bet · GL01JuU13 · 1998-05-12 00:00:00 — Arbetet i denna fråga skallbedrivas i samråd med Brottsförebyggande rådet.Mot bakgrund av det pågående arbetet anser utskottet att det saknas skäl förriksdagen att ta initiativ i frågan. Motion Ju917 i denna del får ansestillgodosedd och avstyrks.De sociala myndigheternas insatserSocialtjänstlagenI propositionen anförs att redovisning visar att detfinns brister i arbete med kvinnor som utsatts för våld.Kommissionen har pekat på att frågan ibland synes vara lågt prioriterad och attsocialsekreterarna bl.a. på grund av bristande kunskaper inte är tillräckligtuppmärksamma på problemet. Till detta kommer att det inte är ovanligt attvåldsutsatta kvinnor av olika anledningar döljer att de är utsatta för våld isina hem. Följden har blivit att dessa kvinnor alltför sällan erbjuds insatseroch att kvinnorna inte heller efterfrågar sådana. Enligt kommissionen tydermycket på att hälso- och sjukvården och i långt störreutsträckning än vad man varit medveten om möter kvinnor som utsattsför våld.Mot bakgrund av de brister i arbete som påtalats avKvinnovåldskommissionen anser regeringen i propositionen att mycket talar föratt ansvaret för att hjälpa kvinnor som utsatts för våld tydligare bör anges ilagen. I propositionen föreslås därför att det i socialtjänstlagen (1980:620)införs en ny bestämmelse, 8 a §, om att socialnämnden bör verka för att kvinnorsom är eller har varit utsatta för våld eller andra övergrepp i hemmet får stödoch hjälp för att förändra sin situation.I motion Ju31 (kd) yrkas att socialnämnden enligt den föreslagna bestämmelseni socialtjänstlagen skall verka för att kvinnor som är eller har varit usattaför våld eller andra övergrepp i hemmet erbjuds stöd och hjälp för att förändrasin situation. Även i motion Ju32 (mp) föreslås att ordet bör byts ut motskall. Vidare anser motionärerna i sistnämnda motion att det bör klargöras attsocialtjänsten i sitt arbete med utsatta barn skall ägna särskild uppmärksamhetåt de barn som växer upp i miljöer där det förekommer våld och misshandel;regeringen anför i propositionen att bör göra detta vilketenligt motionärerna inte är tillräckligt förpliktande.Enligt motionärerna i motion Ju24 (m) måste kommunerna bli bättre på atthjälpa inte bara misshandlade kvinnor utan även andra brottsoffer. Regeringenbör därför överväga att utvidga den föreslagna nya bestämmelsen isocialtjänstlagen till att omfatta brottsoffer i allmänhet.Kommunen har enligt socialtjänstlagen det yttersta ansvaret för att de somvistas i kommunen får det stöd och den hjälp de behöver. Till socialnämndensuppgifter hör bl.a. att göra sig väl förtrogen med levnadsförhållandena ikommunen samt svara för omsorg och service, upplysningar, råd, stöd och vård,ekonomisk hjälp och annat bistånd till familjer och enskilda som behöver det. Isocialtjänstlagen ges allmänna riktlinjer om det sätt på vilket socialnämndenskall fullgöra sina skyldigheter men också mer preciserade mål för vissagrupper, t.ex. barn och ungdomar, missbrukare samt för personer som behöverbistånd av för att klara sin försörjning och sin livsföring iövrigt. ansvar enligt socialtjänstlagen omfattar således redanmänniskor som är eller har varit utsatta för våld även om det inte särskiltutsägs i lagen. har emellertid visat att det finnsstora brister i arbete med kvinnor som utsätts för våld. Dettafaktum har också i huvudsak fått stöd hos remissinstanserna.I sitt yttrande delar socialutskottet inställningen i propositionen attsocialtjänstens ansvar för att stödja och hjälpa kvinnor som är eller har varitutsatta för våld eller andra övergrepp i hemmet bör klargöras bättre genom attsocialtjänstlagens allmänna bestämmelser kompletteras med en särskildbestämmelse härom. har emellertid inte funnit anledning att idetta sammanhang föreslå att bestämmelsen skall utvidgas till att omfattabrottsoffer i allmänhet eller att föreslå någon annan lydelse av den avregeringen föreslagna nya bestämmelsen i socialtjänstlagen. Mot bakgrund häravföreslår socialutskottet att motionerna Ju24, Ju31 och Ju32 bör avstyrkas.Det ankommer inte på justitieutskottet att ta ställning till frågan omutformningen av socialtjänstlagstiftningen. Utskottet vill här emellertid nämnaatt , efter det att socialutskottet lämnat sitt yttrande,i betänkandet Brottsoffer - Vad har gjorts? Vad bör göras? (SOU 1998:40)föreslagit att det i socialtjänstlagen införs en särskild bestämmelse omsocialtjänstens ansvar för brottsoffer. Betänkandet har sänts ut på remiss tillden och kommer sedan att beredas i Regeringskansliet.I sitt yttrande anser socialutskottet som framgått att regeringens förslagtill ny bestämmelse i socialtjänstlagen bör tillstyrkas och motionerna Ju24,Ju31 och Ju32 i nu behandlade delar avstyrkas. delar dennauppfattning.Sociala utvecklingsinsatserSocialutskottet har i sitt yttrande understrukit vikten av att socialtjänstenpå ett tidigt stadium erbjuder insatser av olika slag till de kvinnor sombehöver stöd och hjälp för att förändra sin situation. För detta krävs attsocialtjänsten har kompetens och handlingsberedskap. Särskilda program ochhandläggningsrutiner kan behöva utarbetas för att öka medvetenheten om dessafrågor inom socialtjänsten.Socialstyrelsen har fått i uppdrag att leda ett utvecklingsarbete i frågor omvåld mot kvinnor. Arbetet skall syfta till att främja och stödja kompetens-uppbyggnad och metodutveckling inom och hälso- och sjukvården.Socialstyrelsen, som har en viktig roll när det gäller att uppmuntra det lokalautvecklingsarbetet, kommer att utarbeta allmänna råd om hur börarbeta för att hjälpa och stödja utsatta kvinnor.I uppdraget till ingår även att initiera och stödja samverkanmellan myndigheter, följa den internationella utvecklingen samt att spridainformation.I motion Ju28 (v) yrkas att uppdrag även skall omfattautsatta flickor. anför i sitt yttrande att det utgår från attutvecklingsarbetet även kommer att omfatta unga kvinnor och avstyrker motionJu28 i denna del. har inte någon annan uppfattning.I motion Ju934 (s) anser motionärerna det vara angeläget att socialtjänstenutvecklar modeller för att nå och hjälpa våldsutsatta kvinnor medmissbruksproblem. Det måste också finnas möjlighet för dessa kvinnor att fåvård på behandlingshem som enbart tar emot kvinnliga missbrukare. Vidare anförsi motionen att vissa kvinnor har behov av ett skyddat boende under en längretid än vad som kan erbjudas i Sverige.När det gäller att ordna en tillfällig bostad eller erbjuda skyddat boendeför våldsdrabbade kvinnor använder sig i stor utsträckning avkvinnojourerna. Eftersom det skett en stark framväxt av lokala kvinnojourerunder framför allt det finns det goda möjligheter förkvinnor och deras barn att få tillgång till ett skyddat boende i en akutkrissituation. Som påpekas i motionen har dock vissa kvinnor behov av skyddatboende än vad som kan erbjudas. har isitt yttrande därför framfört att det kan finnas skäl att pröva en modell somutvecklats i och som erbjuder boende på . Socialutskottetanser dock inte att det behövs något tillkännagivande till regeringen.När det gäller våldsutsatta kvinnor med missbruksproblem har kvinnojourernaenligt motionärerna varken kompetens eller resurser att hjälpa dessa kvinnor.Socialutskottet framhåller att enligt socialtjänstlagen har ettsärskilt ansvar för att missbrukare får den hjälp och den vård som behövs föratt komma ifrån missbruket. har i ett särskilt betänkande(1997/98:SoU17) behandlat motioner om vård av missbrukare och bl.a.uttalat att kommunerna måste satsa mer på att finna metoder att nå missbrukandekvinnor och att utveckla verksamheter som särskilt vänder sig till kvinnligamissbrukare. Enligt socialutskottet bör tillsynsmyndigheterna noga följautvecklingen. Inte heller här anser socialutskottet att det behövs någottillkännagivande till regeringen.Frågan om vård och behandling liksom skyddat boende för kvinnor som utsattsför våld faller inte i första hand under justitieutskottets beredningsområde.Utskottet vill emellertid understryka vikten av att det finns adekvat vårdtillgänglig för de kvinnor som har missbruk och att det också finns möjlighetatt skydda kvinnor genom att de erbjuds ett mer eller mindre tillfälligt boendepå annan plats än i hemmet. Som socialutskottet anfört bör motion Ju934 i dessadelar emellertid inte leda till något uttalande och den avstyrks.En kvinna som varit eller är utsatt för våld kan också behöva ekonomisktbistånd från för att förändra sin situation. Kan kvinnan i frågainte själv tillgodose sina behov eller få dem tillgodosedda på annat sätt harhon rätt till bistånd av försörjning. harmöjlighet att ge bistånd även i form av exempelvis flyttningskostnader,nyanskaffning av möbler, husgeråd etc. samt även för kostnader för psykoterapioch mer omfattande tandvård. Bistånd kan även ges till olika former av vård-,stöd- och behandlingsinsatser.I motion Ju32 (mp) yrkas att skall åläggas att utbetalaersättning till kvinnor som utsatts för våld i nära relationer. Enligtmotionärerna bör ersättning utgå för såväl personskada som sakskada.Socialutskottet anser i sitt yttrande att yrkandet bör avslås.Förutsättningarna för att få ersättning av statsmedel till följd av brottregleras som framhålls i yttrandet av brottsskadelagen, och det åliggerBrottsoffermyndigheten att pröva ärenden om brottsskadeersättning enligt dennalag. Även justitieutskottet anser att yrkandet bör avslås.Hälso- och sjukvårdens insatserOmhändertagande av kvinnor som utsatts för våldEnligt propositionen bör hälso- och sjukvårdens ansvar när det gäller kvinnorsom utsatts för sexualbrott och misshandel så långt som möjligt avgränsas tillsådana uppgifter som kräver hälso- och sjukvårdens särskilda kompetens. Dettainnebär dock inte att någon strikt avgränsning av hälso- och sjukvårdensansvarsområde skall göras. I hälso- och sjukvårdens ansvar ingår också att setill att den som söker hälso- och sjukvårdens tjänster, men som också behöverannat stöd, blir hänvisad till det eller de organ, som har kompetens ochresurser för uppgiften. Samspelet med andra verksamheter är också en nödvändigförutsättning för att det våld som kvinnor utsätts för skall kunna bekämpas. Ipropositionen betonas att det är angeläget att kvinnor som utsatts för våld fårett bra bemötande och omhändertagande av kunnig personal när de söker sig tillhälso- och sjukvården. Ett insiktsfullt bemötande och ett gott omhändertagandemed möjlighet till fortsatt stöd och hjälp kan vara avgörande för kvinnornasmöjligheter att förändra sin situation såväl i ett kort som i ett långtperspektiv. Kvaliteten i verksamheten bör fortlöpande utvärderas och säkras.Att kvaliteten i verksamheten inom hälso- och sjukvården systematiskt ochfortlöpande skall utvärderas och säkras följer redan av hälso- ochsjukvårdslagen. Hur verksamheten för utsatta kvinnor organiseras i olika delarav landet är dock enligt regeringens mening i första hand en fråga för berördahuvudmän som har att se till att vårdutbudet anpassas efter invånarnas behov.I propositionen konstateras att många landsting har tagit initiativ tillbetydande satsningar för kvinnor som utsätts för våld. Rikskvinnocentrum förkvinnor som har misshandlats och våldtagits (RKC) inrättades på förslagav . Huvudman är i län. Enhuvuduppgift för centrumet är att ta emot våldsutsatta kvinnor för medicinskundersökning och behandling. Centrumet skall också kunna erbjuda t.ex.krissamtal och dygnet-runt-rådgivning per telefon. RKC skall också vara ettnationellt resurs- och som utifrån ett kvinnoperspektiv skallskapa former för ett gott omhändertagande i vården. Vidare skall RKC genomförautbildning av berörda personalkategorier, sprida information och bidra tillopinionsbildning samt bedriva forskning om bl.a. effekterna av våld motkvinnor. Regeringen har bidragit ekonomiskt till uppbyggnaden av verksamheten,som är tänkt att kunna stå modell för verksamheter som kan utvecklas i andradelar av landet. För att ge RKC förutsättningar att befästa sin verksamhet ochsprida erfarenheter från denna samt för att finansiera vissa rikstäckandeuppgifter avser regeringen enligt propositionen att, som ett engångsbelopp,bidra ekonomiskt med under år 1998.I motion Ju25 (s) anförs att det finns ett behov av att långsiktigt befästaRKC:s roll som ett centrum med rikstäckande uppgifter. Motionärerna framför attRKC måste få ett tydligt och långsiktigt nationellt uppdrag för de närmastkommande åren för att samla erfarenheter och bedriva forskning inom sitthuvudområde, för att sprida kunskaper till berörda organ och för att utvecklaomvårdnadsmodeller. Propositionens ettåriga perspektiv är enligt motionärernahelt otillfredsställande.Enligt motionärerna i Ju901 (fp) täcker inte RKC på långa vägar de behov avhjälp, stöd och rehabilitering som finns bland kvinnor som utsatts för olikaformer av våld. För att möta detta behov bör varje universitetsklinik i landetinrätta ett centrum motsvarande det som finns i . I motion Ju917 (c)framförs att särskilda kliniker för våldtäktsoffer bör inrättas runt om ilandet och att dessa kliniker bör utarbeta handlingsprogram för att bemöta ochbehandla våldsutsatta kvinnor efter mönster från RKC. Ett liknande yrkandeframställs i motion Ju933 (fp).I motion A807 (v), slutligen, krävs att akutsjukhusen åläggs att tafram handlingsplaner för hur de skall bemöta misshandlade kvinnor.Hälso- och sjukvården, framför allt akutsjukvården och kvinnoklinikerna,kommer i mycket stor utsträckning i kontakt med kvinnor som utsatts för våld.Det är därför angeläget att dessa kvinnor blir väl bemötta och tas emot avkunnig personal. Att utreda och behandla kvinnor som varit utsatta för våld ochandra övergrepp kräver särskilda kunskaper och en stor lyhördhet.Socialutskottet konstaterar därför i sitt yttrande att rutiner ochbehandlingsmetoder bör ses över och vidareutvecklas. Enligt socialutskottet ärdet också angeläget att hälso- och sjukvårdens mottagande av kvinnor som varitutsatta för våld och andra övergrepp blir föremål för en kontinuerligkvalitetssäkring och utvärdering. har också understrukit vadsom sägs i propositionen att hälso- och sjukvården förutom den medicinskabehandlingen också har ett ansvar för att den som söker hälso- och sjukvårdenstjänster, men som också behöver annat stöd, blir hänvisad till det eller deorgan som har kompetens och resurser för uppgiften. Även om medvetenheten omfrågor som gäller våld mot kvinnor har ökat är kunskaperna omvåldets konsekvenser, om bemötande och om mottagande av kvinnorna mycketskiftande, vilket också pekat på. Det är därför enligtsocialutskottet tillfredsställande att uppdrag även innefattarstöd till kompetensuppbyggnad och metodutveckling inom hälso- och sjukvårdenoch att i detta arbete särskilt skall samarbeta med bl.a. RKC.I likhet med socialutskottet anser justitieutskottet att RKC utför ett mycketvärdefullt arbete när det gäller att ta emot våldsutsatta kvinnor för medicinskundersökning och behandling. Centrumet har också i egenskap av nationelltresurs- och en viktig roll när det gäller att utifrån ettkvinnoperspektiv skapa former för ett gott omhändertagande i vården. Det ärdärför, som socialutskottet också framhåller, angeläget attsjukvårdshuvudmännen i arbetet med att utveckla bättre former för bemötande ochomhändertagande av våldsutsatta kvinnor tar till vara den kunskap och deerfarenheter som har vunnits vid RKC. Till centrumets uppgifter hör också attgenomföra utbildning av berörda personalkategorier, sprida information ochbidra till opinionsbildning samt bedriva forskning om bl.a. effekterna av våldmot kvinnor. Det är, som anförs i propositionen, viktigt att den kunskap och deerfarenheter som finns vid RKC systematiseras för att kunna bilda modell förliknande insatser hos andra huvudmän. Regeringen har bidragit ekonomiskt tilluppbygganden av verksamheten och har för avsikt att, som ett engångsbelopp,bidra ekonomiskt med för att ge RKCförutsättningar att befästa sin verksamhet och sprida erfarenheter från dennasamt att finansiera vissa rikstäckande uppgifter. I likhet med socialutskottetanser justitieutskottet det vara av stor betydelse att RKC kan fortsätta attverka som ett nationellt resurs- och och välkomnar därförförslaget. Huruvida och i vilken omfattning ekonomiskt bidrag från staten ävenkan behövas är för tidigt att avgöra. I likhet medsocialutskottet utgår justitieutskottet emellertid från att frågan kommer attprövas. Som socialutskottet anfört bör motion Ju25 avstyrkas.I tre motioner yrkas att särskilda kliniker för kvinnor som misshandlatseller våldtagits bör inrättas runt om i landet eller vid varjeuniversitetsklinik. I likhet med socialutskottet delar justitieutskottetmotionärernas uppfattning om att fler kliniker bör inrättas. Många landstinghar också gjort betydande satsningar för kvinnor som utsatts för våld. Fråganom hur hälso- och sjukvården bäst bör organiseras faller emellertid utanförjustitieutskottets beredningsområde. Liksom frågan om handlingsplaner förakutsjukhusen är frågan om inrättandet av kliniker därtill i första hand enfråga för sjukvårdshuvudmännen. Mot den bakgrunden bör, som socialutskottetframfört, motionerna Ju901, Ju917, Ju933 och A807 i nu behandlade delaravstyrkas.Kostnader för psykoterapi m.m.I motionerna Ju27 (fp) och Ju32 (mp) framförs att en särskild vårdgaranti börinföras för att tillgodose behovet av psykoterapi för kvinnor som blivitvåldtagna och misshandlade. Även i motion Ju933 (fp) krävs rätt tillpsykoterapi för kvinnor som utsatts för sexuella övergrepp och att sådan terapiskall omfattas av en vårdgaranti. Slutligen yrkas i motion Ju919 (v) attkvinnor som utsatts för misshandel och sexuella övergrepp skall ha rätt tillkostnadsfri läkarvård och behandling, inklusive psykoterapi; i motion Ju910 (c)anförs att, såvitt avser psykologisk hjälp och terapi, frågan om allabrottsoffer skall få sina kostnader täckta bör utredas.Frågan om möjligheten för brottsoffer att få terapikostnader ersatta hartidigare behandlats av justitieutskottet. I betänkande 1993/94:JuU3 (s. 17)fann inte utskottet behov av ett uttalande i frågan från sida ochavstyrkte bifall till då aktuella motioner, vilka behandlade frågan omersättning till incestoffer. Skälet härför var att frågan om ersättning ur detoffentliga sjukförsäkringssystemet för kostnader för psykoterapi varuppmärksammad och att det för incestoffer fanns särskilda möjligheter att fåkostnaden för psykoterapi ersatt av statliga medel genom (numera ). Utskottet ansåg vidare att det föll signaturligt att informationen till brottsoffer i olika sammanhang också omfattademöjligheten till psykoterapi i krisbearbetande eller rehabiliterande syfte.Senast behandlade utskottet frågan om terapikostnader för brottsoffer ibetänkande 1996/97:JuU11 (s. 24) och vidhöll då sin tidigare uppfattning ifrågan. Utskottet hänvisade då också till att tagit uppfrågan i sitt betänkande. Kommissionen har där anfört att ett aktivtomhändertagande från hälso- och sjukvårdens sida av en kvinna som utsatts förett allvarligt övergrepp kräver att hon måste erbjudas hjälp att genom krisstödoch - åtminstone i vissa fall - kristerapi bearbeta sina upplevelser. För atttillgodose behovet av psykoterapi för dessa kvinnor aktualiserar kommissionenfrågan om någon form av vårdgaranti borde införas. Mot bakgrund av de storaförändringar som pågår inom hälso- och sjukvården har kommissionen emellertidavstått från att försöka utforma de närmare förutsättningarna för en sådangaranti.Regeringen delar i propositionen kommissionens uppfattning att kvinnor somhar utsatts för våld och andra övergrepp kan ha behov av kvalificeratpsykiatriskt stöd och att psykoterapi i det sammanhanget kan vara en lämpligbehandlingsmetod. Regeringen har dock inte ansett att det nu finns tillräckligtstarka skäl för att införa en särskild vårdgaranti för psykoterapi för kvinnorsom utsatts för våld.I bereds frågan om införande av en generellbehandlingsgaranti liksom förslag om att stärka patientens ställning. Enproposition väntas senare i vår. Frågan om att främja möjligheterna till privatpsykoterapeutisk behandling bereds också som en del i beredningen avbetänkandet spelregler (SOU 1997:179) från Delegationen för samverkanmellan offentlig och privat hälso- och sjukvård. Enligt vad som sägs ipropositionen kommer regeringen efter det att den har tagit del av bl.a. dettamaterial att ta ställning till behovet av eventuella ytterligare åtgärder föratt främja möjligheterna att erhålla psykoterapeutisk behandling. behövs mot denna bakgrund inte något initiativ frånriksdagens sida i frågan. har i sitt yttrande sammauppfattning. Motionerna Ju27, Ju32, Ju910, Ju919 och Ju933 i nu behandladedelar avstyrks.Rättsväsendets insatserPolisens handläggningVåld mot kvinnor är ett prioriterat område för polisen. För att ytterligareunderstryka vikten av att konkreta resultat uppnås har ochpolismyndigheterna fått i uppdrag att utforma åtgärdsprogram ellerpolicydokument för handläggningen av ärenden som rör våld mot kvinnor, attsamverka med andra myndigheter och att följa den internationella utvecklingenpå området. Åtgärderna skall redovisas regelbundet till regeringen.Utskottet ser mycket positivt på det uppdrag som lagts på Rikspolisstyrelsenoch polismyndigheterna, liksom på ett antal övriga myndigheter. Det är enligtutskottets mening mycket angeläget att våld mot kvinnor inte förblir ett påpappret prioriterat område utan att frågan även prioriteras i myndigheternasdagliga arbete. Som regeringen redovisat i propositionen pågår det också sedannågra år tillbaka flera försöksprojekt vid svenska polismyndigheter i syfte attöka effektiviteten i polisens arbete med att bekämpa våld mot kvinnor och föratt ge utsatta kvinnor ett förbättrat skydd.I några motioner tas olika arbetsmetoder upp. I motion Ju933 (fp) framförsatt fler polisbilar bör utrustas med videokameror för att möjliggöravideodokumentation av de skador kvinnan fått. Genom en omedelbar dokumentationsäkras bevisning och kvinnans situation i rättsprocessen stärks. I motionernaJu32 (mp), Ju917 (c) och Ju934 (s) begärs att ett datoriserat informationssy-stem skall införas för att polisen vid anmälan skall kunna identifieraupprepningsvåld.Regeringen redovisar i propositionen några av de projekt som drivs vidpolismyndigheterna. I ett par av dem ingår just videodokumentation ochdatoriserade informationsregister som en del av arbetet. Inom Eslövs polis-område drivs projektet ?Förbättrat kvinnoskydd? där syftet är att de kvinnorsom gör en brottsanmälan skall få ett sådant stöd och skydd att de också orkarmedverka i brottsutredningen. En hörnsten i verksamheten ärvideodokumentationen; efter medgivande från kvinnan filmas hennes synligaskador. I har projektet ?Varningsklockan? startats med förebild frånEngland (). Idén är att samla ochregistrera alla relevanta uppgifter som rör våld inom familjen. De polisiäraåtgärderna dokumenteras genom att polispersonalen på platsen fyller i en enkät.Uppgifterna läggs sedan till grund för den information som läggs in i ettdatabaserat register. Materialet kan sedan användas på olika sätt, t.ex. somunderlag för preventiva åtgärder eller som bakgrundsinformation tillpolispersonal som på nytt är på väg till den aktuella adressen.Regeringen anför i propositionen att det nu kan finnas skäl att närmarestudera vilket genomslag de redan vidtagna åtgärderna har fått. Regeringen hardärför givit i uppdrag att inventera och till regeringenrapportera vilka särskilda insatser som görs vid landets samtligapolismyndigheter beträffande frågor om våld mot kvinnor.Utskottet vill inledningsvis framhålla vikten av att polisen arbetar aktivtmed att utveckla metoderna för att kunna förbättra handläggningen av ärenden omvåld mot kvinnor. Detta gäller såväl videodokumentation och datoriseradeinformationsregister som andra arbetsmetoder som kan visa sig vara effektivaför att förebygga eller utreda denna typ av brottslighet. Utskottet välkomnardärför regeringens uppdrag om en inventering av de insatser som görs för attnärmare kunna studera effektiviteten i de olika åtgärderna.