts om formerna för tillsättande av de högstadomartjänsterna,3. att hos regeringen begär förslag om tillsättande av en utredningenligt vad i motionen anförts om lämpligheten av domares olika bisysslor,4. att hos regeringen begär förslag på regler för att alla domareutan uppmaning skall redovisa alla bisysslor till Domstolsverket.1997/98:Ju407 av m.fl. (m) vari yrkas7. att hos regeringen begär en översyn av ienlighet med vad som anförts i motionen.1997/98:Ju409 av m.fl. (mp) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om domares bisysslor.1997/98:Ju411 av och () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förnyelse avstatsförvaltningen genom begränsad rotationstjänstgöring.1997/98:Ju601 av och () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om indrivningav böter och avgifter från utländska fordonsförare och åkerier.1997/98:Ju802 av () vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om användande av kräkmedel somen metod att komma till rätta med gatulangningen av narkotika.1997/98:Ju803 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av lagöversyn rörande kroppsvisitering,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om skolans ansvar vad gäller att förhindra klotter.1997/98:Ju804 av () vari yrkas att hos regeringenbegär förslag till lagstiftning som dels kraftigare inskärper skyldigheten förparter i tvistemål att tala sanning, dels straffsanktionerar processbedrägeri ienlighet med vad som anförts i motionen.1997/98:Ju805 av () vari yrkas att hos regeringenbegär en utredning av frågan om avräkning av häktningstid i enlighet med vadsom anförts i motionen.1997/98:Ju806 av m.fl. (m) vari yrkas att hos regeringenbegär förslag som möjliggör beslag av utländska medborgares fordon vidtrafikbrott i enlighet med vad som anförts i motionen.1997/98:Ju807 av m.fl. (v) vari yrkas att hosregeringen begär förslag till sådan ändring i att tilltaladeinte av ekonomiska skäl skall avstå från att åberopa bevisning.1997/98:Ju808 av () vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om utökade befogenheter förPolisen.1997/98:Ju903 av m.fl. (kd) vari yrkas5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om handelsrätter för att handlägga större näringsrättsliga ochkonkurrensrättsliga mål samt mål om ekobrott av större betydelse,1997/98:Ju904 av m.fl. (m) vari yrkas13. att hos regeringen begär förslag som möjliggör användning avkräkmedel i enlighet med vad som anförts i motionen,1997/98:Ju907 av och () vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag till lagändring som möjliggörett snabbt återlämnande av stöldgods till den rätte ägaren,1997/98:Ju925 av m.fl. (mp) vari yrkas11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en ändring av den inre organisationen i domstolarna,1997/98:So303 av () vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kompetenskrav för psykologer inom rättsväsendet.1997/98:So628 av m.fl. (m) vari yrkas7. att hos regeringen begär förslag om möjligheten att användakräkmedel i enlighet med vad som anförts i motionen,1997/98:So801 av m.fl. (c) vari yrkas19. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en särskild utredning för att stärka barnets rättssäkerhet. I detta betänkande behandlar utskottet vissa motioner med anknytning tillprocessrättsliga frågor. Motionerna har väckts under den allmänna motionstidenår 1997.Tillsättning av de högsta domartjänsternaI motionerna Ju402 (m) och Ju406 (v) begärs en utredning av formerna förtillsättande av de högsta domartjänsterna.Av 11 kap. 9 § första stycket regeringsformen (RF) samt 4 kap. 2 §rättegångsbalken (RB) och 3, 10 och 15 §§ lagen (1971:289) om allmännaförvaltningsdomstolar framgår att ordinarie domare alltid utnämns avregeringen. I fråga om de domartjänster som avses i motionen, dvs. tjänsternasom justitieråd, regeringsråd, president i hovrätt och kammarrätt, ihovrätt och kammarrätt, domare i Arbetsdomstolen och ,ordförande och vice ordförande i samt tjänsterna som lagmani tingsrätterna och länsrätterna i , och och tjänsternasom ordförande i hyresnämnderna i nämnda städer, gäller att de tillsätts direktefter ett kallelseförfarande. Tjänsterna kungörs alltså inte lediga och detsker inte heller något formellt anmälningsförfarande.Av 11 kap. 9 § andra stycket RF följer att vid tillsättning av domare fårendast fästas avseende vid sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet.Vid tillsättning av de nu ifrågavarande domartjänsterna används det s.k.kallelseförfarandet. Det innebär att det departement, under vilket denifrågavarande domstolen lyder, är ansvarigt för beredningen. Tillsättningen aven högre domartjänst aktualiseras vanligen av den berörda domstolen.Departementet kontaktar sedan i turordning de personer som anses lämpliga,varvid lämplighetsbedömningen i första hand görs inom departementet. Synpunkterpå de tilltänkta kandidaterna inhämtas vanligen under hand och samråd sker medden berörda domstolen samt i förekommande fall med andra departement. När detgäller utnämningar av justitieråd och regeringsråd, inhämtar justitieministernnormalt vid plenum i den berörda domstolen synpunkter på den kandidatregeringen föreslagit.1993 års domarutredning anförde i sitt betänkande Domaren i införframtiden (SOU 1994:99) att den nuvarande indelningen i ansöknings- ochkallelsetjänster var väl genomtänkt. Utredningen menade att samrådet mellanregeringen och och Regeringsrätten i fråga om utnämningar avjustitieråd och regeringsråd borde formaliseras men lade i övrigt inte framnågra förslag beträffande tillsättningen av de högsta domartjänsterna (SOU1994:99 del A s. 228 f). Utredningens förslag har inte föranlett någranya regler för tillsättningsförfarandet. Enligt vad utskottet erfar pågår dockarbete med frågan i Regeringskansliet.Utskottet har tidigare avstyrkt bifall till liknande yrkanden (se senast1996/97:JuU8 s. 8 f).Enligt utskottets mening är emellertid tiden nu mogen att ta sig an frågan omtillsättande av de högsta domartjänsterna i hela dess vidd. Utskottet vill början erinra om att RF innehåller regler avsedda att tillförsäkradomstolarna självständighet i den dömande verksamheten. Men RF innehåller ocksåregler avsedda att garantera de enskilda domarnas självständighet. Sålunda fåren ordinarie domare skiljas från sin tjänst endast under i RF angivnaförutsättningar. Utskottet anser emellertid att en allsidig garanti fördomstolarnas och de enskilda domarnas självständighet fordrar ettutnämningsförfarande som innebär att denna självständighet inte med fog kansättas i fråga. Härvidlag kan man, enligt utskottets mening, inte nöja sig medatt falla tillbaka på den allmänna regeln i 11 kap. 9 § RF att avseende endastfår fästas vid sakliga grunder vid utnämningen. Även frågan om vem som skallutnämna domare och i vilka former måste vägas in.Enligt gällande rätt utnämns alla ordinarie domare av regeringen. Flertaletordinarie domare utnämns på förslag av fördomstolsväsendet på grundval av ett för allmänheten tillgängligtberedningsunderlag. När det gäller utnämningar till de högsta domartjänsternadäremot sker beredningen utan insyn och utan någon redogörelse för varförregeringen valt just den utnämnde till tjänsten.Utskottet anser att regeringen nu bör få i uppdrag att tillsätta enparlamentarisk utredning med uppgift att se över rekryteringen till dedomartjänster som tillsätts efter kallelseförfarande. En utgångspunkt förutredningen bör vara att säkerställa en allsidig rekrytering där erfarenheterfrån t.ex. lagstiftande, dömande, rättsvetenskaplig eller praktisk verksamhetbeaktas. I fråga om urvalet av domare bör utredningen också överväga t.ex. ettanmälningsförfarande eller om tjänsteförslagsnämnden kan ges en roll isammanhanget.Vad utskottet nu med anledning av motionerna Ju402 och Ju406 i i frågavarandedelar anfört bör som sin mening ge regeringen till känna.Domares bisysslorEn utredning om domares bisysslor efterfrågas i motionerna Ju402 (m) och Ju406(v). I den sistnämnda motionen begärs vidare regler av innebörd att alla domareutan uppmaning skall redovisa bisysslor till . I motion Ju409(mp) yrkas att domare skall förbjudas att åta sig bisysslor.Av 1 kap. 9 § RF framgår att bl.a. domstolarna i sin verksamhet skall beaktaallas likhet inför lagen samt iakttaga saklighet och opartiskhet. I principgäller samma regler beträffande bisysslor för domare som för andra statligtanställda. Enligt 7 § lagen (1994:260) om offentlig anställning () gälleratt en arbetstagare inte får ha någon anställning eller något uppdrag ellerutöva någon verksamhet som kan rubba förtroendet för hans eller någon annanarbetstagares opartiskhet i arbetet eller som kan skada myndighetens anseende.I ett antal särskilda lagbestämmelser förbjuds domare att inneha vissa uppdrag,t.ex. För justitieråd och regeringsråd gäller enligt 3kap. 4 § RB respektive 3 § lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolaratt de inte får inneha eller utöva något annat ämbete. I sammanhanget kan ocksåerinras om bestämmelserna i 4 kap. RB om jäv mot domare, vilka också gäller förförvaltningsdomstolarnas del, se 41 § förvaltningsprocesslagen (1971:291).Enligt 4 kap. 13 § 10 RB gäller att en domare, även om han inte är jävig enligtnågon av de i paragrafen särskilt uppräknade jävsgrunderna, kan vara jävigdärför att det föreligger någon särskild omständighet som är ägnad att rubbaförtroendet till hans opartiskhet i målet.Enligt 11 § anställningsförordningen (1994:373) skall en myndighet informerasina arbetstagare om vilka bisysslor som enligt myndighetens bedömning inte ärförenliga med 7 § . Av 12 § samma förordning framgår att myndigheten påbegäran av arbetstagaren skall lämna skriftligt besked om en viss bisyssla ärförenlig med bestämmelserna i stöd av 37 § i den då gällande anställningsförordningen (1965:601) harDomstolsverket lämnat information om förtroendeskadliga bisysslor (DvFs1983:9). I informationen uttalas att i första hand sådana bisysslor ärotillåtna som innebär att en tjänsteman måste anmäla jäv i sin huvudtjänst.Vidare framhålls att vikten av att rättskipningen omfattas av allmäntförtroende ställer stränga krav på en domares personliga integritet och frihetfrån obehöriga hänsyn. Risken för förtroendeskada medför att domare måsteiaktta stor urskillning när det gäller bisysslor. framhålls attallmänna intressen kan tala för att en domare åtar sig viss syssla som kräversärskild erfarenhet eller specialkunskaper. En bisyssla av mera kvalificeratslag kan ge domaren värdefull inblick i olika sidor av samhällslivet och skänkahonom vidgad erfarenhet som kan komma hans arbete som domare till godo.Domstolsverket behandlar i informationen närmare vissa slag av bisysslor. Närdet gäller uppdrag som skiljeman anser verket att det sällan torde föreligganågra betänkligheter mot att en domare åtar sig uppdrag som ordförande i enskiljenämnd. Stor försiktighet bör dock iakttas i fråga om att motta uppdrag avenskild part att ingå i skiljenämnd.Besked om en bisyssla är förenlig med lämnas av regeringen såvitt avserjustitieråd och regeringsråd samt presidenter i hovrätt och kammarrätt. I frågaom andra ordinarie domare lämnas besked av fördomstolsväsendet (TFN).Frågan om domares bisysslor övervägdes av domarutredning. I sittbetänkande Domaren i (SOU 1994:99) uttalade utredningenbl.a. att något generellt förbud för domare att inneha bisysslor inte bordeinföras. Inte heller borde någon större förändring ske av den gällandegränsdragningen mellan vad som var en tillåten eller otillåten bisyssla.Utredningen ville dock väcka frågan om inte spörsmålet om vad som är enotillåten bisyssla för en domare borde regleras i lag i större utsträckning äni dag. Vad särskilt gällde justitieråd och regeringsråds uppdrag som skiljemanansåg utredningen att det fanns skäl som talade mot att de högsta domarnainnehade skiljeuppdrag; den frågan borde utredas vidare (bet. del A s. 271 f).Utredningens betänkande bereds i Justitiedepartementet.I proposition 1997/98:136 Statlig förvaltning i medborgarnas tjänst uttalarregeringen att den avser att se över regleringen av bisysslor inomstatsförvaltningen, främst avseende frågan om skyldigheten att anmäla sådansyssla (prop. s. 26 f).Vid 1990/uttalade justitieministern att hon ansåg detvärdefullt att de högsta domarna kunde åta sig t.ex. skiljemannauppdrag. Enligthennes uppfattning var rådande begränsningar i domarnas rätt att innehabisysslor tillräckliga för att garantera såväl domstolens och justitierådensopartiskhet som kravet på att intrång inte får ske i den ordinarieverksamheten. Hon framhöll också att domare - inte minst ledamöterna i - på grund av sin utbildning och yrkeserfarenhet fick anses hasärskilda förutsättningar för att själva avgöra om en bisyssla varförtroendeskadlig eller olämplig av annan anledning. Hon tog avstånd fråntanken på att införa ett totalt förbud mot bisysslor.Utskottet instämde i justitieministerns uppfattning (1990/91:JuU16 s. 8 f).Utskottet anser att det beredningsarbete och den översyn av reglerna ombisysslor som pågår inom inte bör föregripasoch avstyrker såväl motionerna Ju402 och Ju406 i nu berörda delar som motionJu409.Föreskrifter om domstolars arbetsordningarI motion Ju402 (m) begärs att särskilt möjligheter att meddelaföreskrifter om domstolarnas arbetsordningar utreds.Regeringsformen upptar i 11 kap. 1-5 §§ bestämmelser till skydd fördomstolarnas och domarnas oavhängighet. Hit hör den fundamentala bestämmelsenatt ingen myndighet, ej heller , får besluta hur en domstol skall dömai det enskilda fallet eller hur en domstol i övrigt skall tillämpa rättsregel isärskilt fall (11 kap. 2 §). Här stadgas också att föreskrifter om domstolarnasrättskipningsuppgifter, huvuddragen av deras organisation och om rättegångenmeddelas i lag (11 kap. 4 §).Enligt 8 kap. 13 § första stycket 2 RF får regeringen genom förordningbesluta föreskrifter som ej enligt grundlag skall beslutas av . Avparagrafens tredje stycke framgår att regeringen i sådan förordning fåröverlåta åt myndighet under regeringen att meddela bestämmelser i ämnet.Regeringen har, såvitt avser de allmänna domstolarna, utfärdat förordningarmed tingsrättsinstruktion (1996:381), hovrättsinstruktion (1996:379) ochinstruktion för (1996:377). Förordningar av motsvarande slagfinns för Regeringsrätten (1996:378), för kammarrätterna (1996:380) samt förlänsrätterna (1996:382). Av instruktionerna för tingsrätter och länsrätterframgår att grunderna för fördelningen av arbetsuppgifterna och de övrigabestämmelser som behövs för verksamheten skall framgå av arbetsordningen. Iinstruktionerna erinras om att meddelar allmänna råd omutformningen av arbetsordningarna. Rätten för att meddela sådanaråd framgår av 2 § förordningen (1988:317) med instruktion för Domstolsverket.Frågan om domstolars arbetsordningar berördes kortfattat av 1993 årsDomarutredning. Utredningen föreslog en ny bestämmelse i 11 kap. 4 § RF avinnebörd att domstolarna gavs ett normgivningsbemyndigande att besluta om sinaegna arbetsordningar (SOU 1994:99 del A s. 215). Härmed skulle domstolarnasarbetsordningar och deras karaktär av normer ges sin utgångspunkt i RF (bet. s.386).Vid /97 hade att ta ställning till ettmotionsyrkande av motsvarande innebörd som det nu förevarande.Konstitutionsutskottet ville inte förorda en ytterligare utredning av frågan omatt i grundlag bemyndiga domstolarna att besluta om sina arbetsordningar.Enligt utskottets uppfattning fanns det emellertid skäl att uppmärksammagränsdragningen mellan dömande och administrativ verksamhet. Andra myndighetersbefogenhet att besluta om bindande normer för domstolarnas administration ficknaturligtvis inte utnyttjas på det sättet att det inkräktade på domstolarnassjälvständighet och integritet när det gällde den dömande verksamheten,framhöll utskottet, som med det anförda avstyrkte motionsyrkandet (1996/97:KU26s. 17 f).Justitieutskottet, som anmärker att sådana allmänna råd som Domstolsverketmeddelar om domstolars arbetsordningar inte är bindande, finner för sin delinte skäl att inta en annan ståndpunkt än och avstyrkermotion Ju402 i nu behandlad del.Nämndemännens ställningI motion Ju402 (m) begärs en utredning av nämndemännens rekrytering, framtidaställning och rösträtt m.m.Vid behandlingen av propositionen 1996/97:133 Domstols sammansättning hadeutskottet att ta ställning till motionsyrkanden av liknande innebörd som det nuifrågavarande. Utskottet konstaterade därvid att nämndemannafrågorna nyligenvarit föremål för en översyn som legat till grund för förslagen i denpropositionen. Nämndemännens ställning hade också belysts i 1993 årsdomarutredning. Utskottet var inte berett att tillstyrka att ett nyttomfattande utredningsarbete inleddes. Tvärtom ansåg utskottet att det var andraåtgärder som behövdes för att komma till rätta med de rekryteringsproblem somfanns; en sådan åtgärd var en lösning av frågan om nämndemännens arvode, menutskottet kunde också tänka sig insatser, i första hand på informationssidan,för att främja en mer allsidig rekrytering. Utskottet avstyrkte de då aktuellamotionerna (1996/97:JuU17 s. 15).Utskottet, som behandlat frågor om utbildning för och ersättning tillnämndemän i sitt betänkande 1997/98:JuU1 (s. 48 f), saknar anledning att nugöra en annan bedömning av behovet att utreda frågor om nämndemän än vadutskottet gjorde vid /97. Utskottet avstyrker motion Ju402 i nubehandlad del.Översyn av rättegångsbalkenEn översyn av i syfte att stärka rättssäkerheten ocheffektiviteten i domstolsförfarandet begärs i motion Ju407 (m).Rättegångsbalken (RB), som trädde 1948, har varit föremål för ett flertal förändringar som gjorts i syfte attmodernisera och effektivisera balkens bestämmelser. Vad gäller pågående översynav rättegången i tingsrätt har inom utarbetats enpromemoria, Domstolsförfarandet Förslag till förbättringar (Ds 1997:7).Promemorians förslag behandlar olika frågor kring rättegången i tingsrätt. Hithör bl.a. reglerna om avbrott och uppskov i huvudförhandling, åtgärder motonödiga rättegångar, rättegångskostnaderna i s.k. småmål, reglerna om kvarstad,förfarandet vid avräkning av häktestid samt vissa bestämmelser röranderättegången i familjemål.Hovrättsprocessutredningen behandlade i sitt betänkande Ett reformerathovrättsförfarande (SOU 1995:124), utöver frågan om ett generellt krav påprövningstillstånd vid överklagande till hovrätt, även andra åtgärder för ettändamålsenligt hovrättsförfarande samt åtgärder för att begränsa målflödet tillhovrätterna. Utredningen föreslog bl.a. förändringar av 51 kap. 23 a § RB,vilken paragraf bestämmer omfattningen av hovrättens prövning när överklagandetavser annat än frågan om den tilltalade skall dömas för den åtalade gärningen.Utredningen lämnade också förslag beträffande bevisupptagningen i hovrätt ochom hovrätts domförhet. Vidare föreslog utredningen bl.a. överklagandeförbud ifråga om de mest bagatellartade tvistemålen och införande avöverklagandeavgifter i tvistemål.Propositioner om ändringar i RB som grundas på förslagen iHovrättsprocessutredningens betänkande och departementspromemorian kanförväntas i slutet av hösten 1998.Utskottet delar självfallet motionärernas uppfattning att rättegången enligtRB måste vara rättssäker och effektiv. Som framgår av det ovan anförda harrättegångsbalkens bestämmelser om rättegången i såväl hovrätt som tingsrättnyligen varit föremål för översyn och propositioner i ämnet kan väntas inomkort. Mot denna bakgrund finner utskottet inte skäl att nu förorda en förnyadöversyn av balken. Motion Ju407 i nu ifrågavarande del avstyrks.HandelsrätterI motionerna Ju404 och Ju903 (båda kd) begärs att regeringen låter utredafrågan om inrättande av sex nya domstolar, s.k. handelsrätter. Enligtmotionärerna bör dessa domstolar handlägga bl.a. större näringsrättsliga ochkonkurrensrättsliga mål samt mål om ekonomisk brottslighet av större betydelse.Motionärerna framhåller att många tvister avgörs genom skiljeförfarande. Genomspecialiseringen på vissa måltyper skulle de föreslagna domstolarna kunnaupprätthålla en hög kompetens i fråga om angivna slag av tvister och därmederbjuda ett konkurrenskraftigt alternativ till skiljeförfarande.Någon definition av sådana näringslivstvister, som i första hand tordeåsyftas i motionen, är svår att göra. Flertalet tvister torde dock utgöraförmögenhetsrättsliga tvistemål i vilka förlikning är tillåten. Tvister av detslaget kan avgöras av allmän domstol som är behörig enligt 10 kap. RB:s reglerom laga domstol. Parterna kan dock i många fall avtala att tvisten skallhandläggas av en annan domstol än den som de vanliga forumreglerna anvisar,s.k. prorogation (se 10 kap. 16 § RB). Parterna kan emellertid också avtala atten tvist av nu ifrågavarande slag skall avgöras av skiljemän enligtbestämmelserna i lagen (1929:145) om skiljemän. Avtal kan också slutas om attframtida tvister som kan härledas till visst rättsförhållande skall avgöras avskiljemän (1 § lagen om skiljemän). Om här aktuella tvister avgörs i domstolgäller den för tvistemål stadgade ordningen, som bl.a. innebär att målen itingsrätt enligt huvudregeln skall avgöras av tre lagfarna domare (se 1 kap.3 a § RB).För vissa typer av mål, som avses i motionen, gäller dock särskilda regler ombehörig domstol. Sålunda gäller t.ex. enligt konkurrenslagen (1993:20) attStockholms tingsrätt är ensam behörig att som första instans pröva mål enligtden lagen och att tingsrättens avgörande överklagas till . Iproposition 1997/98:130 Ändringar i konkurrenslagen (1993:20) har regeringendock föreslagit att vissa beslut av som överprövas avStockholms tingsrätt skall överklagas direkt till Marknadsdomstolen.Såvitt gäller mål om ekonomisk brottslighet är utgångspunkten att måletavgörs av en lagfaren domare och tre nämndemän. Härutöver finns vissa särskildabestämmelser i om rättens sammansättning.