bet · GM01LU2 · 1998-11-10 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet regeringensproposition /98:168 Godtrosförvärv jämte enmotion som har väckts med anledning avpropositionen. Propositionen innehåller förslag ändring i lagen om godtrosförvärv av lösöre sominnebär att kraven för godtrosförvärv skall skärpas.Vidare föreslås en ändring i sominnebär att en målsägande som har gjort anspråk påbeslagtagen egendom skall få tid för att säkerställasin rätt innan beslaget hävs. Ändringarna skallenligt förslaget träda i kraft den 1 januari 1999.Utskottet tillstyrker de föreslagna lagändringarnaoch avstyrker motionen.Till betänkandet har fogats en reservation. I proposition 1997/98:168 föreslår regeringen() - efter hörande av Lagrådet- att antar de i propositionen framlagdaförslagen till1. lag om ändring i lagen (1986:796) omgodtrosförvärv av lösöre,2. lag om ändring i rättegångsbalken.Lagförslagen har intagits som bilaga tillbetänkandet.Motionen1998/99:L2 av och () vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag tillsådan ändring av lagen att det inte ärmöjligt att genom förvärv i god tro få äganderättentill stöldgods,2. att hos regeringen begär förslag tillsådan ändring av lagen att s.k. avbetalningsspärr ibilregistret kan införas. Regler om godtrosförvärv finns i lagen (1986:796) omgodtrosförvärv av lösöre, vilken trädde i kraft den1 (prop. 1985/86:123, bet. LU1986/87:4, rskr. 1986/87:6). Godtrosförvärvslagenbygger på den s.k. exstinktionsprincipen, sominnebär att en förvärvare, under förutsättning atthan eller hon är i god tro, blir ägare tillegendomen även om den förvärvas från någon som intehade rätt att överlåta den. Det sätt på vilketegendomen har kommit ur den ursprunglige ägarensbesittning har i och för sig inte någon betydelseför möjligheten att göra godtrosförvärv avegendomen. Det är sålunda möjligt att göragodtrosförvärv även av stöldgods.Bestämmelserna om godtrosförvärv av lösöreinnefattar i huvudsak en kodifiering av derättsregler på området som utbildats i rättspraxis.Lagen innebär emellertid också en skärpning ochprecisering av de krav som ställs på en förvärvareav lösöre för att denne skall anses vara i god tro.Sålunda skall en förvärvare anses ha varit i god troendast om det är sannolikt att egendomensbeskaffenhet, de förhållanden under vilka denutbjöds och omständigheterna i övrigt var sådana atthan inte borde ha insett att överlåtaren saknaderätt att förfoga över egendomen (3 §). Regeln, somkom till bl.a. i syfte att motverka handeln medstöldgods, kan sägas innebära att, om situationenvid köpetillfället på något sätt avviker från vadsom kan anses normalt, krav ställs på särskildförsiktighet hos förvärvaren.Godtroskravet innebär således en långtgåendeskyldighet att vid förvärvet iaktta aktsamhetbeträffande överlåtarens rätt att förfoga överegendomen. Bedömningen av om förvärvaren har varittillräckligt aktsam skall göras i två led. Förstskall förvärvaren göra sannolikt att vissaomständigheter förelåg, dvs. hur det gick till vidförvärvet. Därefter skall man bedöma om dessaomständigheter är sådana att förvärvaren kan ansesha uppfyllt kraven på aktsamhet vid förvärvet.Aktsamhetskravet skall anpassas efter egendomensbeskaffenhet, de förhållanden under vilka egendomenbjöds ut och omständigheterna i övrigt.I ett avseende är exstinktionsprincipen modifierad.Godtrosförvärvslagen innehåller nämligen regler omatt den som på grund av någon annans godtrosförvärvhar förlorat äganderätten till viss egendom har rättatt få denna tillbaka mot lösen. Den som vill lösatill sig egendomen skall kräva tillbaka den fråninnehavaren från det att han fickeller måste antas ha fått kännedom om dennes innehav(4 §). Lösenbeloppet skall motsvara ägarenskostnader för förvärvet av egendomen och dessförbättring. Vidare skall hänsyn tas tillförändringar i penningvärdet. Beloppet behöver dockaldrig överstiga sakens värde i den allmänna handeln(5 §). Rätten till lösen torde ha störst betydelsenär det gäller personliga föremål med värden utöverde rent ekonomiska, museiföremål och annat, där enutgiven försäkringsersättning inte medgerersättningsköp.Kraven på aktsamhet för ett giltigt godtrosförvärvställs högre än de krav som avgör om en förvärvareav egendomen gjort sig skyldig till häleri. Denstraffrättsliga och den civilrättsliga bedömningenskall sålunda göras efter olika måttstockar. Dettakan få till följd att åtalet mot en förvärvare förhäleri lämnas utan bifall men att förvärvaren ändåinte skall anses ha gjort ett civilrättsligt giltigtgodtrosförvärv.Enligt 27 kap. 1 § kan ett föremåltas i beslag bl.a. om det skäligen kan antas varaavhänt någon genom brott. Sådana beslag görs för attegendom som misstänks ha tagits från någon genombrott skall kunna återställas till ägaren. De brukarbenämnas återställandebeslag. Denna typ av beslagsyftar alltså närmast till att säkra en målsägandesrätt till viss egendom och kan därför i någon månliknas vid det civilprocessuella tvångsmedletkvarstad. Ett yrkande om att få ut egendom somgrundas på ett påstående om bättre rätt kan i ettbrottmål riktas inte bara mot en misstänkt utan ävenmot t.ex. den som påstår sig ha förvärvat denomtvistade egendomen i god tro. Eftersom beslag ärett straffprocessuellt tvångsmedel får detemellertid endast förekomma inom ramen för enförundersökning eller en brottmålsrättegång som intehar avgjorts genom ett lagakraftvunnet avgörande.Ett beslag skall därför hävas så snartförutsättningarna för beslaget inte längreföreligger, t.ex. när en förundersökning eller ettåtal läggs ned. Några särskilda regler om attmålsäganden skall underrättas i samband med att ettbeslag hävs finns inte.År 1993 tillkallade regeringen en särskild utredareför att se över godtrosförvärvslagen. Enligtdirektiven (dir. 1993:102) var utredarenshuvuduppgift att utvärdera tillämpningen av lagensåvitt gäller godtrosförvärv av stöldgods och utredaom reglerna bör ändras i syfte att motverka handelnmed stöldgods. Utredningen, som antog namnetGodtrosförvärvsutredningen, skulle bl.a. övervägafördelar och nackdelar med en lagstiftning som ifråga om stöldgods baseras på den s.k.vindikationsprincipen i stället förexstinktionsprincipen. En tillämpning avvindikationsprincipen beträffande stöldgods skulleinnebära att den bestulnes äganderätt till godsetskulle bestå, oavsett om någon annan hade förvärvategendomen i god tro, och att den bestulne alltsåskulle ha rätt att få tillbaka det stulna utan attbetala lösen.Godtrosförvärvsutredningen avlämnade i maj 1995betänkandet (SOU 1995:52) Godtrosförvärv avstöldgods? Betänkandet har remissbehandlats ochligger, tillsammans med en inomJustitiedepartementet utarbetad promemoria medförslag till ändring av reglerna om beslag i 27 kap.rättegångsbalken, till grund för förslagen i den nuaktuella propositionen.I propositionen läggs fram förslag om en ändring i 3§ godtrosförvärvslagen som innebär att kravet föratt god tro skall anses föreligga skärps. Om enförvärvare borde ha misstänkt att överlåtarensaknade rätt att förfoga över egendomen, skall haneller hon inte anses ha varit i god tro. Ändringeninnebär enligt propositionen en klar skärpning avaktsamhetskravet.Vidare föreslås i propositionen en ändring i 27kap. som innebär en förstärkt rättför målsägande vid hävande av återställandebeslag.En målsägande skall enligt förslaget underrättas omatt ett beslag av egendom som han eller hon göranspråk på kan komma att hävas. För att ge måls-äganden möjlighet att säkerställa sin rättkombineras underrättelsen med en tidsfrist på treveckor innan beslaget får hävas. Bestämmelserna omunderrättelse och tidsfrist skall omfatta samtligaskeden av förundersökningen och handläggningen avåtalet fram till dess att en domstol har avgjortmålet genom dom. Beslaget skall bestå undertidsfristen.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari1999.Nu föreslagna lagändringar är enligt regeringenemellertid inte tillräckliga. Regeringen konstateraratt principen att man kan göra godtrosförvärv ocksåav stöldgods är svår att förankra i det allmännarättsmedvetandet, trots att principen äretablerad i svensk rätt. Lagen förmedlar i dettahänseende ett budskap som från kriminalpolitiskautgångspunkter är olyckligt. I ett läge därrättsordningen måste ge hög prioritet åtbrottsförebyggande åtgärder och brottsbekämpning bördessa omständigheter, enligt regeringens mening,tillmätas stor vikt. En klar och enkel regel somsäger att den som har blivit bestulen på sin egendomalltid har rätt att få tillbaka den skulle ge entydlig signal att handel med stöldgods intetolereras och att man aldrig kan räkna med att fåbehålla det man har köpt, om det visar sig att detär stulet.Mot den angivna bakgrunden anser regeringen attinriktningen nu bör vara att vindikationsprincipenskall gälla i fråga om stöldgods och egendom som börjämställas med stöldgods. En sådan ändring äremellertid, anför regeringen, av stor principielloch praktisk betydelse varför detaljerna i en nyreglering måste övervägas noga. Bl.a. krävs ennoggrann analys av hur gränsdragningen skall görasnär det gäller vilka brottsliga förfaranden somskall göra godtrosförvärv omöjligt. Vidare måste detanalyseras om andra slag av lös egendom skallregleras på samma sätt som lösöre. Enligt regeringenbehövs således ett genomarbetat utredningsförslagsom kan kritiskt granskas av en bred samlingremissinstanser. En utredning med uppdrag att tafram ett lagförslag som bygger på attvindikationsprincipen skall gälla vid åtminstonestöld av lösöre avses bli tillsatt innevarande år.Utskottet delar för sin del regeringens uppfattningom att det är angeläget att redan nu få till ståndde förändringar som är möjliga för att försvårahandeln med stöldgods och för att åstadkomma enbättre avvägning mellan berörda intressen. Deförslag som läggs fram är, enligt utskottetsmening, ägnade att tillgodose dessa syften.Utskottet kan därför ansluta sig till de ipropositionen framlagda förslagen, vilka heller inteföranlett några erinringar motionsvis.Utskottet övergår härmed till att behandla denmotion som har väckts med anledning avpropositionen. och (båda kd) är i motion L2 i huvudsak positiva tillregeringens förslag. Motionärerna pekar på debesvärande samhällsfenomen som ett ökat antalegendomsstölder och en utbredd häleriverksamhetutgör och menar att det inte bör vara lagteknisktsvårt att utarbeta lagförslag som innebär att det iframtiden inte skall vara möjligt att genom förvärvi god tro få äganderätten till stöldgods. I motionenyrkas att skall begära att regeringensenast återkommer till medförslag till en lagändring med denna innebörd(yrkande 1). Vidare hänvisar motionärerna till detförhållandet att den som köper en bil inte hartillräckliga möjligheter att ta reda på om säljarenav bilen har rätt att förfoga över densamma.Motionärerna anser att skall begära attregeringen även föreslårsådana lagändringar att det blir möjligt att införaen s.k. avbetalningsspärr i bilregistret (yrkande2).Vad först gäller frågan om en ändrad princip såvittavser möjligheten att genom godtrosförvärv fåäganderätten till stöldgods och egendom som börjämställas med stöldgods är utskottet för sin delense med regeringen om att en sådan betydelsefullförändring av svensk rätt bör föregås av en noggrannutredning. En fördjupad analys av de rättsligafrågorna bör, enligt utskottets mening, komma tillstånd varvid olika typer av gränsdragningsproblemsom kan göra sig gällande blir föremål för eningående belysning. Utskottet förutsätter atterforderliga lagförslag, efter sedvanligtberedningsförfarande, kan läggas fram utan onödigtidsutdräkt. Att i nuvarande skede - innaninnehållet i direktiven till utredningen är känt -fastställa så exakta tidsgränser som motionärernabegär för det kommande kompliceradelagstiftningsarbetet är, enligt utskottets mening,knappast meningsfullt. Med det anförda avstyrkerutskottet bifall till motion L2 yrkande 1.När det härefter gäller det i motionen upptagnaspörsmålet om ändringar av de bestämmelser somgäller bilregistret erinrar utskottet om att fråganom införande av s.k. avbetalningsspärr ibilregistret har aktualiserats vid flera tillfällentidigare. har bl.a. isitt betänkande - utifrån de synpunkter somutredningen hade att beakta - ställt sig positivtill att i bilregistret anmärka vissa förhållanden,t.ex. att ett fordon köpts på avbetalning medåtertagandeförbehåll eller är utmätt. Frågan harhärefter åter aktualiserats i samband medtillsättandet av , somenligt sina direktiv (dir. 1996:117) har attöverväga om det är lämpligt - och i så fall på vilkavillkor - att tillåta en utökad möjlighet tillregistrering av uppgifter om inskränktförfoganderätt i bilregistret. Utredningen väntasenligt uppgift lägga fram sitt betänkande i decemberinnevarande år.Utskottet anser att resultatet avTrafikregisterutredningens arbete bör avvaktas.Något initiativ eller annan åtgärd från riksdagenssida med anledning av yrkande 2 i motion L2 ärsåledes inte påkallat. Utskottet hemställerbeträffande godtrosförvärvatt med avslag på motion 1998/99:L2 antarregeringens förslag tilldels lag om ändring i lagen (1986:796) omgodtrosförvärv av lösöre,dels lag om ändring i rättegångsbalken.res. 1 (m, kd, fp)den 10 november 1998På lagutskottets vägnarTanja LinderborgI beslutet har deltagit: TanjaLinderborg (v), (), (), StigRindborg (m), (),(m), MarinaPettersson (s), (), (), ChristinaNenes (s), (),(), (), (), UlfNilsson (fp), ()och (). GodtrosförvärvRolf (), (), (), (), (), () och ()anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 4börjar med "Vad först" och på s. 5 slutar med"Motionsyrkandet avstyrks" bort ha följande lydelse:Utskottet är för sin del ense med motionärerna omatt det är angeläget att möjligt få tillstånd lagändringar som innebär att det i framtidenöver huvud taget inte skall vara möjligt att genomförvärv i god tro få äganderätten till stöldgods.Det ökande antalet stöldbrott och en alltmer utbreddhäleriverksamhet är besvärande samhällsfenomen somtydliggör behovet av sådana lagstiftningsåtgärder. Isammanhanget vill utskottet peka på den undersökningsom genomförts av tidningen som visar att ett stort antal småbutiker intetycks vara främmande för att köpa stöldgods.Även regeringen anser att lagstiftningsåtgärder föratt komma till rätta med den omfattande handeln medstöldgods är angelägna, men gör emellertid denbedömningen att lagförändringsarbetet kan komma attta i anspråk. En sådan fördröjning av dettaviktiga arbete är, enligt utskottets mening, inteacceptabel.I likhet med motionärerna anser utskottet detvidare otillfredsställande att uppgifter ominskränkt förfoganderätt inte registreras ibilregistret. har en bilköpare mycketbegränsade möjligheter att ta reda på om en bil ärköpt med äganderättsförbehåll eller är utmätt.Utskottet kan konstatera attTrafikregisterutredningen överväger en utökadmöjlighet till registrering av sådana uppgifter.Enligt utskottet är det angeläget att regeringensnarast vidtar erforderliga lagstiftningsåtgärderäven i detta hänseende.Ifrågavarande lagstiftningsarbete måste enligtutskottet betraktas som förhållandevis okomplicerat,och regeringen borde därför senast den 1 juli 1999kunna återkomma till med förslag till delagändringar som erfordras.Vad utskottet nu anfört bör , med bifalltill motion L2, som sin mening ge regeringen tillkänna.dels att utskottets hemställan bort ha följandelydelse:beträffande godtrosförvärvatt riksdagendels med bifall till motion 1998/99:L2 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,dels antara. lag om ändring i lagen (1986:796) omgodtrosförvärv av lösöre,b. lag om ändring i rättegångsbalken.Propositionens lagförslag1 Förslag till lag om ändring i lagen(1986:796) om godtrosförvärv av lösöre2 Förslag till lag om ändring i