bet · GL01KrU17 · 1998-05-14 00:00:00 — En prövning måste också genomförasom den studerande vill försöka få ett högre betyg än Godkänd.I motion Kr28 (c) begärs att uttalar sig för att intyg frånfolkhögskola bör godkännas inom komvux på samma sätt som studieomdöme frånfolkhögskolan godtas vid universitet och högskolor (yrkande 5).I likhet med regeringen anser utbildningsutskottet att det i fortsättningenskall vara möjligt för en studerande att få tillgodoräkna sig resultatet avstudier vid folkhögskola, om han eller hon vill slutföra sina studier inomkomvux, i form av betyget Godkänd på grundval av intyg från folkhögskolan.Samverkan mellan olika anordnare av vuxenutbildning, bl.a. inom ramen förkunskapslyftet, motiverar att en sådan ordning införs. I denna fråga föreliggeringa motstridiga uppfattningar. Något riksdagsuttalande av det slag som begärsi motion Kr28 (c) yrkande 5 behövs enligt utbildningsutskottets bedömning inte.Inte heller kulturutskottet har något att erinra mot vad regeringen förordarom möjligheten för studerande på folkhögskola att i vissa fall få tillgodoräknasig resultaten av folkhögskolestudierna som betyget Godkänd vid studier inomkomvux som syftar till ett slutbetyg. Utskottet instämmer iutbildningsutskottets bedömning och avstyrker motion Kr28 (c) yrkande 5.Studieomdömet från folkhögskola bör, enligt motion 1997/98:Kr29 (mp), ges enstarkare och med betyg mer likvärdig ställning (yrkande 9). Studieomdömet skalläven fortsättningsvis gälla för antagning till högskola. Regler om detta in i högskoleförordningen.Utbildningsutskottet anser - i likhet med regeringen - att betyg inte helleri fortsättningen bör förekomma inom folkbildningen. Om betyg skulle sättas inomfolkbildningens ram, måste folkbildningen i denna del av sin verksamhet ställasunder tillsyn av med åtföljande detaljreglering och styrning i formav t.ex. centralt fastställda betygskriterier och prov. Sådana krav på resultatkan, enligt utbildningsutskottets mening, inte innefattas i den utbildningsformsom folkbildningen utgör.Även kulturutskottet vill framhålla betydelsen av folkbildningens särprägeloch vikten av att den är fri och frivillig och inte bunden av någon läroplaneller några centralt fastställda kursplaner. Verksamheten skall bygga pådeltagarnas fria kunskapssökande, utan detaljreglerande kursplaner.Med hänvisning till det anförda föreslår utskottet att avslårmotion Kr29 (mp) yrkande 9.I motion Kr21 (m) konstaterar motionärerna att en studerande, som efter enfolkhögskolekurs eller en avslutad studiecirkel vill ha betyg hänvisas till attgenomgå prövning inom det offentliga skolväsendet. innebär det, somregeringen anför i propositionen, att resultatet av utbildning vid folkhögskolaskall kunna tillgodoräknas som betyget Godkänd vid fortsatta studier inomkomvux. Vidare kan studieomdöme från folkhögskola efter avslutad utbildninganvändas vid urval till högre utbildning. Mot denna bakgrund anser motionärernaatt det behövs en samlad syn på hur man formellt skall tillgodoräkna sigkunskaper inom folkbildningen (yrkande 3).Utskottet har i det föregående redovisat gällande regler för hur studier vidfolkhögskola kan få tillgodoräknas i olika sammanhang. När det gällerbehörighet till högre utbildning på grundval av intyg från folkhögskola finnsdetta reglerat i föreskrifter om grundläggande behörighet samturval (HSVFS 1996:22), som verket utfärdat med stöd av bemyndigande ihögskoleförordningen (8 kap. 4 §). har inte funnit skälatt förorda en annan författningsreglering. Folkhögskolestudier kan - somkulturutskottet redovisat - också få tillgodoräknas vid fortsatta studier inomhögskolan och inom komvux.Som framgått ovan anser utskottet att folkbildningen som utbildningsformskall kännetecknas av möjligheten till fritt kunskapssökande och frihet frånkrav på resultat i form av betyg. Något särskilt tillkännagivande om en översynav hur kunskaper som uppnåtts inom folkbildningen formellt skall tillgodoräknasär, enligt utskottets uppfattning, inte nödvändigt. Utskottet avstyrker därförmotion Kr21 (m) yrkande 3.Folkbildningens samverkan med högskola och forskning (avsnitt 7.5)Regeringen gör - utan att förelägga något förslag - följandebedömning.Högskolan bör, som en del av högskolans samhällsuppgift, ha kontakter medfolkbildningen och hålla kontakt med medborgare utanför högskolevärlden.Folkbildningen bör ha intresse av att ta del av vetenskap och forskning ochmedverka till att kunskaper sprids. Att få till stånd en fungerande samverkanoch ett utbyte av erfarenheter mellan å ena sidan folkhögskolor ochstudieförbund och å andra sidan högskola och forskning bör vara en viktiguppgift för båda parter.Traditionen att utnyttja universitetslärare som föreläsare, lärare ochstudiecirkelledare inom folkhögskolor och studieförbund lever fortfarande. Inteminst kontakterna med de mindre och medelstora högskolorna har ökat på senareår, anmärker regeringen.Regeringen ser det som värdefullt att denna samverkan kan utvecklasytterligare, till gagn för högskolan och för folkbildningen. I propositionenhänvisas till att högskolan - utöver sina två huvuduppgifter utbildning ochforskning - har fått en tredje uppgift som innebär ökade och fördjupadekontakter med det övriga samhället (prop. 1996/97:1 utg. omr. 16, bet.1996/97:UbU1, rskr. 1996/97:100).I flera motioner begärs att folkhögskolorna skall få möjligheter att anordnavad som i motionerna kallas samverkanskurser som ger högskolepoäng.Enligt motion Kr28 (c) skulle en ökad samverkan mellan folkbildning ochhögskola kunna utgöra grunden för ett ?Open University? Ett förstasteg är att samverkanskurser mellan högskolor och folkhögskolor blirpoänggivande. bör hos regeringen begära förslag till bestämmelser somgör detta möjligt och förslag till hur kvaliteten skall säkras i ett sådantsystem (yrkande 6).Också i motion Kr27 (fp) begärs ändrade regler så att folkbildning ochhögskola ges möjlighet att samverka i fråga om utbildning som gerhögskolepoäng. Motionären menar att med en folkbildningsorganisation eller enfolkhögskola som lokal medanordnare skall kvalificerade högskolestudier kunnabedrivas, oavsett var den studerande bor. Behovet av statsbidrag bör inte blirstörre än om utbildningen har en enda anordnare. Kvaliteten på utbildningen börgodkännas av de samverkande anordnarna. De studerande bör ha behörighet förpoänggivande studier.I motionerna Kr24 (v) yrkande 5 och A47 (v) yrkande 16 betonas att enfördjupad samverkan mellan olika delar och nivåer av bildnings- ochutbildningssektorn har stor betydelse för det livslånga lärandet.Samverkanskurser på högskolenivå, som ger högskolepoäng, bör underlättas. Attkunna läsa en högskolekurs på folkhögskola skulle göra det lättare för mångastudieovana att bedriva högskolestudier.I motion Kr29 (mp) slutligen framhålls att folkhögskolor och högskolor börges möjlighet att utveckla samverkan kring högskoleutbildning för att nå nyagrupper av studerande (yrkande 8).Utbildningsutskottet avstyrker i sitt yttrande motionsyrkandena och anförföljande som skäl till sitt ställningstagande.Universitet och högskolor har sedan 1993 års högskolereform stor frihet attsjälva besluta om sitt utbildningsutbud och om utbildningarnas innehåll ochuppläggning. Lärosätena har också ett stort ansvar när det gäller att bevakakvaliteten i utbildningen. Genom reformen infördes en tydligare avgränsning avutbildningar som tillhör högskolan och andra utbildningar på eftergymnasialnivå. För de offentliga högskolorna infördes en examensordning som innebär attregeringen beslutar om vilka examina som får ges vid universitet och högskolor.Genom lagen (1993:792) om tillstånd att utfärda vissa examina infördes reglerför de enskilda utbildningsanordnare på högskolenivå som vill utfärda en examensom finns upptagen i examensordningen. Sammantaget innebär detta, menarutbildningsutskottet, att det måste vara högskolorna som har ensamrätt attutfärda betyg och kurs- och examensbevis för den utbildning de bedriver. Dennauppgift kan inte överlämnas till andra utbildningsanordnare. Högskolan kandäremot pröva om en tidigare utbildning kan tillgodoräknas vid fortsattastudier inom högskolan när en student väl är antagen till högskoleutbildning.Utbildningsutskottet har inget att erinra mot ett ökat erfarenhetsutbytemellan folkhögskolor och studieförbund och universitet och högskolor. Enligtvad utbildningsutskottet erfarit från har avsiktenemellertid aldrig varit att annan utbildningsanordnare än högskolan, såsomfolkhögskolan, skall kunna ge högskolepoäng enligt högskoleförordningen.Kulturutskottet vill med anledning av motionsyrkandena anföra följande.Begreppet samverkanskurs, som används i motionerna, finns inte definierat inågon förordning som rör högskolan eller folkhögskolan. Utskottet har erfaritatt benämningen i vissa sammanhang har använts när en folkhögskola och enhögskola samarbetat på olika sätt i fråga om en utbildning. Det kan i vissafall ha gällt en folkhögskoleutbildning, till vilken elever antagits avfolkhögskolan, där folkhögskolan önskat ge eleverna en avslutandeutbildningsetapp på högskolenivå. Folkhögskolan har, enligt vad som uppgivits,tidigare kunnat köpa en sådan kurs till sina folkhögskoleelever av en högskolasom någon form av uppdragsutbildning. Högskolan har efter prövningkunnat anta folkhögskoleeleverna, under förutsättning av att de varit behörigatill högskolestudier, som studenter vid högskolan. Dessa antagna studenterskulle, enligt vad som uppgivits, efter denna kurs ha kunnat erhålla både intygfrån folkhögskolan och betyg från högskolan.Enligt förordningen (1997:845) om uppdragsutbildning vid universitet ochhögskolor får ett universitet eller en högskola bedriva uppdragsutbildning (3§). Om uppdragsgivaren är en statlig eller en myndighet eller ettlandsting, skall uppdraget avse personalutbildning eller utbildning som behövsav arbetsmarknadsskäl eller av biståndspolitiska skäl. I andra fall skalluppdraget avse personalutbildning som är ägnad att få betydelse för deltagarnasarbete åt uppdragsgivaren (4 §). De som deltar i uppdragsutbildning får gesbetyg och examens- eller kursbevis enligt bestämmelserna för grundläggandehögskoleutbildning, om samma kvalitetskrav ställs på uppdragsutbildningen sompå grundläggande högskoleutbildning (7 §).Kulturutskottet kan således konstatera att enligt den utfärdadeförordningen om uppdragsutbildning vid universitet och högskolor kan enhögskola inte tillhandahålla uppdragsutbildning åt en folkhögskolas elever påfolkhögskolans uppdrag.Kulturutskottet vill emellertid understryka att samarbete ocherfarenhetsutbyte mellan folkbildningen och högskolan är värdefullt för bådaparter. Det kan t.ex. gälla högskolelärares medverkan inom folkhögskolans ochstudieförbundens egen utbildning och verksamhet. Det kan också vara fråga omatt en högskola engagerar ledare eller lärare från folkbildningen som lärarevid högskolans kurser. Det kan också vara fråga om att en högskola förlägger enhögskolekurs i högskolans egen regi med studenter antagna av högskolan tillexempelvis en folkhögskolas lokaler med utnyttjande av folkhögskolansutrustning. Enligt kulturutskottets uppfattning kan det senare både innebäraett effektivt resursutnyttjande och medföra ett berikande erfarenhetsutbyte förbåda parter. En sådan förläggning av högskoleutbildning till en folkhögskolaslokaler kan också vara ett viktigt led i decentraliseringen av högskolansutbildningsutbud med syfte att sprida högskoleutbildningen i landet och göraden tillgänglig för dem som inte har möjlighet att studera på högskoleorterna.Det är dock viktigt att folkbildningens och högskolans roller och arbetsformerutformas utifrån de olika uppdrag de har. anser att det sommotionärerna önskar av samarbetsmöjligheter mellan folkbildning och högskolakan tillgodoses utan ändring av nuvarande bestämmelser.Högskolan har, som utbildningsutskottet framhåller, ensamrätt att utfärdabetyg och kurs- och examensbevis för den utbildning den bedriver och dennauppgift kan inte lämnas över till andra utbildningsanordnare. Däremot kanhögskolan pröva om tidigare utbildning, t.ex. vid folkhögskola, kan godtas förtillgodoräknande vid fortsatta studier inom högskolan när en student väl ärantagen till högskoleutbildning. Syftet med statsbidraget till folkbildningenär att ge utrymme för studier som växer fram ur deltagarnas egna intressen ochbehov och på deltagarnas villkor. Utskottet utgår från att regeringen - medresultaten av det fortsatta utvärderingsarbetet beträffande folkbildningen somgrund - uppmärksammar de behov av att utveckla samarbetsformerna mellanfolkbildningen och högskolan som kan uppkomma.Kulturutskottet ansluter sig i övrigt till utbildningsutskottets bedömningaroch föreslår i likhet med utbildningsutskottet att avslårmotionsyrkandena.Några centrala utvecklingsområden (avsnitt 8)Regeringen bedömer att inom följande sex centrala områden kanfolkbildningsarbetet även framöver få stor betydelse för samhällsutvecklingen.Ett lyft för kultur och bildning (avsnitt 8.1)Regeringen gör - utan att förelägga något förslag - följandebedömning.Regeringens satsning på bör kompletteras med ett lyft förkultur och bildning i bred bemärkelse genom den fria och frivilligafolkbildningen. Naturvetenskap och teknik bör ges ökad uppmärksamhet ibildningsarbetet.Folkbildningens roll för kulturen (avsnitt 8.2)Regeringen gör - utan att förelägga något förslag - följandebedömning.Folkbildningen bör spela en viktig roll för att förverkliga kulturpolitiken.Den bör ha en viktig fördelningspolitisk uppgift, både geografiskt och socialt,genom att den når ut till orter som saknar andra kulturinstitutioner och tillgrupper som inte får del av samhällets övriga kulturutbud. Folkbildningen börockså ha stor betydelse som mötesplats mellan kulturarbetare och amatörer samtsom arbetsmarknad för kulturarbetare. Vidare bör den ge människor möjlighetertill eget kulturellt skapande och till att skaffa sig färdigheter för detta.I de av fastställda kulturpolitiska målen ingår att främjabildningssträvandena. Vid sidan av konstarterna, medierna och kulturarvet ärdetta en av hörnstenarna i kulturpolitiken. Det folkbildningsarbete som utförsav folkhögskolor och studieförbund är viktigt för att förverkliga dekulturpolitiska målen. Idérikedomen och initiativkraften inom folkbildningenkommer att ha stor betydelse för utvecklingen av kulturen i vårt land.I mindre och medelstora kommuner bär studieförbunden upp mycket av det lokalakulturlivet. Där det finns en folkhögskola fungerar den inte sällan som ettkulturellt centrum i bygden.Folkbildningens roll för personer med funktionshinder (avsnitt 8.3)Regeringen gör - utan att förelägga något förslag - följandebedömning.Folkbildningen bör fortsätta sina ansträngningar att undanröja studiehinderoch tillgodose utbildningsbehov för människor med funktionshinder. Inte minstfolkhögskolorna bör här kunna ta på sig ett särskilt ansvar att anordnabehörighetsgivande utbildning på uppdrag av kommuner.Av tradition har folkbildningen spelat en stor roll när det gäller att ökamöjligheterna för personer med funktionshinder att komplettera brister i sintidigare utbildning och att söka nya kunskaper. Folkbildningen har också enviktig uppgift att uppmuntra och inspirera människor till att utveckla och tatill vara sin förmåga. Folkbildningen ger dem också möjlighet tillkulturupplevelser och eget skapande, förmedlar sociala kontakter och ger socialkompetens. I den folkrörelseanknutna folkbildningen finns det också en djuptförankrad tradition att möta deltagaren på dennes villkor och att ingen skallställas utanför. tar folkhögskolorna emot elever med mycketsvåra och komplicerade funktionshinder. På motsvarande sätt är studieförbundenen viktig resurs för enskilda och grupper som andra aktörer inomvuxenutbildningen har svårt att nå.Folkhögskolor och studieförbund har visat sig ha både vilja, ambitioner ochförutsättningar att undanröja studiehinder och anpassa verksamheten för atttillgodose funktionshindrade människors behov.Riksdagen beslöt (bet. 1996/97:KrU9, rskr. 1996/97:229) att begäraen översyn av de funktionshindrades möjligheter att studera på folkhögskola.Kunskapslyftskommittén (U 1995:09) har fått i uppdrag att utreda denna fråga isamband med en översyn av situationen för studerande med funktionshinder inomalla former av vuxenutbildning. Uppdraget skall redovisas senast den 1 april1999.I två motioner väckta under allmänna motionstiden tas upp frågorsom rör de funktionshindrades möjligheter till utbildning m.m. inomfolkbildningen.I motion Kr602 (fp) anförs bl.a. att det är viktigt att slå fast att de somär sjuka eller funktionshindrade för den skull inte saknar vilja eller ambitionatt lära. Därför är det angeläget att folkbildningen erbjuder dem godamöjligheter att delta i verksamheten (yrkande 4).Vikten av satsning på de funktionshindrade exemplifieras i motion Fö216 (mp)med den verksamhet som bedrivs vid folkhögskolan i (yrkande 9).Sedan år 1991 är deltagare med funktionshinder en prioriterad målgrupp inomfolkbildningen. Som anförs i den nu föreliggande propositionen förutsätterregeringen att folkbildningen kommer att få stor betydelse ävenfortsättningsvis när det gäller att undanröja studiehinder och att tillgodoseutbildningsbehov för de funktionshindrade.Motionärernas önskemål torde vara tillgodosedda varför de inte behöverföranleda något uttalande från till regeringen. De avstyrks därför.Folkbildningen och IT (avsnitt 8.4)Regeringen gör - utan att förelägga något förslag - följandebedömning.Folkbildningen bör ta på sig viktiga uppgifter på IT-området, till nytta församhället och för folkbildningens egen verksamhet. Folkbildningen bör kunnabidra både genom att erbjuda utbildning kring IT och genom att utnyttja IT somredskap i utvecklingen av den egna verksamheten. Regeringen avser därför att tainitiativ för att påskynda IT-användningen i folkbildningen. Regeringen harerfarit att och kompetens är beredd att stödja IT-utvecklingen i folkbildningen. Folkbildningen kommer därigenom att disponera ca50 för IT-utveckling inom ramen för det utvecklingscentrum somregeringen i den regionalpolitiska propositionen föreslår skall etableras tillstöd för distansutbildning inom högskolan och folkbildningen. Frågan omutvecklingscentrum m.m. behandlas i arbetsmarknadsutskottets betänkande1997/98:AU11.Den tekniska infrastrukturen inom folkbildningen är relativt god. Tillgångentill IT bedöms vara tillräcklig för att folkbildningen tillsammans medbibliotek, skolor m.fl. skall kunna utgöra en viktig resurs för ökad lokaltillgänglighet till tekniken i en lärande miljö.I detta sammanhang är det enligt regeringens uppfattning viktigt attfolkbildningen kan utforma verksamheten så att den fortfarande grundar sig påde värderingar som präglar studiecirklar och folkhögskolekurser.Folkbildningen bör få stöd för att ta fram en IT-grundkurs, därinformationstekniken behandlas ur olika aspekter, bl.a. programvarutyper,inverkan på den enskildes och samhällets situation, Internet och kommunikationsamt kritisk informationshantering.Läns- och folkbibliotek och museer har fått möjlighet att ansluta sig . Regeringen avser att göra det möjligt även förfolkbildningen att ansluta sig till Internet med god kapacitet och påförmånliga villkor, i stort i enlighet med den modell som gällt förfolkbibliotekens anslutning till SUNET.Gemensamma IT-baserade funktioner för folkbildningen avses skapas.För att säkerställa en bred tillgång till ett nätburet kulturutbud bör enmodell för lokala ?IT-kulturcentrum? utvecklas, anför regeringen vidare.Folkbildningen har stor erfarenhet som lokal arrangör av kulturverksamhet ochen nära koppling till den lokala kulturen. Det finns också en fördel i attkombinera miljöer för lärande och kultur.I motion Kr28 (c) framhålls betydelsen av att breda medborgarutbildningar inomIT-området görs tillgängliga för hela folket och i hela landet. Det finns enstark förväntan på att studieförbunden och folkhögskolorna skall varautbildningsanordnare och att de därigenom skall bidra till att utjämna ochmotverka utbildningsklyftor inom IT-området. De bör också få stor betydelse förbåde när- och distansutbildning med stöd av IT. Ett hinder för att nå ut överhela landet med en sådan verksamhet är enligt motionen varierande kostnader iolika delar av landet för uppkoppling till ISDN-nätet. Kostnaderna är i vissafall mycket höga i glesbygd och på landsbygden. Detta problem bör lösas, bådeav regionalpolitiska skäl och av rättviseskäl (yrkande 4).Som utskottet redovisat avser regeringen att ta initiativ som skalltillförsäkra folkbildningen tillgång till universitetsdatanätet SUNET på sammavillkor som erbjudits t.ex. folkbiblioteken. ekonomiskavårproposition (1997/98:150) har regeringen uttalat sitt ansvar för att IT ochkunskap om IT skall komma så många människor som möjligt till del (avsnitt1.5.2 s. 27-28). Det är angeläget att IT-användningen bidrar till attmänniskors vilja till arbete och skapande tas till vara och att kompetensen hosbåde kvinnor och män utnyttjas. En förstärkning av SUNET ochen särskild IT-satsning inom kulturområdet åren 1999, 2000 och 2001 ingår iregeringens beräkning av ramarna för dessa år.Den fråga som tas upp i motionen, om höga kostnader för uppkoppling pådatanäten i vissa delar av landet, har behandlats av trafikutskottet (senast iyttr. 1997/98:TU3y s. 16)redovisar att enhetliga abonnemangs- och trafikavgifter förISDN-nätet () tillämpas i hela landet, menatt det för anslutningsavgiften finns två priszoner. För den ena zonen, därISDN-nätet är utbyggt, tillämpas ett fast pris och för den andra zonen etthögre pris baserat på kostnaden i det enskilda fallet. Trafikutskottetkonstaterar att utbyggnaden av ISDN har gått snabbt . Detinnebär att ISDN erbjuds till ett fast pris i nästan hela landet. Isammanhanget nämns att har sänkt taxorna för ISDNväsentligt. Anslutningsavgifterna till ISDN-nätet blir därmed, i takt medmoderniseringen av kommunikationsnätet, alltmer likformiga över hela landet.Dessutom nämns att Telias utbyggnad av en bredbandsstruktur, som ger vidabättre kommunikationsmöjligheter än ISDN, kommer att påbörjas i de områden somännu inte nåtts av AXE-utbyggnaden, dvs. främst i glesbygdsområden.Trafikutskottet har i tidigare sammanhang redovisat att ISDN inte innefattas ide teletjänster som, enligt EU, skall ingå i den grundläggande samhällstjänstenpå teleområdet. Staten påverkar inte priset för att tillhandahålla ISDN.Med hänvisning till det anförda avstyrker kulturutskottet motionsyrkandet.Folkbildningen och integrationsarbetet (avsnitt 8.5)Regeringen gör - utan att förelägga något förslag - följandebedömning.Folkbildningen bör fortsätta sina ansträngningar att genom kultur- ochbildningsarbete underlätta en integration mellan invandrare och svenskar.Folkbildningen främjar en kulturell mångfald och möten mellan olika kulturer.Inom ramen för kulturaktiviteter skapas viktiga kontakter mellan människor frånolika länder och ett kulturutbyte äger rum, vilket är en central del iintegrationsarbetet.Särskilt i storstädernas ytterområden bör folkbildningen, inte minststudieförbunden, ta på sig en stor och viktig uppgift på detta område.Studiecirklar, som samlar människor som invandrat från olika länder ochsvenskar kring gemensamma intressen, är viktiga.Folkhögskolorna kan erbjuda rika möjligheter för invandrade och svenskar attträffas och att arbeta tillsammans i konkreta utbildningssituationer, anförregeringen.Motionärerna bakom motion Kr22 (kd) delar regeringens uppfattning attfolkbildningen spelar en viktig roll i integrationsarbetet. Motionärernaframhåller dock att det finns en övertro på möjligheterna till en snabbintegration och påpekar att förutsättningen för en lyckad integration kan varaatt de invandrade först får möjlighet att studera tillsammans med sina egnaetniska och språkliga grupper för att nå den självtillit som kan vara enförutsättning för att gå vidare ut i samhället och till givande kontakter medandra grupper.