bet · GL01KrU12 · 1998-04-02 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet ett antal motioner som avserkulturarvsfrågor.Två motioner innehåller förslag som främst syftar till nya organisatoriskalösningar på kulturmiljöområdet. Yrkandena avstyrks med hänvisning bl.a. tillden översyn som görs inom av myndighetsstrukturen påkulturområdet.Utskottet avstyrker ett motionsyrkande där det föreslås att ettanbudsförfarande alltid skall tillämpas vid arkeologiska undersökningar.Frågan om en reglering i kulturminneslagen som möjliggör avyttring av föremålfrån arkeologiska massfynd tas upp i en motion. Utskottet avstyrker motionenmed hänvisning till att frågor om museernas insamlingspolicy bereds inomRegeringskansliet.Två motionsyrkanden om skydd för ortnamn avstyrks med hänvisning till enaviserad proposition om Kulturmiljöfrågor m.m.Motorfabriken i bör enligt en motionär ha en självklarplats i satsningen på industrisamhällets historia. Utskottet avstyrker motioneni avvaktan på RAÄ:s överväganden beträffande den kommande satsningen.I tre motioner tas frågor om bevarandeinsatser för särskilda objekt ellerkulturer upp. Det gäller bevarande av hamnar, skånska slott och herrgårdar samtFinnskogen i . Motionerna avstyrks.Utskottet föreslår med anledning av två motioner att skall geregeringen till känna att regeringen i kommande budgetarbete bör göra ensamordnad helhetsbedömning av behovet av bidrag till det kultur- ochnaturmiljöarbete som utförs av och andra ideellaorganisationer inom kulturområdet. Om medlen för bidrag till Hembygdsförbundetfrån miljö- och naturvårdsbudgeten minskar bör regeringen beräkna ökade medelför ändamålet på kulturbudgeten.En motion innehåller förslag om att ett särskilt anslag till stöd förbevarande av kulturhistoriskt värdefulla fartyg bör inrättas och att stödet -utöver segelfartyg - även skall omfatta ång- och maskindrivna fartyg samt attdet nuvarande stödet skall ökas. Utskottet avstyrker motionsyrkandena men anföratt det bör övervägas huruvida bevarandeinsatser rörande transportmedel avolika slag borde ingå i de kommande satsningarna på det industrihistoriskakulturarvet.En motion om ett särskilt kustkulturstöd avstyrks av utskottet.En motion innehåller förslag om att Falsterbonäset skall uppföras på UnescosVärldsarvslista. Utskottet anser att det inte bör ankomma på att taställning till om vissa objekt bör tas upp på listan.Utskottet avstyrker motionsyrkanden om en översyn som skall syfta till attinrätta flera landsarkiv. Utskottet hänvisar till uppgift att somsektorsansvarig myndighet ansvara för planeringen av en eventuell utbyggnad.Utskottet avstyrker även en motion om en undersökning av servicen tillallmänheten vid Svensk arkivinformation i (SVAR). Slutligen avstyrkerutskottet motionsyrkanden om en utredning om arkivväsendet i dataåldern medhänvisning bl.a. till ett återrapporteringsuppdrag i frågan som Riksarkivetskall redovisa till regeringen i sommar.Till betänkandet har fogats sju reservationer. 1997/98:Kr201 av () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om att uppföra Falsterbonäset påVärldsarvslistan.1997/98:Kr207 av Skånberg och () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omatt traktnamnen skall omfattas av kulturmiljölagen.1997/98:Kr209 av och () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om undersökning avhur stödet till SVAR skall utformas för att vidmakthålla en god service tillallmänheten.1997/98:Kr211 av m.fl. (c) vari yrkas5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att tillsätta en utredning om etablering av nya landsarkiv.1997/98:Kr216 av () vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ett landsarkiv iVäxjö.1997/98:Kr217 av och () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av attdet kulturarv som ligger i de skånska slotten och herrgårdarna bevaras.1997/98:Kr225 av () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om i enkommande satsning på industrisamhällets historia.1997/98:Kr226 av () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om bevarandet av de gamlagotländska gårdsnamnen.1997/98:Kr227 av () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om följderna av minskade bidragtill Hembygdsförbund.1997/98:Kr230 av Per och (v) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ombehovet av en skyndsam utredning om införande av ett kustkulturstöd.1997/98:Kr238 av m.fl. (m) vari yrkas6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av nya organisatoriska lösningar på kulturmiljöområdet.1997/98:Kr258 av m.fl. (s) vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder för bevarande avhamnar.1997/98:Kr259 av m.fl. (m, c, fp, kd) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att ett särskilt anslag till stöd för bevarande av kulturhistorisktvärdefulla fartyg inrättas,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om stöd till ång- och maskindrivna fartyg,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att det årliga anslaget till stöd för bevarande av kulturhistorisktvärdefulla fartyg höjs från per år.1997/98:Kr269 av m.fl. (v) vari yrkas31. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om arkivväsendets effektivitet,32. att hos regeringen begär en utredning om arkivväsendetsresursutnyttjande, lokalisering och möjligheter i en informationsteknisk tidenligt vad i motionen anförts.1997/98:Kr270 av m.fl. (mp) vari yrkas49. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om fristående arkeologers möjlighet att få uppdrag,50. att begär att regeringen utreder effekterna av en separation avRiksantikvarieämbetets dubbla uppgifter.1997/98:Kr282 av och (fp, m) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omförändring i fornminneslagen för att stödja finansiering av III.1997/98:Kr284 av () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om höjning avbidragsnivåer för Hembygdsförbund.1997/98:Kr290 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om bevarandevärden och utvecklingsbehov i finnskogskulturen.2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om angelägenheten av nordiska samarbetsprojekt i finnskogskulturen. KulturmiljöfrågorOrganisationen inom kulturmiljöområdet, m.m.Lagar och förordningarI lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. slås det fast att det är en nationellangelägenhet att skydda och vårda vår kulturmiljö samt att ansvaret härfördelas av alla. I lagen finns även bestämmelser om fornminnen, byggnadsminnenoch kyrkliga kulturminnen. I lagen fastslås att har tillsyn överkulturminnesvården i länet och att () har överinseendeöver kulturminnesvården i landet.I lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. (NRL) uttalas attkulturmiljön är en resurs att hushålla med och att områden som är avriksintresse för kulturminnesvården skall skyddas (2 kap. 6 §). I proposition1997/98:45 Miljöbalk föreslås att dessa bestämmelser skall ersättas avbestämmelser av likartad innebörd i en ny miljöbalk.Bestämmelser om skydd för kulturmiljön finns även i (1987:10), PBL. Enligt PBL skall varje kommun ha en aktuell översiktsplan, somomfattar hela kommunen. Översiktsplanen skall ge vägledning för beslut omanvändningen av mark- och vattenområden samt om hur den byggda miljön skallutvecklas och bevaras (1 kap. 3 §). I översiktsplanen skall riksintressenenligt NRL anges särskilt (4 kap. 1 §).I PBL finns även regler om att ändringar av en byggnad skall utföras varsamtså att byggnadens kulturhistoriska värden tas till vara (3 kap. 10 §). Vidarefår byggnader som är särskilt värdefulla från historisk, kulturhistorisk,miljömässig eller konstnärlig synpunkt eller som ingår i ett bebyggelseområdeav denna karaktär, inte förvanskas (3 kap. 12 §). Förslag om ändringar av PBLfinns i propositionerna 1997/98:45 Miljöbalk och 1997/98:117 Framtidsformer - Handlingsprogram för arkitektur, formgivning och design.Även i andra lagar - exempelvis skogsvårdslagen (1979:429) - finnsbestämmelser som avser kulturmiljön.Vissa förordningar som avser kultumiljöområdet kommer att nämnas i detföljande.Allmän bakgrundUnder har en successiv förskjutning i roll- och ansvarsfördelningeninom kulturmiljövården ägt rum i . Arbetsuppgifter har förts från dencentrala myndighetsnivån, dvs. RAÄ, till länsstyrelserna. RAÄ:s verksamhet hardärigenom alltmer kommit att koncentreras på ledningen av den samladekulturmiljövården och kunskapsuppbyggnaden inom sektorn somhandläggning och beslut i löpande förvaltningsärenden överförts tilllänsstyrelserna. Fr. o. m. får RAÄ delegera beslut omstatsbidrag till kulturmiljövård och kulturstöd till ombyggnad tilllänsstyrelserna. Vidare får länsstyrelserna fr.o.m. besluta omkyrkliga kulturminnen. Länsstyrelserna har tillförts ökade resurser för attklara de ökade uppgifterna.Ansvars- och arbetsfördelning inom kulturmiljöområdetGrunden för kulturmiljövården är ytterst de nationella mål för kulturpolitikensom beslutade om (prop. 1996/97:3, bet. 1996/97:KrU1, rskr. 1996/97:129). Av dessa är främst målet ?att bevara och brukakulturarvet? hänförbart till kulturmiljöområdet. Regeringen har fastställt attföljande övergripande mål skall gälla för den statligakulturmiljöorganisationen, nämligen att- bevara och förmedla kulturarvet,- stärka den lokala kulturella identiteten,- syfta till kontinuitet i utvecklingen av den yttre miljön,- möta hoten mot kulturmiljön samt- bidra till att öka medvetenheten om estetiska värden och historiskasammanhang.RAÄ är central förvaltningsmyndighet för frågor om kulturmiljön ochkulturarvet. På regional nivå ansvarar länsstyrelserna och de regionalamuseerna för att kulturarvet bevaras och brukas. Den centrala och regionalanivån samverkar sinsemellan.Av regleringsbrevet för RAÄ för framgår att arbetsuppgifterna inomkulturmiljövården uppdelas på fyra verksamhetsgrenar, nämligen- myndighetsarbete,- kunskapsuppbyggnad,- vård och- publikarbete.Ansvaret för de fyra verksamhetsgrenarna fördelas mellan den nationella nivån,dvs. RAÄ, och den regionala nivån, dvs. länsstyrelserna och de regionalamuseerna på följande sätt:RAÄ, som genomgått en omorganisation och vars nya organisationåterspeglar ovan nämnda fyra verksamhetsgrenar, svarar för centralamyndighetsuppgifter, fördelar till länsstyrelserna statliga bidrag för vård avbyggnader, kulturlandskap och fornlämningar, beslutar om statligabyggnadsminnen, samordnar kulturmiljösektorn med andra samhällssektorer etc.Inom verksamhetsgrenen Kunskapsuppbyggnad åvilar det RAÄ att leda och delta iarbetet med att bygga upp kunskapen om kulturmiljöer, kulturminnen ochkulturföremål. Inom verksamhetsgrenen Vård har RAÄ ett övergripande ansvar,bl.a. för att utveckla och bygga upp de tekniska och praktiska grunderna förvården av kulturminnena samt ge stöd och råd åt myndigheter, institutioner ochenskilda i vårdfrågor. RAÄ:s arbete inom verksamhetsgrenen Publikarbete gårbl.a. ut på att på olika sätt sprida information om kulturmiljön ochkulturarvet. RAÄ:s arbetsuppgifter framgår av myndighetens instruktion (SFS1997:1171). Målen för de fyra verksamhetsgrenarna - liksom generella mål förmyndigheten - preciseras i regleringsbrevet för RAÄ.Här bör även nämnas att avdelningen för arkeologiska undersökningar (UV) inomRAÄ utgör ett separat verksamhets- och resultatområde som i sin helhetfinansieras med avgiftsintäkter. UV:s arbete ingår i verksamhetsgrenenKunskapsuppbyggnad.Länsstyrelsernas uppgifter inom kulturmiljöområdet framgår dels avlänsstyrelseinstruktionen (SFS 1997:1258), dels av regleringsbrevet för år1998. I länsstyrelseinstruktionen slås fast att länsstyrelserna skall svara förden statliga förvaltningen i länet, i den mån inte någon annan myndighet haransvaret för särskilda förvaltningsuppgifter. Vidare anges i instruktionen attdet skall finnas en länsexpert inom kulturmiljöområdet. Av regleringsbrevetframgår olika effektmål som regeringen satt upp för länsstyrelserna. Ett aveffektmålen innebär att en väl fungerande roll- och ansvarsfördelning i detregionala kulturmiljöarbetet skall uppnås genom att länsstyrelserna tillsammansmed de regionala museerna skall planera och genomföra kulturmiljöverksamheten ilänen i enlighet med kulturmiljöorganisationens uppgiftsfördelning.Länsstyrelserna har arbetsuppgifter och ansvar inom främst tre av de ovannämnda fyra verksamhetsgrenarna inom kulturmiljövården. När det gällermyndighetsansvaret kan nämnas att länsstyrelserna har tillsyn överkulturmiljövården i länet och beslutar enligt de flesta av bestämmelserna ikulturminneslagen, nämligen i fråga om byggnadsminnen, fornminnen och kyrkligakulturminnen. Deras myndighetsansvar inom kulturmiljövården har - somredovisats ovan - utökats , bl.a. genom att beslut omstatsbidrag delegerats till länsstyrelserna. Då det gäller verksamhetsgrenarnaVård och Publikarbete har länsstyrelserna ett övergripande ansvar för attinsatser kommer till stånd, medan det konkreta arbetet i allmänhet utförs av deregionala museerna.De regionala museerna svarar för verksamhetsgrenarna Kunskapsuppbyggnad, Vårdoch Publikarbete. Särskilt då det gäller de båda senare verksamhetsgrenarnasker detta i varierande omfattning och med varierande inriktning.Enligt förordningen (1996:1598) om statsbidrag till regional kulturverksamhetsyftar statsbidraget till de regionala museerna till att stödja museerna ideras uppgift att samla in, bearbeta och förmedla kunskaper om regionenskulturarv, dess konstutveckling samt om samhället och miljön i övrigt. Bidragetskall också ge museerna möjlighet att ta det ansvar för kulturmiljöarbetet somvilar på dem (4 §). Det bör nämnas att regeringen i budgetpropositionen för år1998 under det nya anslaget A 5 Försöksverksamhet med ändrad regionalfördelning av kulturpolitiska medel (utgiftsområde 17) beräknat att avstatsbidraget till regionala museer i de tre försökslänen, , ochSkåne län, avser kulturmiljövård.Vidare utgår - med stöd av förordningen (1993:379) om bidrag tillkulturmiljövård - särskild ersättning till de regionala museerna frånlänsstyrelsernas kulturmiljövårdsmedel, dvs. anslaget G 2 Bidrag tillkulturmiljövård, för vissa av de uppdrag som museerna utför. Medel utgår ävenfrån andra anslag som fördelas av länsstyrelserna.Det bör i sammanhanget understrykas att länsmuseerna har en självständig rollgentemot länsstyrelserna då det gäller kulturmiljöarbetet. (Se närmare häromprop. 1996/97:3 s. 158-159, bet. 1996/97:KrU1 s. 137-138 samt 4 § förordningen/1996:1598/ om statsbidrag till regional kulturverksamhet. )Det kan tilläggas att även kommunerna utför en grundläggande insats påkulturmiljöområdet på lokal nivå. Bl.a. har kommunerna, som tidigare berörts,ett stort ansvar för skyddet av kulturmiljön enligt bestämmelserna i . Flerakommuner har egen kompetens i form av kommunala museer och kommunantikvarier.Behovet av ny organisation inom kulturmiljöområdet, m.m.Förslaget i motion Kr238 (m) syftar till nya organisatoriska lösningar inomkulturmiljöområdet (yrkande 6). I motionen uttalas att ansvarsfördelningen inomområdet präglas av stor osäkerhet. Det skulle, menar motionärerna, varaönskvärt med ett klargörande av ansvarsfördelningen mellan den centralamyndigheten, länsstyrelserna och de regionala och lokala museerna.Enligt samma motionsyrkande bör RAÄ fungera som en ren sektorsmyndighet utanegna genomföranderesurser och med möjlighet att genom avtal med olikaintressenter åstadkomma ett aktivt kulturmiljöarbete. En i principiellthänseende närliggande fråga tas upp i motion Kr270 (mp). Motionärerna anser attdet inte är rimligt att RAÄ är tillsynsmyndighet över kulturmiljövården ochsamtidigt deltar i den arkeologiska undersökningsverksamheten. Motionsförslagetsyftar därför till en utredning av frågan om den arkeologiskaundersökningsverksamheten, UV, skall separeras från RAÄ (yrkande 50).Motionärerna bakom motion Kr238 (m) anser i det här behandlademotionsyrkandet också att det är önskvärt med en precisering av villkoren förstatsbidraget till de regionala museerna. Statsbidraget till de regionalamuseerna och andra museer som RAÄ enligt motionsförslaget sluter avtal medskulle kunna ses som två av varandra oberoende delar. Den ena delen skullekunna förmedlas av och den andra delen skulle kunna förmedlasav RAÄ.Utskottet har i det föregående med utgångspunkt i bl.a. riksdags- ochregeringsbeslut redovisat den ansvarsfördelning som råder inomkulturmiljövården. Utskottet är medvetet om att det kan vara önskvärt att det -främst på den regionala nivån - i vissa avseenden görs ytterligarepreciseringar och avgränsningar då det gäller ansvarsfördelningen mellanaktörerna på kulturmiljöområdet. gör utskottet den bedömningen attdet nu inte krävs något initiativ för att fortsatta överväganden ochställningstaganden i åsyftade hänseenden skall komma till stånd. Härvid beaktarutskottet att det inom görs en översyn avmyndighetsstrukturen på kulturområdet.Då det gäller det i motion Kr238 (m) framförda förslaget att RAÄ skallfungera som ren sektorsmyndighet utan egna genomföranderesurser och det imotion Kr270 (mp) framförda förslaget om att skilja UV och RAÄ från varandravill utskottet anföra följande.Frågorna har enligt utskottets mening ett nära samband med denorganisationsförändring som genomförts inom RAÄ och som RAÄ påregeringens uppdrag utvärderat. Bl.a. kan nämnas att RAÄ och Statens historiskamuseer skilts åt och fr.o.m. utgör två separata myndigheter.Därmed har en viss renodling påbörjats med den inriktning som eftersträvas imotion Kr238 (m). Enligt utskottets uppfattning bör inte föregriparegeringens ställningstagande till den ovan angivna utvärdering som RAÄ gjortav organisationsförändringarna inom myndigheten.Beträffande önskemålet i motion Kr238 (m) om en precisering av statsbidragetoch frågan om en eventuell uppdelning av detta i två av varandra oberoendedelar vill utskottet anföra följande.Utskottet erinrar om att regeringen i kulturpropositionen uttalade attKulturrådet efter samråd med RAÄ bör precisera villkoren för statsbidraget tillde regionala museerna vad avser kulturmiljövården. Villkoren bör - anförderegeringen - grundas på den fördelning av ansvar och arbetsuppgifter inom enregion som varje länsstyrelse och regionalt museum enas om. Statsbidraget böranpassas till i vilken utsträckning som respektive regionalt museum är villigtatt påta sig och utföra arbetsuppgifter. Ansvaret för uppföljning ochutvärdering bör delas av och (prop. 1996/97:3 s. 158).Utskottet har inhämtat att arbetet med att precisera villkoren förstatsbidraget till de regionala museerna ingår i den översyn avmyndighetsstrukturen på kulturområdet, som görs inom Kulturdepartementet.De regionala museerna skall - i enlighet med förordningen (1996:1598) omstatsbidrag till regional kulturverksamhet - rapportera till Statenskulturråd hur de har använt bidragsmedlen (20 §). Vidare skall Kulturrådetfölja upp bidragsgivningen till de regionala kulturinstitutionerna i de trelän, , och län, där det pågår försöksverksamhet med ändradregional ansvarsfördelning. Därutöver har ett övergripandeutvärderingsansvar för kulturområdet i stort, vilket innebär att museiområdetliksom andra kulturområden kommer att belysas. Genom de nämnda utvärderingarnabör regeringen kunna få underlag till eventuella förändringar då det gällerutformningen av statsbidragen till de regionala museerna.Då det gäller statsbidragsfrågorna anser utskottet att regeringensställningstagande till de kommande rapporteringarna och till resultatet av denpågående strukturutredningens arbete inte bör föregripas.Med hänvisning till det anförda avstyrks motionerna Kr238 (m) yrkande 6 ochKr270 (mp) yrkande 50.FornminnesvårdI motion Kr270 (mp) anser motionärerna att ett anbudsförfarande alltid skalltillämpas vid arkeologiska undersökningar (yrkande 49).Lagbestämmelser om ingrepp i fast fornlämning i samband med markexploateringfinns i 2 kap. kulturminneslagen. Arkeologisk undersökning är den gemensammabenämning som ofta används för särskild utredning, arkeologisk förundersökningoch särskild undersökning. kan besluta om särskild utredning närdet är fråga om en planerad exploatering av ett större markområde. Som villkorför tillstånd för en exploatör att få rubba, ändra eller ta bort en fastfornlämning kan kräva att en särskild undersökning görs.Slutligen kan besluta om arkeologisk förundersökning för attfastställa en redan känd fornlämnings art och beskaffenhet.Förra våren behandlade efter beredning i kulturutskottet enproposition vari föreslogs förtydliganden i kulturminneslagen för att klargöravad skall beakta när den bestämmer vem som skall utföraarkeologiska undersökningar som nämnts i det föregående (prop. 1996/97:99, bet.1996/97:KrU12, rskr. 1996/97:230).Den fråga som särskilt uppmärksammades var frågan om i vilken utsträckningett anbuds- eller förfrågningsförfarande skulle tillämpas i ärenden hoslänsstyrelsen. Utskottet, som avstyrkte ett yrkande om att upphandlingslagenskulle tillämpas innan bestämmer vem som skall utföra enarkeologisk undersökning, anförde bl.a. följande.Då det gäller tvistefrågan om i vilken utsträckning ett förfarande liknande detsom föreskrivs i upphandlingslagen skall tillämpas, måste enligt utskottet ettnyanserat betraktelsesätt anläggas som gagnar ett gott slutresultat, inte barai det enskilda fallet utan också för den arkeologiska undersökningsverksamhetensom helhet. I propositionen pekas bl.a. på att en sådan utveckling måsteundvikas som medför att privata intressenter får utföra de mer omfattandeundersökningarna medan de mindre utförs av övriga institutioner. Det är avbetydelse att t.ex. länsmuseer och vissa kommunala museer bibehåller sinkompetens på det arkeologiska området. Fördelarna med ett anbuds- ellerliknande förfarande får också vägas mot bl.a. det förhållandet att förfarandetär resurs- och tidskrävande. Ofta kan ett projekt inte påbörjas eller fortsättaförrän den arkeologiska undersökningen har genomförts. En tidsfördröjning kansåledes få ekonomiska konsekvenser för arbetsföretagen.I kulturminneslagen gjorde - efter tillstyrkande av utskottet -tillägg i de aktuella bestämmelserna i kulturminneslagen (2 kap. 11 och 13 §§)av innehåll att när den anger vem som skall utföra en arkeologiskundersökning skall beakta att undersökningen skall vara av vetenskapligt godkvalitet och till en kostnad som inte är högre än vad som kan anses motiverat.Utskottet delade i sitt betänkande i ärendet regeringens uppfattning att detbehövs tydliga regler för hur skall gå till väga inför beslut omuppdragsundersökningar samt för hur tillsyn över och uppföljning avuppdragsverksamheten skall bedrivas. Regeringen har sedermera bemyndigat RAÄatt utfärda verkställighetsföreskrifter till 2 kap. 10-13 §§ kulturminneslagen.Utskottet har inhämtat att RAÄ utarbetat ett förslag till sådana föreskrifter,som remissbehandlats, och att myndigheten kommer attfatta beslut om innehållet i föreskrifterna. Utskottet noterade i sittbetänkande vid föregående att det i propositionen anfördes att RAÄ börse till att information och utbildning kommer till stånd och att myndighetenbör ha ett fortlöpande samråd med länsstyrelserna.I motionen har inte anförts någon omständighet som ger utskottet anledningatt ompröva sitt ställningstagande då det gäller förfarandet isamband med beslut om arkeologiska undersökningar. Utskottetavstyrker därför yrkande 49 i motion Kr270 (mp).Motionärerna bakom motion Kr282 (fp, m) vill ha en reglering ikulturminneslagen som möjliggör avyttring av föremål från arkeologiskamassfynd. Reglerna skall enligt motionärerna ha ett innehåll som innebär ettklart och positivt ställningstagande till sådan avyttring.