bet · GL01LU28 · 1998-03-24 00:00:00 — Med hänvisning till nu angivna omständigheter avstyrkte utskottetmotionerna i ämnet.När nu utskottet åter har att ta ställning till olika motionsyrkanden som rörhomosexuellt föräldraskap kan konstateras att frågorna varit föremål för enintensiv debatt . I sammanhanget kan nämnas attFolkhälsoinstitutet, som har regeringens uppdrag att ansvara för enövergripande samordning av insatser för homosexuella och följa utvecklingen avhomosexuellas situation i samhället, arrangerade en hearing omadoption, om barn i homosexuella familjebildningar samt om barn tillhomosexuella föräldrar. Frågorna belystes av internationellt erkända forskareoch svenska sakkunniga, som föreläste om sina forskarrön och erfarenheter inomområdet. har i rapporten och barn (1997:23)dokumenterat hearingen. Spörsmålen har också varit föremål förfrågor i (frågorna 1997/98:236 och 1997/98:544). I ett frågesvarhösten 1997 upplyste justitieministern att hon hade förhoppningen attregeringen skulle kunna besluta om direktiv till en utredning om derättsliga villkoren för barn i homosexuella familjer.Enligt utskottets mening måste en rimlig utgångspunkt vara att det i dagenssamhälle finns ett inte oansenligt antal barn som växer upp i familjer med tvåvuxna av samma kön. Det är givet att den rättsliga situationen vad gällerrelationen mellan barnet och dess föräldrar varierar, såväl för dessa barn somi fråga om andra barn. Sålunda kan barnets mor eller far ha vårdnaden gemensamtmed barnets andra biologiska förälder eller adoptivförälder. I andra fall ärmodern eller fadern ensam vårdnadshavare och barnets andra förälder utan del ivårdnaden. Situationen kan också vara den att barnets ena förälder är avliden,och det förekommer vidare barn som aldrig haft två föräldrar, nämligen barn förvilka faderskapet inte blivit fastställt. De barn som är adopterade avensamstående personer har en liknande situation.När ett barn växer upp med två vuxna av samma kön är det, liksom i andrastyvbarnssituationer, fullt tänkbart att barnets relation till styvföräldern ärväl så god som relationen till föräldrarna. Det finns därför enligt utskottetanledning att se till den situationen att barnets boförälder skulle avlida. Omvårdnaden då tillkom barnets föräldrar gemensamt, blir den efterlevandeföräldern ensam vårdnadshavare. I de fall den avlidne föräldern var ensamvårdnadshavare, torde det normala vara att den andra biologiska föräldern, omen sådan finns, kräver vårdnaden överflyttad på sig. I ett sådant fall kan ävenvårdnaden anförtros en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare. En sådansituation kan uppstå om den andra biologiska föräldern är olämplig somvårdnadshavare eller endast haft mycket sporadiska kontakter med sitt barn.Också i de fall det inte finns någon annan biologisk förälder som vill fåvårdnaden överflyttad på sig måste vårdnaden om barnet anförtros särskiltförordnade vårdnadshavare. I dessa fall har styvföräldern, oavsett om det varitfråga om homo- eller heterosexuell samlevnad, möjlighet att som särskiltförordnad vårdnadshavare få vårdnaden om den avlidnes barn. En efterlevandestyvförälder kan vidare adoptera den avlidnes barn. Som tidigare redovisats haren person som är gift möjlighet att även under sin makes livstid adopteramakens barn eller adoptivbarn genom styvbarnsadoption. En sådan adoption kan ivissa fall tänkas öka barnets ekonomiska och sociala trygghet och dessutom varapsykologiskt betydelsefull för barnet. Någon motsvarande möjlighet tillstyvbarnsadoption för en partner föreligger däremot inte.Enligt skall barnets bästa komma i främsta rummet vid allaåtgärder som rör barn vare sig de vidtas av offentliga eller privata socialavälfärdsinstitutioner, domstolar, administrativa myndigheter eller lagstiftandeorgan (artikel 3). Det är sålunda barnets bästa som skall genomsyra och varavägledande för den familjerättsliga lagstiftningen.Mot denna bakgrund och med beaktande av vad som anförts ovan framträderenligt utskottet ett behov av att, utifrån barnets perspektiv, ytterligarebelysa den rättsliga situationen för de barn som växer upp i homosexuellafamiljer. Utskottet anser att de frågeställningar som kan uppkomma medanledning av dessa barns förhållanden bör bli föremål för en förutsättningslösutredning där olika aspekter på barnens behov och rättigheter ges en noggranngenomlysning. Med barnets bästa i blickpunkten bör därvid, enligt utskottetsmening, särskilt övervägas om skillnaden mellan gifta par och partner, när detgäller möjligheterna till styvbarnsadoption, är sakligt motiverad.Vad utskottet här anfört bör , med anledning av motionerna1996/97:L401, 1996/97:L414, 1996/97:L415, 1996/97:L419, 1996/97:L416 yrkandena1 och 2, 1997/98:L401, 1997/98:L411, 1997/98:L409, 1997/98: L410, 1997/98:L414yrkandena 1 och 2, 1997/98:L424 samt 1997/98:L408 yrkande 1, som sin mening geregeringen till känna.Assisterad befruktningOlika former av assisterad befruktning regleras i lagen (1984:1140) ominsemination och lagen (1988:711) om befruktning utanför kroppen. Medinsemination avses införande av sperma i en kvinna på konstlad väg, och genominseminationslagen, som trädde i kraft , lagregleradesverksamheten (prop. 1984/85:2, LU10). infördes i 1kap. FB en ny bestämmelse som reglerar faderskapet till barn som har tillkommitgenom insemination. Enligt inseminationslagen får sådan behandling utförasendast på en kvinna som är gift eller som bor tillsammans med en man underäktenskapsliknande förhållanden. Som en ytterligare förutsättning gäller attkvinnans make eller sambo skriftligen skall ha samtyckt till inseminationen.Den nya bestämmelsen i 1 kap. FB innebär att ett barn som har tillkommit genominsemination med samtycke av moderns make eller annan man som bodde tillsammansmed henne under äktenskapsliknande förhållanden får samma rättsliga ställning iförhållande till denne som om barnet hade kommit till på naturlig väg. Denneman skall alltså anses som barnets rättslige far. Om insemination skulle haskett utan makesamtycke, exempelvis på en ensamstående kvinna, kan någon talanom fastställande av faderskap inte föras mot spermagivaren. Det är dock ingetsom hindrar att en spermagivare i sådana fall frivilligt tar på sig faderskapet(se prop. 1984/85:2 s. 14 och 20).Insemination med användande av sperma från någon annan man än kvinnans makeeller sambo (s.k. givarinsemination) får utföras endast på allmänt sjukhus ochunder överinseende av läkare med specialistkompetens i gynekologi ochobstetrik. Innan en givarinsemination får utföras skall läkaren pröva om detmed hänsyn till makarnas eller sambornas medicinska, psykologiska och socialaförhållanden är lämpligt att en insemination äger rum. En ytterligareförutsättning är att det kan antas att det blivande barnet kommer att växa uppunder goda förhållanden. De bedömningar som sålunda skall föregå ett medgivandetill givarinsemination åvilar ytterst den ansvarige läkaren. Det är också dennesom har att välja en lämplig spermagivare. Vid det valet får inte några meraspeciella önskemål om givarens egenskaper eller kvaliteter i övrigttillgodoses.Ett barn som har tillkommit genom insemination har, sedan det uppnåtttillräcklig mognad, en ovillkorlig rätt att få del av de uppgifter omspermagivaren som har antecknats i en för ändamålet särskilt upprättad journal.Dessa uppgifter skall bevaras . har ålagts enskyldighet att på begäran biträda barnet med att skaffa fram uppgifter omgivaren. Frågan om barnets rätt att bli informerat om hur det har kommit tillär inte reglerad i lagen. I förarbetena är den dock utförligt diskuterad. Därframhålls vikten av öppenhet, och det förutsätts att barn som har tillkommitgenom givarinsemination informeras om detta av sinaföräldrar. Lagen innehåller förbud mot införsel i landet av fryst sperma utanSocialstyrelsens tillstånd. Enligt en straffbestämmelse kan den som vanemässigteller för att bereda sig utför insemination i strid mot lagen dömastill böter eller fängelse . Detsamma gäller den som undersådana förhållanden tillhandahåller sperma för insemination.Socialstyrelsen har utgivit föreskrifter och allmänna råd ominseminationer (SOSFS 1987:6). I föreskrifterna och de allmänna råden, somriktar sig till alla som kommer i kontakt med frågor rörande ofrivilligbarnlöshet men naturligtvis främst till personal inom hälso- och sjukvården ochsocialtjänsten, behandlas utförligt de medicinska och juridiska frågor som harsamband med inseminationsverksamheten. Stort utrymme ägnas också frågorna omden psykosociala utredning som skall föregå en givarinsemination. I anslutningdärtill behandlas också barnets behov av och rätt till vetskap om sitt ursprungoch betydelsen av föräldrarnas attityder i dessa hänseenden.Även för lagen om befruktning utanför kroppen är tillämpningsområdetbegränsat till kvinnor som är gifta eller sambor med män. Denna metod förkonstlad befruktning innebär att ägg tas ut ur en kvinna, befruktas utanförhennes kropp och därefter förs in i hennes livmoder igen. En förutsättning äratt ägget är kvinnans eget och att det har befruktats med makens eller sambonssperma. Kvinnans make eller sambo skall skriftligen ha lämnat sitt samtycke.Ett barn som har kommit till genom befruktning utanför kroppen med samtycke avmoderns make eller sambo får samma rättsliga ställning i förhållande till dennesom om barnet hade kommit till på naturlig väg. Denne man skall också anses sombarnets rättslige far.I lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap anges att varkeninseminationslagen eller lagen om befruktning utanför kroppen gäller förregistrerade partner.Barbro () yrkar i motion 1994/95:L411 ett tillkännagivande ombehovet av en översyn av inseminationslagen. Motionären nämner frågor som rörensamstående kvinnors rätt till insemination, barnets rätt till information omsitt ursprung och hur väntetiderna skall kunna förkortas (yrkande 1). I motion1996/97:So658 av m.fl. (fp) anförs att bör gesi uppdrag att göra en uppföljning av situationen för de barn som hartillkommit genom insemination och särskilt uppmärksamma hur informationen tillbarnen om deras ursprung fungerar. I motionen begärs ett tillkännagivande ombarn och inseminationer (yrkande 5).I motion 1996/97:L421 av () påpekas att det finns barnsom har tillkommit genom insemination och vars föräldrar inte berättar ombarnets ursprung. För att underlätta för dessa barn att få vetskap om sittbiologiska ursprung anser motionären att folkbokföringen bör innehållasekretesskyddade uppgifter om individens biologiska föräldrar, dvs. I motionen begärs ett tillkännagivande om ändring ilagen om folkbokföringsregister.Sigrid Bolkéus (s) efterlyser i motion 1996/97:L409 ökade möjligheter attfastställa faderskapet efter det att en s.k. privat insemination har utförts påen kvinna. Motionären hemställer om ett tillkännagivande om behovet av enöversyn av inseminationslagstiftningen.Motion 1997/98:L412 av () innehåller en begäran om attdiskrimineringen i fråga om insemination för kvinnor som lever i registreratpartnerskap upphävs. Motionären hemställer om ett tillkännagivande såvitt avserkvinnors rätt till sin fertilitet.I motion 1996/97:L416 av m.fl. (mp) anförs att nuvarandelagstiftning har lett till att många lesbiska kvinnor låter inseminera sig ihemmet eller åker till en klinik utomlands. Detta får till följd attbefruktningen ofta sker med sperma som inte är hivtestad, vilket är en fara försåväl kvinnan som fostret. Motionärerna anser att lesbiska kvinnor på sammavillkor som heterosexuella kvinnor skall få tillgång till konstgjordbefruktning och insemination. I motionen begärs tillkännagivanden om ändringarav inseminationslagen (yrkande 3) och lagen om befruktning utanför kroppen(yrkande 4).Även i motion 1997/98:L408 av och () begärstillkännagivanden om ändringar dels i inseminationslagen (yrkande 2), dels ilagen om befruktning utanför kroppen (yrkande 3). Etiska och medicinska skältalar enligt motionärerna för att lesbiska kvinnor skall ges samma möjlighetertill insemination och konstgjord befruktning som heterosexuella kvinnor.Utskottet vill inledningsvis erinra om att lagstiftningen om inseminationervarit föremål för ett särskilt utvärderingsprojekt inom utskottet. Bakgrundentill projektet var den kraftiga nedgång av det antal barn som efterinseminationslagens tillkomst har fötts efter givarinseminationer jämfört medåren närmast före lagens tillkomst.Inom ramen för detta projekt anordnade utskottet en utfrågning iämnet med professor , överläkare vid , somuppgav i huvudsak följande. Före lagens tillkomst utfördes omkring 200inseminationer. utförs endast ett femtiotal . Det finnsflera förklaringar till att efterfrågan minskat. Det är färre sjukhussom utför inseminationer, och man får anta att många väljer att bli behandladei eller eller i något annat land som inte har samma krav påöppenhet när det gäller donatorernas identitet. Vidare har den tekniskautvecklingen inneburit att makens eller den samboende mannens egen sperma kananvändas i flera fall än som var möjligt tidigare. Genom de nya reglerna omöppenhet i fråga om donatorernas identitet krävs större ansträngningar för attrekrytera lämpliga . Öppenheten är dock positiv eftersom den innebärett större engagemang från dem som ställer upp som givare. Sperma från sammedonator används inte vid fler än fyra till sex inseminationer. Gjordaundersökningar har visat att barn som tillkommit genom givarinseminationergenerellt sett har en bättre relation till sina föräldrar än ?egna barn?.Relationerna mellan föräldrarna har också visat sig vara bättre. När det gällerde regionala obalanserna i antalet utförda inseminationer är detta en effekt avatt vissa kliniker upphörde med verksamheten vid lagens tillkomst. Motståndetmot att utföra inseminationer om inte donatorerna garanteras anonymitet hållerdock på att minska. finns inte skäl att förorda lagändringar.Den frågan bör anstå till dess en utvärdering har kommit till stånd, vilken börske när de barn som har fötts efter insemination enligt lagens regler har nåttmogen ålder.Det har vidare kommit till utskottets kännedom att medan endast ett femtiotalbarn föds efter insemination, det föds ca 1 500 barn efterbefruktning utanför kroppen (IVF). bedriver ettarbete med att sammanställa statistik över verksamheten med inseminationer ochIVF. En rapport kommer enligt uppgift att publiceras senare under året.Mot bakgrund av det arbete som bedrivs av harutskottet inte funnit skäl att gå vidare med projektet. Utskottet övergårdärmed till att behandla motionerna.Vad först gäller motionerna 1994/95:L411 och 1996/97:So658 vill utskottetpåminna om att motioner med en begäran om översyn av inseminationsverksamhetenhar behandlats och avstyrkts av tidigare, senast hösten1993 (bet. 1992/93:LU4 och 1993/94:LU3). Utskottet erinrade om att det underriksdagsbehandlingen av förslaget till inseminationslag väckts en motion medbegäran om att lagen skulle utformas så att även kvinnor som inte är giftaeller samboende under äktenskapsliknande förhållanden skulle få möjlighet tillinseminationsbehandling. I det sammanhanget uttalade utskottet stöd fördepartementschefens i propositionen redovisade uppfattning att det inte kananses som en allmän mänsklig rättighet att under alla förhållanden få tillgångtill insemination utan att verksamheten bör begränsas till de fall som harmedfört att metoden har börjat användas, nämligen för att avhjälpa ofrivilligbarnlöshet hos makar och samboende av motsatt kön. Utskottet framhöll vidareatt det måste vara en strävan att så långt som möjligt se till det blivandebarnets bästa och att det därvid måste beaktas att bland barnpsykiatrer ochbarnpsykologer särskilt betonas vikten för barnets utveckling av att det harbåde en mor och en far (prop. 1984/85:2 s. 10, bet. LU 10 s. 16). Vid densenaste behandlingen av frågan vidhöll utskottet sitt ovan redovisadeställningstagande. När det gäller den kraftiga nedgången av antalet genomfördagivarinseminationer konstaterade utskottet att utvecklingen i vart fall inteprimärt kunde förklaras med de nya förutsättningarna för verksamheten somintroducerades genom inseminationslagens tillkomst. Vad beträffar informationentill barnen om deras ursprung vidhöll utskottet sin tidigare uppfattning attdet är av största betydelse för barnen att veta hur de har kommit till samt attde har möjlighet att söka sitt biologiska ursprung. Med den utgångspunkten ärdet viktigt att det lämnas korrekt information om skälen bakominseminationslagens utformning till donatorerna, till de barnlösa paren ochinte minst till hälso- och sjukvårdens personal. Enligt utskottets mening fannsdet anledning att anta att den personal som i sin yrkesverksamhet har kontaktmed par som står i begrepp att undergå behandling med givarinsemination kännerett ansvar i dessa frågor och att de arbetar attitydpåverkande i frågan om ettkommande barns rätt till vetskap om sitt ursprung. Utskottet framhöll vidareatt föreskrifter och allmänna råd därvid torde kunna gesjukvårdens personal ett stöd för dess samtal med de barnlösa paren i dessafrågor.I sammanhanget bör nämnas att nu har tagit initiativ till enuppföljning av de barn som fötts efter givarinsemination. Avsikten är att tafram en nulägesbeskrivning av verksamheten där bl.a. rådgivningen till blivandeföräldrar och informationen till barnen om deras ursprung kommer att behandlas.Studien beräknas vara klar . Vidare planeras en översyn avstyrelsens föreskrifter och allmänna råd i ämnet från år 1987.Mot bakgrund av det arbete som bedrivs av ochmed hänvisning till utskottets tidigare ställningstaganden avstyrker utskottetbifall till motionerna 1994/95:L411 yrkande 1 och 1996/97:So658 yrkande 5.Vad härefter gäller motion 1996/97:L421 kan nämnas att ()i sin årsrapport tagit upp frågan om barns rätt till sitt ursprung. BOpåpekar att de ofullständiga uppgifterna om inseminationsbarnens ursprung ifolkbokföringen får konsekvenser inte bara när barnet försöker ta reda på sinidentitet, utan även vid medicinsk forskning och släktforskning. Uppgifter ifolkbokföringen om barnets rätta ursprung skulle enligt BO kunna vara ettincitament att förmå de föräldrar som inte tänkt berätta för barnet om dessursprung att tala med barnet om detta. Enligt BO:s mening behövs en ändring ilagen (1990:1536) om folkbokföringsregister, som innebär att donatorn uppgessom barnets genetiske far. Det påpekas i rapporten att sådana uppgifter kansekretesskyddas genom bestämmelser i sekretesslagen (1980:100).Utskottet anser att resultatet av den utredning om information till barnen omderas ursprung som har påbörjat bör avvaktas. Något initiativeller annan åtgärd från sida med anledning av motion 1996/97:L421 ärsåledes inte påkallat. Motionen avstyrks.Inför ett ställningstagande till motion 1996/97:L409 bör erinras om vad somanfördes i förarbetena till inseminationslagen. Departementschefen ansåg därvidatt det knappast kan vara någon fördel för barnet att en givare, som över huvudtaget inte har avsett att bli dess far, kan påtvingas ett sådant faderskap.Visserligen, anfördes det vidare, skulle en möjlighet att föra faderskapstalanmot givaren kunna fungera som en spärr mot en okontrollerad verksamhet medinsemination på ensamstående kvinnor. Om en illegal verksamhet av detta slagskulle komma att bedrivas, är det dock sannolikt att den skulle ske i sådanaformer att givare inte i efterhand kan identifieras. Som sanktion mot en sådanverksamhet skulle därför en möjlighet till faderskapstalan mot givaren ipraktiken bli verkningslös. Enligt departementschefens mening skulle ensanktion av detta slag inte heller vara en adekvat påföljd (prop. 1984/85:2 s.14).Utskottet anser för sin del att de uttalanden som sålunda gjordes vidinseminationslagens tillkomst alltjämt äger giltighet. Det synsätt som dessauttalanden ger uttryck för är, enligt utskottets mening, väl förenligt medprincipen om barnets bästa. Motion 1996/97:L409 bör därför enligt utskottetinte föranleda någon ytterligare åtgärd. Motionen avstyrks.Vad slutligen gäller motionerna om insemination och befruktning utanförkroppen för de kvinnor som lever i homosexuella parförhållanden kan nämnas attutskottet, vid behandlingen av regeringens förslag till inseminationslag,särskilt framhöll att tyngdpunkten vid bedömningen av lagregleringen avinseminationsverksamheten bör förläggas till det blivande barnets bästa (LU1984/85:10 s. 15). Vid behandlingen av utskottets förslag till partnerskapslagströk utskottet under att så länge det inte är vetenskapligt klarlagt att ettbarns sociala och känslomässiga utveckling objektivt sett är lika garanterad ien familj med två mödrar eller två fäder med en inbördes sexuell relation som ien heterosexuell familj, den grundläggande förutsättningen saknas för attgemensamt föräldraskap skall kunna etableras i ett registrerat partnerskap,nämligen hänsynen till barnets bästa (bet. 1993/94:LU28 s. 27).Enligt utskottets mening är det givet att de av motionärerna nu aktualiseradespörsmålen på samma sätt som tidigare måste bedömas utifrån ett övergripandesynsätt som i första hand tar sikte på det blivande barnets bästa. Utskottetvidhåller mot den bakgrunden sin tidigare bedömning i fråga om möjlighet förkvinnor som lever i homosexuella parförhållanden att få tillgång tillassisterad befruktning. Vad utskottet anfört tidigare i fråga om möjlighet förensamstående kvinnor att få inseminationsbehandling har, enligt utskottetsmening, också viss relevans när det gäller den nu aktuella situationen.Slutligen kan tilläggas att befruktning utanför kroppen inte heller förheterosexuella får äga rum med sperma som har donerats. Med det anfördaavstyrks motionerna 1997/98:L412, 1996/97:L416 yrkandena 3 och 4 samt1997/98:L408 yrkandena 2 och 3. beträffande homosexuella och barnatt med anledning av motionerna 1996/97:L401, 1996/97: L414,1996/97:L415, 1996/97:L416 yrkandena 1 och 2, 1996/97: L419, 1997/98:L401,1997/98:L408 yrkande 1, 1997/98:L409, 1997/98:L410, 1997/98:L411,1997/98:L414 yrkandena 1 och 2 samt 1997/98:L424 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,2. beträffande översyn av inseminationslagenatt avslår motionerna 1994/95:L411 yrkande 1 och 1996/97:So658yrkande 5,3. beträffande folkbokföringenatt avslår motion 1996/97:L421,4. beträffande fastställande av faderskapatt avslår motion 1996/97:L409,5. beträffande homosexuellas rätt till assisterad befruktningatt avslår motionerna 1996/97:L416 yrkandena 3 och 4, 1997/98:L408yrkandena 2 och 3 samt 1997/98:L412.res. (v, mp)den 24 mars 1998På lagutskottets vägnarAgne HanssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (), (m), (), TanjaLinderborg (v), (), (), (),de (), () och (). Homosexuellas rätt till assisterad befruktning (mom. 5)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 15 börjar med ?Vad slutligen?och på s. 16 slutar med ?och 3? bort ha följande lydelse:När det slutligen gäller frågan om möjlighet till inseminationsbehandling förlesbiska kvinnor kan utskottet svårligen se att den åtskillnad som görs i frågaom kvinnor som lever i homosexuella parförhållanden jämfört med dem iheterosexuella parförhållanden är sakligt motiverad. Den nuvarandelagstiftningen medför dessutom att många lesbiska kvinnor låter inseminera sigi hemmet eller reser till en klinik utomlands. Detta får till följd attbefruktningen ofta sker med sperma som inte är hivtestad, vilket utgör en farasåväl för kvinnan som för fostret. Mot den bakgrunden anser utskottet i likhetmed vad motionärerna anfört att såväl etiska som medicinska skäl talar för attkvinnor som lever i homosexuella parförhållanden på samma sätt somheterosexuella kvinnor skall ges tillgång till assisterad befruktning i form avinsemination. Regeringen bör, enligt utskottets mening, återkomma tillriksdagen med förslag i enlighet härmed.