bet · GL01KU25 · 1998-05-12 00:00:00 — Ingen annan pådepartementet hade informerats om saken förrän den 1oktober.Kommunikationsdepartementets promemoriaUtskottet har frågat vilken betydelse det haft förtunnelprojektet att stått utanordinarie generaldirektör och varför utnämningarnaav generaldirektörer tog så lång tid.Enligt promemorian påbörjades rekryteringen avefterträdare till så snart det varbeslutat att Brandburn skulle lämna ochbli chef för . Departementet lämnade sittförslag till regeringen ,varefter den 23 november 1995förordnades som ordinarie generaldirektör och chefför från . Undervakansen tjänstgjorde ställföreträdandechef som generaldirektör.Monica entledigades därefter på egenbegäran från sin tjänst. Hennesansökan av föranleddes av att honinte ville verkställa ett regeringsbeslut angåendeden s.k. i . Ställföreträdandegeneraldirektören inträddedärefter åter i tjänsten som generaldirektör. Redani lämnade departementet tillregeringen förslag på tänkbara efterträdare tillMonica . förordnades den 17 julisom generaldirektör från den 1 september 1997.Banverket hade således ingen ordinariegeneraldirektör den 15 juli-31 december1995 och 1997. Eftersombehovet av en ny generaldirektör inte kunde förutsesvid någotdera tillfället, saknades den normalaberedningstiden vid ett generaldirektörsskifte idessa fall. Då det gäller så kvalificerade tjänstersom det här är tal om är enligt promemorian ennormal tid från början av tillsättningsförfarandettill det att tjänsten kan tillträdas cirka ett halvtår. vill inte föregripaden vid svarstillfället ännu inte avslutadeförundersökningen, som avsåg att klarlägga vem somfattat olika beslut och på vilka grunden och medvilken kunskap detta skett. De flesta beslut, somfattats under de perioder då ordinariegeneraldirektör saknats, har enligt promemorianvarit av utpräglat teknisk natur och fattats påregional nivå. Under sådana förhållanden tordeavsaknaden av ordinarie generaldirektör inte ha haftnågon avgörande betydelse för tunnelprojektet.Utskottet har även frågat vilka informellakontakter angående tunnelprojektet som förekommitmellan regeringen och underordnade myndigheter,främst , med anledning av tunnelprojektetoch hur dessa kontakter dokumenterats. Enligtpromemorian har inga informella kontakter av detslag som utskottet efterfrågat förekommit mellanKommunikationsdepartementet och ellernågon annan myndighet.Skriftliga, formella kontakter har förekommit iform av årsredovisning för ,daterad , och en rapport i form aven bilaga till kvartalsrapport 2, som inkom tilldepartementet . Härutöver hartill regeringen frånVattendomstolen i överlämnats Banverketsansökan om tillstånd till temporärt ytterligaregrundvattensänkning. Detta ärende handläggs inomMiljödepartementet.De delar av det skriftliga materialet som citeras ipromemorian har redovisats i det föregående. Ipromemorian kommenteras det faktum att regeringengenom årsredovisning fickkännedom om problemen med grundvattenläckage och denfördyring som på grund av detta befarades.Departementet såg ingen anledning att vidta någrasärskilda åtgärder med anledning av detta, eftersomBanverket fått ett betydande skadestånd från dentidigare entreprenören och hade ett stortanslagssparande på anslaget investeringar istomjärnvägar, som kunde tas i anspråk för att täckafördyringar av tunnelbygget. Därför togs frågan inteheller upp vid den årliga mål- och resultatdialogenmed i april 1997.Utfrågning av kommunikationsministernVid en utfrågning med utskottet den 15 april 1998bilaga B 4 fick kommunikationsministern frågan omnär hon först kom i kontakt med den del av ärendetsom hade att göra med giftutsläppet. att hon fick kännedom om detta den 28 eller29 september då hon blev uppringd av Banverketsgeneraldirektör i samband med att "olyckan" blevoffentlig. I hade maninte ordnat några speciella arrangemang för attfölja tunnelbygget vid tillträde somkommunikationsminister. Ej heller hade detförekommit någon speciell föredragning ommiljöaspekterna . Ärendet i dennadel inklusive ärendet i handlades avMiljödepartementet. Några politiska samtal ommiljödelen av ärendet fördes inte mellan InesUusmann och miljöminister . Dessakontakter ägde rum på tjänstemannanivå. Någonbelysning av ärendet skedde inte vid allmänberedning i regeringen.Kommunikationsministern kände inte till atttätningsmedlet användes vid tunnelbyggetförrrän . Någon kompetensatt diskutera tekniska lösningar eller att görabedömningar av tätningsmedlets giftighet fanns intei . Enligt det inte heller en uppgift förMiljödepartementet att diskutera tekniska lösningar.Däremot bör alla institutioner och entreprenörerenligt följa miljölagstiftningen. Detfår förutsättas att alla berörda också gör detta.Bytet av teknik vid tunneldrivningen - övergångenfrån borrning till traditionell tunneldrivning -föranledde ingen särskild åtgärd från departementetssida. Den ökade vatteninträngningen fanns omnämnd iBanverkets årsredovisning, men den därav följandekostnadsfördyringen äventyrade inte projektetsfortlevnad.Beträffande regeringens ansvar ansåg regeringen inte kan ägna sig åt daglig tillsynav användningen av en viss teknik. Det finns enbeslutsordning i svensk statsförvaltning för detta.Ines Uusmann menade också att generellt kan man intebetrakta ett nytt tätningsmedel som en ny teknik. Enannan sak är att inte borde ha kommit tillanvändning vare sig i eller iGardemoenprojektet i Norge.På frågan om vakanserna på posten somgeneraldirektör i hade haft någonbetydelse för verkets handläggning av tunnelbyggetsvarade kommunikationsministern att det hade funnitsen tillförordnad generaldirektör och en styrelse medfullt ansvar under de aktuella vakanserna.Ansvarsfrågan utreds dels i denpågående polisutredningen, dels avTunnelkommissionen.Någon anledning att avbryta projektet hade intefunnits, menade kommunikationsministern. Fram tillgiftkatastrofen fanns det ingenting som tydde på attförseningarna och fördyringarna skulle vara av denkaraktären att det fanns anledning att avbrytaVästkustbaneprojektet. Det finns ingenberäkning av kostnaderna för tunneln när den stårfullt färdig.På frågan om med departementetdiskuterade kostnadsaspekterna beträffande olikasätt att täta tunneln svarade attBanverket tog in ett avsnitt om detta i sinårsredovisning och att frågan om fördyring avprojektet kom upp vid den mål- och resultatdialogsom ägde rum . Därvid konstaterades detatt projektet skulle fördyras men att det ocksåfanns ett stort anslagssparande iinvesteringsanslaget. Dessutom kunde ett skadeståndfrån Kraftbyggarna användas för ändamålet. I övrigtvar inte frågan aktuell. (Detta uttalande skiljersig från vad som tidigare uppgivits frånKommunikationsdepartementet. Kommunikationsministernhar efter genomgång av utskriften från utfrågningentill utskottet meddelat att hon missmint sigbeträffande vilken information hon fått och att deträtta förhållandet angivits i det skriftliga svarettill utskottet. I sak innebär detta attHallandsåsprojektet inte behandlades vid mötetmellan departementet och . )Kommunikationsministern sade sig dela miljöministerAnna Lindhs uppfattning att de förtroendevalda ochmyndigheterna måste arbeta hårt för attåterupprätta förtroendet för de beslut medmiljökonsekvenser som fattas framgent. Det finnsockså anledning att i större omfattning diskuteraoch erkänna att det finns målkonflikter iinfrastrukturprojekt och att man måste göraavvägningar mellan dessa målkonflikter. När detgäller allmänhetens förtroende för menadeInes Uusmann att det är viktigt att skilja påansvaret för det som redan har ägt rum och vad manbör göra framgent.Utskottets bedömningAv underlagsmaterialet framgår följande vad gällerhändelseförloppet fram , då verkningarna av tätningsmedletRhoca-Gil blev kända.Tunnelprojektet är en del av ett omfattande programför utbyggnad av spårtrafiken, som antogvåren 1991. Principbeslutet åtföljdes av en serieregeringsbeslut där bl.a. deekonomiska och miljömässiga villkoren för projektetsgenomförande preciserades. I två domar 1992 och 1994i har fått tillstånd attleda bort inträngande grundvatten i tunnlarna. Entredje ansökan 1997 har senare återtagits avBanverket.Utskottet har i sin granskning av ärendetuppmärksammat det faktum att under tvåungefär halvårslånga perioder 1995 och 1997 ståttutan ordinarie generaldirektör. EnligtKommunikationsdepartementet har vid rekryteringen avny generaldirektör beredningen påverkats av attavgångarna inte i någotdera fallet kunnat förutses.Rekryteringstiden har dock enligt departementet inteavvikit från vad som kan anses normalt vidtillsättning av en så kvalificerad tjänst som dethär är tal om. Departementet anser vidare attavsaknaden av ordinarie generaldirektör inte tordeha haft någon avgörande betydelse förtunnelprojektet, eftersom de flesta beslut under dehär aktuella vakanserna varit av utpräglat teknisknatur och fattats på regional nivå.I sin bedömning i denna del av granskningen villutskottet anföra följande. Utskottet har vid fleratillfällen tidigare (se t.ex. bet. 1995/96:KU30 s.59) framhållit vikten av att regeringen snarastmöjligt återbesätter vakanta tjänster somgeneraldirektör eller motsvarande inomstatsförvaltningen. Detta skall dock ske mediakttagande av den noggrannhet som motiveras av atttjänsterna skall besättas med de mest kvalificeradeoch lämpliga kandidaterna.I det här aktuella fallet finner utskottet atttidsutdräkten varit acceptabel, att Banverketsledning utövats av en tillförordnad generaldirektörunder rekryteringsperioderna och att den förverksamheten ansvariga styrelsens arbete vadutskottet kunnat finna har fortgått utan störningar.Utskottet finner ingen grund för kritik avregeringens handläggning av dessa tillsättnings-ärenden.Kommunikationsdepartementet har med anledning av enfråga från utskottet meddelat att kontakterna mellandepartementet och i det här aktuellaärendet varit uteslutande formella och skriftliga.Genom årsredovisning ochkvartalsrapporter hardepartementet fått kännedom om bl.a. dekostnadsfördyringar som uppkommit till följd avtekniska problem med tunneldrivningen respektivevattenintrång i tunnlarna. Departementet såg ingenanledning att vidta några särskilda åtgärder medanledning av detta i vad avser de ekonomiskakonsekvenserna.Vid utfrågningen inför utskottet harkommunikationsminister bekräftatuppgiften att hon och departementet först den 1oktober 1997 fått kännedom om att tätningsmedletRhoca-Gil använts vid tunnelbygget. Enligtkommunikationsministern är det ingen uppgift förregeringen att utöva daglig tillsyn av verksamhetersom regeringen underlydande myndigheter genomför påeget ansvar. saknarenligt kompetens att bedöma olikatekniska lösningar och deras eventuellamiljöpåverkan. Det är inte heller en uppgift förMiljödepartementet att göra detta. Enligtkommunikationsministern får det förutsättas att allaberörda i ett projekt av det här aktuella slagetföljer miljölagstiftningen.Utskottet finner mot bakgrund av vad som härredovisats att det saknas anledning för kritik motdet sätt på vilket ochkommunikationsministern handlagt ärendet i vad avserfördyringen av tunnelbygget till följd av detekniska problem som uppstod. Eftersom departementet i övrigt uppenbart inte kände tillatt ett giftigt tätningsmedel användes för attstoppa vatteninträngningen i tunnlarna, finns helleringen anledning till kritik i denna del. Utskottetinstämmer i den bedömning av ansvarsförhållandena istort som kommunikationsministern gjort i sinredovisning för utskottet.Utskottet vill i detta sammanhang framhålla att vadutskottet här anfört i frågan om fördelningen avansvaret mellan regeringen/Kommunikations-departementet och grundas på de allmännaprinciperna för utskottets granskningsverksamhet ochden kunskap som utskottet haft tillgång till vidgranskningen, bl.a. att inget statsråd har delgivitsmisstanke om brott i den pågående förundersökningen.Utskottet anser sig oförhindrat att, när denrättsliga prövningen är avslutad, ta upp det häraktuella ärendet till fortsatt granskning.Granskningen föranleder i övrigt inget ytterligareuttalande från utskottet.4.4 Kommunikationsminister av statens ägarroll i Posten ABÄrendetGranskningsanmälanI en anmälan, bilaga A 4.14, har begärts attkonstitutionsutskottet skall granska hur statensägarroll i hanterats avkommunikationsminister . I bilaga tillanmälan har förtecknats 25 ärenden där ansetts agera i strid med konkurrenslagenfr.o.m. Granskningen bör enligtanmälan särskilt inriktas på huruvida regeringen ochdet ansvariga statsrådet genom underlåtenhet attagera medverkat till att inte följtgällande konkurrenslagstiftning.Konstitutionsutskottets skrivelse tillRegeringskanslietI en skrivelse tillRegeringskansliet begär svarpå följande frågor.1) Har beslut givit anledningtill några åtgärder från kommunikationsministernssida?2) Hur har statens ägarroll i utövats idetta sammanhang?Kommunikationsdepartementets promemoriaStatsrådsberedningen har till konstitutionsutskottetöversänt en inom den 20mars 1998 upprättad promemoria, bilaga A 4.15. Ipromemorian anförs följande.I proposition 1993/94:38 Postlag och en förändradverksamhet för m.m. anförde dåvaranderegering att ombildningen av frånaffärsverk till aktiebolag i första hand innebarförändringar när det gällde statsmakternas styrning,kontroll och insyn. Regeringen uttalade attombildningen förutsatte styrning i andra former ändem som används för ett affärsverk. Regeringen angavatt styrningen av ett bolag kunde, förutom genomlagstiftning, ske genom bestämmelser ibolagsordningen, genom röstning på bolagsstämman ochgenom den av stämman valda styrelsen. Regeringenmenade att borde så långt möjligt verkaunder samma förutsättningar som vanliga aktiebolagoch att det därmed blev en uppgift för att utforma mål och strategier förverksamheten. anförde vid behandlingen avpropositionen att statsmakternas styrning ochinflytande över Posten skulle komma att förändrasnär ombildades till bolag. Den föreslagnapostlagen, den ersättning som skulle utgå församhällsåtaganden samt det förhållandet att statenskulle äga bolaget skapade emellertid garantier föratt såväl servicegrad som demokratiskt inflytandekunde säkerställas. godkände såledesregeringens förslag att ombilda till ettav staten helägt aktiebolag den 1 mars 1994.Posten har dels att se till bolagets bästa enligtaktiebolagslagen och att konkurrera med andra bolag,dels att tillhandahålla en rikstäckande postservicetill rimliga och enhetliga priser, även där detta ärolönsamt. Denna dubbla roll för Posten har medförtatt nya situationer uppstått på detkonkurrensrättsliga området. Till detta kommer attden nya konkurrenslagen trädde i kraft så sent somden , endast efterbrevmonopolets upphörande. På en sådan marknad mednya förutsättningar, nya aktörer och ny lagstiftningär det knappast ägnat att förvåna att viss osäkerhetråder om inom vilka ramar det nya postbolaget kanagera. Av den till anmälningen fogade förteckningenöver ärenden framgår också att flera av ärendenautgörs av ärenden som Posten initierat genom attbegära s.k. icke-ingripandebesked. begärtsådana besked tyder på att Posten haft ambitionenatt följa konkurrenslagstiftningen.I bilaga 1 kommenteras ärendena i den till anmälanfogade förteckningen. Som framgår av departementetsbilaga har i förteckningen som separata ärendenupptagits flera beslut som i själva verket rör sammaärenden, antingen genom att ett interimistisktbeslut ersatts med ett slutligt beslut, eller attett överklagat beslut ersatts av ett annat beslut.Mängden ärenden som rör Posten är alltså inte såstor som förteckningen ger intryck av. Flera avärendena är också slutligt avgjorda innan InesUusmann tillträdde som kommunikationsminister. Tvåbeslut har ändrats i enlighet med Postens yrkanden ihögre instans. Här bör nämnas att Stockholmstingsrätt upphävt Konkurrensverketsförbud för Posten att tillämpa vissa zonrabatter.Andra ärenden har beslutat attlämna utan åtgärd. Ytterligare andra ärenden är fråntiden före bolagiseringen och avregleringen och harförlorat aktualitet.Konstitutionsutskottets frågorSvar på fråga 1: Nej. Det har såsom ovan redovisatsankommit på postbolagets styrelse att ta ställningtill de bakomliggande frågorna. Posten har isamtliga fall efter det att Konkurrensverketmeddelat ett beslut som gått Posten emot följt dettamen i vissa fall begärt prövning i högre instans.Antalet ärenden har som ovan framhållits sinförklaring i det osäkra rättsläget.Konkurrensverkets beslut har därför inte givitanledning till åtgärder frånkommunikationsministerns sida.Svar på fråga 2: har enföreträdare i postbolagets styrelse och detförekommer löpande underhandskontakter mellanKommunikationsdepartementet och bolagsledningen iolika frågor. Kontakt direkt föranledd av någotbeslut av - utöver den som tagitsupp i granskningsärende1996/97:15[1] - har däremot inte förekommit.Utfrågning i konstitutionsutskottetInes Uusmann har vid utskottets utfrågning den 15april 1998, bilaga B 4, anfört bl.a.:Förteckningen med 25 ärenden är en lista som gårtillbaka till en period innan Posten var aktiebolagoch innan Posten fungerade på en avreglerad marknad.Flera av ärendena hör dessutom ihop. harsjälvt initierat ett antal ärenden genom att begäras.k. Inte vid något tillfällehar Posten gjort någonting annat än att följa deutslag som har kommit från rättslig instans. Fleraav ärendena är tillkomna . Hon anseratt det kan betraktas som seriöst och positivt attdetta företag faktiskt vill begära besked i förhandom var gränserna går för att man skall kunna levaupp till statsmakternas krav på hög etik och moral.Posten AB lever med en dubbel roll vilket harmedfört att det uppstått nya situationer på detkonkurrensrättsliga området. har gettPosten i uppdrag att ha samhällsomfattande service,som man skall agera enligtaktiebolagslagen på det sättet att man skall arbetaför en så stor lönsamhet som möjligt. Detta skallske med hög etik och moral. Detta har varitdepartementets linje i samtliga diskussioner ochsamtal med Posten. Det är fullt rimligt att tillåtaatt den lagstiftning som finns prövas i de rättsligainstanser som finns för att det skall kunna bli enrättspraxis som fungerar bra.Kommunikationsdepartementet har redan under 1995gjort en plan för departementets bolag, dvs. ,, och Alarm, för hur deskulle sköta de kontinuerliga kontakterna, möten ochdialoger, vad gäller ägarfrågorna. När det gäller dedagliga och veckoliga kontakterna har de inte någonskriftlig dokumentation. Däremot finns detnaturligtvis i olika personers privata dagböckervissa anteckningar. De har dock dokumentation i formav två stämmotal samt en arbetspromemoria Riktlinjeroch målsättning för Posten AB.De s.k. stämmotalenI stämmotalet inför 1996anförs bl.a. följande. Från flera håll har detefterlysts att staten skall vara tydligare i sittutövande av ägarrollen. Regeringen har därför vidett flertal tillfällen, bl.a. i 1995 årsbudgetproposition och i propositionen av statens företagsägande (prop.1995/96:141) anfört att statens ägande skall utövasaktivt och professionellt.Kommunikationsdepartementet har för avsikt att levaupp till regeringens intentioner avseende det aktivaägarskapet. Vår uppgift som ägare är att i dialogmed styrelse och företagsledning medverka till attPosten genom en stabil ekonomisk utveckling av sinverksamhet tillgodoser kraven på en långsiktigkapitalavkastning och förmögenhetstillväxt,som målet om en rikstäckande post- ochkassaservice till enhetliga och rimliga priserupprätthålls. Ägarskapet kommer vi att utöva genomförtydliganden i bolagsordningens ändamålsparagraf,information framförd på bolagsstämman, avtal mellanstaten och Posten avseende den grundläggande post-och kassaservicen samt genom en kontinuerlig dialogmellan ägaren, styrelsen och bolagsledningen.Postens ekonomiska mål skall för det kommande åretvara att skapa förutsättningar för en långsiktigtillväxt av det egna kapitalet för att nå ensoliditet som medger utdelning. Postens dubbla mål,samhällsmål och lönsamhetsmål, kan ibland kollidera.Att styra ett bolag med dubbla målsättningar är eninte helt enkel uppgift. Därför är en tät ochförtroendefull dialog mellan ägare, styrelse ochledning av särskild betydelse. Statliga bolag börbedriva sin verksamhet på ett sätt som motsvararhögt ställda krav på etik och moral.I det s.k. stämmotalet Riktlinjer och målsättningför som överlämnades till styrelsen isamband med ordinarie bolagsstämma i den13 anförs bl.a. följande. Syftet meddokumentet är att ge information och tydliggöraägarens syn på verksamhetens inriktning samtsäkerställa en bra kommunikation mellanrepresentanter för ägare, styrelse ochbolagsledning. Dokumentet avser att övergripandebelysa ägarens förväntningar och krav på bolaget.Den grundläggande strategin skall vara atttillhandahålla tjänster så att i landet alla kan nåalla med meddelanden, varor och betalningar, att destatliga uppdragen utförs på ett effektivt sätt medhög servicenivå, att vara ledande avseende kvalitetoch utveckling inom sitt verksamhetsområde, attannan verksamhet än kärnverksamhet kan bedrivas omdenna kompletterar kärnverksamheten, bidrar tilllönsamheten och sker under rimligt risktagande.Kommunikationsministerns svar den 28 december 1995på fråga 1995/96:161Margitta har frågat mig vilka initiativ jagavser att vidta för att säkra den konkurrens somPosten AB:s handlingssätt förhindrar.Det har uppstått en debattkring Posten AB:s agerande på postmarknaden. I olikasammanhang har det framförts att bolaget borde varaåterhållsamt och inte bemöta konkurrensen fullt ut.Posten AB borde enligt detta resonemang exempelvisinte utnyttja möjligheten att genom sin prissättningbemöta konkurrensen från andra brevoperatörer somagerar inom begränsade geografiska områden (främstCity ).Att bedöma om Posten AB:s agerande står i strid medgällande konkurrenslagstiftning ankommer, som påalla andra oreglerade marknader, i första hand påKonkurrensverket. har vid ett antaltillfällen ansett att missbrukat sindominerande ställning. Detta är givetvis något somfrån ägarens ståndpunkt är olyckligt.Kommunikationsdepartementet har och kommer ävenframdeles att ta upp konkurrensfrågorna med . Antalet ärenden hos Konkurrensverketskall dock ses mot bakgrund av att postmarknadennyligen avreglerats.Konstitutionsutskottets tidigare uttalandeKonstitutionsutskottet uttalade i betänkande1994/95:KU30 s. 96 Granskning av statsrådenstjänsteutövning och regeringsärendenas handläggningbl.a. följande när det gällde utövandet av statensägande.Utskottet anser det angeläget att en tydlig policyutvecklas för hur ägandet skall utövas i statligtägda företag. Från de utgångspunkter som utskottet idetta sammanhang har att beakta är det av betydelseatt skriftliga riktlinjer utformas för hur ägandetskall utövas av statsråden och övriga företrädareför . Rutiner bör utvecklas som gördet möjligt att följa viktigare händelseförlopp ochatt granska vilka kontakter som förevarit mellanbolagsledningar och berörda departement i frågor avstörre betydelse. Utskottet vill understryka viktenav att ställningstaganden i ärenden som behandlas påbolagsstämmor och i andra viktigare frågordokumenteras. Här bör erinras om vad utskottetuttalat i ett tidigare granskningsärende (bet.1991/92:KU30 s. 70), nämligen "att det är önskvärtmed mera uttryckliga direktiv och dokumentation ifrågor som avser statens företrädare påbolagsstämmor eller i andra sammanhang". Inom ramenför ägarpolicyn bör vidare ingå att staten skall haen aktiv och initierande roll i fråga om val avstyrelseledamöter.Utskottets bedömningAv utredningen framgår att flera av ärendena på dentill anmälan fogade förteckningen hänför sig till entid innan var kommunikationsminister.Vidare framgår att flera av de i förteckningenangivna ärendena egentligen avser ett och sammaärende men i olika skeden, t.ex. interimistisktbeslut, slutligt beslut samt ärende som överklagatstill högre instans.