bet · GL01TU10 · 1998-05-14 00:00:00 — Utskottet anser för sin del att eutbyggd transportinfrastruktur är av avgörande betydelse för sysselsättning ochEtt investeringsstopp av det slag motionärerna föreslår skulle enligt utskottetbedömning kunna få allvarliga följder för svensk ekonomi. Motion 1997/98:T40 (myrkande 36 avstyrks följaktligen.I ett stort antal motioner föreslås ökade satsningar på drift och underhåll avskogslänen. Utskottet vill med anledning härav erinra om att (prop. 1986/87:100 bil. 1986/87:TU19, rskr. 1986/87:235) antog ett tioårför bärighetshöjande åtgärder. fattades beslut om utökade åtgärder somomfatta också broar på sekundära och tertiära vägar i län utanför skogslänen saåtgärder i övrigt för ökad bärighet på för näringslivet viktiga vägar. Riksdageinriktningsbeslut innebar i nu behandlat avseende att den utökade satsnskulle fullföljas . I den regionalpolitiska propositionen (prop. 19aviserar regeringen att den tänker tidigarelägga åtgärder i de nationella och rplanerna så att eftersatt underhåll kan tas igen samt att rekonstruktionen av vforceras liksom satsningarna på höjd bärighet. En sådan satsning kommer att habetydelse för Norrlandslänen, konstaterar regeringen. Utskottet är väl medvetetproblemen med vägar som är av otillräcklig standard och som måste stängas av unvissa perioder på grund av tjälskador men utgår från att det arbete som påböatt åtgärda bristerna kommer att fullföljas. Med det anförda avstyrks motionern1997/98:T28 (fp) yrkande 20, 1997/98:T31 (c) yrkande 3, 1997/98:T45 (m) yrkande1997/98:T217 (s) yrkandena 5 och 6, 1997/98:T331 (v), 1997/98:T335 (mp) yrkande1997/98:A457 (mp) yrkande 10, 1997/98: A460 (c) yrkandena 9-11 och 1997/98:N30(c) yrkande 1.I motion 1997/98:T45 (m) anförs att bärighetssatsningarna på det enskilda vägnäockså måste fullföljas. Utskottet kan konstatera att det tioårsprogram som antoriksdagen också omfattade det enskilda vägnätet. Detta är bakgrundenbärighetshöjande åtgärder på enskilda vägar inte ingår i planeringsramarna för1998-2007 enligt inriktningsbeslut. Utskottet är med hänvisning härtilberett att föreslå någon åtgärd med anledning av det nu behandlademotionsyrkandet. Motion 1997/98:T45 (m) yrkande 13 avstyrks följaktligen.Enligt vad som framhålls i motion 1997/98:T232 (m) bör göra etttillkännagivande rörande behovet av trafikinvesteringar i storstäderna. I motsamotionärerna finner utskottet att staten påtagit sig ett betydför finansieringen av flera stora vägbyggnadsprojekt i storstäderna. Som exempenämnas i och satsningarna enligt den s.k.Göteborgsöverenskommelsen. Med hänvisning härtill avstyrks motion 1997/98:T232(m) yrkande 7.I motion 1997/98:T35 (c) kritiseras det förhållandet att en enskild färjelinjestatsbidrag endast om den är avsedd för transport av motorfordon. Bidragsreglervara så utformade och tillämpas så att de bidrar till en levande skärgård, hävdmotionärerna. Bestämmelser i ämnet finns i förordningen (1989:891) om statsbidrenskild väghållning. Av förordningen framgår att färjleder som drivs av enskildanses som enskilda vägar. Bidrag lämnas för enskilda vägar som inte är av obetylängd och som tillgodoser ett kommunikationsbehov för de fast boende, näringslieller det rörliga friluftslivet. Bidrag lämnas också för vägar som är av väsentbetydelse som genomfartsvägar eller som uppsamlingsvägar för fritidsbebyggelse.Vidare gäller att bidrag endast lämnas för sådana vägar som är ändamålsenliga mhänsyn till övriga vägar och om kostnaderna är skäliga med hänsyn till nyttan.Vägverket beslutar hur anslagna medel skall fördelas mellan byggande och drift,hur anslagna medel för byggande skall fördelas mellan länen. Frågor om bidrag fbyggande prövas av . Frågor om driftbidrag prövas av reEnligt vad utskottet har inhämtat tolkar statsbidragsbestämmelserna senskild färjelinje för att kunna få statsbidrag måste kunna transportera motorfVägverket uppger sig dock i något fall ha gjort avsteg från denna princip. Utskkonstaterar att inom ramen för det nuvarande regelverket har kunnat gbidrag även till färjelinje som inte transporterar motorfordon. Mot den bakgrunnågot uttalande från sida med anledning av motionsyrkandet inte varaerforderligt. Med det anförda avstyrks motion 1997/98:T35 (c) yrkande 15.7.10 Miljöprövning av vägprojekt7.10.1 MotionsförslagI motion 1997/98:T333 (fp) sägs att det ofta finns konflikter mellan miljöskyddtransportintressen i samband med investeringar inom vägsektorn. Sådana konfliktbehandlas i planeringsprocessen. Den som av ekonomiska skbortser från miljöintressen löper risk att sent i processen drabbas av fördyranförseningar och omdispositioner. sker den formella prövningen av ett vägpmiljökonsekvenser mycket sent, nämligen i samband med att den s.k. arbetsplanenfastställs. Först då finns det alltså ett formellt beslut som kan överklagas. Emotionärerna bör miljöprövningen indelas i tre faser, en förstudie, enlokaliseringsutredning och en detaljprojektering. Förstudiefasen avslutas med eformellt beslut som klargör om lokaliseringsprojektering erfordras eller inte.Lokaliseringsutredningen syftar till att lägga fast vägens lokalisering och skaavvägningar mellan olika allmänna intressen. Miljökonsekvensbeskrivning ingår sobligatorisk del. Detaljprojekteringen resulterar i en arbetsplan. I denna skalställning tas till eventuella skyddsåtgärder. I beslut om arbetsplan skall ingåenligt övriga tillämpliga lagar, t.ex. miljöskyddslagen, samt såsom enmiljökonsekvensbeskrivning. Vinsten med den föreslagna ordningen är, menarmotionärerna, att konflikter behandlas tidigare än . Detta i sin tur kan beffektivare beslutsprocess och minskad risk för felinvesteringar och utdragen bI motion 1997/98:T336 (c) erinras om att det nu har gått kravet påmiljökonsekvensbeskrivning infördes i naturresurslagen. En genomgång avRiksrevisionsverket visar enligt motionärerna att förhoppningarna på det nyainstrumentet inte har infriats. En grundtanke bakom reformen var att man skullealternativ i syfte att finna optimala lösningar. Men ofta saknas alternativ, beman uppfattar beslut om mål- standard för det nationella stamvägnett hinder, trots att de funktionella kraven på en väg skulle kunna tillgodoseslägre standard. Den s.k. MKB-processen bör, menar motionärerna, inledas med enförstudie före vägutrednings- och arbetsplaneskedet (yrkande 1). Vidare föreslåfall är exploatör, rätten att besluta om vägbyggnader - och därmedgranskningen av miljökonsekvensbeskrivningen - förs över till en extern instansErfarenheten visar nämligen att det kan vara svårt att skilja rollen som exploagranskningsrollen (yrkande 2). Miljökonsekvensbeskrivningar bör genomföras isamtliga föreslagna planeringsskeden (yrkande 3). Motionärerna vill också attallmänhetens medverkan i samtliga tre planeringsskeden säkerställs genom tydligregler (yrkande 4). Slutligen föreslås att , ochRiksantikvarieämbetet får i uppdrag att utfärda generella föreskrifter om hur Mprocessen skall genomföras och vad MKB-dokumentet skall innehålla (yrkande 5).I motion 1997/98:T338 (mp) tas och Västerleden som exempel på de skostnader som drabbar samhället genom att bl.a. miljökonsekvenser inte beaktastillräckligt tidigt i planeringen. Enligt motionärerna måste riksdag och regeristörre krav på i detta hänseende. Verkets miljökonsekvensbeskrivningamåste göras tidigare och noggrannare (yrkande 1). Vidare krävs åtgärder som syfatt politiker tidigare i processen tar ställning till projekt (yrkan7.10.2 Utskottets ställningstagandeUtskottet vill med anledning av nu behandlade motionsyrkanden erinra om attregeringen framlagt förslag om en miljöbalk och följdändringar i anslutande lagbl.a. väglagen (prop. 1997/98:45). Den föreslagna lagstiftningen innebär bl.a.på miljökonsekvensbeskrivningar i samband med vägbyggnadsprojekt skärps. I kortgäller att väglagen och tillämpas parallellt. Vid prövning av ärendväglagen skall sålunda ett antal bestämmelser i tillämpas. Utskotteatt syftet med de nu behandlade motionsyrkandena i allt väsentligt tillgodosesden nya lagstiftningen, bl.a. vad gäller frågan om ett tidigare beaktande av etmiljökonsekvenser och kraven på samråd med länsstyrelser, kommuner, ideellaföreningar och berörd allmänhet. Tilläggas kan att i intagits bestäsom innebär att regeringen skall pröva tillåtligheten av motorvägar, motortrafisamt vägar med minst fyra körfält och en sträckning av . Med det anfavstyrks motionerna 1997/98:T333 (fp), 1997/98:T336 (c) och 1997/98:T338 (mp).8 Infrastrukturåtgärder8.1 Ny investeringsplan för järnvägar8.1.1 MotionsförslagI motion 1997/98:T40 (mp) hemställs att begär förslag till nytt riksdom en ram för investeringar i stomjärnvägar för till ett sambelopp av (yrkande 27). I särskild tabell i motionen angesprioritetsordning dels de påbörjade projekt som enligt motionärerna bör fullfölplanperioden, dels de nya projekt som bör igångssättas och fullföljas under persamt dels, slutligen, projekt som bör falla utanför planperioden. Av motionen fatt den ökade satsningen på järnvägsinvesteringar skall finansieras bl.a. genomnedskärning i storleksordningen av ramen för väginvesteringar.8.1.2 Utskottets ställningstagandeUtskottet vill med anledning av yrkandet erinra om att genom sittinriktningsbeslut har fastställt hur de för nationell planering avsaresurserna skall fördelas på åtgärder inom väg- respektive järnvägssektorn. Ettdet nu behandlade motionsyrkandet skulle innebära inte bara en kraftig omfördelresurserna på bekostnad av en angelägen upprustning av vägnätet utan också en astörning i den tidskrävande och komplexa planeringsprocess som fastställdes genriksdagens inriktningsbeslut (prop. 1996/97:53, bet. 1996/97:TU7, rs1996/97: 174) och som därefter fullföljts genom bl.a. och Vägverketsplaneringsarbete inom sina respektive sektorer. Utskottet anser attinriktningsplaneringen för skall fullföljas i enlighet medriksdagsbeslutet. Med hänvisning härtill avstyrks motion 1997/98:T40 (mp) yrkan8.2 Särskilda infrastrukturprojektUnder detta avsnitt behandlar utskottet ett antal motionsyrkanden som aktualisebehovet av främst investerings- eller underhållsåtgärder i särskilda projekt elutpekade delar av landet. Yrkandena har sammanställts under rubrikerna 8.2.1 Vä8.2.2 Järnvägar och 8.2.3 Sjö- och luftfart samt flera trafikslag.Utskottet vill inledningsvis erinra om innebörden av beslut år 1997anledning av regeringens proposition 1996/97:53 Infrastrukturinriktning för fratransporter och en rad motionsyrkanden (bet. 1996/97: TU7, rskr. 1996/97:174).Beslutet innebär utbyggnad, upprustning och vidmakthållande av vägar och järnvunder för totalt . Av dessa medel98,satsas på nyinvesteringar och förbättringar av befintliginfrastruktur och på underhållsåtgärder. Resterande medel,miljarder kronor, avses finansiera åtgärder som minskar vägtrafikens miljöpåverökar trafiksäkerheten. På grundval av riksdagsbeslutet har och Vägverupprättat planer inom sina respektive ansvarsområden. Efter beredning skall plafastställas av regeringen.Banverket har i enlighet med regeringens direktiv upprättat en plan för byggandstomjärnvägar för . Planen har remissbehandlats och därefteröverlämnats till regeringen för fastställelse. Det i planen redovisade beloppetnyinvesteringar, , utgör summan av dels det belopp som rikgodkände i samband med ovan nämnda inriktningsbeslut, , delsanslagsbehållning om ca . Planen specificerar medelsfördelnstråk för stråk för vart och ett av . För angetotalbelopp för de olika stråken.Vägverket har på motsvarande sätt upprättat, remissbehandlat och till regeringeöverlämnat en nationell plan för vägtransportsystemet för . Pomfattar, förutom en gemensam del, tre separata handlingsplaner, däribland en nväghållningsplan. Denna upptar dels investeringsåtgärder till ett sammanlagt be30,, dels drift- och underhållsåtgärder för totalt 56 miljardBeloppen är i överensstämmelse med inriktningsbeslut. I bilaga 2 tilnationella planen specificeras de investeringsprojekt som enligt planen skall olika delar av den tioåriga planeringsperioden. Bilagan upptar också projinte skall påbörjas under planperioden.I samband med beslutet om trafikpolitikens inriktning godkände en nyav länsbaserad regional investeringsplanering för samtliga trafikslag. Innebördriksdagsbeslutet i denna del är i korthet att de regionala väghållningsplanernaLTA-planerna ersatts av trafikslagövergripande länsplaner som avser nyinvesterioch förbättringsåtgärder i regional infrastruktur. Beredningen av planerna skerhuvudsak i beredningsgrupper på länsnivå där samordnar och förankåtgärder. Länsplanerna bereds också på länsövergripande nivå i s.k.regionberedningsgrupper med deltagande av samtliga trafikverk och berördalänsstyrelser. På förslag av trafikverken fördelar regeringen de långsiktigaplaneringsramarna på regioner. Regionberedningsgrupperna kommer överens om hurmedlen skall fördelas mellan länen. Om en beredningsgrupp inte kommer överensbeslutar regeringen. har i sitt inriktningsbeslut godkänt att sammanlmiljarder kronor skall användas för regionala investeringsåtgärder underplaneringsperioden 1998-2007.Enligt den tillämpade ordningen skall såväl de nationella som de regionala planrevideras . Nästa planeringsomgång kommer därmed att avse periode2002-2011. Förslag till nytt inriktningsbeslut kommer att föreläggas riksdagen2000.Den decentralisering som kännetecknat den offentliga förvaltningen under senareslagit igenom också på transportområdet. Enligt gällande rollfördelning är såluriksdagens och regeringens uppgift framför allt att ange övergripande mål och rför planering, fastställa finansiella ramar samt svara för att det skapas en eforganisation för att förvalta avsatta resurser. Detta hindrar inte att statsmakanledning att göra mer detaljerade ställningstaganden när det gäller investerint.ex. är av väsentlig betydelse för det nationella trafiksystemets effektivitetkräver särskilda finansieringslösningar. Detta tog sig inriktningsbei att regeringen och pekade ut sammanlagt fem projekt som inom ramenplaneringsramen borde prioriteras särskilt, nämligen i , ökadspårkapacitet i , , Nordlänken och E 6 norr om kan också peka ut särskilt angelägna åtgärder när det gällermedelsanvändningen. Bl.a. har beslutat att den tioåriga s.k. bärighetsom påbörjades skall fullföljas och utökas . Beslutet innebutökade satsningar på att återta eftersatt underhåll på vägnätet, rekonstruktiosamt tjälsäkringsåtgärder. I proposition 1997/98:62 Regional tillväxt - för arbvälfärd redovisar regeringen att nämnda åtgärder kommer att uppta en stor del autrymmet i länsplanerna. På vissa håll är dock inte de länsvtillräckliga för att kunna inrymma gjorda prioriteringar. Därför avser regeringtidigarelägga åtgärder i de nationella och regionala planerna, så att eftersattkan tas igen samt rekonstruktion av vägnätet liksom satsningar på höjd bärighetforceras. I samma proposition pekar regeringen ut vissa infrastrukturprojekt soregeringens bedömning bör genomföras eller tidigareläggas. Det gäller E 4:s strvid , tidigareläggning av snabbtågsanpassningen av sträckan , byggande av mellan och , utbyggnad avLuleå-Kallax flygplats och en ny trafikflygplats i kommun.Utskottet konstaterar vidare att en stor del av de aktuella motionsförslagen gäoch regionala trafikfrågor. Med det planeringssystem som fastställt hbeslut förts ned till regional nivå. har den regionala planeringsrameförstärkts. Det betyder att länsstyrelserna, och i förekommande fall regionstyrden instans som i många fall har att bedöma de förslag som motionärerna fört frEnligt utskottets mening vittnar de motionsyrkanden som behandlas i detta avsnien stark vilja att bygga ut och rusta upp landets infrastruktur. Utskottet deladen grundläggande bedömning som ligger bakom de skilda yrkandena, nämligen attfortsatt utveckling av infrastrukturen är en nödvändig förutsättning för att välandets olika delar skall tryggas, för att näringslivets konkurrenskraft skallför att miljön skall värnas. Inom ramen för de fastställda planerna kommed många av yrkandena att kunna tillgodoses. Men självfallet måste insatsernakommunikationsområdet vägas mot andra angelägna behov. Därmed är det oundvikligatt vissa angelägna åtgärder får skjutas . Med hänvisning härtill,vad som ovan uttalats om rollfördelningen i planeringssystemet, avstyrker utskosamtliga i avsnitten 8.2.1-8.2.3 upptagna motionsyrkanden.8.2.1 VägarSydsverigeT326 (m)Utrikeshandeln omfattar ca . Därav går ca 9 miljoner tonTrelleborg. och öppningen mot östra talar för en ökning. Däkrävs goda väganslutningar. Utbyggnad av , sträckan , tilmotorväg bör få högsta prioritet.T208 (m)- yrkande 2Blekinge är i stort behov av väginvesteringar, bl.a. avseende E 22, riksväg 30,29 och tvärleden Olof-ström-Halmstad.T344 (s)saknas en förbindelse av god standard mellan och västkuEn sådan är av stor betydelse för näringslivet i , södra , norraoch södra . En satsning på tvärleden är lönsam, nettonuvärdekvoten harberäknats till +1,2. För att tvärleden skall kunna prövas på lika villkor med abör den ges riksvägsstatus.T221 (c)- yrkande 3Samtliga delar av den s.k. Dackeleden mellan och , via ,, , , och , bör åsättas samma vägnummerT302 (c)Medel bör avsättas så att hela väg 23 mellan och fårriksvägsstandard.T340 (c, s)- yrkande 2Väg 127 mellan och är en viktig del av förbindelsen mellan ostk(och ) och (). Vägen kräver upprustning onya sträckningar inom kommun. Medel bör ställas till förfogande.Syd- och MellansverigeT214 (fp)- yrkande 6Fem vägprojekt bör prioriteras, nämligen E 4 (motorväg hela sträckan), E 6 (motgenom hela ), E 20 eller (motorväg hela sträckan GöteborStockholm), E 22 (förbättring och utbyggnad) samt mellan oNynäshamn (standardförbättring).Sydvästra (fp)Såväl av trafiksäkerhetsskäl som med hänsyn till tra- fikutvecklingen bör E 6 nUddevalla byggas om till motorväg . Finansieringenklaras genom omprioriteringar inom den givna ramen.T320 (mp)- yrkande 1Vägverket fortsätter att planera för om- och utbyggnad av från Sunningesundoch norrut till . Vägen skall bli , trots att ursprungsuppdspecificerade 13 m. Inklusive Sunningesundsleden be-räknas kostnaden tillmiljarder kronor, att jämföra med en ursprunglig ram om . Dennuvarande planeringen bäddar för ytterligare miljöförstöring, bl.a. genom att jkonkurrensförmåga begränsas. arbetsplan bör därför omprövas.T324 (m)planer på utbyggnad av till motorväg mellan och . planerar för s.k. fyrfältsväg om 18,5 m bredd från Håbnorrut. Detta är dock en förbättring jämfört med riksdagsbeslut om enmetersväg. Av trafiksäkerhetsskäl bör E 6 bli motorväg hela sträckan från UddevNorge.T334 (fp)E 6 ingår i den s.k. nordiska triangeln som i sin tur är en del i (), vilket skall prioriteras av medlemsländerna. missgynsamhällsekonomiska kalkylerna på grund av de topografiska förhållandena. Dettadrabbat E 6 med många allvarliga olyckor som följd. Olyckorna norr om samhället . E 6 bör därför byggas ut snabbarplanerat genom omfördelning av medel.T203 (c)- yrkande 1Vägverket bör fördela resurser så att vägstandard förbättras.också ett stort behov att förbättra och belägga grusvägarna.T215 (fp)- yrkande 4Trafikflöde och trafiksäkerhet kräver en utbyggnad av , i vart fall pVänersborg-Göteborg. Integration av bl.a. sjukvården i det nya storlänet förutsstandardhöjning av mellan och Uddevalla.T215 (fp)- yrkande 5I hittillsvarande finns ett stort antal broar. Flera är i akut bupprustning och vissa behöver ersättas. Vidare finns i det nya länet ett stortgrusvägar. Dessa problem bör beaktas när fördelar medel.T215 (fp)- yrkande 7Med tillkomsten av det nya länet i ökar be-hovet av ett upprustat outbyggt vägnät över de tidigare länsgränserna.T339 (c)I finns allmänna vägar. Därav är grumed dålig bärighet. Delar av grusvägnätet är avstängt för tung trafik några månvarje år. Detta är ett stort hinder för jordbruket, industrin och turismen. Enav medel för upprustning och hårdbeläggning av det finmaskiga läns-vägnätet ärnödvändigt.T330 (s)I plan för 1994-2003 finns för upprustning av45, varav en stor del för sträckan . I den nya planen saknasför genom . ingår i såväl det nationella stödområdeEU:s strukturfondsområden. Ett svagt väg- och järnvägsnät försämrarutvecklingsmöjligheterna. Vägstandarden måste därför förbättras.T303 (fp)Medel bör omfördelas så att ombyggnaden av mellan ochUddevalla kan tidigareläggas och vara klar senast år 2000.Bo528 (fp)- yrkande 3Tvärförbindelserna genom , väg 25 mellan och , väg 26 melHalmstad och och väg 41 mellan och , spelar en viktig roden inomregionala utvecklingen. Därför, men också av trafiksäkerhetsskäl, är deangeläget att dessa vägar förbättras.Väst- och MellansverigeT214 (fp)- yrkande 8Hela sträckan bör vara motorväg. En samhällsekonomiskutredning bör klargöra den bästa lösningen, utbyggnad av mellan oÖrebro eller utbyggnad av mellan och Jönköping.T29 (fp, m, c)mellan och är starkt belastad. I plan abyggstart för sträckan först . bör uppdraregeringen att anvisa medel för en snabbare utbyggnad av sträckan (c)- yrkande 1I län finns enskild väg. Andelen enskild väg är hög i jämförelsandra län. Vid fördelningen av medel bör hänsyn tas till detta faktum.T221 (c)- yrkande 2Samtliga vägar och broar i län måste rustas för att klara EU:s bärighetsDessutom krävs att riksvägar och länsvägar med fler än 1 500 fordon habredd av minst 7 m. Angelägna projekt inom länet är bl.a. E 22 söder om ,35 från mot länsgränsen, från mot och riksvä34, delen Ålem-Mörlunda.T309 (m)Medel bör omfördelas från drift och underhåll till inve- steringar, för att åflaskhalsar på smala riksvägar i , särskilt län. E 22 och r34 och 35 behöver snara standardförbättringar.T337 (s)E 22 från till är den viktigaste vägen för ca 750 000 människor oc000 förvärvsarbetande. Längs sträckan finns ca 6 500 företag. En god standard ävillkoret för att sydöstra skall kunna utvecklas i balans med övriga laRegionens mål är att E 22 skall ha motorvägsstandard under planperiodens förstaT351 (c)Längs mellan och bor ca 1 miljon människor. Förnäringslivet i kustregionen skall utvecklas måste E 22 upprustas och byggas utintegreras i ett framtida nationellt och internationellt transportsystem. Vägenstor betydelse för turismen i län.Mellansverige utom StockholmsregionenT313 (s)Väg 51 mellan och /håller undermålig standard. Medhänsyn till olycksfrekvensen och betydelsen för förbindelserna mellan Oslo ochÖstersjöområdet bör vägen byggas ut till minst 9 m bredd på hela sträckan. Detövervägas att låta vägen utgöra en förlängning av från Kalmar.T314 (s)Väg 249 går mellan och . Den har stor regional och interregionbetydelse. Med persontrafik på Mälardalsbanan och Sörmlandsbanan tillkommer mattrafik med buss. Flera sträckor har en bredd på endast . Geometri ochär dålig. Därför krävs en snar om- och tillbyggnad.T316 (fp)E 22 går rakt genom . Genomfarten är trång med trafikstockningar somföljd. Dessutom uppstår svåra luftföroreningar. En förbifart utanför Söderköpinbyggas med det snaraste.T325 (c, m, fp)har ett stort behov av resurser för investeringar samt drift och undervägnätet. Angelägna projekt är E 18, ny sträckning , utbyggnad vidKarlstad samt sträckan , samt vägarna 45, 62 ochHärutöver krävs upprustning och beläggning av grusvägar.T332 (s)E 22 mellan och är en del av det nationella stamvägnätet.Söderköping är en flaskhals. En förbifart kombinerad en med högbro över kaskulle lösa är en del av Bergslagsdiagonalen som förbinder Bergslagen, oMälardalen med E 4 i . Framkomligheten är dålig, särskilt vid Mo-taVadstena. Där behövs förbifarter.T341 (s)I förslaget till nationell vägtransportplan anges att sträckan pbyggas ut till motorväg med byggstart . Sträckan är enflaskhals. Objektet bör därför tidigareläggas.T21 (s)- yrkande 1E 4:an är en viktig kommunikationsled för och betyder också mycknäringslivet i hela . Flaskhalsarna på sträcka Uppsala-Mehedeby ökarmiljöbelastningen, minskar trafiksäkerheten och förlänger transporttiderna. Arbetet bör påbörjas år 1998.T31 (c)- yrkande 1E 4:ans dragning genom län har diskuterats . Bristen på enighet pålänsplanet får inte medföra att nybyggnaden skjuts framåt i tiden.