bet · GL01KrU13 · 1998-05-14 00:00:00 — Utvärdering av verksamheten med arbetsförmedling vid centrumbildningarna(mom. 25)() och () anför:Vi ställer oss bakom regeringens förslag att införa ett statligt stöd förarbetsförmedling vid centrumbildningarna på ett och etthalvt år. Vi vill ändå peka på att tiden, , är väl kort medtanke på att det kan vara svårt att dra säkra slutsatser av värdet avförsöksverksamheten efter en så . Det finns dock en tidigare verksamhetvid centrumbildningarna av detta slag som kanske kan användas för enjämförelse.Propositionens lagförslagFörslag till lag om ändring i lagen (1992:318) om överlämnande avförvaltningsuppgifter inom verksamhetsområdeHärigenom föreskrivs att det i lagen (1992:318) om överlämnande avförvaltningsuppgifter inom verksamhetsområde skall införastvå nya paragrafer, 4 och 4 a §§, av följande lydelse.4 §1 Föreningen () prövarfrågor om fördelning av statliga medel till upphovsmän på musikområdet förutlåning av deras verk genom det allmänna biblioteksväsendet.4 a § Föreningen och Musikers ()prövar frågor om fördelning av statliga medel till utövande konstnärer påmusikområdet för utlåning genom det allmänna biblioteksväsendet av verk som dehar medverkat i.Denna lag träder i kraft den 1 januari 1999.1 Förutvarande 4 § upphävd genom 1994:305.Arbetsmarknadsutskottets yttrande1997/98:AU8yKonstnärernas villkorTill kulturutskottetInledningKulturutskottet har berett arbetsmarknadsutskottet tillfälle att yttra sig överproposition 1997/98:87 Konstnärernas villkor och de motioner som väckts medanledning av propositionen och rör arbetsmarknadsutskottets beredningsområde.Arbetsmarknadsutskottet kommer i detta yttrande huvudsakligen att uppehållasig vid frågan om konstnärernas situation på arbetsmarknaden och omförhållandet mellan arbetsmarknadspolitiken och konstnärsyrket. Utskottetkommer även att något kort beröra regeringsförslagen om en s.k. tredjeanställningsform inom teatern och om statligt stöd för arbetsförmedling vidcentrumbildningarna. Slutligen kommenteras motionsförslagen om ettrådgivningscentrum för yrkesdansare. Utskottet avstår från att ta ställningtill de enskilda motionsförslagen.En bakgrund till de förslag som läggs fram i propositionen är den s.k.Konstnärliga arbetsmarknadsutredningen (SOU 1997:183). Utredningsuppdraget varatt göra en översyn av arbetsmarknadspolitiken i förhållande tillkonstnärsyrket och att analysera den obalans som råder på den konstnärligaarbetsmarknaden. I betänkandet finns förslag som inte behandlas ipropositionen.Konstnärerna och arbetsmarknaden m.m.Konstnärernas arbetsmarknad inom kultursektorn avviker från de förutsättningarsom arbetsmarknadspolitiken utgår från. Om fast anställning är det vanliga påarbetsmarknaden i stort, är arbetena inom kultursektorn oftast tillfälliga ochsäsongsbetonade. Det råder en långvarig och strukturell obalans mellan utbudoch efterfrågan på arbetskraft. Koncentrationen av konstnärer är särskiltpåtaglig i storstadsområdena. En stor del av dem kan inte betraktas somarbetstagare utan är egenföretagare. Konstnärerna har låga inkomster av sittkonstnärliga arbete. I genomsnitt kommer endast omkring en femtedel av derasinkomster från sådant arbete. Även den sammanlagda bruttoinkomsten är låg, 80 %av genomsnittet för befolkningen. Lågkonjunkturen förvärrade situationenytterligare för många av konstnärerna eftersom deras möjligheter att hämtaförsörjning på annat håll minskade.Konstnärerna är som yrkesgrupp relativt liten. uppskattar antalet till ca 25 000 personer, vilketmotsvarar av arbetskraften. Till följd av den höga arbetslösheten -enligt utredningen var 19 000 konstnärssökande inskrivna vid arbetsförmedlingarunder 1996 - är kostnaderna för arbetsmarknadspolitiken i form av kontantstödvid arbetslöshet och arbetsmarknadspolitiska åtgärder betydande. Som redovisasi propositionen har för ca avsatts förarbetslöshetsersättningen (till följd av antaganden om lägre arbetslöshetföreslås ett lägre belopp i tilläggsbudgeten), varav 975miljoner kronor avser konstnärliga yrkesutövare. Det är ett belopp som kraftigtöverstiger vad som motsvarar konstnärernas andel av arbetskraften. Ävenkostnaderna för arbetsmarknadspolitiska åtgärder är betydande. Av drygt 20miljarder kronor (viss ökning föreslås i tilläggsbudgeten) beräknas ca 425miljoner kronor belöpa på aktiva åtgärder för konstnärer. Statens utgifter förkonstnärernas arbetslöshet kan alltså beräknas till omkring 1,3miljarder kronor.Arbetsmarknadsutskottet delar regeringens uppfattning att utredningen på ettövertygande sätt pekat på den strukturella obalans som råder på denkonstnärliga arbetsmarknaden. Utskottet ser också den konstantaöveretableringen av konstnärer och de samhälleliga kostnader som följer av densom det främsta problemet. Även från rent arbetsmarknadspolitiska synpunkterkan man finna det oacceptabelt att detta förhållande fortgår. Samhället skallinte besluta över enskildas yrkesval, men det skall knappast heller medallmänna resurser behöva stödja enskilda personer i deras orealistiskaambitioner att etablera sig eller stanna kvar inom ett visst yrke. En aktivarbetsmarknadspolitik innebär att en arbetslös person som inte direkt kan fåarbete skall erbjudas en utbildning eller en annan lämplig åtgärd i syfte attpersonen skall få ett reguljärt arbete. Insatser som kommer i fråga ärplatsförmedling, vägledning, yrkesinriktad rehabilitering och olikaåtgärdsprogram. Strävan skall vara att arbetet kan ge långsiktig egenförsörjning. Den som är arbetslös skall i princip vara tillgänglig för helaarbetsmarknaden. För att vara berättigad till arbetslöshetsersättning skall denarbetslöse stå till arbetsmarknadens förfogande, vilket bl.a. innebär att varaberedd att anta lämpligt arbete. Reglerna ger inte den enskilde rätt attinskränka sitt arbetsutbud till ett visst yrkesområde. Närarbetsmarknadspolitiska åtgärder beslutas skall man särskilt beakta attåtgärderna inte tränger undan ordinarie arbetstillfällen eller skaparinlåsning.Som den svenska arbetsmarknadspolitiken är utformad borde den förhindraåtminstone en långvarig överetablering inom ett visst yrke. De slutsatser somdragits av utredaren, och som regeringen ansluter sig till, är emellertid attarbetsmarknadspolitiken och de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna tvärtombidragit till att upprätthålla obalansen på konstnärsområdet. Det har skettgenom den stora omfattningen av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna och genomatt de riktats just mot kulturområdet.Som utvecklats av utredaren och i propositionen har de storaarbetsmarknadspolitiska satsningarna lett till ett kulturutbud som saknarkoppling till de kulturpolitiska målen och som annars inte skulle ha funnits.Oetablerade konstnärer har kunnat stanna kvar i yrket trots att de inte haftkonstnärliga uppdrag mellan åtgärderna. De arbetsmarknadspolitiska åtgärdernahar bidragit till en ?amatörisering?. De etablerade konstnärernas arbetsmarknadkan ha försämrats. Dessa effekter är enligt utskottets mening inte godtagbaravare sig från kulturpolitiska eller arbetsmarknadspolitiska synpunkter.Utskottet välkomnar att åtgärder nu skall vidtas för att komma till rätta medproblemet.Som det beskrivs i propositionen skall det ske genom att ?begränsa deoetablerade konstnärernas tillgång till såväl aktiva som passivaarbetsmarknadsåtgärder riktade mot kulturarbetsmarknaden?. AMS skall fåregeringens uppdrag att vidta sådana åtgärder. Utskottet förutsätter att dettainte skall ske på det sätt som ifrågasatts i den moderata kommittémotionen,dvs. att en del av det arbetsmarknadspolitiska anslaget för konstnärerna tasbort. Att direkt avskära vissa kategorier arbetssökande från möjligheten tillarbetslöshetsersättning eller arbetsmarknadspolitiska åtgärder är ingenframkomlig väg.Enligt arbetsmarknadsutskottets mening måste det i första hand handla om ettändrat arbetssätt hos arbetsmarknadsmyndigheterna. En sökande som bedöms saknaförutsättningar att få en fast förankring på kulturarbetsmarknaden måste fåhjälp att hitta alternativa arbetsområden genom aktiv vägledning frånarbetsförmedlingens sida och genom utbildning. Att ett sådant arbetssätt kommeratt ställa stora krav på förmedlingarna är klart. Många av konstnärerna harsäkert en stark yrkesidentitet och en bindning till kulturen.Vägledningsinsatserna förutsätter en bred kunskap om arbetsmarknaden och omolika utbildningsvägar. Individuella handlingsplaner bör enligt utskottetsmening kunna underlätta arbetet och öka förutsättningarna för ett bra resultatför den enskilde.Det finns anledning att se positivt på möjligheterna med tanke på den klaraförbättring av läget på arbetsmarknaden som sker med ökande antal ledigaplatser. I ett sådant arbetsmarknadsläge blir det en mycket viktig uppgift förarbetsförmedlingarna att se till att arbetsgivare kan få arbetskraft tilllediga platser. Utskottet kan i sammanhanget notera att AMS gått utmed en uppmaning till de anställda inom verket att när det nu börjar ljusna påarbetsmarknaden se till att arbetslösa finns tillgängliga för arbete.Arbetsmarknadsutskottet har dessutom fått intrycket att det numera finns enganska god insikt på arbetsförmedlingarna om de problem som utredaren ochpropositionen behandlar.Utskottet ställer sig bakom den allmänna inriktningen i propositionen attbegränsa de oetablerade konstnärernas tillgång till såväl aktiva som passivaarbetsmarknadsåtgärder riktade mot kulturarbetsmarknaden.I några motioner begärs riksdagsuttalanden om att de arbetsmarknadspolitiskamålen skall vara underordnade de kulturpolitiska målen. Arbetsmarknadsutskottetanser för sin del att de båda målen inte skall behöva ställas mot varandra. Somredan utvecklats bör en på rätt sätt tillämpad arbetsmarknadspolitik motverkaen överetablering av konstnärer och därmed ett kulturutbud som inte svarar motdet kulturpolitiskt motiverade.Förslagen i propositionen går ut på att på olika sätt öka efterfrågan påkulturarbetsmarknaden genom förstärkningar av statens stödinsatser på olikakulturområden. Finansiering skall under nästa budgetår delvis ske inomutgiftsområde 14 (Arbetsmarknad och arbetsliv). Som utskottet bedömer det kandet dröja innan de föreslagna åtgärderna får mera betydande positivabudgeteffekter på det arbetsmarknadspolitiska området. Man kan således inteutgå från att de ökade kostnaderna för konstnärsstöd kompenseras avminskade kostnader för arbetslösheten.En tredje anställningsform inom teaternFörslaget i propositionen innebär att staten under vissa förutsättningar skallge bidrag till en försöksverksamhet som består i att ett aktiebolag bildas därfrilansande skådespelare anställs. Teatrarnas ekonomiska problem har lett tillatt allt fler skådespelare blir beroende av arbetslöshetsersättningen för sinförsörjning. Syftet är att avlasta arbetslöshetskassan, att öka de frilansandeskådespelarnas trygghet och att öka den konstnärliga friheten. Förslagetbenämns ?en tredje anställningsform? Utskottet antar att därmedåsyftas en anställningsform vid sidan av tillsvidareanställning och viss-tidsanställning.För utskottet är det välbekant att arbetslöshetsförsäkringen på teaterområdeti hög grad fungerar som en yrkesförsäkring som ger inkomstutfyllnad för defrilansande. Enligt den s.k. (SOU 1996:150) täcks inte barakostnader för stillestånd av försäkringen utan även förberedelsearbete ochträning, vilket gagnar både kulturarbetarna och dem som engagerar dem. Det ärenligt utredningen t.ex. vedertagen praxis att repetitionsarbete i fria grupperbekostas av arbetslöshetsförsäkringen fram före premiär.Arbetsmarknadsutskottet ser mot denna bakgrund positivt på att man sökerfinna former för att förbättra de strukturella problemen. Den försöksverksamhetsom nu föreslås synes förutsätta ett inte obetydligt statligt stöd. kandet inte vara arbetsmarknadspolitiken som skall belastas av branschens problem.Om man av kulturpolitiska skäl vill stötta verksamheten vid teatrarna bör detsnarare vara ett ansvar för kulturpolitiken.Propositionen presenterar förslaget ytterst kortfattat, och det är därförsvårt att bilda sig någon uppfattning om vad försöksverksamheten kommer attinnebära närmare. Inte minst det förhållandet att försöksverksamheten skallkonstrueras med anställningar som saknar mycket av det som vanligenkännetecknar ett anställningsförhållande väcker ett antal frågor av olika slag.I propositionen sägs det att regeringen kommer att utfärda närmare föreskrifterom villkoren för bidraget. Utskottet förutsätter att föreskrifterna ges sådantinnehåll att den verksamhet som kommer att stödjas blir acceptabel från bl.a.arbetsrättsliga och arbetsmarknadspolitiska synpunkter.Den föreslagna försöksperioden förefaller i och försig kort, särskilt med tanke på att syftet är att stärkaanställningstryggheten. Efter en så kan det vara svårt att dra säkraslutsatser av värdet av verksamheten. Med hänvisning till den ganska storainsatsen från statens sida är det emellertid rimligt att ekonomiska utfästelserinte görs för en längre tid.Arbetsmarknadsutskottet anser att regeringens förslag bör kunna tillstyrkas,dock med de nu angivna reservationerna.CentrumbildningarnaRegeringens förslag i denna del innebär att det införs ett statligtstöd för arbetsförmedling vid centrumbildningarna på ettoch . Bakgrunden är den utvärdering som utförts av och som visar att man vid centrumbildningarna på ettmycket bra sätt lyckas förmedla konstnärers arbete med små resurser. Med hjälpav stödet skall centrumbildningarna kunna anställa arbetsförmedlare.Försöksverksamheten, som skall pågå under , föreslås blifinansierad på utgiftsområde 14 (Arbetsmarknad och arbetsliv).Arbetsmarknadsutskottet har inget att invända mot förslaget.Rådgivningscentrum för yrkesdansareI kulturutskottets ärende finns ett antal motioner som avser s.k.rådgivningscentrum för dansare. I motionerna föreslås att ett sådant centruminrättas, i några av dem föreslås även medelsanvisning för ändamålet. Förslagenanknyter till Konstnärliga arbetsmarknadsutredningen som föreslår att medelavsätts för att upprätta ett rådgivningscenter för dansare vid AF Kultur iStockholm. Syftet är att dansarna skall kunna få stöd för att finna en nyyrkesinriktning efter danskarriären, som i allmänhet slutar redan i åldernmellan 35 och 45 år.Arbetsmarknadsutskottet har i samband med budgetbehandlingen de tvåföregående åren tagit ställning till liknande motionsyrkanden (senast i1997/98:AU1). Motionerna har avstyrkts, men utskottet har uttryckt förståelseför den bakgrund som finns till förslagen.I korthet har arbetsmarknadsutskottets inställning varit följande. Dansarnaär en yrkesgrupp med mycket speciella förhållanden. Karriären är kort ochkoncentrerad och i allmänhet fysiskt och psykiskt krävande. Det är inteförvånande om många får problem i samband med sitt yrkesbyte, som kan uppfattassom påtvingat. Stöd kan behövas inte bara i fråga om yrkesval, utan även avallmänt rådgivande eller kurativt slag. Utskottet har framhållit vikten avförebyggande insatser under utbildningen och under karriären och betonat detansvar som ligger på dansarnas egna organisationer och de institutioner därdansarna är anställda. När yrkesbytet är ett faktum hararbetsmarknadsmyndigheterna sitt ansvar att hjälpa till inom ramen för denbefintliga arbetsförmedlingsverksamheten. harframhållit att det är en fördel om förmedlaren har kännedom om gruppensspeciella förhållanden, men har inte sett det som realistiskt att bygga upp ensärskild organisation för denna yrkesgrupp. Vikten av vidgade kunskaper harbetonats, så att särskilda behov kan tillgodoses. Det viktigaste har emellertidansetts vara att rådgivning och kunskap lämnas om hela arbetsmarknaden så attinte perspektivet snävas in i onödan. Stödåtgärder utöver detta kan lämnasefter individuell prövning.Arbetsmarknadsutskottet har inte ändrat uppfattning i denna fråga, men villför tydlighetens skull tillägga att ingenting hindrar t.ex. attarbetsförmedlingarna anställer särskilda handläggare inom ramen förtillgängliga resurser.Stockholm den 22 april 1998På arbetsmarknadsutskottets vägnarJohnny AhlqvistI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), PatrikNorinder (m), (), (), (), (), (), (), ChristerErlandsson (s), () och ().Avvikande meningar1. Rådgivningscentrum för yrkesdansareHans Andersson (), () och () anser attarbetsmarknadsutskottets yttrande i avsnittet Rådgivningscentrum föryrkesdansare, från och med tredje stycket bort ha följande lydelse:Dansare tvingas ofta byta yrke . De fysiska kraven sätter entydlig gräns vid ca . Skador, en socialt instabil situation meddåligt försäkringsskydd och de fåtaliga arbetstillfällena kan i många fallframtvinga ett byte redan tidigare. Som sägs i flerpartimotionen Kr19 ärdansarna av flera skäl ofta dåligt förberedda för sitt yrkesbyte. Det krävs enspeciell kunskap om dansarnas utbildning, arbetssituation och kvalifikationerför att ge råd till dem vid yrkesutbyte. Med en aktiv vägledning kan deraskompetens och erfarenhet tas till vara även vid ett nytt yrkesval.Omställningstiden kan kortas ned, vilket innebär att kostnaderna försjukskrivning och arbetslöshetsersättning minskar.Arbetsmarknadsutskottet har i samband med budgetbehandlingen hösten 1996resp. 1997 avstyrkt motionsyrkanden om ett rådgivningscentrum för yrkesdansare,men uttryckt förståelse för den bakgrund som finns till förslagen. Utskottetnoterar att Konstnärliga arbetsmarknadsutredningen lagt framförslag om ett sådant rådgivningscentrum och om medel för ändamålet. Motbakgrund även av de goda internationella erfarenheterna anser utskottet atttiden nu är mogen att inrätta ett rådgivningscentrum. Som föreslås i motionenbör medel avsättas i budgetpropositionen för för detta ändamål.Detta innebär att arbetsmarknadsutskottet anser att motion Kr19 börtillstyrkas. Motionerna Kr15 yrkande 7, Kr16 yrkande 10 och Kr17 får ansestillgodosedda med det anförda, de senare i motsvarande delar.2. Rådgivningscentrum för yrkesdansareElver () anser att arbetsmarknadsutskottets yttrande i avsnittetRådgivningscentrum för yrkesdansare, från och med tredje stycket bort haföljande lydelse:Yrkesdansare med fast anställning pensioneras i åldrarna . Det ärinte ovanligt att de tvingas avbryta sin karriär vid ännu lägre ålder. Den s.k.Konstnärliga arbetsmarknadsutredningen föreslog att ett särskiltrådgivningscentrum skulle inrättas för yrkesdansarna. Ett motsvarande förslagsaknas i propositionen. Det krävs speciell kunskap om dansarnas utbildning,arbetssituation och kvalifikationer för att bra rådgivning skall kunna ges. Somsägs i motion Kr17 är det önskvärt att det åtminstone någonstans i landet finnspersonal med specialinriktning på dansare. Enligt utskottets mening kan ettrådgivningscentrum inrättas antingen genom en fristående enhet eller genom ensärskild avdelning på ett arbetsförmedlingskontor. Arbetsmarknadsutskottetanser att regeringen bör utreda vilket alternativ som är det bästa ochåterkomma till med förslag.Det anförda innebär att arbetsmarknadsutskottet anser att motion Kr17 börtillstyrkas. Motionerna Kr15 yrkande 7, Kr16 yrkande 10 och Kr19 får ansesväsentligen tillgodosedda med det anförda.Särskilda yttranden1. Konstnärerna och arbetsmarknadenPatrik , och (alla m) anför:Statens kostnader för arbetsmarknadspolitiskt stöd till konstnärerna äromfattande. I inte obetydlig omfattning lämnas stöd till konstnärer som inte äretablerade. Den nuvarande arbetsmarknadspolitiken stödjer kultur som kanskeinte borde stödjas på kulturpolitiska grunder.I propositionen görs det en koppling mellan de nya kulturpolitiska stöd sominförs och denna överetablering. Tanken tycks vara att de nya stödformernaskall minska överetableringen och statens kostnader till följd av den. Vi kandock inte finna några förslag som verkligen leder till att man kommer tillrätta med problemen.Vi delar uppfattningen i motion Kr10 av m.fl. (m) att detinte är vare sig önskvärt eller möjligt att införa någon form av näringsförbudpå kulturområdet. Däremot är det inte rimligt att alla som vill ägna sig åtkonstnärlig verksamhet skall ha rätt till offentligt finansierat stöd. Enhuvudtanke i propositionen är att, som det uttrycks, begränsa de oetableradekonstnärernas tillgång till såväl aktiva som passiva åtgärder riktade motkulturarbetsmarknaden. Vi finner det anmärkningsvärt att regeringen interedovisar hur detta skall ske utan endast hänvisar till att AMS skall fåuppdraget att vidta sådana åtgärder.Undersysselsatta eller arbetslösa konstnärer måste vara beredda att sadla omeller i vart fall att delvis ägna sig åt ett arbete som kan ge försörjning. Densom saknar förutsättningar att verka i ett konstnärligt yrke skall inte kunnapåräkna statligt finansierat stöd för att stanna kvar där.Vi kan liksom motionärerna i Kr10 konstatera att många konstnärer ärsmåföretagare. Här liksom i övrigt gäller att statens roll måste vara attunderlätta och förbättra förutsättningarna för företagande i Sverige.Slutligen skall sägas att en stor del av de problem som belyser inte skulle ha uppkommit om inriktningen påarbetsmarknadspolitiken hade varit en annan. Moderata samlingspartiet förordaren politik som sätter kvalitet före kvantitet. Arbetsmarknadsåtgärderna skallleda till riktiga arbeten och får inte sättas in enbart för att den arbetslöseskall kvalificera sig för ytterligare ersättningsperioder iarbetslöshetsförsäkringen. Arbetsmarknadsutbildningen skall inriktas motområden där det råder brist på arbetskraft.2. CentrumbildningarnaPatrik , och (alla m) anför:Det är viktigt med effektiva former för arbets- och uppdragsförmedling inomdet konstnärliga området. Därför kan vi tillstyrka regeringsförslaget om attresurser förs över till centrumbildningarna för stöd för arbetsförmedling.Liksom i motion Kr10 anser vi dock att inte bara de existerandecentrumbildningarna skall kunna komma i fråga för uppdraget. Det bör intefinnas några hinder mot att även företag som är engagerade ipersonaluthyrningsverksamhet i andra branscher får del av stödet.