bet · GL01LU12 · 1998-04-21 00:00:00 — bort ha följande lydelse:Utskottet kan inte ställa sig bakom regeringens förslag om att den föräldersom barnet bor hos skall ta del i de resekostnader som kan uppkomma i sambandmed att barn umgås med en bidragsskyldig förälder. Enligt utskottets meninginnebär detta förslag en risk för att ytterligare tvister av såväl praktisk somekonomisk natur uppstår mellan föräldrarna och därmed försvårar lösningar avumgängesfrågan. Frågan om resekostnader kan inte ses isolerat utan ingår i ettkomplext system som innefattar element som barnbidrag, underhållsstöd,bostadsbidrag etc. I stället för det föreslagna systemet krävs enligtutskottets mening ett helhetsgrepp innefattande ett annat system för hurkostnaderna skall fördelas mellan särlevande föräldrar. Utskottet anser atthänsyn till resekostnader vid umgänge skall tas i samband med att föräldrarnastotala ekonomiska skyldigheter gentemot barnet fastställs och att man därvidfår ett helhetsgrepp på de verkliga kostnaderna. bör såledesföreslå att med bifall till motion L6 yrkandena 7 och 8 dels avslåpropositionen i den del som avser fördelning av resekostnader vid umgänge, delssom sin mening ge regeringen till känna vad som anförts om ett annat system förkostnadsfördelningen mellan särlevande föräldrar vid resor och umgänge.2. () anser att den del av utskottets yttrande i avsnittetUtskottets ställningtagande som börjar med ?Utskottet vill? och slutar med ?och5? bort ha följande lydelse:Det av regeringen föreslagna systemet för umgängesavdrag förutsätter att bådaföräldrarna kan komma överens och att de kan samarbeta. Detta är också detbästa för barnet. I första hand bör man därför verka för att samarbetssamtalmellan parterna kommer till stånd och eftersträva helhetslösningar på deproblem som måste regleras i samband med en äktenskapsskillnad eller enseparation. Det kommer dock alltid att finnas föräldrar som av olikaanledningar inte kan samarbeta, oaktat båda vill barnets bästa. Det är därförenligt utskottets mening knappast realistiskt sett mot bakgrund av att deflesta föräldrar har umgänget reglerat på det sätt som beskrivs i motionerna L9och Sf264 eller på annat liknande sätt att hålla fast vidkalenderdygnsberäkningen som grund för umgängesavdrag. Utskottet anser därföratt dygnsberäkningen bör ske efter 24-timmarsberäkning. Vidare anser utskottetatt den minsta tid som skall berättiga till umgängesavdrag skall vara ett dygn.Beträffande resekostnader är det positivt att regeringen ytterligareframhåller vikten av att det är ett gemensamt föräldraansvar att barnen fårrätt till båda sina föräldrar. Det föreliggande förslaget löser emellertid inteproblemet med fördelning av resekostnader i de fall den ene eller för den delenbåda föräldrarna saknar ekonomisk förmåga att stå för sin eller sina delar. Isådana fall kan visserligen bistånd enligt 6 § socialtjänstlagen komma i fråga.Genom en lagändring som trädde i kraft kan beslut om sådantbistånd som innefattar umgängesresor inte längre överklagas genomförvaltningsbesvär. Detta innebär således att föräldrarna i princip ärutlämnade till kommunernas uppfattning i nu aktuell fråga. Enligt utskottetsmening är det inte acceptabelt att föräldrar som saknar ekonomisk förmåga inteskall kunna få träffa sina barn. Utskottet anser därför att en bidragsskyldigförälder skall ha rätt till två behovsprövade umgängesresor . En sådanbehovsprövning kan exempelvis göras av i samband medfastställande av återbetalningsskyldighet. På så sätt löses problemet med attden ene föräldern inte kan bidra ekonomiskt till umgängesresorna, och barnetslipper den konflikt som kan uppstå om boföräldern indirekt bidrar till attbarnet inte kan träffa den andra föräldern.Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att lagutskottet bör tillstyrkamotionerna L9 yrkandena 7 och 8 samt Sf264 yrkandena 4 och 5.3. () anser att den del av utskottets yttrande i avsnittetUtskottets ställningstagande som börjar med ?Beträffande resekostnader? ochslutar med ?och 5? bort ha följande lydelse:Enligt utskottets uppfattning kan det inte uteslutas att regeringens förslagdels är samhällsekonomiskt olönsamt i det att nya rättsprocesser skapas, delsinte sätter barnets bästa i första hand. Ekonomin för en stor del avboendeföräldrarna har försämrats genom ändringar itransfereringssystemen. Att ytterligare belasta dessa föräldrars ekonomi medresekostnader vid umgänge innebär att barn som redan lever på marginalen fårminskat utrymme för fritidsaktiviteter m.m. Möjligheten att få bistånd tillresekostnader genom är enligt utskottets mening inte någonframkomlig väg då beslut om sådant bistånd kan överklagas genomförvaltningsbesvär. Frågan om fördelning av resekostnader bör i stället enligtutskottets uppfattning lösas inom ramen för underhållsstödet genom att enåterbetalningsskyldig får en viss nedsättning av återbetalningsbeloppet. Medhänsyn till det anförda anser utskottet att lagutskottet bör tillstyrka motionL11 yrkande 17.Socialutskottets yttrande1997/98:SoU5yVårdnad, boende och umgängeTill lagutskottetLagutskottet har beslutat bereda socialutskottet tillfälleatt yttra sig över regeringens proposition 1997/98:7 Vårdnad, boende ochumgänge jämte motioner.Propositionen innehåller förslag till ändringar i framför alltföräldrabalkens bestämmelser om vårdnad m.m. Förslagen syftar till att betonavikten av samförståndslösningar och underlätta för föräldrar att i så storutsträckning som möjligt komma överens om hur frågor om vårdnad och umgängeskall lösas. Ett annat syfte med förslagen är att bana väg för ökad användningav gemensam vårdnad.Regeringen föreslår övergripande bestämmelser om att barnets bästa skallkomma i främsta rummet vid avgörande av alla frågor om vårdnad, boende ochumgänge samt vid verkställighet. Det föreslås vidare att föräldrar som äröverens skall kunna reglera frågor om vårdnad, boende och umgänge genom avtalsom godkänns av socialnämnden och som skall kunna verkställas som ettlagakraftvunnet domstolsavgörande. Gemensam vårdnad skall enligt propositionenkunna komma i fråga även mot den ena förälderns vilja, om en sådan ordning ärbäst för barnet. Regeringen föreslår även en uttrycklig bestämmelse om attbarnet skall ha rätt till umgänge med en förälder som det inte bor tillsammansmed. Båda föräldrarna får ett ansvar för att barnets behov av umgängetillgodoses.Åtta motioner har väckts med anledning av propositionen.Utskottet behandlar ärendet som ett led i sitt beredningsansvar för frågor omomsorger om barn och ungdom. Utskottet redovisar synpunkter som enligtutskottets mening bör tas i beaktande vid bedömningen av frågor om vårdnad,boende och umgänge med barn.SocialutskottetFN:s konvention om barnets rättigheter () gäller i förhållandetill . De fyra grundläggande principerna ikonventionen handlar om icke-diskriminering, om barnets bästa, om barnets rätttill liv och utveckling samt om barnets rätt att komma till tals.Barnkonventionen är inte direkt tillämplig som svensk lag, men den svenskalagstiftningen skall anpassas så att den står i överensstämmelse medkonventionens bestämmelser och intentioner.Enligt artikel 3 i skall barnets bästa komma i främsta rummetvid alla åtgärder som rör barn, vare sig de vidtas av offentliga eller privatasociala välfärdsinstitutioner, domstolar, administrativa myndigheter ellerlagstiftande organ.Principen om barnets bästa är en av grundpelarna i barnkonventionen.Principen kan härledas ur två grundläggande tankar som båda har satt sina spåri konventionen: att barn har samma människovärde som vuxna och att barn ärsårbara och behöver särskilt stöd och skydd. Barnets bästa är inget statisktbegrepp. Det varierar och från ett samhälle till ett annat samt frånett barn till ett annat utifrån varje barns individuella situation.I artikel 7.1 fastslås bl.a. att barnet har rätt att bli omvårdat av sinaföräldrar. Artikel 9 stadgar att konventionsstaterna skall säkerställa att ettbarn inte skiljs från sina föräldrar mot deras vilja, utom i de fall då ettsådant åtskiljande är nödvändigt för barnets bästa. Ett sådant beslut kan varanödvändigt t.ex. vid övergrepp mot eller vanvård av barnet från föräldrarnassida eller då föräldrarna lever åtskilda och beslut måste fattas angåendebarnets vistelseort. Alla berörda parter skall beredas möjlighet att delta iförfarandet och att lägga fram sina synpunkter. Konventionsstaterna skallrespektera rätten för det barn som är skilt från den ena av eller bådaföräldrarna att regelbundet upprätthålla ett personligt förhållande till ochdirekt kontakt med båda föräldrarna, utom då detta strider mot barnets bästa.Av konventionens allmänna principer följer att staterna också har en skyldighetatt underlätta denna kontakt (art. 4 och 7).I artikel 18 anges att konventionsstaterna skall göra sitt bästa för attsäkerställa erkännandet av principen att båda föräldrarna har ett gemensamtansvar för barnets uppfostran och utveckling. Föräldrar eller vårdnadshavarehar huvudansvaret för barnets uppfostran och utveckling. Barnets bästa skallför dem komma i främsta rummet.Samtidigt skall enligt artikel 19 konventionsstaterna vidta alla lämpligalagstiftnings-, administrativa och sociala åtgärder samt åtgärder iutbildningssyfte för att skydda barnet mot alla former av fysiskt ellerpsykiskt våld, skada eller övergrepp, vanvård eller försumlig behandling,misshandel eller utnyttjande, innefattande sexuella övergrepp, medan barnet äri föräldrarnas eller den ena förälderns, vårdnadshavares eller annan personsvård.Enligt artikel 12 skall det barn som är i stånd att bilda egna åsiktertillförsäkras rätten att fritt uttrycka dessa i alla frågor som rör barnet,varvid barnets åsikter skall tillmätas betydelse i förhållande till barnetsålder och mognad. För detta ändamål skall barnet särskilt beredas möjlighet atthöras i alla domstols- och administrativa förfaranden som rör barnet.Barnkommittén, som bl.a. haft i uppdrag att göra en översyn av hur svensklagstiftning och praxis förhåller sig till , redogör i sittslutbetänkande (Barnets bästa i främsta rummet, SOU 1997:116) för någragrundläggande behov som bör beaktas vid en bedömning av barnets bästa, nämligenbarns behov av omvårdnad och skydd och av respekt för sin integritet samt barnsbehov av ett varaktigt och stabilt förhållande till sina föräldrar. Föräldrarnatillgodoser inte bara barnets fysiska behov utan också dess behov av kärlek,trygghet och känsla av att behövas. Vidare behöver barnet föräldrarnas hjälpnär det gäller att sätta gränser, tolka omvärlden och bygga upp engrundläggande självkänsla och en egen identitet hos sig. Enligt kommittén ärforskarna eniga om att kontinuitet i barnets relation till föräldrarna är ettav barns allra mest grundläggande behov.Utvecklingen inom familjerätten vad avser frågor om vårdnad och umgänge somregleras i 6 kap. har enligt gått från enlagstiftning som gav uttryck för en stark föräldrarätt till dagens lagstiftningsom sätter barnets bästa i fokus på ett helt annat sätt . Tillskillnad mot utgångspunkten i artikel 3 om att barnets bästaskall vägas mot andra intressen, anger bestämmelserna i 6 kap. FB att barnetsbästa står över alla andra intressen.Barnkommittén ser med tillfredsställelse på de ändringar i omvårdnad och umgänge som föreslagit. Förslagen stärkerbarnperspektivet ytterligare och medför att lagstiftningen på områdetharmonierar bättre än tidigare med andan och intentionerna i barnkonventionen.Utskottets bedömningUtskottet vill inledningsvis dela regeringens inställning att betona vikten avsamförståndslösningar, att underlätta för föräldrar att i så stor utsträckningsom möjligt komma överens i frågor om vårdnad, boende och umgänge samt att ökaanvändningen av gemensam vårdnad. är det mycket angeläget att barn påallt sätt skyddas mot misshandel och övergrepp.Sverige har ratificerat och därmed förbundit sig attfölja konventionen. utgår från ett barnperspektiv. Frågor somrör barn skall ses med barnets ögon. Det gäller att lyssna till barnet ochrespektera vad det säger. Det är inte tillräckligt att speglasi lagstiftningen. Det avgörande är att tillämpningen av lagstiftningen sker medbeaktande av och utifrån barnets perspektiv. Barnkompetensenoch kunskaperna om och intentionerna bakom den måste enligtutskottet förbättras bland beslutsfattare och tjänstemän. Det gäller för allasom har med barn att göra att lära sig vilka rättigheter ett barn har enligtbarnkonventionen och att även ta till sig och förstå andan och innebörden avkonventionen.Enligt artikel 3 i konventionen skall, vid alla åtgärder som rör barn,barnets bästa komma i främsta rummet. Det är enligt utskottet mycket positivtatt det nu i införs en uttrycklig bestämmelse om att barnetsbästa skall komma i främsta rummet vid avgörandet av alla frågor som rörvårdnad om barn, barns boende och umgänge. Barn har enligt 6 kap. 1 § FB rätttill omvårdnad, trygghet och en god fostran. Barn skall behandlas med aktningför sin person och egenart och får inte utsättas för kroppslig bestraffningeller annan kränkande behandling. Utskottet vill betona att barn vidare harrätt till en nära och god kontakt med båda föräldrarna och andra närasläktingar. Innebörden av begreppet barnets bästa kan emellertid inte avgörasgenerellt utan måste avgöras utifrån de särskilda förhållandena i det enskildafallet. Hänsyn måste tas till samtliga omständigheter som rör barnets fysiskaoch psykiska välbefinnande och utveckling på såväl kort som lång sikt. är en önskvärd metod för bedömningen av vad som är barnets bästaatt kombinera vetenskap och beprövad erfarenhet med att låta barn själva kommatill tals.Flera bestämmelser i 6 kap. FB anger att andra rekvisit än barnets bästaskall vara avgörande för ställningstaganden i frågor rörande barn. I exempelvis7 och 9 §§ anges att vårdnaden om barn i visst fall skall anförtros särskiltförordnade vårdnadshavare om det är ?lämpligare?. I 10 a § stadgas att vissperson skall förordnas till vårdnadshavare om det ?inte är olämpligt?. måste dessa bestämmelser anpassas till vad som anges i 2 a § och iartikel 3 i . Ett ur barnets perspektiv svagare rekvisit än attbarnets bästa skall tillgodoses vid åtgärder som rör barn kan enligt utskottetinte accepteras. Detta bör beaktas vid den översyn av kapitlet somRegeringskansliet enligt propositionen avser att göra.Barns rätt att komma till tals i frågor som rör dem slås fast i artikel 12 ibarnkonventionen. Utskottet ser positivt på att bestämmelserna i 6 kap. FB omatt ta hänsyn till barnets vilja med beaktande av barnets ålder och mognadtydliggörs genom att samordnas i en ny inledande bestämmelse, 2 b §. är det angeläget att barn i så stor utsträckning som möjligt gestillfälle att säga sin mening i mål och ärenden om vårdnad m.m. Ett barns klartuttalade viljeyttring bör väga tungt vid avgörandet av vad som är barnets bästaoch vara en av de avgörande omständigheterna i svårbedömda fall.Enligt utskottet är det angeläget att så långt som möjligt förebyggakonflikter, kriser och separationer mellan föräldrar. Tidiga insatser i form avföräldrautbildning och stöd till föräldrar med inriktning på relationsfrågorsamt familjerådgivning bör därför ges hög prioritet. I de fall en separationinte kan undvikas bör som tidigare framhållits samförstånd mellan föräldrarnaeftersträvas. I allmänhet är det också bäst för barnet att föräldrarna kommeröverens. Utskottet instämmer i regeringens uppfattning att åtgärder bör vidtasför att öka samarbetssamtalens tillgänglighet och kvalitet. Det är viktigt attinformation om möjligheterna till samarbetssamtal når ut till föräldrarna. Detär också angeläget att barnet kommer med i samtalet och får ge uttryck för sinaåsikter. Metoder bör utvecklas för att informera barn och ge dem möjlighet attkomma till tals. Kompetensen hos den personal som arbetar med samarbetssamtalär av avgörande betydelse. Det ankommer på huvudmannen att svara för attkompetensen upprätthålls och vidareutvecklas. För att samtalen skall fylla sinfunktion krävs också att föräldrar utan onödigt dröjsmål får tillgång tillsamarbetssamtal. Köer måste till varje pris undvikas.Föräldrar liksom sociala myndigheter och domstolar är skyldiga att vid enseparation agera utifrån vad som är barnets bästa. Av följeratt föräldrarna har ett gemensamt ansvar för barnens uppfostran och utveckling.Därvid skall barnets bästa komma i främsta rummet (artikel 18). Det är barnetsom har rätt till sina föräldrar, inte tvärtom. Barn har rätt till en nära ochgod kontakt med båda sina föräldrar oberoende av föräldrarnas inbördesrelationer. Bäst tillgodoses denna rätt om barnet får träffa båda föräldrarnaofta och även i vardagssituationer. Det måste på allt sätt undvikas att barnetdras in i de vuxnas konflikter. Barnet skall i en sådan konflikt inte behöva taett ansvar som det inte är moget för. Barnet skall inte heller behöva väljasida i konflikten. Barnet skall enligt utskottet ges möjlighet att ta ställningi frågan om vårdnad, boende och umgänge men inte tvingas göra detta. Det måsterespekteras att barnet känner lojalitet och samhörighet med båda föräldrarnaoch därför inte vill eller kan ta ställning. Det är vidare angeläget attundvika att skapa motsättningar mellan föräldrar och barn.Gemensam vårdnad är ett viktigt inslag i utvecklingen mot en starkaremarkering av barnets intresse och barnets bästa. Det gäller enligt utskottetatt främja goda förhållanden mellan barnet och båda föräldrarna. Gemensamvårdnad är i de allra flesta fall att föredra framför ensam vårdnad för enaföräldern. Det finns emellertid situationer då konflikten mellan föräldrarna ärså svår och djup att de omöjligen kan samarbeta i frågor som rör barnet. Närmisshälligheterna utvecklats så långt är det ofta bäst för barnet att en avföräldrarna är ensam vårdnadshavare. Ur barnets perspektiv är det då viktigareatt ha en bra kontakt med både sin mor och far och att slippa konflikter mellanföräldrarna än att föräldrarna har gemensam vårdnad.Det är en mycket svår och grannlaga uppgift att avgöra mål om gemensamvårdnad, boende eller umgänge. Konflikter mellan föräldrar har ibland sin grundi förhållanden som våld eller övergrepp från den ena föräldern mot den andraföräldern och/eller barnet. Utskottet vill understryka betydelsen av attnuvarande bestämmelser om att domstolarna skall beakta risken för att barnutsätts för övergrepp, olovligen förs bort eller hålls kvar eller annars farilla förs in i den nya 2 a §. Därmed framhålls på ett bättre sätt vikten avbestämmelsen, vilken nu förutom umgänge även skall omfatta frågor om vårdnadoch boende. Föreligger risk att ett barn kommer att misshandlas, utsättas förövergrepp, olovligen föras bort eller hållas kvar eller på annat sätt fara illamåste detta noga beaktas vid bedömning av frågan om vårdnad, boende ellerumgänge. Samhället har ett stort ansvar för att skydda dessa barn. Dessa barnsutveckling måste följas noga.Enligt utskottet bör det ställas höga krav på kompetens hos de som handläggeroch dömer i ärenden och mål om vårdnad, boende och umgänge. Utskottet villframhålla vikten av att respektive huvudman satsar på utbildning ochkompetensutveckling av personal inom rättsväsendet och socialtjänsten.Om reformen genomförs är det enligt utskottet viktigt att en utvärdering skerinom , förslagsvis från ikraftträdandet. Särskilduppmärksamhet bör därvid ägnas åt hur de nya bestämmelserna tillämpas avdomstolar och socialnämnder i de fall där det förekommit övergrepp ellermisstanke om övergrepp.Stockholm den 17 februari 1998På socialutskottets vägnarSten SvenssonI beslutet har deltagit: (), (), RinaldoKarlsson (s), (), (), (),(), (), (), (), (), (), (), ThomasJulin (mp), (), () och ().Offentlig utfrågning i om vårdnad, boende och umgängeDatum: Tisdagen den 10 februari 1998Tid: 09.30-12.30Lokal: FörstakammarsalenDeltagare: se s. 185 och 186Agne (), ordförande i lagutskottet: Jag ber att få hälsa er alla varmtvälkomna till lagutskottets offentliga utfrågning om förslagen i propositionenom vårdnad, boende och umgänge jämte de motioner som avlämnats i det härärendet, som lagutskottet nu har att bereda fram till ett riksdagsbeslut undervåren.De familjerättsliga frågorna har länge varit i fokus i den aktuella debatten.Det har att göra med de krav som rests på att ändringar i nuvarandelagstiftning behöver göras. Det hänger också samman med att förslag tillförändringar nu är på gång. Ett omfattande utredningsarbete har föregått deförslag som finns i den aktuella propositionen från regeringen och förslageni motionerna. Propositionen har föregåtts i sin tur av ett omfattanderemissarbete. Resultatet av det är just propositionen. Den omfattar inte allautredningsförslagen. Där har man tagit hänsyn till vissa remissynpunkter, endel har lämnats åt sidan.Är de förslag som ligger väl avvägda? Det är den fråga som vi vill habelyst i den sista allmänna informationsinhämtning som denna utfrågning äravsedd att vara. Ett annat syfte är att fånga upp om det finns eller hartillkommit någonting av vikt under beredningsprocessen som ännu inte har kunnatbeaktas.På det här området går det inte att lagstifta i detalj. Det finns alltid ettutrymme för tolkning från dem som har att arbeta efter lagen i dessa känsligaoch för de inblandade så viktiga avgöranden. Alla som är inblandade finnsrepresentarade här. Det är av stort värde för vår bedömning att få erasynpunkter samlat vid ett och samma tillfälle.Det går att lägga upp en utfrågning på många olika sätt. Ett sätt är attvälja ut några nyckelbefattningar, att informera mera på djupet i de olikasakfrågorna. Ett annat är att försöka bereda alla berörda möjlighet att kommatill tals och ge från sig sina uppfattningar om helhet eller delar. Vi frånutskottets sida har valt den senare modellen. Vi har gjort det för att ge allamöjlighet att komma till tals.Förslagen berör som sagt många. Vi kunde inte ana att intresset skulle varaså stort. Därför krävs det stor disciplin med tiderna för att programmet skallkunna hållas och för att alla skall få samma chans att komma till tals.Vi har delat in ämnet i tre delområden där de väsentliga och mest diskuteradeändringsförslagen finns. Det första blocket omfattar synpunkter på förslaget omgemensam vårdnad mot en förälders vilja. Det andra området berör förslagen omsamarbetssamtal och avtal om vårdnad och det tredje förslagen i propositionenoch i motionerna i övrigt. Samtliga anmälda som finns upptagna i programmet fåryttra sig under varje avsnitt. Jag föreslår att ni går direkt på era synpunkterpå frågan, vad ni tycker och varför. Alltså: Vi tycker att förslaget är bra avdet eller det skälet, eller tvärtom. Efter det att alla talat ges utskottetsledamöter tillfälle att ställa frågor. Jag hemställer om lika raka och koncisafrågor och svar.Mats , : ställer sig bakom förslaget attdomstolen mot en förälders vilja skall kunna besluta om gemensam vårdnad. Deskäl som anförts för en sådan ordning såväl i som ipropositionen har sådan tyngd att förslaget kan antas. välkomnarförslagen, som innebär att domstolen även inom ramen för en gemensam vårdnadskall kunna förordna om boende och umgänge.En av de viktigaste principerna när det gäller barns behov är att barnbehöver båda sina föräldrar. För barnens skull är det viktigt att bådaföräldrarna är delaktiga i barnets förhållanden och tar ansvar för barnet. Attdet i lagen införs en möjlighet att mot en förälders vilja besluta om gemensamvårdnad är en viktig signal från samhället. En sådan regel kan bidra till attendast reella tvister kommer till domstolen i fortsättningen. I många av defall där en förälder utan något egentligt skäl säger nej till gemensam vårdnadkommer den föräldern att acceptera en gemensam vårdnad om detta ändå kan bliresultatet efter en tvist. Någon anledning att befara att antalet tvister idomstol kommer att bli större än finns således inte, tvärtom.Detta understryks också av att möjligheten införs för föräldrar att träffaavtal om vårdnad m.m. inför socialnämnden.Domstolsverket delar inte farhågorna att gemensam vårdnad kommer att tvingasigenom även när det är olämpligt med hänsyn till barnets bästa.