bet · GM01KU6 · 1998-11-19 00:00:00 — Det krav på öppenhet somanges i artikel 3a tillgodoses enligt regeringengenom att berörda företag och organisationer fårtillfälle att avge synpunkter innan regeringenfattar sitt beslut.Regeringen konstaterar vidare att EG-direktivetsbestämmelse syftar till att säkerställa att enväsentlig del av befolkningen i en medlemsstat harmöjlighet att i fri TV följa de evenemang som finnspå listan. Regeringen anför att i de riktlinjer somdiskuterats i konktaktkommittén för genomförandet avartikel 3a anges att med en väsentlig del avallmänheten avses av befolkningen. För attlagens krav skall vara uppfyllt bör enligtregeringens mening krävas att av denfast bosatta befolkningen i faktiskt kan taemot programmen, dvs. har skaffat sig den antennm.m. som krävs för att ta emot sändningen.När det gäller begreppet fri TV konstaterarregeringen att det enligt direktivet skall förståssom program som är tillgängliga för allmänheten utanextra betalning utöver de finansieringskällor försändningar som förekommer allmänt i varjemedlemsstat (såsom licensavgift och/ellergrundanslutningsavgift till ett kabelnät). Enligtregeringens bedömning avses med fri TV i vart fallde kanaler som finansieras genom TV-avgiften och dekanaler som omfattas av kabelföretagens must carry-skyldighet. Regeringen påpekar dock att vad somutgör fri TV enligt TV-direktivets krav även kanvara uppfyllt beträffande andra TV-kanaler.MotionernaI motion 1998/99:K1 av och (båda c) anförs att regeringen genom sinpassivitet att inte nu upprätta en lista riskeraratt även framgent undanhålla stora grupper avmänniskor i stora sportarrangemang.Regeringen bör i samband med att lagändringen antasav upprätta en sådan lista. Enligtmotionärerna är det angeläget att också riksdagenhar möjlighet att uttrycka vilka arrangemang som börvara aktuella att föra upp på en svensk lista.Motionärerna anför att åtminstone följandearrangemang bör komma i fråga: , och ifotboll (män), samtliga matcher med svensktdeltagande i kvalifikationsmatcher och slutspel samtsemifinaler och finaler, i fotboll (damer),slutspelsmatcher med svenskt deltagande samtsemifinaler och finaler, i ishockey, SM-slutspeli ishockey, i bandy, i längdåkning,, Finnkampen i friidrott, i friidrottsamt i trav. Vad som anförts omarrangemang på en svensk lista bör ges regeringentill känna.I motion 1998/99:K2 av m.fl. (v)anförs att begreppet fri TV inte preciseras ilagtexten. Detta kan enligt motionärerna leda tilltillämpningsproblem. Motionärerna påpekar att det pås. 43 i propositionen framgår att begreppet skullekunna tolkas på ett annat sätt än vad regeringenavsett. föreslår därför att riksdagenbör besluta att ge regeringen i uppdrag attåterkomma med förslag på en legaldefinition avbegreppet fri TV (yrkande 2).I motion 1998/99:K252 av och (båda m) från allmänna motionstidenframhålls att försäljning av TV-rättigheter förvissa idrotter har utvecklats till en centralintäktskälla. När internationella idrottsförbundbeslutar om vilket land som skall få arrangera storamästerskap är möjligheter till TV-intäkter intesällan en avgörande faktor. Om de stora evenemangenreserveras för sändning i rikstäckande kanaler -SVT:s båda kanaler samt - innebär detta enligtmotionärerna att intäktsmöjligheterna minskarradikalt. Det innebär också att möjligheteratt få arrangera stora evenemang minskar imotsvarande grad. Motionärerna anser att regeringenav hänsyn till idrottens intäktsmöjligheter böravstå från att skapa en svensk lista. Detta bör gesregeringen till känna.I motion 1998/99:Kr519 av m.fl. (m) frånallmänna motionstiden anförs att förslaget tilländring i radio- och TV-lagen innebär att idrotten irealiteten mister rätten till sina egna evenemang.Detta är enligt motionärerna principielltförkastligt eftersom det innebär att man tar ifrånidrotten förfoganderätten över egna arrangemang.Dessutom innebär det ett sämre ekonomiskt utbyte fördet berörda förbundet och dess föreningar, vilket isin tur försämrar förutsättningarna för denidrottsliga kvaliteten. Motionärerna anför attförslaget bör avvisas. Detta bör ges regeringen tillkänna (yrkande 11).Kulturutskottets yttrandeI sitt yttrande inskränker sig kulturutskottet tillfrågan om regeringen skall använda sig avmöjligheten att upprätta en svensk lista överangelägna evenemang. Utskottet konstaterar härvidatt tillgången till TV-program alltjämt varierarkraftigt i . Många hushåll har endasttillgång till de tre markbundna kanalerna, ,och . Vidare är utskottet medvetet om attdet inom idrottsrörelsen på sina håll finns ettmotstånd till att en lista upprättas överidrottsevenemang. Utskottet har emellertid vid sinbedömning av propositionen och de olikamotionsförslagen kommit fram till att allmänhetenstillgång till program av den nu aktuellaprogramtypen inte får riskera att begränsas.Utskottet vill framhålla att sådana program inteendast avser sändning av idrottsevenemang. Likaviktigt är allmänhetens tillgång till andraangelägna evenemang, t.ex. inom kultursektorn.Således talar enligt utskottet främst rättviseskälför att det är angeläget att regeringen gesmöjlighet att upprätta en lista över viktigaevenemang, däribland sportevenemang, som bör kunnases av praktiskt taget hela befolkningen. Utskottetkonstaterar vidare att kulturministern - sedanpropositionen lämnats till - i enfrågestund i uttalat att regeringen kommeratt upprätta en lista över sportevenemang (prot.1998/99:6).Kulturutskottet föreslår att medanledning av motion K1 och med avslag på motionernaKr519 yrkande 11 och K252 godkänner vad utskottethar anfört.Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att regeringens förslaginnebär att det i radio- och TV-lagen införs en heltny bestämmelse för att möjliggöra att TV-sändningarfrån viktiga evenemang blir tillgängliga i fri TVför en väsentlig del av allmänheten i en EES-stat. Imotion 1998/99:K2 yrkande 2 efterfrågas att det ilagtexten tas in en legaldefinition av begreppet friTV. Utskottet vill härvid peka på att begreppetenligt punkt 22 i ingressen till TV-direktivet skallförstås som program som är tillgängliga förallmänheten utan extra betalning utöver definansieringskällor för sändningar som förekommerallmänt i varje medlemsstat. Som exempel på sådanafinansieringskällor nämns licensavgift och/ellergrundanslutning till ett kabelnät. Eftersombegreppet tar sikte på förhållanden såväl i Sverigesom i andra EES-stater och skall ha en EES-gemensaminnebörd anser utskottet att begreppet bör anges påsamma sätt i radio- och TV-lagen som i TV-direktivet. Motionen avstyrks därför i denna del.Vidare konstaterar utskottet att den nyabestämmelsen i TV-direktivet om allmänhetenstillgång till vissa viktiga evenemang innebär attSverige är skyldigt att införa en lagstiftning somgör det möjligt att säkerställa att TV-företag inomsvensk jurisdiktion, som förvärvat den exklusivasändningsrätten till ett evenemang som är avsärskild vikt för samhället i en annan medlemsstat,inte utnyttjar rättigheten på ett sådant sätt att enväsentlig del av allmänheten i den staten utestängsfrån möjligheten att se evenemanget i fri TV. utsträcks skyldigheten till att omfattaäven EES-staterna. Regeringen föreslår att detdärför förs in en bestämmelse i radio- och TV-lagensom innebär att svenska programföretag skallrespektera att vissa evenemang är av särskild viktför samhället i andra EES-stater. Utskottettillstyrker regeringens förslag.Regeringen föreslår att det i radio- och TV-lagenockså införs en bestämmelse som möjliggör att ensvensk lista över evenemang som är av särskild viktför det svenska samhället kan upprättas. Utskottetdelar regeringens bedömning att en sådan bestämmelsebör införas. Härigenom säkerställs att svenskaprogramföretag och programföretag i andra EES-staterinte skall kunna utestänga en väsentlig del avallmänheten i från möjligheten att i fri TVse evenemang som anser är av särskild vikt.Motion 1998/99:Kr519 yrkande 11, i vilken anförs attregeringens förslag i denna del bör avvisas,avstyrks därför.När det därefter gäller frågan om regeringen börupprätta en svensk lista över evenemang som är avsärskild vikt för det svenska samhället harkulturutskottet i sitt yttrande framhållit att mångahushåll i alltjämt endast har tillgång tillde tre markbundna kanalerna , och TV 4.Kulturutskottet anser att allmänhetens tillgång tillprogram av den aktuella typen inte får riskera attbegränsas. Härvid framhåller utskottet att sådanaprogram inte endast avser sändning avidrottsevenemang. Lika viktigt är enligt utskottetallmänhetens tillgång till andra angelägnaevenemang, t.ex. inom kultursektorn. Kulturutskottetanser att främst rättviseskäl talar för att det ärangeläget att regeringen ges möjlighet att upprättaen lista över viktiga evenemang. Därutöverkonstaterar kulturutskottet att kulturministern i enfrågestund i uttalat att regeringen kommeratt upprätta en lista över sportevenemang.Konstitutionsutskottet konstaterar för egen del attden föreslagna konstruktionen av den aktuellabestämmelsen innebär att det ankommer på regeringenatt besluta om en svensk lista skall upprättas ochatt fastställa dess innehåll. I enlighet med vad somanförs i propositionen utgår utskottet ifrån att ensådan lista upprättas först när det finns ett behovav att på detta sätt säkerställa att de aktuellaevenemangen blir tillgängliga i allmäntelevisionen.Härvid förutsätter utskottet att - i den mån ensvensk lista skall innehålla evenemang arrangerade iSverige - regeringen också beaktar de effekter somett uppförande på listan kan få för den verksamhetsom evenemanget ingår i. Mot bakgrund av det anfördaavstyrker utskottet motionerna 1998/99:K1 och1998/99:K252.Övervakning och sanktionerPropositionenRegeringen föreslår att skall övervaka att bestämmelsen omutnyttjande av exklusiva rättigheter följs. Den somförvärvat exklusiva rättigheter till evenemang somomfattas av den föreslagna bestämmelsen skallomedelbart underrätta nämnden om förvärvet.Därutöver föreslår regeringen att den som brytermot bestämmelsen om utnyttjande av exklusivarättigheter skall betala en särskild avgift ienlighet med de bestämmelser som finns i radio- ochTV-lagen.Utskottets bedömningUtskottet tillstyrker regeringens förslag.Regler för TV-reklam och köp-TVPropositionenRegeringen föreslår att ett förbud motförsäljningsprogram i TV för läkemedel och medicinskbehandling införs. Enligt regeringens förslag skallvidare införas ett förbud mot sponsringsmeddelandeni TV-program för receptbelagda läkemedel och sådanmedicinsk behandling som endast är tillgänglig efterordination.Utskottets bedömningUtskottet tillstyrker regeringens förslag.Varningssignaler vid sändningar av vissaTV-programPropositionenRegeringen föreslår att ett TV-program med ingåendevåldsskildringar av verklighetstrogen karaktär ellermed pornografiska bilder, som får sändas, skallföregås av antingen en varning i ljud eller envarning som anges löpande i bild.Därutöver föreslår regeringen attGranskningsnämnden får förelägga den som bryter motbestämmelsen att följa den. Föreläggandet skall fåförenas med vite.I skälen för sitt förslag konstaterar regeringen attden tidigare bestämmelsen i TV-direktivet om förbudmot vissa program som på olika sätt kan skadaunderåriga nu har förtydligats. Av bestämmelsenframgår numera att program som allvarligt kan skadaden fysiska, mentala och moraliska utvecklingen hosbarn är totalförbjudna (artikel 22.1). Vidareframgår att program som kan bedömas som skadliga meninte "allvarligt" skadliga får sändas under vissavillkor (artikel 22.2). Regeringen konstaterarvidare att en nyhet har tillkommit. Program som inteär totalförbjudna och som sänds okrypterade skallantingen föregås av en akustisk varning eller ocksåmarkeras med en visuell symbol (artikel 22.3).Regeringen anför att sändningar av sådana programsom avses i artikel 22.1, dvs. sändningar av programsom innefattar barnpornografibrott, olagavåldsskildring m.m., är förbjudna enligtbrottsbalken och yttrandefrihetsgrundlagen. Artikel22.2 (tidgare artikel 22 andra meningen) har förtsin i radio- och TV-lagen genom bestämmelsen i 6 kap.2 §. Denna bestämmelse förbjuder sändningar av TV-program som innehåller våld och pornografi undersådan tid och på sådant sätt att det finns enbetydande risk för att barn kan se programmen. Med"på sådant sätt" avses program som sänds okrypterat.Vidare föreskrivs i bestämmelsen att om det avsärskilda skäl är försvarligt kan dock program medvåld eller pornografi få sändas även om det sändsokrypterat och under tidig . Ettnyhetsprogram som visar krigsskildringar torde varatillåtet att sända (6 kap. 2 §).För att införliva artikel 22.3 i radio- och TV-lagen skulle det enligt regeringen i och för sigvara tillräckligt med en bestämmelse att program somsänds okrypterat i TV, med ingående våldsskildringarav verklighetstrogen karaktär eller medpornografiska bilder, antingen skall föregås av envarning eller en varning som anges . Med hänsyn till att krypteradeprogramkanaler kan innehålla såväl program som kanvara skadliga för barn som andra program uppfyllsemellertid bestämmelsens syfte bättre enligtregeringens uppfattning om varningsskyldighetengäller även om programmet sänds krypterat.Regeringen anför att detta innebär attvarningsskyldigheten omfattar kodade program,oavsett när de sänds, och okodade program som sändsnär det inte finns en betydande risk att barn kan seprogrammen. Bestämmelsen bör enligt regeringen ävenomfatta sådana program som det av särskilda skäl ärförsvarligt att sända, t.ex. nyhetsprogram.Regeringen anför vidare att bestämmelsen bör varavitessanktionerad. Ett föreläggande om vite börmeddelas av och TV ochbör kunna överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.Finner att en sändning innehållervåldsskildringar eller pornografiska bilder i stridmed bestämmelsen skall nämnden göra en anmälan omförhållandet till Justitiekanslern (9 kap. 2 § sistastycket).MotionenI motion 1997/98:K2 av m.fl. (v)anförs att ett system med varningssignaler inte ärett godtagbart sätt att komma till rätta med deproblem som våld och pornografi utgör i deteuropeiska TV-utbudet. Motionärerna vill härframhålla att barns rättigheter och skydd i enlighetmed måste få genomslag iregelverket för radio och TV. Enligt motionärernager varningssignalerna i bild och ljud ettofullständigt skydd för tittande barn och kan ocksåpå sikt riskera att leda till en större acceptansför pornografi och våldsskildringar. Motionärernaanför att propositionens förslag till en ny lydelseav 6 kap. 2 § innebär att program med ingåendevåldsskildringar eller pornografiska bilder fårsändas även under tid när barn vanligtvis tittar påTV, under förutsättning att programmen sänds kodade.Motionärerna ser detta som en oacceptabel försämringoch anser att bör avslå förslaget tilländring i 6 kap. 2 § (yrkande 3).Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att en ny bestämmelse hartillkommit i TV-direktivet som gäller program som påolika sätt kan skada underåriga, men som inteinnehåller skadliga inslag av sådant allvarligt slagatt de är totalförbjudna. Sådana program får enligtdirektivet sändas under vissa villkor som tar siktepå val av sändningstid och det sätt på vilketsändningen sker. Den nya bestämmelsen innebär attprogram av detta slag som sänds okrypterade antingenskall föregås av en akustisk varning eller ocksåmarkeras med en visuell symbol . Regeringen anför att det, för attinförliva TV-direktivet i denna del, i och för sigskulle vara tillräckligt att införa en bestämmelseom att program av nu aktuellt slag som sändsokrypterade antingen skall föregås av en varningeller innehålla en varning som anges . Med hänsyn till att krypteradeprogramkanaler kan innehålla såväl program som kanvara skadliga för barn som andra program uppfyllsenligt regeringens uppfattning bestämmelsens syftebättre om varningsskyldigheten gäller även omprogrammet sänds krypterat. Utskottet delar dennauppfattning och tillstyrker regeringens förslag. Ienlighet med detta avstyrks motion 1998/99:K2yrkande 3 i denna del.I motion 1998/99:K2 yrkande 3 påpekas vidare attregeringens förslag till ny lydelse av den aktuellabestämmelsen, 6 kap. 2 § radio- och TV-lagen,innebär att program med skadliga inslag får sändasäven under tid när barn vanligtvis tittar på TV,under förutsättning att programmen sänds kodade.Utskottet delar motionärernas uppfattning att denföreslagna lagtexten kan uppfattas på detta sätt.Dock har utskottet erfarit att någon saklig ändringav lagtextens innehåll i denna del inte är avsedd.Avsikten är att det även fortsättningsvis, vid enprövning av huruvida ett inslag strider mot denaktuella bestämmelsen, skall göras en samladbedömning av det skadliga innehåll sändningen har,sändningen skett samt denallmänna tillgängligheten av sändningen, dvs. om denär krypterad (jfr prop. 1995/96:160 s. 96).Utskottet föreslår med anledning av den nämndamotionen att en ändring av den föreslagna lagtextengörs i enlighet med vad som sagts. Utskottetsförslag till lagtext framgår av bilaga 2.Nya produktionerPropositionenRegeringen föreslår att den som sänder TV-programöver satellit eller med stöd av tillstånd avregeringen skall eftersträva att de program som harframställts av självständiga producenter skall avseen så stor andel nya produktioner som möjligt. Dennabestämmelse, som enligt regeringen får uppfattas somett målsättningsstadgande, bör kompletteras med enskyldighet för programföretagen att årligenrapportera andelen nya program till Radio- och TV-verket.Utskottets bedömningUtskottet tillstyrker propositionen i denna del.Skyldighet att vidarebefordra TV-sändningari kabelnätPropositionenRegeringen föreslår att skyldigheten för innehavareav kabelnät att se till att marksända TV-program kantas emot i anslutna fastigheter skall omfatta högsttre program från de tillståndshavare vars verksamhetfinansieras genom TV-avgiftsmedel samt högst ettprogram från andra tillståndshavare. Ett villkorskall vara att programmen sänds med stöd av etttillstånd från regeringen som är förenat med delskrav på opartiskhet och saklighet, dels ett villkorom mångsidigt programutbud där det skall ingånyheter. Vidare föreslår regeringen att enytterligare förutsättning för att sändningspliktskall gälla är att sändningarna är avsedda att tasemot i området utan villkor om särskild betalning.Regeringen föreslår att sändningsplikt skallfortsätta att gälla för program som omfattades avsändningsplikt så länge de nämndakraven uppfylls. Program som har sänts ut med endastdigital teknik behöver endast sändas vidare medsamma teknik i kabelnäten. Skyldigheten skall integälla för en anläggning där ett begränsat antal TV-program förs fram till abonnenterna genom ettkopplat telenät med hjälp av digital teknik.I skälen för sitt förslag konstaterar regeringen attnätinnehavarna skulle bli skyldiga att vidaresändasamtliga program om de nuvarande reglerna omsändningsplikt lämnas oförändrade när digitala TV-sändningar från marksändare inleds.Regeringen anför att vad först gäller YGL kankonstateras att denna bl.a. har till syfte attskydda en fri och allsidig upplysning. Friheten attyttra sig med hjälp av de tekniska medel som YGLgäller för kan inte ses som oberoende av andrasmöjligheter att ta del av yttranden av olika slag.Regeringen konstaterar att när det gäller trådmedietfår friheten att sända radioprogram bl.a. begränsasi den utsträckning det behövs med hänsyn tillallmänhetens intresse av tillgång till allsidigupplysning (3 kap. 1 § andra stycket YGL).När det gäller förhållandet till äganderätten bördet enligt regeringen betonas att statens rätt attföreskriva en skyldighet för kabelföretagen attvidaresända vissa TV-program är grundlagsfäst genombestämmelsen i 3 kap. 1 § andra stycket YGL.Regeringen anför att den begränsning avnätinnehavarnas handlingsfrihet som skyldigheten attsända ut vissa TV-program innebär har varit utformadpå i huvudsak samma sätt ända sedan kabel-TV-nät istor skala börjat anläggas. Denna begränsning hardärmed kunnat beaktas vid utformningen av avtalmellan fastighetsägare och kabel-TV-företag.Regeringen framhåller vidare att det endast är ikabelnät där det vidaresänds andra TV-program meddigital teknik som digitalt utsända program somomfattas av sändningsplikt behöver vidaresändas.Vidaresändningen behöver endast ske med digitalteknik.Enligt regeringens uppfattning är marksändningar enmycket effektiv metod för att på ett enkelt sättsamtidigt nå många människor med nyheter,information eller underhållning. Marksändningarnanår alla inom täckningsområdet utan krav på fastainstallationer eller dyr och kompliceradutrustning. Emellertid är frekvenser förmarksändning av TV och radio en värdefull och knappresurs, som även kan användas för andra viktigatjänster. Regeringen anför att den som använderradiofrekvenser för marksändning därför måsteuppfylla särskilda krav. För såväl SverigesTelevision som gäller därför krav på bl.a.opartiskhet, saklighet och ett mångsidigtprogramutbud där det skall ingå nyheter. Regeringenframhåller att syftet med dessa bestämmelser är attalla som bor i skall ha rimlig tillgång tillett omväxlande programutbud.Regeringen anför vidare att kabel-TV-näten fyllertvå klart skilda funktioner för de boende. De som så önskar tillgång till ett stort antal TV-program och andra tjänster utöver de marksändaprogrammen. Kabel-TV-näten förmedlar dessutom demarksända TV-program som alla skall kunna hatillgång till om de har lämplig utrustning.Regeringen påpekar att de som bor i kabelanslutnafastigheter i allmänhet inte har möjlighet att t.ex.sätta upp egna TV-antenner utan är hänvisade till dekabeldistribuerade programmen. Enligt regeringen ärdet därför rimligt att kabel-TV-företagen inte skallkunna vägra att distribuera de marksända TV-programmen till samtliga boende eller förenadistributionen med villkor av olika slag.När det gäller omfattningen av sändningspliktenanser regeringen att skyldigheten att vidaresändaanalogt utsända TV-program inte bör ändras iförhållande till den omfattning som denna skyldigheti praktiken har . Kabel-TV-företagen börsålunda även i fortsättningen vara skyldiga att setill att samtliga boende i anslutna fastigheter kanta emot marksända TV-program som har sänts ut medanalog teknik. Det förhållandet att för närvarandeett av dessa finansieras med reklam påverkar enligtregeringen inte denna bedömning.Regeringen anför vidare att sändningsplikten liksomför närvarande bör omfatta även satellitsändningarom dessa sänds ut för att uppfylla en skyldighet attsända till hela landet eller en del av landet.För att en framtida övergång från analog tilldigital teknik i marksändningarna skall kunnagenomföras krävs enligt regeringen att allmänhetenstillgång till i varje fall ett visst grundutbud avTV-program kan säkerställas. Därför bör kabel-TV-företagens skyldighet att vidaresända vissa TV-program principiellt omfatta även digitalt utsändaprogram. Regeringen påpekar vidare att bestämmelsenom sändningsplikt i radio- och TV-lagen är avfattadså att nätinnehavaren är skyldig att se till att deboende kan ta emot de program som omfattas. Om detsäkert kan fastställas att alla boende har möjlighetatt ta emot de digitalt marksända programmen medenkla inomhus-antenner eller motsvarande tordeenligt regeringen syftet med bestämmelsen varauppfyllt utan att kabel-TV-företaget behövervidaresända programmen. Regeringen framhåller attförhållandena dock kan variera på så sätt att det ivissa områden krävs utomhusantenn för att ta emot dedigitala programmen. I sådana områden blir kabel-TV-företagen givetvis skyldiga att vidaresända deprogram som omfattas av sändningsplikt.Enligt regeringens mening bör sändningspliktenknytas till att det dels föreligger krav påopartiskhet och saklighet samt ett tillståndsvillkorom mångsidigt programutbud där det skall ingånyheter, dels fastställs ett högsta antal samtidigtsända program som skall kunna omfattas avsändningsplikt. Regeringen anser att sammanlagthögst tre program från TV-avgiftsfinansieradeprogramföretag skall kunna omfattas avsändningsplikt.