bet · GL01KU31 · 1998-05-26 00:00:00 — Motionären betonar att EU ärett förhandlingsorgan och att det är viktigt att svenska tjänstemän lär sigförhandla.Utskottets bedömningAv propositionen framgår att regeringen avser att inrätta en särskild myndighetför kvalitetsutveckling och kompetensförsörjning inom förvaltningen. I fleramotioner - 1997/98:K35 yrkande 2 (fp), 1997/98:K37 yrkande 1 (c) och1997/98:K39 yrkande 3 (v) - anförs att en sådan myndighet inte bör inrättas. Imotion 1997/98:K38 (s) föreslås att den nya myndigheten bör lokaliseras tillÖrebro.Utskottet har inga invändningar mot att regeringen fullföljer sin avsikt attinrätta en ny myndighet av här avsett slag. Anslagsfrågan får riksdagenbehandla . Motionerna K35 yrkande 2, K37 yrkande 1 och K39 yrkande 3avstyrks därför. I motion K38 förespråkas som ort för myndigheten. lokaliseras är en fråga för regeringen. Motionen avstyrks.I motion 1997/98:K33 (s) anförs att det finns ett behov av mer kvalificeradutbildning för många personalgrupper i statlig tjänst och att staten därför börstimulera statliga myndigheter, verk och bolag att ta initiativ till sådanutbildning. Utan att ta ställning i sakfrågan vill utskottet påpeka att den nyamyndighet som skall inrättas bl.a. skall få i uppgift att främjakompetensförsörjning i statsförvaltningen.Utskottet utgår från att den nyamyndigheten kommer att ta initiativ av den art motionärerna efterfrågar. Meddetta får motionärernas önskemål anses tillgodosett, varför motionen avstyrks.I motion 1997/98:K35 yrkande 1 (fp) föreslås att frågan om betydelsen avoffentlighetsprincipen och meddelarfriheten bör tas upp i den utbildning igrundläggande förvaltningskunskap som nämns i propositionen. Utskottet finneratt regeringen i propositionen principiellt betonar handlingsoffentlighetens,meddelarfrihetens och meddelarskyddets betydelse för bl.a. rättssäkerheten.Utskottet utgår från att dessa centrala aspekter på förvaltningspolitikenkommer att ingå i den nämnda utbildningen. Det finns mot denna bakgrund ingenanledning för att vidta någon åtgärd med anledning avmotionsyrkandet, vilket avstyrks.I motion 1997/98:K39 yrkande 2 (v) föreslås ett tillkännagivande tillregeringen angående ämbetsmannamakt och EU, vilket syftar på den s.k.kommittologin. Utskottet har (bet. 1997/98:K27) behandlat EU-frågornasbehandling i och därvid föreslagit att frågor som väckts i motionerunder innevarande och som har denna inriktning bör bli föremål för ensamlad utredning. Det här aktuella motionsyrkandet bör enligt utskottets meningockså behandlas i detta sammanhang. Motionsyrkandet föranleder således ingaåtgärder från sida varför det avstyrks.I motion 1997/98:K41 (c) föreslås att det i förvaltningslagen bör införasriktlinjer beträffande myndigheternas bemötande av medborgarna, så att dessainte känner sig kränkta i sina kontakter med myndigheterna. I propositionenuttalas bl.a. att statsförvaltningen skall vara tillgänglig ochtillmötesgående. Enligt utskottets mening torde det vara mer effektivt att inomförvaltningen motverka felaktigt bemötande av allmänheten genomutbildningsinsatser och andra liknande åtgärder än genom att göra ändringar iförvaltningslagen, som motionären förespråkar. Motionen avstyrks.I motion 1997/98:K42 yrkande 2 (c) framhålls vikten av förhandlingskunskap iEU-arbetet och att tjänstemän som företräder i EU-sammanhang har klartför sig att de företräder regeringen och inte myndigheten där de är anställda.Utskottet har i och för sig inga invändningar mot vad som anförs i motionen menutgår från att myndigheterna skaffar sig den kunskap om förhandlingsarbetet somde behöver inklusive kännedom om rollfördelningen m.m. i EU-arbetet. Motionenbör enligt utskottets mening inte föranleda någon åtgärd från sida,varför motionsyrkandet avstyrks.Statstjänstemännens roll och ansvarPropositionenStatstjänstemännen har enligt propositionen en nyckelroll i vårt samhälle genomuppgiften att svara för verkställighet av de folkvaldas beslut. Denna roll ochdet ansvar som följer därav måste lyftas fram på ett tydligare sätt. Detta kanenligt regeringen främst åstadkommas genom förstärkt utbildning ochtydliggörande av gällande bestämmelser. En anställning inom statsförvaltningeninnebär mer än det rent privaträttsliga anställningsförhållandet mellanarbetsgivaren och arbetstagaren. Det är mot den bakgrunden som det finnssärregleringar för statsanställda i bl.a. lagen (1994:260) om offentliganställning ().I likhet med Förvaltningspolitiska kommissionen anser regeringen inte attinförande av en generell etisk kod är ett ändamålsenligt sätt att höjamedvetandet om statstjänstemännens roll och ansvar. En bättre väg att stärkamedvetandet är att frågor om etik och innehåll i statstjänstemannarollen lyftsfram och fortlöpande diskuteras inom varje myndighet.Kommissionen föreslog i sitt betänkande att det rättsliga ansvaret föroffentligt anställda utreds. Utredningen borde enligt kommissionen syfta tillatt en ny särskild reglering av den offentliga tjänsten införs. Regeringen ärdock inte nu beredd att tillsätta en utredning med den inriktning somkommissionen föreslagit. Regeringen anser att den gällande lagstiftningen,bl.a. regeringsformen, förvaltningslagen (1986:223), samt väluttrycker de grundläggande krav och etiska värderingar som skall varavägledande för tjänstemännen i deras yrkesroll. Enligt regeringen är detviktigare att tydliggöra de bestämmelser som redan finns än att utreda en nylag om offentlig tjänst. Detta bör ske genom utbildningsinsatser inom ramen förde åtgärder med inriktning på kvalitetsutveckling och kompetensförsörjning somtidigare nämnts.Regeringen avser vidare att se över regleringen av bisysslor inomstatsförvaltningen, främst avseende frågan om skyldigheten att anmäla sådansyssla. Vidare avser regeringen att se över om Statens ansvarsnämnds behörighetatt besluta om disciplinåtgärder m.m. bör utvidgas till att avse ytterligarepersonkategorier. Regeringen anser att en utvärdering avtjänstefelsbestämmelserna bör anstå ytterligare med hänsyn till attdessa bestämmelser införts relativt , 1989. Regeringens bedömningar idessa frågor har skett med utgångspunkt från dels överväganden, dels Justitiekanslerns rapport skydd motoegentligheter i offentlig förvaltning.MotionernaI följdmotion 1997/98:K35 hemställer m.fl. (fp) att somsin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om behovet aven bred utredning om det rättsliga ansvaret för offentligt anställda (yrkande3). Motionärerna instämmer i Förvaltningspolitiska kommissionens förslag idenna del om en utredning om det rättsliga ansvaret för offenligt anställda. Idetta sammanhang bör även behandlas reglerna för bisysslor, t.ex. för domareoch andra ämbetsmän, vilkas oväld inte bör kunna ifrågasättas.I följdmotion 1997/98:K36 begär m.fl. (fp, m, c, v, mp, kd)att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts imotionen om tillvaratagande i av internationella erfarenheter av etik ioffentlig förvaltning. Enligt motionärerna bör förvaltningsetik lyftas fram somen av grundvalarna i strävandena efter att höja kvaliteten och kompetensen inomstatsförvaltningen och att därvid det arbete om etik i offentlig sektor somgenomförts eller pågår nationellt och internationellt på lämpligt sätt tas tillvara. Ansvaret för detta bör enligt motionärerna kunna läggas på den föreslagnanya myndigheten för kvalitetsutveckling och kompetensförsörjning alternativt påRRV eller Statskontoret.I följdmotion 1997/98:K39 av m.fl. (v) ställs i yrkande 5 sammaförslag som i föregående motion om en översyn av reglerna för bisysslor förstatstjänstemän. Enligt motionärerna krävs regler som begränsar rätten tillbisysslor. Flera högre statstjänstemän som har möjlighet att relativt frittdisponera sin tid kan enligt motionärerna på betald arbetstid, utan löneavdrag,ägna sig åt olika tämligen lukrativa bisysslor i form av t.ex. föreläsningar,konsultuppdrag och styrelseuppdrag. Sådana möjligheter till dubbla inkomsterkan ifrågasättas, anser motionärerna, som också anser att frågan om bisysslorbör ses över grundligt och ges nya regler.Utskottets bedömningI motion 1997/98:K35 yrkande 3 (fp) föreslås att en utredning om det rättsligaansvaret för de offentliganställda bör komma till stånd och att reglerna förbisysslor också bör behandlas i detta sammanhang. Även i motion 1997/98:K39yrkande 5 (v) föreslås en utredning om bisysslor. Som framgår av propositionenoch av vad utskottet redovisat i det föregående är regeringen, i motsats tillFörvaltningspolitiska kommissionen, av den meningen att det är viktigare atttydliggöra befintliga bestämmelser än att utreda en ny lagstiftning om deoffentliganställdas rättsliga ansvar. Av propositionen framgår också attregeringen avser att se över regleringen av bisysslor m.m. Utskottet har ingainvändningar mot regeringens bedömningar i denna del. Med hänvisning till dettaavstyrks motionerna K35 yrkande 3 och K39 yrkande 5.I propositionen uttalas också att regeringen, liksom , inte anser att ett införande av en generell etisk kod är ettändamålsenligt sätt att höja medvetandet om statstjänstemännens roll ochansvar. En bättre väg är enligt regeringen att frågor om etik och innehållet istatstjänstemannarollen lyfts fram och diskuteras inom myndigheterna. Utskottetinstämmer i regeringens bedömning och finner att regeringens uttalande ipropositionen i denna del överensstämmer med intentionerna hos motionärerna somstår bakom motion 1997/98:K36 (fp, m, c, v, mp, kd). Med detta får motionenanses besvarad varför den avstyrks.Regelreformering och konsekvensanalyserGällande reglerI 8 kap. regeringsformen (RF) används föreskrift som beteckning förrättsregler, dvs. för regler som bestämmer enskildas och myndighetershandlande. Kännetecknande för en föreskrift är att den är bindande ochgenerellt gällande. Av bestämmelserna i 8 kap. RF framgår vidare att endastriksdagen och regeringen har behörighet att direkt på grund av regeringsformenbesluta föreskrifter. I 8 kap. 7-10 §§ anges i vilka fall regeringen har dennabehörighet efter delegation från . Enligt 11 § kan vidare ,om den bemyndigar regeringen att meddela föreskrifter i ett visst ämne, medgeregeringen att överlåta åt förvaltningsmyndighet eller kommun att meddelabestämmelser i ämnet. Vidare framgår av 12 § att föreskrifter som regeringenhar meddelat med stöd av sådant bemyndigande som avses i regeringsformen skallunderställas för prövning, om bestämmer det. Av 13 §framgår att regeringen även utan delegation från i vissa fall harrätt att besluta föreskrifter, nämligen då det är fråga om föreskrifter omverkställighet av lag eller om föreskrifter som ej enligt grundlag skallmeddelas av riksdagen.Kraven när det gäller beredningen av regeringsärenden regleras vad gällerremissväsendet i 7 kap. 2 § regeringsformen. Av bestämmelsen framgår attbehövliga upplysningar och yttranden inhämtas från berörda myndigheter. I denomfattning som behövs skall tillfälle ges för sammanslutningar och enskilda attyttra sig. Beredningen i övrigt av regeringsärenden inom departementen ochregeringen är inte grundlagsreglerad. Ansvaret för beredningen av ettregeringsärende faller på det statsråd som har att föredra ärendet vidregeringssammanträde eller i övrigt besluta i ärendet.I 3 kap. 2 § fjärde stycket riksdagsordningen finns bestämmelser som rörinnehållet i vissa propositioner. Här stadgas att proposition med förslag omnytt eller väsentligt höjt anslag eller om sådana riktlinjer för vissstatsverksamhet som avses i 9:7 RF bör innehålla uppskattning av framtidakostnader för det ändamål som förslaget avser. Om förslag till anslag grundarsig på plan än den för vilken anslaget har beräknats ipropositionen, bör planen redovisas. Om anser att beslutsunderlagetbör kom-pletteras, kan det berörda utskottet enligt 4:10 RO besluta om attinhämta upplysningar eller yttrande.PropositionenFörvaltningspolitiska kommissionen ansåg att det ökande antaletmyndighetsföreskrifter är ett centralt förvaltningspolitiskt problem som börhanteras på ett övergripande plan. Utgångspunkten bör vara att de regler somstatsmakterna utfärdar i största möjliga utsträckning skall kunna tillämpas avmyndigheterna utan tillämpningsföreskrifter. Detta kan åstadkommas genomtydligare lagstiftning och förarbeten. Kompetenta myndigheter och tjänstemänfår sedan ansvara för enhetlig och konsekvent rättstillämpning ochverkställighet inom givna ramar. Bemyndiganden att utfärda föreskrifter börenligt kommissionen ges bara efter noggrann prövning.Enligt regeringen behöver arbetet med att reformera och förenkla reglerförstärkas och breddas. Kvaliteten i regelstyrningen bör förbättras genomsystematisk granskning av existerande och nya regler inom områden som ärviktiga för medborgarna och näringslivet.Enligt propositionen bedrivs ett löpande arbete inom statsförvaltningen isyfte att förbättra kvaliteten i fråga om såväl lagar, förordningar ochmyndighetsförfattningar som EG:s rättsakter. Arbetet omfattar såväl avregleringsom regelförenkling och annan regelreformering samt andra åtgärder syftandetill att säkerställa att de resultat, som man förväntar sig av reglerna, ocksåuppnås till en acceptabel kostnad för de berörda. Regeringens arbete för attöka reglernas kvalitet sker genom såväl föreskrifter som allmänna råd,språkgranskning och andra åtgärder. En sammanfattning av de krav som ställs ide olika faserna av regelarbetet finns i Statsrådsberedningens promemoria(1995:2) Att styra genom regler - checklista för regelgivare.Riksdagen har med anledning av ett förslag från revisorer i enskrivelse till regeringen (rskr. 1996/97:196) tagit upp behovet av ekonomiskakonsekvensanalyser i propositionerna och begärt att regeringen skall redovisahur den arbetar med att förbättra konsekvensbeskrivningarna. Enligtpropositionen kommer regeringen att utarbeta tydligare riktlinjer förekonomiska konsekvensanalyser i anslutning till förslag som föreläggsriksdagen.Ett omfattande språkvårdsarbete bedrivs inom Regeringskanslietgenom den s.k. Klarspråksgruppen, som tillsattes 1984 och som har i uppdrag attfrämja ett klart och begripligt språk.Konsekvenser av regleringar för nyetablering och tillväxt av små ochmedelstora företag ägnas särskild uppmärksamhet genom Småföretagsdelegationen(N1995:11). Delegationen har lämnat förslag om regelreformering på en radsektorsområden i betänkandet Bättre och enklare regler (SOU 1997:186).Regeringen har vidare tillkallat en särskild utredare för att göra en översynav den statliga regleringen av och tillsynen över verksamhet (dir.1997:81). Utredaren skall lämna förslag till åtgärder för att förbättra bl.a.rutinerna för omprövning och förenkling av regelbeståndet.En översyn av det gemensamma regelverket i EU pågår inom det s.k. SLIM-programmet (Simpler Legislation for the Internal Market). Syftet med programmetär att grupper med nationella experter skall gå igenom olika regelområden somsärskilt berör de små och medelstora företagen och lämna rekommendationer tillkommissionen om förändringar av lagstiftningen.MotionernaI motion 1997/98:K210 av m.fl. (m) hemställs att somsin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om behovet avkonsekvensanalyser innan regeringens förslag föreläggs . Motionärernahänvisar till uttalanden vid olika tillfällen under senare årangående vikten av att förslag till förändringar i lagstiftningen föregås avkonsekvensanalyser, vilka regeringen enligt motionärerna inte efterlevt. Mångaav de förslag till besparingar som lagts fram och beslutats har i ställetresulterat i ökade utgifter på andra områden eller att stora underskottuppstått. Enligt motionärerna är det nu hög tid att beslut omkonsekvensanalyser effektueras av regeringen.I motion 1997/98:K250 begär () att det inrättas en särskildstatlig kommission med uppgift att se över lagstiftningen i syfte att göra denmer stringent och mindre godtycklig. Motionären anser att en alltför allmänthållen lagstiftning, såsom den i allt vanligare ramlagstiftningen, därregeringen i förordningar får precisera tillämpningen, öppnar möjligheten fören regering att underlåta att genomföra intentioner. Exempelvis harförslaget till miljöbalk kritiserats för att ge utrymme för alltför mycketgodtycke från regeringens sida.Utskottets bedömningI motion 1997/98:K210 (m) behandlas frågan om behovet av konsekvensanalyser ianslutning till utarbetande av förslag till lagstiftning m.m., som föreläggsriksdagen. Enligt propositionen kommer regeringen med anledning av ett förslagfrån revisorer att utarbeta tydligare riktlinjer för ekonomiskakonsekvensanalyser i dessa sammanhang. Med detta får motionärernas önskemålanses vara tillgodosedda, varför motionen avstyrks.I motion 1997/98:K250 (mp) föreslås en översyn av lagstiftningen i syfte attgöra den mer stringent och mindre godtycklig. Av propositionen framgår att detbedrivs ett löpande arbete inom statsförvaltningen i syfte att förbättrakvaliteten i fråga om lagar, förordningar och myndighetsförfattningar samt EG:srättsakter. I propositionen uttalas också att arbetet med att reformera ochförenkla regler behöver förstärkas och breddas och att kvaliteten iregelstyrningen bör förbättras genom systematisk granskning av existerande ochnya regler inom områden som är viktiga för medborgarna och näringslivet. Meddetta får motion K250 anses besvarad, varför den avstyrks.Organisering av statsförvaltningenPropositionenStatlig verksamhet bör enligt propositionen i huvudsak bedrivas imyndighetsform. Den grundsyn på valet av verksamhetsformer i staten somregeringen tidigare delgett ligger fast. Enligt propositionen finnsdet klara fördelar med myndighetsformen. Generella förvaltningsregler ochprinciper kan tillämpas, vilket bidrar till rättssäkerhet. Kraven påoffentlighet och insyn och på tydliga ansvarskedjor kan också tillgodosesvilket bidrar till rättssäkerhet. Offentlighetsprincipen och meddelarfrihetenbidrar till att öppenhet och insyn i förvaltningen blir ett gemensamt mål fördet allmänna. Myndighetsformen ger också goda möjligheter att anpassa styrningoch organisation till de olika förutsättningarna för statlig verksamhet.Regeringen kan också göra vissa ändringar i myndigheternas uppgifter ochbesluta om ändrad ledningsform för myndigheten. Genom mål- ochresultatstyrningen uppnås stor handlingsfrihet för myndigheterna.Även om statlig verksamhet normalt skall bedrivas i förvaltningsform kan deti vissa fall vara motiverat att låta en statlig uppgift utföras i en annanprivaträttslig form, t.ex. aktiebolag eller ideell förening. Detta kan varafallet om staten och t.ex. näringslivet engagerar sig i en anslagsfinansieradverksamhet och gemensamt bidrar till finansieringen. För konkurrensutsattverksamhet bör bolagsformen övervägas. Om myndigheten bedriveraffärsverksamhet, bör denna särskiljas från myndighetens övriga verksamhet. Äraffärsverksamheten konkurrensutsatt, bör den normalt brytas ut ur myndighetenoch bolagiseras. I propositionen erinras om en bestämmelse ikapitalförsörjningsförordningen (1996:1188) enligt vilken det från den 1januari 1998 är uttryckligen förbjudet för myndigheter inklusive affärsverk attbilda bolag, stiftelser, föreningar eller liknande eller förvärva aktier ellerandelar eller tillföra kapital till sådana rättssubjekt.Enligt propositionen bör renodlingen av statlig verksamhet fortsätta.Renodlingen innebär att en avgränsning av statens uppgifter eftersträvas.Syftet är att uppnå en större tydlighet i ansvarsfördelningen mellanmyndigheter och mellan staten och andra rättssubjekt. I det fortsatta arbetetmed att renodla den statliga verksamheten är inriktningen enligt propositionenatt värna om kärnverksamheterna och att pröva det statliga åtagandet noga.Uppgifter av främmande art bör avvecklas eller överlåtas till annan huvudman.Renodlingen kommer att fullföljas genom en fortsatt aktiv strukturellanpassning av verksamheten syftande till att öka effektiviteten ochändamålsenligheten i verksamheten. Vissa tjänster i de statliga myndigheternasom utförs i egen regi bör enligt propositionen kunna effektiviserasbetydligt om de upphandlas i konkurrens.Enligt propositionen är en ökad samverkan mellan myndigheter nödvändig föratt stärka en sammanhållen statsförvaltning.Regeringen avser att tillkalla en särskild utredare för att utreda frågan omstatlig tjänsteexport. Bakgrunden till denna åtgärd är att statens intresseenligt regeringens mening inte tas till vara på ett tillfredsställande sätt förnärvarande. Det behövs också åtgärder som underlättar och stimulerar statligamyndigheter att exportera sitt kunnande och sina tjänster.MotionernaI följdmotion 1997/98:K35 av m.fl. (fp) föreslås att somsin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att drakonsekvenserna av att myndighetsformen är den lämpligaste formen för statligverksamhet (yrkande 6). Enligt motionärerna bör staten så långt som möjligtavveckla, avyttra eller ombilda de statliga myndigheter som bedrivs iprivaträttslig form. Staten bör inte bedriva konkurrensutsatt affärsverksamhet.En upprensning bör ske av alla privaträttsliga subjekt inom statlig verksamhetsom bildats /98, då det blev förbjudet för myndigheter attutan tillstånd från regeringen bilda bolag, stiftelser, föreningar etc.I samma motion föreslås också att en bör tillsättas meduppdrag att systematiskt gå igenom all statlig verksamhet som inte bedrivs imyndighetsform (yrkande 7). Enligt motionen bör kommissionen lägga fram förslagom avveckling, avyttring eller ombildning i så stor utsträckning som möjligt. Imotionen föreslås vidare att den i propositionen aviserade utredningen omtjänsteexport bör ta i beaktande att staten inte bör ägna sig åtaffärsverksamhet (yrkande 8).I följdmotion 1997/98:K42 föreslår () att hosregeringen begär utredning och förslag på avskaffande av de självständigamyndigheterna i enlighet med vad som anförts i motionen (yrkande 3). En reformav statsförvaltningen borde enligt motionären innebära att varje myndighetskall lyda under respektive departement med statsrådet som högsta ansvariginför regeringen. De nuvarande myndigheterna bör finnas kvar på de orter där denu är som avdelningar i departementen.I samma motion föreslås vidare att som sin mening ger regeringentill känna vad som anförts i motionen om att åter göra till ettaffärsdrivande verk (yrkande 4). Skälet till detta är enligt motionären attriksdagen beslutat att skall vara ett instrument för den statligaenergipolitiken. Bäst vore enligt motionären att fick bli enavdelning i Närings- och handelsdepartementet.Utskottets bedömningUtskottet instämmer inledningsvis i de resonemang som förs i propositionen omprinciperna för statsförvaltningens organisering i vad avser myndighetsformenkontra andra, privaträttsliga, former samt renodling och strukturellanpassning. Vad gäller renodling av statlig verksamhet framhålls ipropositionen att uppgifter som är artfrämmande bör avvecklas eller överlåtastill annan huvudman.Förslagen i de här aktuella motionerna synes gå i en annan riktning än deprinciper som redovisas i propositionen. I motion 1997/98:K35 (fp) framhållsatt staten inte bör bedriva konkurrensutsatt verksamhet och därför bör avvecklastatliga myndigheter som bedrivs i privaträttslig form (yrkande 6). Vidareföreslås att en tillsätts med uppgift att lämna förslagtill avveckling etc. av sådana verksamheter (yrkande 7). Enligt utskottetsmening står uppfattningen i motionen om en generell avveckling av statligaverksamheter i motsatsställning till den principiella syn som utvecklas ipropositionen, enligt vilken, som nämnts, endast artfrämmande verksamheterbör avvecklas eller överlåtas till annan huvudman. Motionen avstyrks i häraktuella delar.I motion K35 anförs också att staten inte bör ägna sig åt affärsverksamhet,vilket enligt motionärerna bör påverka en i propositionen aviserad utredning omtjänsteexport på det statliga området (yrkande 8).