bet · GL01FöU6 · 1998-03-24 00:00:00 — Försvarsmaktens högre ledning, m.m. I betänkandet behandlas proposition 1997/98:72 Inrättande av nya centrum iFörsvarsmakten och sammanlagt fem motioner av Moderata samlingspartiet ochMiljöpartiet de gröna. Utskottet föreslår att propositionens förslag bifallsoch att samtliga motioner avslås av riksdagen.Genom beslutet inrättas två nya centrum i Försvarsmakten: ett marincentrum iHaninge () och ett flygvapencentrum i . Ett centrum för arméförbandhar redan inrättats i . Generalinspektörer bör utses till chefer förcentrumen och vara främste företrädare för armé-, marin- och flygvapenförbandensamt svara för det internationella samarbetet inom sina ansvarsområden.Under utskottsbehandlingen har akualiserats olika frågor om totalförsvaretsledningssystem. Utskottet - som under flera riksmöten framhållitledningssystemets särskilda betydelse för totalförsvarets samlade effekt underkriser och krig - anser att det av flera skäl är motiverat att regeringen nutar initiativ till en samlad översyn av totalförsvarets hela ledningssystem.Arbetet med detta bör ske skyndsamt samt ges ett parlamentariskt inflytande.Arbetsformer och tidsplan bör närmare bestämmas av regeringen. Regeringens förslagRegeringen föreslår att två nya organisationsenheter inrättas i Försvarsmakten:ett marincentrum i () och ett flygvapencentrum i Uppsala.Kustflottan och Kustartillericentrum föreslås läggas ned somorganisationsenheter, varvid huvuddelen av verskamheten inordnas imarincentrumet. Organisationsenheternas benämningar och tidpunkter för derasinrättande bestäms av regeringen.Bakgrund och övervägandenPå regeringens uppdrag redovisade Försvarsmakten förslag tillorganisation av Försvarsmaktens högkvarter. I sin redovisning föreslogFörsvarsmakten inrättandet av två nya organisationsenheter med benämningarnaMarinens taktiska centrum och Flygvapnets taktiska centrum. En särskildberedningsgrupp i har analyserat Försvarsmaktens förslag ochjämfört detta med det uppdrag som regeringen gav Försvarsmakten och medstatsmakternas tidigare ställningstaganden till vad som förts fram av de s.k.LEMO- och UTFÖR-utredningarna.På grundval av förslag från beredningsgruppen beslutade regeringen den 18december 1997 att Försvarsmaktens högkvarter fr.o.m. skallorganiseras enligt följande:- Försvarsmakten leds av en myndighetschef, benämnd överbefälhavare. Iledningen ingår en ställföreträdare, benämnd ställföreträdande överbefälhavare.- Under myndighetsledningen organiseras högkvarteret i:tre linjeenheter:- ledning av operativ verksamhet- ledning av krigsförbandsverksamhet- ledning av grundorganisationsverksamhet samttvå stabsenheter:- planeringsstab- personalstabVidare finns stabsenheter för internrevision och stödfunktioner i övrigt samten enhet för underrättelse- och säkerhetstjänst.Beredningsgruppen behandlade i sitt förslag frågan om främste företrädare förrespektive ?försvarsgren?. Beredningsgruppen ansåg att det finns ett behov aven sådan företrädare och att dessa bör befinna sig på en relativt hög nivå(generalmajor/konteramiral) inom Försvarsmakten och benämnasgeneralinspektörer. Beredningsgruppen föreslog det som mest fördelaktigt attplacera varje generalinspektör vid ett taktiskt centrum. Generalinspektörensuppgift skulle vara att vara chef för centrumet, vara främste företrädare förarmé-, marin- och respektive flygvapenförband samt svara för detinternationella samarbetet.Dessa centrum skall tillhöra den centrala nivån inom Försvarsmakten. De skallinom ramen för sitt ansvarsområde på uppdrag av Försvarsmaktens högkvarter- leda utveckling av teknik, taktik och stridsteknik för krigsförband,- leda funktions- och systemstudier,- samordna utnyttjandet av övningsanläggningar och simulatorer,- leda framtagning av reglementen, publikationer och läromedel,- stödja högkvarteret med underlag för målsättningsarbetet,- stödja högkvarteret i inspektionsverksamheten,- stödja högkvarteret i den internationella verksamheten,- stödja högkvarteret i funktions- och förbandsverksamheten,- stödja högkvarteret vid verksamhetsplanering och- stödja förbands- och skolchefer i utbildningsärenden.Ett inrättande av ett marint centrum bör enligt regeringens mening leda tillatt Kustflottan och Kustartillericentrum upphör som särskildaorganisationsenheter inom Försvarsmakten. Motioner från den allmänna motionstiden /98Moderata samlingspartiet anser i motion 1997/98:Fö211 yrkande 8 (m parti) attöverbefälhavarens förslag till ny organisation för högkvarteret inte får sesisolerat från den politiska process och reguljära förvaltning som styrförsvaret. Regeringens ambition att återkomma med information till riksdagenefter överarbetning av ÖB:s förslag är positiv. Motionärerna förutsätter attfrågan om Försvarsmaktens ledning och de frågor som sammanhänger härmed löses ibredaste möjliga politiska enighet.De åtgärder som genom försvarsutskottet återkommande begärt desenaste åren har sällan kunnat redovisas på ett tillfredsställande sätt avregeringen. Att regeringen inte förmår redovisa sin uppfattning beträffande deoperativa principer för försvarets förande som efterlysts av ibetänkande 1996/97:FöU4 är anmärkningsvärt och aktualiserar den fråga omförstärkning av Försvarsdepartementet som var en av avsikterna i förslag.Högkvarterets interna organisation bör i första hand utformas av ÖB. Endast iden utsträckning som detta påverkar statsmakternas ledning, styrning ochmöjligheter till utvärdering bör beslut fattas av regering och riksdag.Frågorna om programindelning, produktionsledning och försvarsgrenschefernasställning har betydelse för den politiska styrning som utövas. Därför är detenligt Moderata samlingspartiet naturligt att dessa frågor avgörs genompolitiska beslut.En ökad integration över försvarsgrensgränserna är generellt sett bra. På denövergripande nivån (produktionsledning, materielanskaffning och avvägning) ärden försvarsmaktsgemensamma utgångspunkten självklar. Försvarsmaktsgemensammalösningar är dock enligt Moderata samlingspartiet inget självändamål, utanskall väljas när de optimerar försvarseffekten av skattebetalarnas pengar.Frågorna kring militärområdesindelning och övrig operativ ledning bör ocksåses i perspektivet av samverkan över gränserna. Inte bara tekniskt utan ävenorganisatoriskt bör det övervägas vilka förändringar som kan göras för attförbättra förmågan till samarbete. I motionen hemställs (yrkande 8) attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts omförsvarets ledning och styrning.Moderata samlingspartiet anser vidare i motion 1997/98:Fö317 (m kommitté) attden organisation för bl.a. Försvarsmaktens högkvarter som trädde i kraft den 1juli 1994 har verkat . Frågan är om en meningsfull utvärderingredan nu kan göras. Regeringen har emellertid, främst av besparingsskäl, velatavkräva Försvarsmakten en sådan. Den beredningsgrupp som regeringen tillsattför att utvärdera Försvarsmaktens förslag har givits ett för snävt uppdrag.Högkvarterets organisation kan enligt Moderata samlingspartiet inte sesisolerat från den politiska ledningen, styrningen och utvärderingen avförsvaret.En sammanhållen myndighet, Försvarsmakten, med en chef som är stark i bl.a.avvägning och produktionsledning är till gagn för verksamheten. Den politiskanivån får enligt Moderata samlingspartiet emellertid inte överlåtaproblemformuleringsinitiativet till ÖB. Försvarsbesluten och 1996 ärtydliga exempel på ett för ensidigt beroende av underlag från myndigheterna,främst vad gäller strategiska och operativa frågor samt om krigsorganisationensutformning. Dessa frågor borde också ha belysts av den tillsattaberedningsgruppen. Motionärerna hemställer att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om försvarets ledning ochstyrning.I motion 1997/98:Fö311 av () erinrar motionären bl.a. om attregeringen i budgetpropositionen framhöll att det ankommer påregeringen att omorganisera Försvarsmaktens ledning. Vad som övervägs är att tabort försvarsgrenscheferna och göra Försvarsmakten än mer toppstyrd. I motionenerinras om att den s.k. konstaterade att mycket få västländerhar en ÖB med så stora befogenheter i fredstid som den svenska har redan i dag.Detta är enligt motionären intressant att notera, eftersom vi själva i olikasammanhang brukar bedöma hur demokratiska andra länder är bl.a. mot bakgrund avhur kontrollen och styrningen sker av Försvarsmakten.Det är oerhört viktigt att den demokratiska kontrollen av Försvarsmakten ärgod. Politiker som beslutar och är ansvariga för anslag, prioriteringar och denlångsiktiga utvecklingen måste ges goda bilder och motbilder av militären.Försvarsmaktens ledning, beslutsvägar och interna diskussion i principielltviktiga frågor måste vara så transparent som möjligt. Motionären anser att detdärför måste vara som tar ställning till de viktigaste principernaför hur Försvarsmaktens ledning organiseras.Motioner med anledning av propositionenModerata samlingspartiet finner i motion 1997/98:Fö2 (m kommitté) inte skäl attyrka avslag på regeringens proposition. Förslaget har emellertid vissa bristeroch bör justeras. Frågorna om Försvarsmakten måste ses i ett brett perspektiv.Regeringen har genom propositionen bara gjort vad som precis är nödvändigt föratt uppfylla praxis vad gäller beslutskompetensen hos regeringen respektiveriksdagen. Det finns enligt Moderata samlingspartiet en rad brister iregeringens hanterande av Försvarsmaktens ledning och nya organisation.Förändringarna av högkvarterets organisation har inte föregåtts av denförankring i som är rimlig och nödvändig. Regeringen valde att fattabeslut utan förankring i , vilket är anmärkningsvärt.Det är enligt motionärerna motiverat att ifrågasätta tidpunkten för enomorganisering av högkvarteret i riktning mot en än större maktkoncentrationtill överbefälhavaren. har vi fått se bevis på enbristfällig ekonomisk planering i högkvarteret. Motionärerna pekar på att såvälÖB som ledande representanter för Socialdemokraterna och uttalatatt militärområdesindelningen bör ses över och att militärbefälhavarnaföljaktligen bör avskaffas, vilket är en naturlig följd av den pågående svenskanedrustningen och de ökade tekniska möjligheterna till ledning. Tidpunkten förorganisationsbeslutet är därför olyckligt vald.Moderata samlingspartiet anser att det finns anledning att närmare klargörageneralinspektörernas och centrumens roll och ställning. Generalinspektörernaskall svara för all långsiktig utveckling av respektive försvarsgren. Därför ärdet också naturligt att dessa ges ansvar för rekrytering, personalutvecklingoch utbildning av officerare (yrkande 1) till de stridskrafter man i övrigt haransvar för. Även den långsiktiga materielanskaffningen (yrkande 2) är ettnaturligt ansvarsområde för centrumen.Huvuddelen av generalinspektörernas motsvarigheter i omvärlden befinner sigpå nivån generallöjtnant/viceamiral. Den lägre tjänstegrad som regeringenbeslutat om försvårar det internationella samarbetet. Som främste företrädareför sin försvarsgren är det även naturligt att ha en gradmässig inplacering sommilitärbefälhavarna. Moderata samlingspartiet anser därför attgeneralinspektörerna bör vara officerare på generallöjtnants/viceamirals nivå(yrkande 3).De frågor som aktualiseras i denna motion hör enligt motionärerna egentligeninte hemma inom kompetensområde, men eftersom regeringen såuppenbart negligerat roll vid valet av organisation ledning, finns anledning att föreslå att geregeringen sin uppfattning till känna i viktiga principfrågor.Miljöpartiet de gröna framhåller i motion 1997/98:Fö3 (mp kommitté) attförsvarsutskottet tidigare uttalat att frågan om den nyahögkvartersorganisationen inom Försvarsmakten inte kan ses som en isoleradfråga. Den är en del av utvecklingen av det samlade ledningssystemet. Beslut omhögkvarters-organisationen blir därmed ett led i såväl den politiska styrningensom hur Försvarsmakten internt skall styras.Miljöpartiet pekar på att den s.k. konstaterade att mycketfå västländer har en ÖB med så stora befogenheter i fredstid som den svenske . Detta är enligt värt att begrunda, eftersom visjälva i olika sammanhang brukar bedöma hur demokratiska andra länder är, bl.a.mot bakgrund av hur den politiska insynen, kontrollen och styrningen avrespektive lands försvarsmakt fungerar. I verkar vi gå mot en ökadförskjutning av makten från den politiska nivån till den militära.Miljöpartiet ser positivt på en ökad integration mellan försvarsgrenarna isyfte att nå rationaliserings- och samordningsvinster men ser med stor oro påhur makten koncentreras inom Försvarsmakten.Miljöpartiet anser det sålunda högst otillfredsställande att regeringen nuföreslår förändringar, som inrättande av centrum och högkvarteretsorganisation, innan man har tagit ett helhetsgrepp på Försvarsmaktensledningsstruktur, vilket genom försvarsutskottet flera gångerefterlyst.Enligt motionärerna fattas fragmentiserade beslut som riskerar att rivas uppnär en nödvändig översyn av hela ledningssystemet genomförs. Miljöpartietsuppfattning är att en parlamentarisk utredning (yrkande 2) bör tillsättas medsyfte att se över bl.a. hela ledningssystemet och ansvarsförhållandena mellande politiska nivåerna (riksdag och regering) och myndigheten. Vissautredningsresultat bör kunna föreläggas i samband med behandlingen avkontrollstationen, dvs. (yrkande 3). Tills denna utredning ärgenomförd avvisar regeringens förslag (yrkande 1) till inrättandeav nya centrum. inflytandeModerata samlingspartiet och de gröna reser i motionerna1997/98:Fö211 yrkande 8 respektive 1997/98:Fö311 vissa principiella frågor somrör beslutskompetens och därmed inflytande över bl.a.Försvarsmaktens organisation och verksamhet. Med anledning härav vill utskottetanföra bl.a. följande.På förslag av försvarsutskottet (bet. 1994/95:FöU4 s. 37) beslutade riksdagenvåren 1995 att regeringen fortsättningsvis skall inhämta godkännandebeträffande inriktningen av verksamheten inom Försvarsmaktens olika program.Detta innebär att det sålunda är som - efter förslag av regeringen -fattar beslut om krigsorganisationens utveckling, vad avser såväl dessomfattning som kvalitet. avgör således själv på vilkendetaljeringsnivå den vill reglera Försvarsmaktens krigsorganisation respektiveöverlämna till regeringen att närmare besluta om.När det gäller Försvarsmaktens grundorganisation fattade i 1996 årsförsvarsbeslut ett samlat beslut (bet. 1996/97:FöU1 s. 121) om och dess lokalisering. Genom beslutet i december 1996klarlades beslutsläget samt ansvarsfördelningen mellan och regeringeni grundorganisationsfrågor. Eventuella förändringar i den då angivna strukturenskall således beslutas av riksdagen.Riksdagen har således preciserat den närmare ansvarsfördelningenmellan och regeringen när det gäller bl.a. krigs- ochgrundorganisationsfrågor. Enligt utskottets mening ankommer det sedan påregeringen att avgöra om ytterligare reglering av Försvarsmaktens internaorganisation behövs.Det förslag till organisationsbeslut som regeringen genom proposition1997/98:72 Inrättande av nya centrum i Försvarsmakten nu förelagt riksdagenföljer, enligt utskottets mening, den ansvarsuppdelning mellan ochregeringen i grundorganisationsfrågor som har beslutat om.Utskottet erinrar om att behandlade även andrafrågor som rör styrning och uppföljning av verksamheten inomtotalförsvaret. Utskottet betonade då (bet. 1996/97:FöU4 s. 4 f) attförutsättningarna för styrning och uppföljning av verksamheten inomtotalförsvaret förändrats på ett påtagligt sätt, bl.a. genomatt myndigheten bildades och vars verksamhetfinansieras över en helt annan anslagsstruktur än tidigare.Genom erfarenheterna med arbetet inför försvarsbesluten och 1996aktualiserades en rad frågor om beslutsroll, samt vilketbeslutsunderlag som behöver fortsättningsvis. I betänkandet begärdeutskottet att regeringen skall lämna ett mer omfattande beslutsunderlag änhittills, bl.a. avseende försvarets operativa förmåga och dess prioriteringar,för målstyrning och resultatredovisning samt för ställningstagandetill utveckling och anskaffning av försvarsmateriel.Riksdagen har sålunda på förslag av försvarsutskottet lagt fast nu gällandeansvarsfördelning mellan och regeringen. Under den bestämdaförutsättningen av att regeringen tillgodoser behov av ytterligarebeslutsunderlag på det sätt som utskottet framhöll i betänkande 1996/97:FöU4finner utskottet inte behov att nu föreslå någon ändradansvarsfördelning.Mot bakgrund av vad utskottet nu anfört bör motionerna 1997/98:Fö211 (m)(yrkande 8) och 1997/98:Fö311 (mp) inte föranleda något särskilt uttalande avriksdagen.En samlad utredning av totalförsvarets ledningFörmågan att leda totalförsvarets olika delar under höjd beredskap, liksomunder allvarliga samhällskriser i fred, har en helt avgörande inverkan på hurväl totalförsvaret kommer att lösa sin uppgift. Utskottet har därför i fleraolika sammanhang, och från något skilda utgångspunkter, påtalat vikten av ettutvecklingsarbete inom totalförsvarets ledningsfunktioner och att detta arbeterimligtvis bör bli relativt genomgripande.Moderata samlingspartiet anser i motion 1997/98:Fö317 att högkvarteretsorganisation inte kan ses isolerat från den politiska ledningen, styrningen ochutvärderingen av försvaret. 1995 och försvarsbeslut är enligtmotionärerna tydliga exempel på ett för ensidigt beroende av underlag frånmyndigheterna. Dessa frågor borde ha belysts av den tillsattaberedningsgruppen. Moderata samlingspartiet framhåller - dock utan att lämnayrkande i ämnet - i både motion 1997/98:Fö211 (yrkande 8) och 1997/98:Fö2 attdet är motiverat med en översyn av det operativa ledningssystemet inomFörsvarsmakten. anser i motion 1997/98:Fö3 att en parlamentariskutredning bör tillsättas för att se över hela ledningssystemet (yrkande 2)och att vissa förslag bör föreläggas i samband medkontrollstationen 1999 (yrkande 3).Utskottet har under både efterlyst (bet. 1995/96:FöU1 s. 45och 1996/97:FöU1 s. 51-54) underlag för principställningstaganden angående detframtida ledningssystemets utveckling. Behovet av en översyn påtalades på nyttav försvarsutskottet (bet. 1997/98:FöU1 s. 31-32).Motionärernas önskemål ligger således i linje med vad utskottet redan tidigareuttalat.Utskottet anser det av flera skäl motiverat att regeringen nu tar initiativtill en samlad översyn av ledningsfunktionerna inom totalförsvaret. Det faktumatt inom Försvarsmakten antalet förband har reducerats, den tekniska förmågantill ledning inom och mellan olika krigsförband förbättrats, beredskaps-kravför taktisk och operativ ledning sänkts samt - inte minst - behovet avbesparingar i fredsverksamheten är enligt utskottets mening sålunda skäl för enomprövning av ledningssystemet.Även för det civila försvarets ledning har vissa förutsättningar på senaretid ändrats som motiverar en översyn. Sambandet mellan län och försvarsområdehar i viss mån brutits. Två nya storlän har skapats i och VästraGötaland. Kommunerna har numera det samlade ansvaret för de civilaberedskapsförberedelserna inom respektive kommun. Konsekvenserna avlänsstyrelsernas långtgående rationaliseringar inom området civil beredskap ochräddningstjänst har tidigare uppmärksammats av . Behovet av eneffektiv och trovärdig ledning av samhället och totalförsvarsresurserna ävenunder svåra påfrestningar i fred framstår som uppenbart. I det sammanhanget böräven möjligheten övervägas om olika civila ledningsorgan skall kunna fådisponera civilbefälhavarnas kansliresurser i situationer då kvalificeradledning behöver utövas, även då det inte råder höjd beredskap.Det utrednings- och översynsarbete om totalförsvarets ledningssystem som nubör göras måste enligt utskottets mening genomföras skyndsamt samt gesparlamentariskt inflytande. Det behöver dock inte innebära att arbetet måsteske inom ramen för en s.k. parlamentarisk utredning, på det sätt somMiljöpartiet förordar. Även om det är angeläget att utredningsarbetet bedrivsskyndsamt, och ledningsfrågorna därmed rimligtvis blir centrala i den kommandesäkerhets- och försvarspolitiska kontrollstationen, anser utskottet det intenödvändigt att närmare föreskriver vilken tidsplan som bör gälla.T.ex kan ett eventuellt lagstiftningsarbete behöva något längre beredningstidän vad som blir möjligt om det skall föreläggas redan ikontrollstationen.Vissa övriga förutsättningar som enligt utskottets mening bör gälla för detkommande översynsarbetet har utskottet redan tidigare redovisat i betänkande1996/97:FöU1 s. 53-54.Utskottet bedömer som en följd härav att Moderata samlingspartiets synpunkterpå konsekvenserna för Försvarsmakten i övrigt av den nyahögkvartersorganisationen och förslag till översyn avledningssystemet i allt väsentligt kommer att tillgodoses. Därför behöver intemotionerna 1997/98:Fö317 och 1997/98:Fö3 yrkandena 2 och 3 bifallas avriksdagen.Generalinspektörer och nya centrum inom FörsvarsmaktenRegeringen föreslår två nya organisationsenheter i Försvarsmakten: ettmarincentrum i () och ett flygvapencentrum i . De skalltillhöra den centrala nivån inom Försvarsmakten. Regeringen redovisar ipropositionen de arbetsuppgifter som centrumen skall ha. Kustflottan ochKustartillericentrum bör läggas ned som organisationsenheter varid huvuddelenav verksamheten inordnas i marincentrumet.Ett centrum för arméstridskrafter finns redan inrättat efter beslut avriksdagen i december 1996.Bakgrunden är den nya organisationen för Försvarsmaktens högkvarter somregeringen redan beslutat om. Regeringen avser att utse generalinspektörer somchefer för de nya centrumen. Generalinspektörerna skall bl.a. verka iinternationella frågor och att vara främsta företrädare för armé-, marin- ochflygvapenförband.Moderata samlingspartiet anser i motion 1997/98:Fö2 att uppgifterna för de nyacentrumen skall utvidgas (yrkandena 1 och 2) jämfört med den redovisning somregeringen ger. Motionärerna anser vidare att generalinspektörerna bör hatjänstegraden generallöjtnant eller viceamiral (yrkande 3).Eftersom regeringen inte tagit ett helhetsgrepp på Försvarsmaktensledningsstruktur anser i motion 1997/98:Fö3 (yrkande 1) bl.a. attdet finns en risk att detta beslut rivs upp när den nödvändiga översynen avledningssystemet genomförs. Därför bör nu avslå propositionen.Utskottet anser att bör bifalla regeringens förslag att inrätta tvånya organisationsenheter på central nivå samt att avveckla två andra enheter,inom den organisationsstruktur för Försvarsmakten som tidigarebeslutat om.Utskottet har pekat på behovet av att en översyn av totalförsvaretsledningssystem nu kommer till stånd. Utskottet finner därför inte skäl attriksdagen nu skall ta ställning till en utvidgning av centrumensarbetsuppgifter - jämfört med dem som regeringen redovisat - eller attföreskriva att generalinspektörerna skall ha viss tjänstegrad. Det är naturligtatt dessa frågor blir belysta i det kommande utredningsarbetet.Vad gäller regeringens förslag att lokalisera de nya centrumen till () respektive delar utskottet uppfattningen att det ärden bästa lösningen. Dock vill utskottet för sin del betona vikten av attregeringen positivt prövar möjligheten att lokalisera centralaledningsfunktioner även utanför . Utskottet utgår ifrånatt regeringen tar dessa överväganden i beaktande i den kommandeorganisationsöversynen.Med hänvisning till vad utskottet nu anfört bör motionerna 1997/98:Fö2 ochmotion 1997/98:Fö3 yrkande 1 inte bifallas av . beträffande inflytandeatt avslår motionerna 1997/98:Fö211 yrkande 8 samt 1997/98:Fö311,2. beträffande en samlad utredning av totalförsvarets ledningatt avslår motionerna 1997/98:Fö3 yrkandena 2 och 3 samt1997/98:Fö317,res. 1 (mp)3. beträffande generalinspektörer och nya centrum inom Försvars-maktenatt med bifall till regeringens proposition 1997/98:72 Inrättande avnya centrum i Försvarsmakten avslår motionerna 1997/98:Fö2 och 1997/98:Fö3yrkande 1.res. 2 (mp)den 24 mars 1998På försvarsutskottets vägnarArne AnderssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (),(), (), (), (),(), (), (), (),() och ().