bet · GL01JoU20 · 1998-05-12 00:00:00 — Därmed får även motion Jo34 (c) yrkande 27 anses vara tillgodosedd.Utskottet avstyrker motion Jo33 (kd) yrkande 28.Beträffande frågan om vilken instans som bör besluta miljösanktionsavgifterär regeringens utgångspunkt att domstolsprövning behövs främst näravgiftsskyldigheten görs beroende av huruvida överträdelsen skett av uppsåteller oaktsamhet och när reglerna är utformade så att det finns utrymme förbetydande skönsmässiga bedömningar. Som förslaget är utformat finns ingetsådant utrymme, utan avgift skall påföras när de objektiva förutsättningarnaföreligger utan hänsyn till graden av klandervärdhet, och avgiftsbeloppet skallbestämmas enligt en fastställd tariff. delarjustitieutskottets uppfattning att de skäl regeringen anför för attmiljösanktionsavgifterna skall beslutas av tillsynsmyndigheterna ärövertygande. Utskottet avstyrker därför motion Jo33 (kd) yrkande 29 och Jo34(c) i berörd del.Enligt förslaget skall miljösanktionsavgift påföras genom beslut som gällersom domstols dom. Beslutet kan överklagas till miljödomstol, men är direktverkställbart. Enligt regeringens synsätt bör ett beslut ommiljösanktionsavgift vara direkt verkställbart för att överklaganden inte skallgöras endast i syfte att skjuta upp betalningsskyldigheten. I de fall dåbeslutet skall prövas vid domstol kan nämligen en väsentlig fördröjningförväntas innan det finns ett verkställbart beslut. Betydande räntevinster ochliknande ekonomiska fördelar skulle komma den till godo som överklagade för attskjuta på exekutionstiteln. Beslutet kan dock inhiberas av domstolen vidöverklagande. Utskottet delar i likhet med justitieutskottet regeringensuppfattning och avstyrker motion Jo32 (m) yrkande 38.31 kap. Ersättning vid ingripanden av det allmänna och vid tillståndsprövningav vattenverksamhet m.m.PropositionenPrinciper för ersättning enligt miljöbalkenMiljöbalken skall innehålla regler om ersättning vid beslut om nationalpark,naturreservat, kulturreservat, biotopskyddsområde, vattenskyddsområde samtföreläggande och förbud enligt den s.k. samrådsparagrafen. Innebär ett sådantbeslut att mark tas i anspråk eller att pågående markanvändning inom berörd delav en fastighet avsevärt försvåras betalas ersättning för intrånget.Ersättning betalas vidare vid vissa undersökningar och vid föreläggande omstängselgenombrott m.m.Ersättning skall normalt inte betalas om plantering av skog på jordbruksmarkhindras. När en jordbrukare hindras från att lägga om traditionelljordbruksproduktion till odling av energiskog skall jordbrukaren däremot kunnaha rätt till ersättning.Ersättning för mindre skador och ersättning för intrång upp till den s.k.kvalifikationsgränsen skall inte betalas.Miljöbalken skall inte innehålla regler som medger rätt till ersättning omavslag meddelas på ansökan om tillstånd till täktverksamhet.Ändringen av 2 kap. 18 § regeringsformenRegeringen redovisar utförligt sin syn på regeringsformen 2 kap. 18 § ochhuruvida denna grundlagsbestämmelse ger anledning att föra in bestämmelser omvidgad ersättningsrätt i (prop. del 1 s. 558 f.). Regeringenåterger delar av Lagrådets yttrande och sammanfattar den rättsvetenskapligadebatt som förts i ersättningsfrågan. Enligt regeringen talar övervägande skälför att 2 kap. 18 § andra stycket RF trots ordalydelsen måste uppfattas på detsättet att någon utvidgning av rätten till ersättning inte har skett. Varkenlegala eller sakliga skäl ger därför anledning att föra in ytterligareersättningsbestämmelser i miljöbalken.MotionernaFrågan om överensstämmelse med 2 kap. 18 § regeringsformen tasupp i motionerna Jo32 (m), Jo33 (kd) och Jo34 (c). Enligt yrkande 3 i motionJo32 står det klart att ersättningsregler strider mot grundlagen.Riksdagen bör besluta om utvidgad ersättningsrätt i balken. I motion Jo33yrkande 30 föreslås att gör ett principuttalande att regeringsformenskall gälla och att ersättning ?i förekommande fall? Skyddet förpågående markanvändning får inte undergrävas och grundlagens skydd för ägandeoch ersättningsrätt måste respekteras. I motion Jo34 yrkande 2 anförs attCenterpartiet efterlyser klara och tydliga ersättningsregler och att det ärsynnerligen otillfredsställande att regeringen lämnar förslag till samladmiljölagstiftning i fullt medvetande om att lagförslaget innehåller allvarligaoklarheter i en central fråga. Lagstiftningen bör förtydligas med syfte attäganderätten även i fortsättningen ges ett mycket starkt skydd, utan attförhindra de åtgärder som är motiverade av skyddet för miljön.Enligt yrkande 4 i Moderata samlingspartiets motion Jo32 bör avslåförslaget om ett grundavdrag för ersättningen enligt 31 kap. 6 §. börvidare besluta att full ersättning skall utgå när tillstånd åsidosätts med stödav 24 kap. 5 § 2 och 24 kap. 1 §, dvs. när en miljökvalitetsnorm respektiveföreskrifter för miljöskyddsområde föranleder omprövning av tillståndet(yrkandena 17 och 21). Vidare yrkas att ersättningsrätten utlöses direkt vidbeslut om biotopskyddsområde enligt 7 kap. 11 § (yrkande 20).I motion Jo34 yrkande 16 anförs att partiet efterlyser klaraoch tydliga ersättningsregler i de fall inrättande av naturreservat medför attfastighetsägarens markanvändning i någon del försvåras.Konstitutionsutskottets yttrandeKonstitutionsutskottet begränsar sitt yttrande till att gälla frågan omersättning vid ingripanden från det allmänna. Vidare erinrar utskottet om attutskottet också avlämnat ett betänkande (1997/98:KU30), som behandlar lydelsenav 2 kap. 18 § regeringsformen. Utskottet föreslår där mot bakgrund av bl.a.den debatt om tolkningen av bestämmelsen som förekommit att dess ordalydelseblir föremål för en översyn under parlamentarisk medverkan.Efter en inledande redovisning av gällande bestämmelser och regeringensrespektive Lagrådets synpunkter i ersättningsfrågan anförkonstitutionsutskottet bl.a. följande. Utskottet vill understryka attmotivuttalandena bakom ändringar av 2 kap. 18 § regeringsformen ärklara och entydiga. Någon förändring av tidigare gällande rätt var inte avsedd.Det framstår emellertid också som tydligt att paragrafens ordalydelse inte ståri full överensstämmelse med motiven. Om lagtext och motiv inte stämmer överensär det en hävdvunnen tolkningsprincip att det är lagtexten som gäller.Utskottet delar emellertid regeringens uppfattning att en sådantolkningsprincip - också i fråga om regeringsformen - inte kan upprätthållasom den skulle leda till orimliga resultat. En strikt bokstavstolkning i stridmed motivuttalandena skulle i vissa fall kunna leda till ett resultat somframstår som direkt stötande för allmän rättsuppfattning och få orimligapraktiska eller rättsliga konsekvenser. En sådan lagtolkning står somregeringen framhållit inte i överensstämmelse med svensk rättstradition. uppfattning kan det inte bortses från att det allmänt skulle framståsom stötande om grundlagsbestämmelsen skulle medföra att det betalas utersättning till t.ex. den vars verksamhet stoppas för att den innebär ettallvarligt hot mot människors hälsa eller mot miljön. Det bör som regeringenframhållit därför inte vara möjligt att fullt ut hävda en ren bokstavstolkning,utan ett vidare ändamålsperspektiv måste kunna anläggas. En sådan bedömning harockså förekommit i den rättsvetenskapliga debatten om 2 kap. 18 §regeringsformen. Bestämmelserna i 2 kap. 18 § andra stycket regeringsformenmåste enligt utskottet mot denna bakgrund, trots sin ordalydelse, uppfattas såatt någon utvidgning av rätten till ersättning inte skett.När det gäller ersättningens storlek framhåller attgrundlagsreglerna ger utrymme för lägre ersättningsnivåer än full ersättning. Imånga fall betalas ersättning inte alls under en viss kvalifikationsnivå. Denföreslagna bestämmelsen i 31 kap. 6 § om att ersättning skallminskas med ett belopp som motsvarar vad fastighetsägaren är skyldig att tålautan ersättning kan mot bakgrund också av vad utskottet anfört om innehållet i2 kap. 18 § andra stycket regeringsformen inte anses stå i strid med dennagrundlagsbestämmelse.Konstitutionsutskottet anser inte heller att den bestämmelse i 31 kap. 4 §miljöbalken som innebär att ersättning inte betalas förrän dispens i fråga ombiotopskydd vägras strider mot bestämmelserna i 2 kap. 18 § regeringsformen.Mot bakgrund av att grundlagsbestämmelserna föreskriver att det är förlustensom skall ersättas ter det sig rimligt att i dessa fall, som kan avse ganskabegränsade områden, avvakta det beslut som innebär att en förlust klart ochtydligt kan konstateras innan rätt till ersättning uppkommer.Konstitutionsutskottet tillstyrker således regeringens förslag såvitt gällerersättning vid ingripanden från det allmänna och avstyrker motionerna Jo32yrkandena 3, 4 och 20, Jo34 yrkande 2 och Jo33 yrkande 30.Mot bakgrund av den princip om förvaltaransvar som uttrycks iinledningsparagrafen i förslaget till miljöbalk kan det, enligtkonstitutionsutskottets mening, inte bortses från att husbehovstäkt kan utgöraett allvarligt ingrepp i naturen. Det kan därför vara motiverat att seöppnandet av en husbehovstäkt som ändrad markanvändning och införa entillståndsplikt för de fall hushållningen med naturresurser motverkas ellertäkten skulle medföra en icke obetydlig skada på miljön. Eftersom vägrattillstånd då inte kan anses som ett ingrepp i pågående markanvändning fallerbeslutet inte inom ramen för rätten till ersättning enligt 2 kap. 18 §regeringsformen. tillstyrker propositionens förslagockså när det gäller husbehovstäkt och avstyrker motionerna Jo32 yrkande 28,Jo34 yrkande 19 samt Jo33 yrkande 14.Utskottets överväganden2 kap. 18 § regeringsformen m.m.De huvudfrågor som utskottet har att ta ställning till i detta avsnitt gällerdels huruvida ersättningsreglerna i är förenliga med 2 kap. 18 §andra stycket regeringsformen, dels huruvida ersättningsreglerna från andrautgångspunkter kan godtas i enlighet med regeringens förslag.Som framgår av propositionen och yttrande erhöll 2kap. 18 § regeringsformen en ändrad lydelse i samband med att den europeiskakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggandefriheterna införlivades med svensk rätt (1993/94:KU24). I paragrafens andrastycke anges nu att ersättning skall vara tillförsäkrad den för vilken detallmänna inskränker användningen av mark eller byggnad på sådant sätt attpågående markanvändning inom berörd del av fastigheten avsevärt försvåras ellerskada uppkommer som är betydande i förhållande till värdet på denna del avfastigheten. I motiven anges att någon ändring när det gäller rätten tillersättning inte var avsedd. Mot detta har i olika sammanhang hävdats attordalydelsen av 2 kap. 18 § innebär en utvidgning av ersättningsrätten.Kritiken gäller mot denna bakgrund dels att det inte görs undantag förverksamhet som bedrivs utan lagligt stöd, dels att det inte görs undantag försådana situationer där t.ex. tillstånd för viss verksamhet omprövas elleråterkallas eller verksamhet inskränks eller förbjuds av hälso-, miljö- ellersäkerhetsskäl.Lagrådet har anfört principiella synpunkter angående oförenligheten mellanordalydelsen i 2 kap. 18 § andra stycket regeringsformen och motivuttalandena.Enligt Lagrådet borde det ligga närmast till hands att ändragrundlagsbestämmelsen så att den ger ett klart uttryck för lagstiftarensavsikt. Regeringen har utförligt redovisat den rättsvetenskapliga debatten ochsina egna synpunkter i denna fråga (prop. del 1 s. 558 f.). Regeringen drar denslutsatsen att övervägande skäl talar för att 2 kap. 18 § andra stycketregeringsformen måste uppfattas på det sättet att någon utvidgning av rättentill ersättning inte har skett. gör samma bedömning isitt yttrande. ansluter sig till regeringens ochkonstitutionsutskottets uppfattning. Det kan som konstitutionsutskottetframhållit inte bortses från att det allmänt skulle framstå som stötande omgrundlagsbestämmelsen skulle medföra att det betalas ut ersättning till t.ex.den vars verksamhet stoppas för att den utgör ett allvarligt hot mot människorshälsa eller mot miljön. Ett sådant system skulle dessutom stå i strid med deninternationellt erkända principen om förorenarens ansvar, som vunnit allmänterkännande i nationellt och internationellt miljöarbete. kanemellertid inte heller bortse från att de motivuttalanden som gjortsvisserligen är avsedda att utgöra en vägledning för den framtidarättstillämpningen men att domstolar och myndigheter också är skyldiga attsjälvständigt pröva eventuella tvister om ersättning för ingripanden av detallmänna med beaktande bl.a. av regeringsformens bestämmelser. Utskottet anserdet därför tillfredsställande att föreslagit en översynav 2 kap. 18 § regeringsformen mot bakgrund av bl.a. den debatt som förekommitom tolkningen av bestämmelsen.Det anförda innebär att jordbruksutskottet, i likhet medkonstitutionsutskottet, inte finner anledning att ifrågasätta de grundläggandeprinciperna för ersättningsreglerna i utifrån regeringsformensbestämmelser. Utskottet avstyrker motionerna Jo32 (m) yrkande 3, Jo33 (kd)yrkande 30 och Jo34 (c) yrkande 2.Synpunkter på ersättningsregler vid intrång i markanvändningenUtskottet har i anslutning till hänsynsreglerna i 2 kap. anförtvissa synpunkter på reglernas effekter för areella näringar m.m. och isammanfattning redovisat hur balkens intrångs- och ersättningsregler förhållersig till nu gällande bestämmelser.När det gäller bevarandet av skyddsvärda områden m.m. har regeringen hänvisattill ett uttalande av utskottet och i samband med behandlingen av1991 års miljöpolitiska proposition (1990/91:JoU30 s. 255). Uttalandet innebäri korthet att ansvaret för att säkerställa den biologiska mångfalden inte fårbegränsas till att bli en fråga om statens ekonomiska resurser för intrångs-och inlösenersättningar. Vidare innebär uttalandet att en princip börutformas, parallellt med Polluter Pays Principle, där förvaltande av naturenoch den biologiska mångfalden blir ett normalt inslag i verksamheten och sominte förutsätter statliga bidrag. Som regeringen anför kan därvid hävdas attalla har ett ansvar för att bevara biologisk mångfald och att också detekonomiska ansvaret bör delas av alla. Med detta synsätt fordras alltså regler,enligt vilka samhället till en viss grad kompenserar markägare och andrarättighetsinnehavare, som grundas på bl.a. naturvårdsskäl.Regeringens förslag innebär i korthet att rätt till ersättning föreligger vidbeslut om nationalpark, naturreservat, kulturreservat, biotopskyddsområde,vattenskyddsområde samt föreläggande och förbud enligt den s.k.samrådsparagrafen (12 kap. 6 §). Innebär ett sådant beslut att mark tas ianspråk eller att pågående markanvändning inom berörd del av en fastighetavsevärt försvåras betalas ersättning för intrånget. Ersättning betalas ocksåvid vissa undersökningar och vid föreläggande om stängselgenombrott m.m. Idessa avseenden innebär förslaget inga avgörande förändringar av rättsläget. s.k. samrådsfallen innebär förslaget en viss utvidgning av rätten tillersättning eftersom denna omfattar både förelägganden och förbud med stöd av 12kap. En viktig principiell nyhet är att ersättningen föreslås minskad medett belopp som motsvarar vad fastighetsägaren är skyldig att tåla utanersättning (31 kap. 6 §). Vidare innebär förslaget att ersättningsrätt saknasom avslag meddelas på en ansökan om tillstånd till täktverksamhet. Det gäller iförekommande fall även husbehovstäkt.Utskottet vill här tillägga att - som framgår av redovisningen i detföregående - det för staten ersättningsfria utrymmet för olika former avrestriktioner också utvidgas till följd av bl.a. bestämmelserna om allmännahänsynsregler, miljökvalitetsnormer och miljöriskområden.Regeringen har utförligt redovisat de begrepp som innefattas i uttrycket?avsevärt försvårande av pågående markanvändning på berörd del av fastigheten?(prop. del 1 s. 550 f.). Utskottet har för sin del inget att tillägga tilldenna redovisning. Det torde ligga i sakens natur att det i praktisktillämpning kan råda en viss tvekan om innebörden av begreppen. Uttrycken hardock funnits i lagstiftningen och bör ha vunnit en viss stadga irättstillämpningen. Utskottet hänvisar härvidlag till regeringens redovisningav tidigare motivuttalanden och vissa rättsfall rörande den s.k.kvalifikationsgränsen m.m. I ett avseende, där utskottet tidigare haftanledning att påtala en viss oklarhet i rättsläget, innebär regeringensmotivskrivningar ett klarläggande (jfr 1993/94:JoU9). Det gäller frågan omskogsplantering och odling av energiskog på jordbruksmark. Regeringensbedömning är i korthet att skogsplantering på jordbruksmark inte kan anses sompågående markanvändning. Däremot anser regeringen att övervägande skäl talarför att energiskogsodling bör betraktas som jordbruk och att en övergång frånexempelvis livsmedelsproduktion till energiskogsodling skall ses som en åtgärdi pågående markanvändning (prop. del 1 s. 553). Utskottet delar dennabedömning.Utskottet ansluter sig vidare till vad ochbostadsutskottet anfört om den föreslagna bestämmelsen i 31 kap. 6 § om attersättning skall minskas med ett belopp som motsvarar vad fastighetsägaren ärskyldig att tåla utan ersättning. Utskottet tillstyrker regeringens förslag idenna del och avstyrker motion Jo32 (m) yrkande 4.Beträffande ersättning vid biotopskydd har anfört attden föreslagna bestämmelsen i 31 kap. 4 § inte strider mot 2 kap.18 § regeringsformen. Mot bakgrund av att det, enligt grundlagsbestämmelsen, ärförlusten som skall ersättas är det rimligt att i dessa fall avvakta det beslutsom innebär att en förlust klart och tydligt kan konstateras innan rätt tillersättning uppkommer. delar konstitutionsutskottetsbedömning och avstyrker motion Jo32 (m) yrkande 20. Regeringens förslag i dennadel tillstyrks, dock med det förtydligandet att ersättningsregeln i 31 kap. 4 §första stycket 3 bör avse beslut att ej medge dispens enligt 7 kap. 11 § andrastycket inom biotopskyddsområde. Utskottet föreslår således en redaktionelljämkning av lagförslaget i detta avseende.I centermotionen Jo34 anförs som motivering till yrkande 16 i huvudsak endastatt efterlyser klara och tydliga ersättningsregler i de fallinrättandet av naturreservat medför att fastighetsägarens markanvändning inågon del försvåras. Som framgår av redovisningen ovan innebär förslaget tillersättningsregler att ersättning skall utgå efter i stort sett samma grundersom enligt naturvårdslagens bestämmelser om inrättande av naturreservat. Ipropositionen föreslås dessutom att områdesskyddsformerna naturvårdsområde ochnaturreservat sammanförs till en skyddsform som benämns naturreservat. Detinnebär att i vissa fall relativt enkla naturreservat kommer att inrättas (jfr.prop. del 1 s. 311). På samma sätt som tidigare innebär valet av skyddsformennaturreservat inte att ersättning alltid skall utgå. Avgörande blir somhittills huruvida intrånget innebär att pågående markanvändning avsevärtförsvåras. Enligt övergångsbestämmelserna till 7 kap. skall existerandenaturvårdsområden vid ikraftträdande anses som naturreservat. Idessa fall kan ersättningsfrågan bli aktuell om det senare visar sig att detbehövs ytterligare inskränkningar för att uppnå syftet med det aktuellaskyddsområdet enligt 7 kap. 5 § tredje stycket . Med det anfördaavstyrker utskottet motion Jo34 (c) yrkande 16.Motionerna Jo32, Jo33 och Jo34 i de delar motionerna avser tillståndspliktför husbehovstäkt behandlas i anslutning till kapitel 12 om täkter och jordbrukm.m.Övriga ersättningsfrågorI motion Jo32 (m) har yrkats att full ersättning skall utgå vid omprövning avtillstånd enligt 24 kap. 5 § första stycket 2, dvs. när en miljökvalitetsnormföranleder omprövning av tillstånd eller villkor m.m. för miljöfarligverksamhet. Vidare har yrkats att full ersättning skall utgå när ett tillståndbegränsas, förenas med ändrade eller nya villkor eller återkallas med stöd av24 kap. 1 § jämfört med bestämmelserna i 7 kap. 20 § omföreskrifter för ett miljöskyddsområde. Utskottet konstaterar att det i bådafallen huvudsakligen handlar om föreskrifter till skydd för människors hälsaeller för miljön. Som regeringen anför i avsnittet om miljökvalitetsnormer börgivetvis alltid en avvägning ske mellan verksamhetsutövarnas intressen,möjligheten till kostnadseffektiva lösningar och hänsyn till miljön.Regelsystemet skall tillämpas så att tillräcklig trygghet förverksamhetsutövarna kan erhållas och näringslivet utvecklas, utan att detföranleder miljöpåverkan utöver det godtagbara när det gäller att skydda såviktiga värden som människors hälsa och miljön. Det kan tilläggas attföreskrifter för miljöskyddsområden inte skall kunna innebära inskränkningar itillstånd som har meddelats enligt miljöskyddslagen. Däremot kanmiljökvalitetsnormer få denna verkan (jfr. del 1 s. 606, 609 och 632).Enligt utskottets mening skulle det stå mindre väl i överensstämmelse med nugällande ersättningsprinciper om tillståndshavare erhöll rätt till ersättning ide fall som anges i motion Jo32 (m) yrkandena 17 och 21. Motionen avstyrks idessa delar.32-33 kap. Skadestånd och försäkringPropositionenI balkens två sista kapitel finns bestämmelser om skadestånd samtmiljöskadeförsäkring och saneringsförsäkring.Miljöskadelagens regler om skadestånd för vissa miljöskador har förts in ibalken och har samma tillämpningsområde som tidigare.Balkens regler om miljöskadeförsäkring överensstämmer med reglerna imiljöskyddslagen. Bestämmelserna utvidgas dock i balken till att omfatta ävenen saneringsförsäkring. Den skall täcka fall då den ansvarige saknar förmågaatt efterbehandla områden som förorenats.En mera utförlig redogörelse för reglernas innebörd finns i lagutskottetsyttrande /98:LU2y, som bifogas detta betänkande.MotionernaEnligt motion Jo33 (kd) bör som det får förstås besluta om förlängdpreskriptionstid för skadestånd för miljöskador till (yrkande 31). Vidareyrkas att beslutar om utvidgning av rätten till skadestånd enligtmiljöskadelagen (yrkande 32). I motionen anförs att utöver de skador som gerrätt till skadestånd enligt miljöskadelagen i dess nuvarande omfattning skallockså tillföras person- och sakskada orsakad av joniserande strålning och, somdet får förstås, biotekniska organismer.I motion Jo32 (m) yrkande 40 begärs en utredning om miljöskadeförsäkringen. Imotionen anförs att det finns andra försäkringsgivare än de som ingår i detnuvarande miljöskadekonsortiet som kan erbjuda motsvarande tjänst. I syfte attförbättra konkurrensen och minimera kostnaderna bör därför möjligheten attupphandla denna i fri konkurrens utredas.Enligt motion Jo33 (kd) yrkande 33 bör prövningen av ersättning enligtmiljöskadeförsäkringen göras i miljödomstol enligt de regler som gäller förskadeståndsprocesser enligt miljöskadelagen i stället för att som prövas avMiljöskadekonsortiet och överklagas till en särskild nämnd.I motion Jo711 (s) anförs att erfarenhet av miljöskadeförsäkringenhar visat att den är helt verkningslös varför en skyndsam utvärdering är ihögsta grad påkallad samt att detta bör ges regeringen till känna.Lagutskottets yttrandeInledningsvis anförs i yttrandet att lagutskottet från sina utgångspunkter intehar några erinringar mot att bestämmelserna i miljöskadelagen ochbestämmelserna om miljöskadeförsäkring i miljöskyddslagen överförs tillmiljöbalken (32 kap. och 33 kap.) och utskottet ser, i likhet med regeringen,inte något behov av särskilda övergångsbestämmelser.Därefter behandlar utskottet motion Jo33 (kd) där det yrkas att rätten tillskadestånd utvidgas så att också sådana person- och sakskador som orsakats avjoniserande strålning och biotekniska organismer skall omfattas avskadeståndsskyldighet och att preskriptionstiden skall förlängas. Beträffandeskador som orsakas av radioaktivitet eller strålning från atomanläggningarfinns särskilda skadeståndsregler i atomansvarighetslagen (1968:45).