bet · GL01TU10 · 1998-05-14 00:00:00 — Det framtida transportsystemet påvett antal mer eller mindre starka utvecklingstendenser. Det gäller integrationeEuropa, kvalitetsförbättring och ökad livslängd hos många produkter, flexiblaproduktionssystem och ett högre förädlingsvärde på transporterade produkter.1.3 Övriga motionerI motion 1997/98:T26 (s) framhålls att man kan ställa frågan om den av regeringföreslagna politiken förmår klara framför allt vägtrafikens utsläpp av koldioxikväveoxider. Propositionen ställer inte krav på att vägsektorn skall betala sinkostnader. Det betyder enligt motionären att konkurrensen mellan väg- ochjärnvägssektorn inte kommer att ske på lika villkor. Vill man klara att skapa elångsiktigt hållbart samhälle krävs åtgärder som föreslagits avKommunikationskommittén.Enligt motion 1997/98:T37 (fp) är buller det miljöproblem som på det mest direkberör många människor. Regeringen håller inte ett tillräckligt tempo i bullerarsätter inte målen tillräckligt ambitiöst. bör få ett tydligt,uppdrag att driva bullerfrågorna samlat. Vad gäller buller från markbunden trafeftersträvas att även ge boende tillgång till en god ljudmiljö, särskilt i bostvid trafikled där 55dB-målet ej kan innehållas. Ökad vikt bör läggas vid att behittills tysta områden och miljöer. Det i propositionen satta målet om flygbullgälla det militära flyget.I motion 1997/98:T217 (s) framhålls att den politiska styrningen av uppbyggnadelandets infrastruktur måste återupprättas. Det kan t.ex. ske genom att alla aktolika marknader får betala avgifter som används för regionalpolitiskt motiveradsatsningar. Det är viktigt att man vid prioritering mellan olika infrastrukturphänsyn till såväl regionalpolitiska som sociala skäl vid sidan av de samhällsekkalkyler som används. För att en god kommunikationsstandard skall kunna uppnåsdet vidare en samordning mellan de olika trafikslagen så att hela får ekommunikationsstandard.I motion 1997/98:T518 (c) framhålls att regeringen bör lägga fram en plan för hfossila bränslen successivt kan ersättas med förnybara bränslen.Regeringen bör enligt motion 1997/98:T921 (c) lämna förslag till ominterregionala samhällskostnadskalkyler kan göras till en del av beslutsprocessavser samhälleliga infrastrukturinvesteringar.1.4 Utskottets ställningstagande1.4.1 Transportpolitikens målUtskottet anser, i likhet med regeringen, att de transportpolitiska målen måsteunderordnas andra övergripande samhällsmål. Transporternas betydelse som endrivkraft i samhällsutvecklingen och det långsiktiga perspektiv som är nödvänditransportpolitiken innebär att det behövs tydliga riktlinjer för utvecklingen atransportsystemet. Transportpolitiken bör vägledas dels av ett övergripande målantal delmål som anger ambitionsnivån på lång sikt, dels av etappmål som angerlämpliga steg på vägen mot de långsiktiga målen.De långsiktiga målen, dvs. övergripande mål och delmål, bör formuleras så att dligga fast över en längre tidsperiod och ge uttryck för behovet av kontinuitetlångsiktighet i transportpolitiken. Av detta skäl bör det inte heller göras någprioritering mellan de långsiktiga delmålen. Etappmålen bör fastställas av regeoch vara kvantifierade på en nivå som är uppföljningsbar. De bör också utformastidsbundna mål med en målhorisont som inte är alltför avlägsen. De etappmål somfastläggs av regeringen bör, som framhålls i propositionen, fortlöpande redovisriksdagen inom ramen för en förstärkt uppföljning av transportpolitiken.Enligt regeringen bör besluta att det övergripande målet för transporskall vara att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbtransportförsörjning för medborgarna och näringslivet i hela landet. Utskottet,positivt på den breda politiska samsyn som finns om den önskvärda utvecklingenlång sikt, anser att bör godta det av regeringen föreslagna övergripaför transportpolitiken.Detta allmänt hållna övergripande mål bör, framhåller regeringen, preciseras ilångsiktigt inriktade delmål. Dessa är:Ett tillgängligt transportsystem.En hög transportkvalitet.En säker trafik.En god miljö.En positiv regional utveckling.Ett tillgängligt transportsystemUtskottet delar regeringens uppfattning att ett delmål bör vara att transportsyutformas så att medborgarnas och näringslivets grundläggande transportbehov kantillgodoses.Det föreslagna delmålet är ett uttryck för att transportsystemet bör utformas smänniskor har en god tillgång till de transporter som krävs för att de skall kuarbete, upprätthålla goda sociala kontakter och utföra vardagslivets bestyr ochpersonliga integriteten och friheten främjas. Statens ansvar för att upprätthålgrundläggande transportförsörjning bör omfatta alla de transportbehov som måstetillgodoses i ett väl utvecklat samhälle oavsett om det gäller person- ellergodstransporter.Utskottet delar den uppfattning som framförs i ett par motioner att defunktionshindrades behov särskilt bör uppmärksammas. Av propositionen framgår ametoder och mått för att precisera och följa upp tillgänglighetsmålet genom etabör utvecklas. Etappmål för tillgång till transportsystemet för funktionshindrasärskilt prioriteras. Motionerna blir således tillgodosedda i denna del.En hög transportkvalitetFör näringslivet är ett väl fungerande transportsystem av avgörande betydelse fkunna vidmakthålla och utveckla befintliga företag och för att skapa nya verksaVårt lands geografiska läge samt stora avstånd inom landet utgör en nackdel förexportindustri. Ett effektivt transportsy- stem är en viktig konkurrensförutsvenska företag. Utskottet anser därför i likhet med regeringen att det bör findelmål som innebär att transportsystemets utformning och funktion skall medge etransportkvalitet för näringslivet. De etappmål för beläggning, beläggningsundeminskad tjälavstängning av vägar samt höjd driftsäkerhet, högsta tillåtna axellutökad lastprofil på vissa järnvägssträckor som angavs i proposition 1996/97:53Infrastrukturinriktning för framtida transporter bör ligga fast.En säker trafikRiksdagen beslutade att nollvisionen skall utgöra det långsiktigför trafiksäkerheten inom vägtransportsystemet. Utskottet delar regeringens uppatt nollvisionen bör vara en viktig utgångspunkt för hela transportsystemet ochalla trafikslag.Det långsiktiga målet för trafiksäkerheten bör därför vara att ingen skall dödaskadas allvarligt till följd av trafikolyckor. Transportsystemets utformning ocskall anpassas till de krav som följer av detta.Ett av de centrala kraven på framtidens transportsystem blir att risken för mänoch misstag och konsekvenserna av dem måste begränsas så att inte allvarliga oleller skadefall uppstår. I första hand bör infrastrukturen, fordon och transporutformas så att allvarliga olyckor förebyggs och människans tolerans mot yttretrafikolyckor inte överskrids.När det gäller etappmål anser regeringen att antalet dödade och allvarligt skaföljd av trafikolyckor fortlöpande bör minskas för alla trafikantkategorier. Anpersoner som dödas till följd av vägtrafikolyckor bör ha minskat med minst 50 %2007 räknat års nivå. För den tunga kommersiella luftfarten bör etappvara att åtminstone halvera haverifrekvensen . Antalethaverier inom privatflyget bör likaså halveras . För handelssoch för trafiken med fiske- och fritidsfartyg bör enligt propositionen målet vaantalet allvarliga olyckor halveras. För färjetrafikenövrig passagerarsjöfart bör målet vara att inga allvarliga olyckor skall inträfolyckor vid plankorsningar mellan järnväg och väg bör halveras räk1996 års nivå.Utskottet, som för sin del anser att det är angeläget att det fastställs ett anför en säker trafik, har inget att erinra mot de i propositionen angivna målen.En god miljöUtskottet anser i likhet med regeringen att kraven på långsiktig hållbarhet inotransportsektorn innebär att transporter inte skall vara orsak till att människförsämras och att utsläpp, buller, intrång eller andra effekter av transporteratt natur- och kulturmiljö skyddas mot skador. Kraven på en långsiktig hållbarhinnebär också att transportsystemets utformning inte negativt skall påverka mänlivsmiljö och möjligheter till ett rörligt friluftsliv. Transportsystemet skallatt det begränsar ytterligare uppsplittring av bebyggelse och rekreationsområdeskall främja hushållningen med mark, vatten och andra naturresurser genom att danpassas till det naturliga kretsloppet och till en hushållning med kulturresurbyggts upp under generationer. Transportsystemets energiförsörjning måste på lågrundas på förnybar energi.Utskottet ställer sig bakom förslaget i propositionen att det långsiktiga måletatt transportsystemets utformning och funktion skall anpassas till krav på en ghälsosam livsmiljö för alla, där natur- och kulturmiljö skyddas mot skador. Enhushållning med mark, vatten, energi och andra naturresurser skall främjas. Utskan inte se att detta förslag på något avgörande sätt skiljer sig från de förslför miljön som framförs av och Miljöpartiet.Regeringen anser att följande etappmål bör gälla för utsläpp av luftföroreningaklimatgaser:- utsläppen av koldioxid från transporter i bör ha stabili-serats nivå,- utsläppen av kväveoxider från transporter i bör ha minskat medminst räknat års nivå,- utsläppen av svavel från transporter i bör ha minskat med minst15 % räknat års nivå,- utsläppen av flyktiga organiska ämnen (VOC) från transporter i Sverigebör ha minskat med räknat års nivå.De etappmål för störningar från trafikbuller som beslutat omfast (prop. 1996/97:53, bet. 1996/97:TU7, rskr. 1996/97:174). Vidare framhållerregeringen att etappmål avseende hälsoeffekter, krets-loppsanpassning ochtransporternas inverkan på natur-, kultur- och bebyg-gelsemiljön samt på den bimångfalden bör utvecklas. Regeringens ställningstaganden beträffande etappmål fbegränsning av transportsystemets miljöeffekter grundar sig till stor del påKommunikationskommitténs förslag vilka i sin tur bygger på resultatet av det s.MaTs-samarbetet.Utskottet anser att de av regeringen angivna etappmålen väl avspeglar den utvecsom är nödvändig om vi skall kunna skapa ett transportsystem som värnar om miljtillräcklig utsträckning. Utskottet har således inga erinringar mot dessa mål.att utskottet inte kan ställa sig bakom de etappmål som föreslås i motion 1997/(mp).En positiv regional utvecklingI likhet med regeringen anser utskottet att det långsiktiga delmålet skall varatransportsystemet skall främja en positiv regional utveckling genom att dels utskillnader i möjligheterna för olika delar av landet att utvecklas, dels motvernackdelar av långa transportavstånd.Transportpolitiken bör bidra till att förhindra att levnadsförutsättningarna urgenom att befolkningsunderlag, samhällsservice och samhällskapital minskar.Transportpolitiken måste också inriktas mot att reducera och i andra hand kompede nackdelar som uppkommer av långa avstånd mellan orter i landet. Det förslagdelmål som framförs i motion 1997/98: T35 (c) överensstämmer, enligt utskottetsuppfattning, i huvudsak med det av regeringen föreslagna målet.1.4.2 Transportpolitikens principer, medel och uppföljningUtskottet anser, i likhet med regeringen, att den grundläggande principen vidgenomförandet av transportpolitiken även fortsättningsvis skall vara att de ensmänniskorna och företagen inom ramen för det det befintliga transportutbudet sjskall välja hur de skall ordna sina transporter. En annan viktig princip skallambitionen att stärka samverkan mellan olika transportmedel och trafikslag, vilinnebär att sektorstänkandet bör överges. En strävan efter ökad samverkan itransportsystemet bör, enligt utskottets mening, förenas med en politik som fräeffektiv konkurrens mellan olika trafikutövare och transportlösningar. Sedan 19trafikpolitiska beslut har en rad avregleringar genomförts inom transportsektorUtgångspunkten för dessa har varit att ta till vara de utvecklingsmöjligheter toch billigare transportlösningar som finns vid en väl fungerande konkurrens. Deregeringens ambition att endast reglera de frågor som inte marknaden själv kanett för samhället godtagbart sätt. Som ett ytterligare led i strävan att skapaoch flexibilitet bör som regeringen framhåller regelverket utformas på ett sådabeslut om transportproduktionen kan fattas i så decentraliserade former som möjUtskottet anser att bör godta de transportpolitiska principer som redpropositionen.Det finns en rad styrmedel som i olika kombinationer kan användas av riksdag, rmyndigheter och kommuner för att uppnå de transportpolitiska målen. Några av deviktigaste styrmedlen är olika former av ekonomiska styrmedel (prissättning avtransporter, principer för fördelning av infrastrukturmedel, subventionering avregleringar, information, forskning och utveckling, målstyrning av trafikverkenförhandlingar och överenskommelser.Under 1990-talet har mycket stora utbyggnader gjorts av den svenska infrastruktUtskottet anser, i likhet med regeringen, att när vi nu går in i en fas där detutsträckning gäller att organisera trafiken på dessa infrastrukturanläggningareffektiva former som möjligt, blir det en naturlig följd att de transportpolitisom främst är inriktade på detta får ökad betydelse.Samhällets påverkan bör främst ske med hjälp av sådana styrmedel som gerkonsumenterna så stor valfrihet som möjligt att, inom ramen för det befintligatrafikutbudet, själva avgöra hur de skall ordna sina transporter. De medel somhand står till buds och som gör det möjligt att åstadkomma en sådan valfrihet,hänsyn tagen även till andras välfärd, är en samhällsekonomiskt grundadmarginalkostnadsprissättning av transporter. Utskottet delar regeringens uppfaten sådan prissättning skall vara ett grundläggande styrmedel i transportpolitikDet går dock inte att i alla situationer uppnå önskad effekt enbart med ekonomistyrmedel. Andra styrmedel måste då användas som komplement. Även regleringarkommer att behövas bl.a. för att uppnå miljö- och trafiksäkerhetsmålen. Exempelsådana regleringar är tekniska krav på transportmedel och bränslen.Som regeringen framhåller bör de skatter och avgifter som tas ut av trafiken octransportpolitiskt motiverade grundas på ett väl definierat kostnadsansvar somhänsyn till de externa effekter som trafiken medför. Frågan om vad som är en räeffektiv prissättning av transporter är komplicerad och till viss del beroendevärderingar. Därför bör analyser och diskussioner kring trafikens kostnadsansvastående inslag i den transportpolitiska debatten på såväl nationell nivå som ini andra internationella forum.Enligt trafikpolitiska beslut skall kostnadsansvaret utkrävas i form aoch fasta avgifter. De rörliga avgifterna skall motsvara de kortsiktigasamhällsekonomiska marginalkostnaderna. I den mån intäkterna från de rörligaavgifterna inte täcker de totala samhällsekonomiska kostnaderna skall mellanskitäckas med fasta avgifter. Det enligt beslut viktigaste motivet för atfullt kostnadsansvar var att man ville undvika alltför stora investeringar inomtrafikslag. Regeringen anser att förutsättningar saknas för att kunna utkräva ekostnadsansvar på ett ändamålsenligt sätt. Med hänsyn till att det inte ärsamhällsekonomiskt effektivt att utkräva ett kollektivt betalningsansvar förtrafikanläggningarna på trafikslagsnivå, anser regeringen att principen om fullkostnadsansvar bör ersättas av ett samhällsekonomiskt marginalkostnadsansvar.Utskottet delar för sin del regeringens uppfattning.Eftersom de externa effekterna varierar särskilt kraftigt mellan tätort och lannivån på generella skatter och avgifter inom vägtrafiken bestämmas med hänsyn teffekterna för landsbygdstrafiken. För att klara de särskilda prissättningsprobfinns i tätorter fordras lokalt anpassade lösningar. I likhet med regeringen göden bedömningen att särskilda tätortsavgifter kan utgöra ett effektivt sätt atttrafiken i dessa områden. Regeringen har påbörjat ett arbete för att skapa detsom krävs för införande av särskilda vägavgiftssystem. Det bör dock, som framhåpropositionen, ankomma på berörda kommuner och regioner att ta slutlig ställninom och hur avgiftssystemen skall införas.Tillämpningen av principen om full marginalkostnadstäckning bör, som framhållspropositionen, anpassas till de förutsättningar som råder på den internationelltransportmarknaden och till de tekniska och administrativa möjligheterna att tidifferentierad avgiftssättning. Trafikens externa effekter skall fortlöpande bestämmas av mot det faktiska skatte- och avgiftsuttaget inom olika delar avtransportsektorn.Trafikverken styrs liksom övrig statlig verksamhet genom mål- och resultatstyrnRegeringen fastställer för respektive verksamhet mål som står i samklang med detransportpolitiska målen och utfallet följs löpande upp genom en dialog mellanoch regeringen. Regeringen framhåller att styrningen mot och uppföljningen av dtransportpolitiska målen skall förbättras. Metoderna och underlaget för att genuppföljningen skall utvecklas och regeringen skall i samband medbudgetpropositionen redovisa för hur de transportpolitiska målen haruppfyllts. Ett arbete skall också inledas med att försöka göra målen tydligaredärmed möjliga att följa upp.I sitt av godkända betänkande 1997/98:TU1 framhöll utskottet attverksamheten inom kommunikationsområdet kräver betydande uppföljnings- ochutvärderingsinsatser eftersom beslutsfattandet i stor utsträckning är decentralverk och andra myndigheter och bygger på en långt-gående mål- och resultatstyrnFör att mål- och resultatstyrningen skall kunna fungera ändamålsenligt och effekrävs ett fortsatt utvecklingsarbete. Målet bör vara att budgetpropositionen gebeslutsunderlag att ges möjlighet att bedöma mål och inriktning för dstatliga verksamheten samt ställa bestämda resultatkrav i förhållande till detrafikpolitiska besluten framhöll utskottet vidare. Utskottet pekade på vissa fregeringen borde uppmärksamma i sitt arbete med att utveckla budgetprocessen.Utskottet anser att frågor om uppföljning och utvärdering måste ägnas storuppmärksamhet i det fortsatta transportpolitiska arbetete. Utskottet ser därförvad regeringen anfört om att arbetet med dessa frågor skall intensifieras och aregeringen för skall redovisa hur de transportpolitiska måleuppfyllts. Utskottet förutsätter att regeringen beaktar vad utskottet anfört omoch utvärdering i sitt betänkande 1997/98: TU1.1.4.3 Sammanfattning av utskottets ställningstagandeAv det anförda följer att utskottet anser att bör godkänna vad regeriföreslår om transportpolitiska mål, transportpolitiska principer, principer förstyrmedel, trafikens kostnadsansvar, rollfördelningen i transportpolitiken samtriktlinjerna för uppföljning av de transportpolitiska målen ( punkterna 2-7 i rförslag till riksdagsbeslut).Utskottet anser att bör avslå motionerna 1996/97:T95 yrkandena 6 och1997/98:T26, 1997/98:T28 yrkandena 1-7, 1997/98:T30 yrkandena 1-4, 1997/98:T35yrkandena 1-6, 1997/98:T37, 1997/98:T39 yrkandena 1-3, 1997/98:T40 yrkandena 1-17, 19-20, 24, 35, 1997/98:T45 yrkandena 1-2, 4-6, 10, 1997/98:T202 yrkandena 14, 1997/98:T213 yrkandena 1-2, 4, 6, 1997/98:T214 yrkandena 1-4, 1997/98:T216yrkandena 4, 12-13, 1997/98: T217 yrkandena 1-2, 8, 1997/98:T220 yrkandena 3-5,1997/98:T231 yrkan-de 3, 1997/98:T518 yrkande 1 och 1997/98:T921. Syftet med etflertal av motionsyrkandena blir dock tillgodosett i och med vad utskottet anfö2 EU-frågor och internationellt samarbete på transportområdet2.1 Regeringens överväganden och förslagRegeringen redovisar inledningsvis sina bedömningar rörande det internationellasamarbetets förutsättningar. geografiska läge samt landets ekonomiskahandelspolitiska situation gör att svensk transportpolitik måste ses ur internasynvinkel. behöver goda internationella transporter. Många problem kanlösas genom internationella överenskommelser. Men det internationella beroendetvarierar mellan trafikslagen. Allmänt gäller att luftfart och sjöfart är mer beinternationella avtal och samarbete än vägtrafiken och järnvägen.Grunden för agerande i internationella forum bör enligt regeringen vamål, strategier och prioriteringar som och regeringen slagit fast.Eftersom många transportpolitiska frågor tangerar eller griper in i andra politbetonar regeringen vikten och värdet av ett samordnat agerande som ger större mtill framgång.Regeringen framhåller värdet av ett fortsatt nära Östersjösamarbete, bl.a. i fobilaterala möten samt inom internationella forum såsom HELCOM och förÖstersjön. Regeringen erinrar om att genom den s.k. Östersjömiljarden hbidragit till den demokratiska utvecklingen i . Bl.a. har hjälbygga upp myndighetsstrukturer samt medverkat i olika trafiksäkerhets- ochmiljöprojekt.Vad gäller arbetet inom Europeiska unionen (EU) konstaterar regeringen att Svergenom EU-inträdet har fått bättre möjligheter att påverka situationen inom EU oHärvid ger EG-lagstiftningen en yttre juridisk ram för nationella åtgärder.EG-kommissionen har i vitboken utvecklingen av den gemensammatransportpolitiken presenterat ett åtgärdsprogram inom transportområdet. Områdeenligt kommissionen skall prioriteras är utveckling och integrering avtransportsystemen, säkerhet, miljöskydd, den sociala dimensionen samt relationetredje land. Kommissionen har dessutom uttalat att trängsel, miljöeffekter ochöverskuggande problem. EU:s politik måste därför bli mer långsiktigt hållbar.Kommissionen anser att samhällsekonomiskt utformade avgifter är en viktig del fkomma till rätta med problemen. Amsterdamfördraget innebär en skärpt miljöpolitDet övergripande målet är hållbar utveckling. Vidare skall miljökraven inte- grEU:s politik. Transportsektorn får därmed ett sektorsansvar för miljön.Det krävs en långsiktig strategi för EU-arbetet. Regeringen föreslår att Sverigverka för en kraftsamling inom EU på områden med tydlig gemenskapsdimension.Följande områden bör enligt regeringens förslag prioriteras:Harmoniserad och rättvisande prissättningUtveckling av nord-sydliga korridorerÅtgärder mot miljöpåverkan från fordon och transportsystemÅtgärder för mer rättvis konkurrens genom gemensamma regelverk för yrkesmässigtrafik.Riksdagen föreslås godkänna vad regeringen sålunda föreslår om inriktningen avarbetet inom transportområdet.2.2 Motionsförslag2.2.1 Ökad harmonisering och rättvisande prissättningI motion 1997/98:T45 (m) anförs att inom ramen för EU bör verka för enharmonisering av regler, avgifter och skatter. Motionärerna erinrar om att Modeandra sammanhang, bl.a. i betänkandet 1997/98:SkU7, framhållit betydelsen av ats.k. Eurovinjettsystemet utformas så att svensk transportnäring ej missgynnas.med vägavgifter bör förändras, kräver motionärerna (yrkande 8).Samma tema tas upp i motion 1997/98:T30 (kd). Om isolerat ökadeskattebelastningen på åkernäringen i syfte att minska vägtrafikens miljöslitageenda resultatet bli att svenska företag konkurrerades ut av utländska åkare. Rehar svensk åkerinäring höga kostnader när det gäller fordonsskatter och marknadpå diesel. införs fritt cabotage för godstransporter på väg. Detta kommytterligare förvärra problemen. En utländsk åkare som tankar i t.ex. ,sannolikt inte diesel av miljöklass I, kan komma långt norrut i . Slutreblir att svenskt näringsliv skadas, att skatteintäkterna minskar och att miljönDärför måste EU-perspektivet vara grundläggande. Skattenivåer och regleringar manpassas och beslutas på EU-nivå. motstånd mot majoritetsbeslut när deminiminivåer för skadliga utsläpp är mot den bakgrunden obegripligt och förödananser motionärerna (yrkande 6).I motion 1997/98:T214 (fp) betonas att staten måste ta sitt ansvar för att skapkonkurrensvillkor inom transportsektorn, bl.a. genom att verka för en rättvis psom baseras på samhällsekonomiska kalkyler. Den enskilde bör i varje transportbkänna av marginalkostnaden. Motionärerna anser det glädjande att EG-kommissioneen s.k. grönbok betonat att ett ökat utnyttjande av samhällsekonomiskt utformadtrafikavgifter måste bli en viktig beståndsdel i trafikpolitiken för att man sktill rätta med olyckor, miljöskador och trängsel. Emellertid finns behov av omfutvecklingsinsatser och förändringar när det gäller värdering och praktisk tillteorierna om totala och marginella externa effekter.