bet · GL01TU9 · 1998-03-17 00:00:00 — Den som innehar trafiktillstånd skall kunna styrka att han fortlöpandeuppfyller kravet på ekonomiska resurser enligt 9 §.Punkt 5 i lagförslagets ikraftträdande- och övergångsbestämmelser har följandelydelse:I fråga om den som har erhållit trafiktillstånd enligt äldre bestämmelsertillämpas kapitalkraven i 5 b § yrkestrafikförordningen intill utgången av år2000.4.3.3 MotionsförslagI motion 1997/98:T6 (m) framhålls att en oförutsedd händelse snabbt kanförändra ett litet företags ekonomiska ställning. Om en droskägare drabbas avmotorhaveri kan kostnaden uppgå till . En sådan utgift skulleför många företagare innebära återkallande av trafiktillståndet vid enbokstavstolkning. Motionärerna betonar att tillfälliga ekonomiska problem intebör få medföra en sådan följd. Regeringens förslag till övergångsbestämmelseinnebär att nu verksammma tillståndshavare erbjuds en övergångstid på drygt tvåår. I de fall en tillståndshavare inte uppfyller kapitalkraven bör envandelsprövning genomföras som undanröjer de eventuella tolkningsproblem sombestämmelsen kan innebära.I motion 1997/98:T9 (v) yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad motionärerna anfört om att de ekonomiska kraven måste kunnaunderlåtas i särskilda fall. De fall som motionärerna åsyftar är i huvudsak avsamma slag som anges i den nämnda m-motionen.I motion 1997/98:T10 (c) yrkas att avslår regeringens förslagavseende förhöjt kapitalkrav för taxiverksamhet. Motionärerna erinrar om attEU:s krav på trafikutövares ekonomiska resurser inte omfattar taxiverksamhet.I motion 1997/98:T7 (fp) framhålls (yrkande 3) att de av regeringen föreslagnakapitalkraven är för höga. De kan skapa problem för de mindre företagen inomyrkestrafiken och därigenom verka hämmande för en aktiv konkurrens. Sverigebör, betonar motionärerna, hålla fast vid EU:s minimikrav även ifortsättningen. Det förutses att minimikraven kan komma att höjas inom en näraframtid.Mot den angivna bakgrunden anser motionärerna att det exakta penningbeloppetäven fortsättningsvis bör anges i en förordning så att ändringar i lagen inteblir nödvändiga varje gång nivån justeras . Enligt fp-motionensyrkande 2 bör därför besluta att andra stycket i 2 kap. 9 § iregeringens förslag till yrkestrafiklag skall utgå.I motion 1997/98:T5 (kd) yrkas att avslår regeringens förslag atthöja kapitalkraven för åkare. Motionärerna framhåller att åkeriföretagen är ensmåföretagsbransch, där av tillståndshavarna är enbilsåkare. Detfinns ingen anledning att ytterligare höja tröskeln för nya aktörer, respektiveförsvåra för befintliga att kunna fortsätta sin verksamhet.I motion 1996/97:T905 (s) framhålls att effektiva etableringströsklar börinföras för att man skall kunna komma till rätta med problemen inomåkeribranschen. Inom EU har flera stater valt att lägga sina krav långt högreän EU:s minimikrav. har t.ex. ett krav på ca 2,5 miljonerkronor i baskapital, ca och ca 185 000 kr.Ytterligare länder har valt att lägga sig högre än EU:s minimikrav.4.3.4 Utskottets ställningstagandeUtskottet delar regeringens uppfattning att kapitalkraven i fråga bör höjas.Vad gäller beloppsgränsen framhålls i propositionen att minimikravet för fordonsom omfattas av direktivet 96/26/EG kan förväntas komma att höjas till 9 000ecu för det första fordonet och 5 000 ecu för varje tillkommande fordon. (Köpkurs för 1 ecu var ). Redan på grund häravmåste således, som regeringen påpekar, de svenska beloppsgränserna för sådanafordon avsevärt höjas. De beloppsgränser som regeringen föreslår, 100 000 krför det första fordonet och för varje därutöver tillkommande fordon,synes utskottet väl avvägda.Utskottet ansluter sig också till de överväganden som enligt regeringen talarför att taxiverksamheten bör omfattas av det förhöjda kapitalkravet.Som framhålls i propositionen är de krav som i ekonomiskt hänseende ställs påden som ansöker om tillstånd till yrkesmässig trafik eller den som redaninnehar ett sådant tillstånd av avgörande betydelse för verderbörandesmöjligheter att driva sin yrkesverksamhet. Utskottet delar därför regeringensuppfattning att föreskrifterna härom bör tas in i lagen, med bemyndigande förregeringen att meddela verkställighetsföreskrifter. Utskottet har inte hellernågon erinran mot att regeringen överlåter den befogenheten åt enförvaltningsmyndighet.Den föreslagna bestämmelsen i 2 kap. 10 §, att den som innehartrafiktillstånd skall kunna styrka att han fortlöpande uppfyller kravet påekonomiska resurser enligt 2 kap. 9 §, bör inte innebära - vill utskottetunderstryka - att kravet måste vara uppfyllt i varje enskilt ögonblick. Vidtillämpningen är det väsentligt att se till syftet med bestämmelsen.Med hänvisning till det anförda tillstyrker utskottet regeringens förslagtill ny yrkestrafiklag såvitt gäller 2 kap. 5 § andra stycket, 9 och 10 §§ samtpunkten 5 ikraftträdande- och övergångsbestämmselserna. Enligt den förstnämndabestämmelsen skall den som söker trafiktillstånd bl.a. kunna styrka att hanuppfyller kravet på ekonomiska resurser enligt 9 §. Utskottetsställningstagande innebär att syftet med motionerna 1996/97:T905 (s), 1997/98:T6 (m) yrkande 6 och 1997/98:T9 (v) yrkande 1 torde få anses tillgodosett. Debehöver därför inte föranleda någon åtgärd och avstyrksföljaktligen. Motionerna 1997/98:T5 (kd) yrkande 2, 1997/98:T7 (fp) yrkandena2 och 3 och 1997/98:T10 (c) yrkande 1 avstyrks.4.4 VandelskravetEnligt 6 § i den nu gällande yrkestrafiklagen får trafiktillstånd ges endasttill den som med hänsyn till yrkeskunnande, ekonomiska förhållanden, vilja ochförmåga att fullgöra sina skyldigheter mot det allmänna, laglydnad i övrigtsamt andra omständigheter av betydelse bedöms vara lämplig att drivaverksamheten.Sedan den 1 januari 1995 gäller vidare enligt 14 a § yrkestrafiklagen attfordon i taxitrafik får föras endast av den som har särskild förarlegitimation.Sådan förarlegitimation får ges till den som innehar föreskrivenkörkortsbehörighet och som med hänsyn till yrkeskunnande och laglydnad bedömsvara lämplig att tjänstgöra som förare i taxitrafik.Förutom dessa bestämmelser om lämplighetsprövning finns i yrkestrafiklagenockså regler om återkallelse av trafiktillstånd och taxiförarlegitimation dåförutsättningar för tillståndet och legitimationen inte längre föreligger. Såär fallet, framgår det av lagtexten, t.ex. om det har förekommit allvarligamissförhållanden i den trafikrörelse som tillståndshavaren driver eller ominnehavaren av legitimationen genom brottslig gärning visat sig olämplig atttjänstgöra som förare i taxitrafik.Motsvarigheter till de nu angivna reglerna återfinns i regeringens förslagtill ny yrkestrafiklag. I motiveringen till förslaget i den delen framhållerregeringen:I fråga om misstanke om ett begånget brott skall utgöra grund för avslag på enansökan om tillstånd respektive ingripande mot ett trafiktillstånd eller entaxiförarlegitimation skiljer sig situationen vid en ansökan ofta från den viden ifrågasatt återkallelse av ett befintligt tillstånd eller legitimation. Detförekommer vidare i praxis vid bedömningen av andra slag av tillstånd attskillnad görs mellan ansökningsärenden och återkallelseärenden. bör därför, när misstanke finns om att ett brott begåtts, kunnaåberopa detta förhållande som grund för att avslå en ansökan, medan det somregel bör krävas ett lagakraftvunnet avgörande i skuldfrågan innan en slutligåterkallelse av ett tillstånd eller en legitimation kan ske.I motion 1997/98:T10 (c) framhålls att den sålunda angivna ordningen ärprincipiellt betänklig. Rättssäkerhetsskäl talar enligt motionärerna för attdet inte skall vara en diskrepans mellan erhållande av tillstånd/legitimationoch återkallelse. I båda fallen bör således ärendet bedömas på samma grunder.Även vid ansökan om tillstånd/legitimation måste grunden för ett avslag varaett lagakraftvunnet avgörande.Enligt 6 § polisregisterkungörelsen (1969:38) får , om detär av särskild betydelse för brottsspaning, i polisregister föra in uppgifterom den som är misstänkt för brott och om någon annans personliga förhållanden.I 16 a § stadgas att en länsstyrelse får ha terminalåtkomst till polisregisterför upplysning i ärende om körkortstillstånd, trafiktillstånd enligtyrkestrafiklagen samt tillstånd till uthyrningsrörelse enligt lagen (1979:561)om biluthyrning. Åtkomsten skall begränsas till att avse uppgift om den somansöker om körkortstilstånd, trafiktillstånd eller tillstånd tilluthyrningsrörelse förekommer i registret eller inte. En prövningsmyndighet kangivetvis inte grunda ett beslut på obestyrkta uppgifter. Lika självklart är attett beslut om avslag på en ansökan kan överklagas. Vad utskottet nu anförtsynes utskottet ägnat att i huvudsak tillgodose syftet med motion 1997/98:T10(c) yrkande 2. Yrkandet bör inte föranleda någon åtgärd ochavstyrks därför.I sammanhanget bör nämnas att 16 a § polisregisterkungörelsen enligtpropositionen förutom ansökningärenden i fråga om trafikttillstånd ochtillstånd till biluthyrningsverksamhet i fortsättningen bör omfatta tillsyn avbl.a. också tillståndshavare och trafikansvarig samt ärenden som rör såvälansökan som tillsyn beträffande taxiförarlegitimation.4.5 Tidsbegränsade tillståndRegeringen föreslår att 2 kap. 14 § i förslaget till ny yrkestrafiklag fårföljande lydelse: Trafiktillstånd gäller tills vidare. Om det finns särskildaskäl, kan tillståndet begränsas till eller vissa transporter.I motion 1997/98:T9 (v) framåller motionärerna att de ställer sig frågande tillregeringens förslag att trafiktillstånden inte skall tidsbegränsas.Förutsättningar ändras med tiden, säger motionärerna, varför det finns en riskatt trafiktillstånden blir inaktuella . En generell tidsbegränsninginnebär inte att man tar onödiga resurser i anspråk, såsom regeringenframhåller i sin motivering till förslaget. Vad en tidsbegränsning däremotinnebär, är att man försäkrar sig om att oseriösa trafikanter inte skall kunnaslinka genom byråkratin och därigenom behålla sitt tillstånd år efter år.Trafiktillstånden bör därför tidsbegränsas.Regeringen framhåller, som motionärerna påpekar, att generellt tidsbegränsadetillstånd till yrkestrafik skulle ta onödiga resurser i anspråk och tilläggeratt utrymmet därigenom minskas för tillsyn av de tillståndshavare som det finnsanledning att kontrollera. En generell tidsbegränsning medför även onödigbyråkrati, betonar regeringen.Den löpande tillsynen från sida bör dessutom - fortsätterregeringen - vara så omfattande och regelbunden att den redan därigenom fyllersamma funktion som en tidsbegränsning. Till detta kommer möjligheten att - närtillstånd meddelas eller senare - förena tillståndet med nödvändiga villkorenligt 2 kap. 12 § i förslaget till yrkestrafiklag. 2 kap. 14 § innebär judessutom att tillstånd kan tidsbegränsas då det föreligger särskilda skäl,t.ex. då de ekonomiska förhållandena kräver det.Utskottet ansluter sig till de överväganden som enligt regeringen talar föratt trafiktillstånd som huvudregel skall gälla utan tidsbegränsning.Regeringens förslag till ny yrkestrafiklag tillstyrks därför, såvitt avser 2kap. Yrkande 2 i v-motionen avstyrks. Vad utskottet anfört synes dockägnat att i inte obetydlig utsträckning tillgodose syftet med motionsyrkandet.5 LinjetrafikEnligt 8 § i den nu gällande yrkestrafiklagen får tillstånd till linjetrafikinte ges om det görs sannolikt att den avsedda trafiken i betydande mån skullekomma att skada förutsättningarna för att driva järnvägstrafik eller trafikenligt lagen (1985:449) om rätt att driva viss linjetrafik. Tillstånd fåralltid ges, om en avsevärt bättre trafikförsörjning därigenom skulle uppnås.I 11 § i den nämnda lagen stadgas att tillstånd till linjetrafik skall prövaspå nytt, om eller en trafikhuvudman begär det, senast tio årfrån dagen för tillståndet och därefter vart tionde år.Regeringen föreslår att bestämmelser med i huvudsak det återgivna innehålletskall omfattas av 2 kap. 16 och 17 §§ i den nya yrkestrafiklagen.Mot bakgrund av utredningsförslag om slopande av den s.k. skadlighets-prövningen framhåller regeringen att den ämnar återkomma till den frågan i dentrafikpolitiska proposition som skall föreläggas under våren 1998.Den sålunda aviserade propositionen, 1997/98:56 Transportpolitik för enhållbar utveckling, lades på bord . Regeringenförelägger bl.a. ett förslag till lag om ändring i förslaget till nyyrkestrafiklag. Enligt det nya lagförslaget slopas den skadlighetsprövning somgäller till förmån för järnvägstrafiken. Denna ändring medför, sägerregeringen, att kvarstående skadeprövning endast omfattar den busslinjetrafiksom bedrivs inom länen och som trafikhuvudmännen inte behöver särskilttillstånd för. Den föreslagna ändringen bör enligt regeringen träda i kraftden , dvs. efter det att den nya yrkestrafiklagenföreslås träda i kraft.Skadlighetsprövningen behandlas i motionerna 1997/98:T6 (m) yrkandena 3 och 4samt 1997/98:T7 (fp) yrkande 4. Enligt dessa yrkanden bör skadlighetsprövningenslopas inte bara för järnvägstrafiken utan också för den nämndabusslinjetrafiken. Utskottet återkommer senare i vår till dessa yrkanden isitt betänkande med anledning av den transportpolitiska propositionen. Iavvaktan härpå tillstyrker utskottet regeringens förslag till ny yrkestrafiklagi den nu föreliggande propositionen såvitt avser 2 kap. 16 och 17 §§.6 Taxifrågor6.1 InledningVåren 1988 beslutade att taxitrafiken skulle avregleras med verkanfr.o.m. 1987/88:50 bil. 1, prop. 1987/88:78, bet.1987/88:TU15, rskr. 1987/88:166). Då slopades bl.a. behovsprövningen avtillstånden, indelningen i trafikområden, kommenderingsplanerna och denobligatoriska anslutningen till en beställningscentral. Någon av statenfastställd maximitaxa skulle inte heller finnas. Däremot infördes bestämmelserom att länsstyrelserna, som är tillståndsmyndigheter för den yrkesmässigatrafiken, skulle skärpa prövningen av de tillståndssökandes lämplighet och denuppföljande kontrollen av lämpligheten.I 1992 års budgetproposition kritiserades länsstyrelsernas insatser i frågaom lämplighetsprövningen och den uppföljande kontrollen av denna. Ipropositionen framhölls främst behovet av att skärpa efterlevnaden av detexisterande regelverket, inte att skärpa regelverket som sådant. Detbetonades också att beslutet om avreglering skulle stå fast. anfördeingen annan mening (bet. 1992/93:TU1, rskr. 1992/93:2). uttaladeriksdagen att det krävdes en snabb utredning av möjligheterna att skärpareglerna ytterligare i syfte att sanera taxibranschen så att kunderna skullekunna åka säkert till en rimlig kostnad.Regeringen beslutade om krav på godkänt prov i yrkes-kunnandeför taxiförare. Den förare som uppfyllde krav skulle erhålla enlegitimation, som skulle finnas i fordonet, väl synlig för passageraren.Beslutet trädde dock i kraft först , sedan det förenats medkrav på en vandelsprövning. Ett riksdagsbeslut härom fattades ochinnebar att legitimation för taxiförare bara får ges till den som med hänsyntill yrkeskunnande och laglydnad bedöms vara lämplig (prop. 1993/94:168, bet.1993/94:TU29, rskr. 1993/94:310).6.2 Övergripande strukturfrågor6.2.1 MotionsförslagI motion 1997/98:T11 (mp) framhålls att myndigheterna har begränsademöjligheter att kontrollera att taxiförarna tar raster enligt de regler somgäller. Ingen vet egentligen, säger motionärerna, hur vanligt det är medarbetspass som överskrider det högsta tillåtna antalet timmar. Alltför långaarbetspass kan bero på att arbetsgivaren har för få förare anställda, att del av lönen är provision eller, i fall då föraren är ägare till fordonet,för höga avgifter till en beställningscentral. Konkurrensen i taxibranschen fårinte vara så hård att människor på ett uppenbart sätt far illa. Regeringen bördärför överväga möjligheterna att tillfälligt införa stopp för utfärdande avnya tillstånd efter begäran av länsstyrelse. Detta innebär, säger motionärerna,att en länsstyrelse bör kunna vända sig till regeringen och begära att inga nyatillstånd utfärdas för trafik i ett område , t.ex. sexmånader, för att minska överetableringen och de därmed förenade regelbrotten.Vidare bör en noggrann översyn göras av nuvarande möjligheter för myndigheternaatt kontrollera taxiförarnas körtider.I motion 1996/97:T915 (mp) erinras (yrkande 1) om att regeringen, under de årsom gått efter beslutet om avreglering av taxi, vid ett antal tillfällenåterkommit till med anledning av problem som är en följd avavregleringen. är, säger motionärerna, signalerna från många i branschen attnågot gått snett så pass starka att en samlad utvärdering måste ske.Vidare framhålls i motionen (yrkande 2) att Delegationen förtransporttelematik bör få i uppdrag att utreda införandet av ny teknik inomtaxibranschen. Med befintlig teknik skulle man, säger motionärerna, kunnainföra ett system för taxi som bygger på samverkan. Eftersom själva konceptettaxi till stor del består av ett basutbud, där konkurrensen är somhårdast, bör man utreda om samverkan i stället för konkurrens är ett bättrealternativ för kunderna, för miljön, för småföretagarna och för de medelstoraföretagarna i branschen. En modell som utarbetas bygger just påprincipen om samverkan om basutbudet. Enkelt förklarat går modellen ut på attbasutbud beställs på samma telefonnummer. Sedan går beställningen via satellittill den taxi som är närmast. Denna modell förutsätter någon form avprisreglering av basutbudet. För övrigt utbud skulle fortsatt fri konkurrensgälla.I motion 1996/97:T903 (fp) framhålls att en utredning bör göras av huravregleringen påverkat taxibranschen. Det behövs, säger motionären, en samladbedömning av hur taxiföretag av olika storlek kan överleva, hur den florerandekriminella verksamheten kan stävjas och hur den taxiåkande allmänheten kanskyddas mot skrupelfria taxiförare som debiterar hutlösa priser om kundenverkar godtrogen eller aningslös.I motion 1996/97:T907 (s), med , framhålls attinrättande av en yrkestrafiknämnd, bestående av ledamöter med stor vana vidyrkestrafikfrågor och underställd , skulle kunna vara en effektivåtgärd för att komma till rätta med ekonomisk brottslighet och andraolagligheter inom taxibranschen.6.2.2 Utskottets ställningstagandeStatsmakterna har alltsedan taxinäringen avreglerades med verkan från den 1juli 1990 vidtagit ett flertal åtgärder i syfte att komma till rätta med vissamissförhållanden inom näringen. Av betänkande Nyyrkestrafiklagstiftning (SOU 1996:93) framgår att utredningsarbetet haromfattat en fullständig genomgång av själva författningsmaterian. Parallellthärmed har förhållandena inom de olika branscherna undersökts. Alternativaförslag till lösningar har konkretiserats och beskrivits. Den nu föreliggandepropositionen baseras, som utskottet framhållit inledningsvis, på det nämndautredningsbetänkandet, som överlämnades till regeringen i maj 1996.I två motioner, 1996/97:T903 (fp) och 1996/97:T915 (mp) (yrkande 1), somväcktes under den allmänna motionstiden , finns yrkanden om engrundlig utredning av taxinäringen för att man skall komma till rätta medmissförhållanden. Utskottet anser att syftet med dessa motionsyrkandentillgodoses genom betänkande och är därför inte berettatt nu föreslå någon ytterligare utredning. I sammanhanget bör också nämnasBranchsaneringsutredningens huvudbetänkande Branchsanering - och andra metodermot ekobrott (SOU 1997:111).Förslaget till ny yrkestrafiklag innebär att utövar tillsynöver att tillståndshavare bedriver verksamheten enligt gällande bestämmelseroch över att innehavare av taxiförarlegitimation uppfyller de krav som gällerför legitimationen. Önskemålet om en yrkestrafiknämnd i varje län enligtmotion 1996/97:T907 (s) torde kunna tillgodoses genom organisatoriskaåtgärder hos länsstyrelserna. Utskottet förutsätter att sådana åtgärderövervägs och finner därför inte något uttalande erforderligt.Utskottet kan konstatera att motionerna 1996/97:T915 (mp) yrkande 2 och1997/98:T11 (mp) yrkande 2 - med krav på statliga åtgärder för att begränsautbud och etablering inom taxibranschen - inte är förenliga med 1988 årsriksdagsbeslut om avreglering av taxinäringen. Utskottet anser att det beslutetskall stå fast.Vad gäller synpunkterna på taxiförares arbetstider i motion 1997/98:T11 (mp)vill utskottet framhålla att bestämmelser härom återfinns i förordningen(1994:1297) om vilotider vid vissa vägtransporter inom landet. Tillsyn överförordningens efterlevnad utövas av och polisen. Utskottet finner detangeläget att tillsynen utövas så att regelöverträdelserna blir så få sommöjligt och förutsätter att tillsynen har en sådan inriktning. Något sådantriksdagens uttalande som begärs i motionen torde sålunda inte varaerforderligt.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionerna 1996/97: T903(fp), 1996/97:T907 (s) yrkande 2, 1996/97:T915 (mp) och 1997/98:T11 (mp)yrkandena 1 och 2.6.3 Taxiförarlegitimation6.3.1 Regeringens överväganden och förslagSom utskottet framhållit i det föregående föreskrivs i nu gällandeyrkestrafiklag att fordon i taxitrafik får föras endast av den som har särskildförarlegitimation. I körkortslagen (1977:477) finns dessutom regler omtaxiförarbehörighet. För sådan behörighet krävs att sökanden uppnått samt att han med godkänt resultat genomgått såväl ett praktiskt som ettteoretiskt prov. Redan när den särskilda förarlegitimationen infördes,uppmärksammades nackdelarna med dubbla behörighetskrav, framhåller regeringen.Det framstår därför som naturligt att nu försöka samla alla bestämmelser somrör de särskilda krav som i olika avseenden ställs på en taxiförare inom sammalagstiftning. Bestämmelsernas nära samband med övrig reglering av yrkestrafikenleder till att den önskvärda renodlingen bäst tillgodoses inomyrkestrafiklagstiftningens ram.Regeringen framhåller att den nuvarande åldersgränsen för taxibehörighetenframstår som mindre tilltalande mot bakgrund av de strängare regler som EG:skörkortsdirektiv innebär. Det särskilda ansvar som är förknippat medyrkesmässig personbefordran talar starkt för att behörighetskraven skärps.Regeringen föreslår därför att det införs en 21-årsgräns för erhållande avtaxiförarlegitimation. Sådan skall enligt 3 kap. 1 § i regeringens förslagtill ny yrkestrafiklag krävas för behörighet att köra en personbil eller enlätt lastbil inte bara i taxitrafik utan också i linjetrafik. 21-års-gränsenkombineras med ett krav på innehav av körkort antingen med behörighet B (bl.a.personbil och lätt lastbil) av ellermed behörighet D ( som gäller buss och med behörighetsåldern ). Härigenomkan sökanden förväntas ha övat upp sin praktiska körförmåga tillräckligt ochäven ha uppnått tillräcklig erfarenhet i övrigt.6.3.2 MotionsförslagI motion 1997/98:T10 (c) framhåller motionärerna att de inte har något atterinra mot kravet på körkort med B-behörighet av två åreller på körkort med D-behörighet för taxiförarlegitimation. Det finns dockinte tillräckligt starka skäl, säger motionärerna, för att därutöver föreslåen åldersgräns . Regeringens förslag i den delen bör därför avslås.Enligt motion 1997/98:T5 (kd) är den nuvarande åldersgränsen lämplig och börinte höjas till . Motionärerna yrkar därför avslag på regeringens förslagi den delen och framhåller, som en konsekvens av denna ståndpunkt, att det börräcka med att man har innehaft körkort med B-behörighet under ett år.I motion 1997/98:T8 (s) framhålls att enligt nuvarande regler skall enkörkortshavare med behörighet C (bl.a. tung lastbil), CE, D (buss) eller DE,som har nått , vid förnyelse av sitt körkort kunna visa att demedicinska kraven för innehavet är uppfyllda. Ett läkarintyg skallalltså, säger motionärerna, ges in vid det förnyande av körkortet som skall skevart tionde år. Det borde vara självklart att persontransporter är minst likaviktiga som t.ex. transporter av kartonger och paket.