bet · GL01JuU13 · 1998-05-12 00:00:00 — Hur verksamheten för utsatta kvinnor organiseras i olika delarav landet är dock enligt regeringens mening i första hand en fråga för berördahuvudmän som har att se till att vårdutbudet anpassas efter invånarnas behov.I propositionen konstateras att många landsting har tagit initiativ tillbetydande satsningar för kvinnor som utsätts för våld. Rikskvinnocentrum förkvinnor som har misshandlats och våldtagits inrättades på förslag avKvinnovåldskommissionen. Huvudman är i län. En huvuduppgiftför centrumet är att ta emot våldsutsatta kvinnor för medicinsk undersökningoch behandling. Centrumet skall också kunna erbjuda t.ex. krissamtal ochdygnet-runt-rådgivning per telefon. RKC skall också vara ett nationellt resurs-och som utifrån ett kvinnoperspektiv skall skapa former förett gott omhändertagande i vården. Vidare skall RKC genomföra utbildning avberörda personalkategorier, sprida information och bidra till opinionsbildningsamt bedriva forskning om bl.a. effekterna av våld mot kvinnor. Regeringen harbidragit ekonomiskt till uppbyggnaden av verksamheten, som är tänkt att kunnastå modell för verksamheter som kan utvecklas i andra delar av landet. För attge RKC förutsättningar att befästa sin verksamhet och sprida erfarenheter fråndenna samt för att finansiera vissa rikstäckande uppgifter avser regeringenatt, som ett engångsbelopp, bidra ekonomiskt med under år1998.MotionernaI motionerna Ju27 av m.fl. (fp) yrkande 6 och Ju32 av BirgerSchlaug m.fl. (mp) yrkande 4 hemställs om att en särskild vårdgaranti börinföras för att tillgodose behovet av psykoterapi för kvinnor som blivitvåldtagna och misshandlade. Motionärerna i motion Ju27 anser att rätten tillpsykoterapi bör ingå i den heltäckande vårdgaranti som regeringen avser attunder innevarande år förhandla fram med Landstingsförbundet.Även i motion Ju933 av m.fl. (fp) yrkande 6 begärstillkännagivande om rätt till psykoterapi för kvinnor som utsatts för sexuellaövergrepp och att sådan terapi skall omfattas av vårdgarantin.I motion Ju919 av m.fl. (v) yrkande 6 yrkas att hosregeringen begär förslag till en regel som ger kvinnor som utsatts förmisshandel och sexuella övergrepp rätt till kostnadsfri läkarvård ochbehandling, inklusive psykoterapi.I motion Ju25 av m.fl. (s) begärs ett tillkännagivande ombehovet att långsiktigt befästa Rikskvinnocentrums roll som ett centrum medrikstäckande uppgifter. Motionärerna anser att Rikskvinnocentrum måste få etttydligt och långsiktigt nationellt uppdrag för för attsamla erfarenheter och bedriva forskning inom sitt huvudområde samt för attsprida kunskaper till berörda organ och för att kunna utvecklaomvårdnadsmodeller. Propositionens ettåriga perspektiv är heltotillfredsställande, anser motionärerna.I motion Ju901 av och () begärs etttillkännagivande om vad som anförts om Rikskvinnocentrum (yrkande 1).Rikskvinnocentrum i täcker enligt motionärernas mening inte på långavägar de behov av hjälp, stöd och rehabilitering som finns bland kvinnor somutsatts för olika former av våld. För att möta detta behov bör varjeuniversitetsklinik i landet inrätta ett centrum motsvarande det som finns iUppsala.I motion Ju917 av och () begärstillkännagivande om att särskilda kliniker för våldtäktsoffer bör inrättas runtom i landet och att dessa kliniker utarbetar handlingsprogram för att bemötaoch behandla våldsutsatta kvinnor efter mönster från Rikskvinnocentrum iUppsala (yrkande 5). Ett liknande yrkande framställs i motion Ju933 (fp)yrkande 2.I motion A807 yrkande 6 av m.fl. (v) begärs tillkännagivandetill regeringen om att akutsjukhusen åläggs att ta fram handlingsplanerför hur de skall bemöta misshandlade kvinnor.Utskottets övervägandenHälso- och sjukvården, framför allt akutsjukvården och kvinnoklinikerna, kommeri mycket stor utsträckning i kontakt med kvinnor som utsatts för våld. Det ärdärför angeläget att dessa kvinnor får ett bra bemötande och tas emot av kunnigpersonal. Att utreda och behandla kvinnor som varit utsatta för våld och andraövergrepp kräver särskilda kunskaper och en stor lyhördhet. Rutiner ochbehandlingsmetoder bör därför ses över och vidareutvecklas. Det är också enligtutskottets mening angeläget att hälso- och sjukvårdens mottagande av kvinnorsom varit utsatta för våld och andra övergrepp blir föremål för en kontinuerligkvalitetssäkring och utvärdering. Utskottet vill också understryka vad som sägsi propositionen att hälso- och sjukvården förutom den medicinska behandlingenockså har ett ansvar för att den som söker hälso- och sjukvårdens tjänster, mensom också behöver annat stöd, blir hänvisad till det eller de organ som harkompetens och resurser för uppgiften. Även om medvetenheten om frågor somgäller våld mot kvinnor har ökat är kunskaperna om våldetskonsekvenser, om bemötande och om mottagande av kvinnorna mycket skiftande,vilket också pekat på. Det är därför tillfredsställandeatt uppdrag även innefattar stöd till kompetensuppbyggnad ochmetodutveckling inom hälso- och sjukvården och att i dettaarbete särskilt skall samarbeta med bl.a. Rikskvinnocentrum i Uppsala.Rikskvinnocentrum i , RKC, för kvinnor som misshandlats och våldtagitsutför ett mycket värdefullt arbete när det gäller att ta emot våldsutsattakvinnor för medicinsk undersökning och behandling. Centrumet har också iegenskap av nationellt resurs- och en viktig roll när detgäller att utifrån ett kvinnoperspektiv skapa former för ett gottomhändertagande i vården. Utskottet anser det angeläget attsjukvårdshuvudmännen i arbetet med att utveckla bättre former för bemötande ochomhändertagande av våldsutsatta kvinnor tar till vara den kunskap och deerfarenheter som har vunnits vid Rikskvinnocentrum. Till centrumets uppgifterhör också att genomföra utbildning av berörda personalkategorier, spridainformation och bidra till opinionsbildning samt bedriva forskning om bl.a.effekterna av våld mot kvinnor. Det är, som anförs i propositionen, viktigt attden kunskap och de erfarenheter som finns vid RKC systematiseras för att kunnabilda modell för liknande insatser hos andra huvudmän. Regeringen har bidragitekonomiskt till uppbyggnaden av verksamheten och har för avsikt att, som ettengångsbelopp, bidra ekonomiskt med för att geRKC förutsättningar att befästa sin verksamhet och sprida erfarenheter fördenna samt att finansiera vissa rikstäckande uppgifter. Utskottet som anser detvara av stor betydelse att RKC kan fortsätta att verka som ett nationelltresurs- och välkomnar förslaget. Huruvida och i vilkenomfattning ekonomiskt bidrag från staten även kan behövas ärenligt utskottets mening nu för tidigt att avgöra. Utskottet utgår dock frånatt frågan kommer att prövas. Motion Ju25 bör enligt utskottet avstyrkas.I tre motioner yrkas att särskilda kliniker för kvinnor som misshandlatseller våldtagits bör inrättas runt om i landet eller vid varjeuniversitetsklinik. Utskottet delar denna inställning. I ytterligare en motionbegärs tillkännagivande om att akutsjukhusen skall åläggas att utarbetahandlingsplaner för hur misshandlade kvinnor skall bemötas. Många landsting harockså gjort betydande satsningar för kvinnor som utsatts för våld, vilketutskottet ser mycket positivt på. Frågor om hur verksamheten för utsattakvinnor skall organiseras i olika delar av landet är i första hand en uppgiftför sjukvårdshuvudmännen liksom frågan om särskilda handlingsplaner. Utskottetanser mot bakgrund av det anförda att motionerna Ju901 yrkande 1, Ju917 yrkande5, Ju933 yrkande 2 och A807 yrkande 6 bör avstyrkas.Kvinnor som har utsatts för våld och andra övergrepp kan ha behov avkvalificerat psykiatriskt stöd, och psykoterapi kan vara en lämpligbehandlingsmetod. Frågan om införande av en generell behandlingsgaranti liksomförslag om att stärka patientens ställning bereds i med siktepå en proposition senare i vår. Frågan om att främja möjligheterna till privatpsykoterapeutisk behandling bereds också som en del i beredningen avbetänkandet spelregler från Delegationen för samverkan mellan offentligoch privat hälso- och sjukvård. Något initiativ från behövs inteenligt utskottets mening. Motionerna Ju27 yrkande 6, Ju32 yrkande 4, Ju933yrkande 6 och Ju919 yrkande 6 bör avslås.Frivilliga organisationerDet finns 131 lokala kvinnojourer organiserade iRiksorganisationen för kvinnojourer i (ROKS) eller i det relativtnybildade Kvinnojourers Riksförbund.Kvinnojourerna är starkt beroende av stöd från den offentliga sektorn. Bidragtill verksamheten utgår främst från kommunerna.Regeringen avsätter i bidrag till organisationer sommotverkar våld mot kvinnor. Medlen disponeras av och harfördelats enligt följande: 3 miljoner till de lokala kvinnojourernasutvecklingsarbete, 1 miljon till riksorganisationer samt ca 1 miljon tillmansjourer, invandrarorganisationer och vissa andra organisationer som arbetarmed frågor om våld mot kvinnor och barn.Enligt regeringens bedömning finns det behov av utökat ekonomiskt stöd till delokala kvinnojourernas utvecklingsinsatser. I budgetpropositionen 1997/98:1(utg.omr. 9) föreslogs att anslaget C 2 Bidrag till organisationer på detsociala området skulle tillföras ytterligare för vissainsatser för särskilt svaga kvinnogrupper. Detta blev också beslut.Avsikten är att dessa 6 miljoner skall tillföras de lokala kvinnojourerna ochderas två riksorganisationer.MotionernaI motion Ju28 av m.fl. (v) begärs ett tillkännagivande om attinte bara kommunerna utan även staten skall ha ett ansvar för kvinnojourerna(yrkande 9). Så länge det inte råder kvinnofrid i samhället anser motionärernaatt det är statens uppgift att ekonomiskt stödja de två riksorganisationernaoch de lokala kvinnojourerna. Vidare anser motionärerna att särskilda medel böravsättas till kvinnojourerna för arbete med utsatta invandrade kvinnor (yrkande11). Kvinnojourerna är, menar motionärerna, bättre lämpade äninvandrarorganisationernas kvinnoorganisationer att arbeta medbrottsofferverksamhet.I samma motion yrkas att mansjourerna skall uppmanas att i form av t.ex.informationskampanjer ta avstånd från våld mot kvinnor (yrkande 8).I motion Ju901 av och () begärs etttillkännagivande om vad som anförts om kvinnojourer (yrkande 8). Motionärernaanser att det är angeläget att kvinnojourerna får behålla sin ideella karaktäroch sin från myndigheter fristående ställning. Det stöd som utgår frånkommunerna bör därför inte villkoras. Kommunerna bör heller inte ha synpunkterpå verksamhetsprioriteringar och liknande frågor.I motion Ju933 av m.fl. (fp) (yrkande 7) framförs liknandesynpunkter samt att det ekonomiska stödet till kvinnojourerna bör öka.I motion Ju934 av m.fl. (s) begärs tillkännagivande om vadsom anförts om kvinnojourerna (yrkande 4 delvis). Motionärerna anser attkommunerna i högre utsträckning än bör stödja de fri-villigorganisationer som arbetar med att hjälpa och stödja misshandlade kvinnoroch deras barn. Det måste finnas kontinuitet i anslagsgivandet för attverksamheten skall kunna fungera effektivt. Anslagen bör därför inte hellervariera alltför mycket år från år.I motion So634 av och () begärs etttillkännagivande om vad som anförts om kvinno- och mansjourernas verksamhet.Enligt motionärerna har de senaste årens besparingar i kommunerna drabbatkvinno- och mansjourerna. I vissa kommuner utgår inga bidrag till dennaverksamhet. I andra kommuner har de anställda vid jourerna sagts upp.Motionärerna anser att det är angeläget att se över verksamheten och vilkamöjligheter en utsatt person har att få hjälp i dag.I motion A804 yrkande 23 av m.fl. (mp) anförs attkvinnojourerna bör ges möjlighet att bygga ut sin verksamhet och erhållastatligt stöd.Utskottets övervägandenUtskottet anser att kvinnojourerna utför ett mycket värdefullt socialt arbetemed att stödja och hjälpa kvinnor som utsatts för våld och andra övergrepp ochsynliggöra det våld som drabbar kvinnor samt genom att förmedla kunskaper omkönsrelaterade övergrepp. Verksamheten utgör således ett utmärkt komplementtill insatser på området. För många kvinnor utgör ocksåjourerna ett värdefullt alternativ till myndigheternas insatser bl.a. genom enhög grad av tillgänglighet och genom att anonymitet kan garanteras.Kvinnojourerna har fått utökat statlig stöd. utgårfrån anslaget C 2 Bidrag till organisationer på det sociala området (utg.omr.9) för vissa insatser för särskilt svaga kvinnogrupper.Beloppet skall tillföras de lokala kvinnojourerna och deras tvåriksorganisationer. Utskottet anser att medlen bl.a. bör användas för attutveckla vissa eftersatta områden, såsom arbetet med utsatta invandrarkvinnor,tonårsflickor och barn som tillsammans med sina mödrar vistas påkvinnojourerna, men också för att utveckla nya jourer.Stödet till de lokala kvinnojourerna bör som framhålls i propositionen även ifortsättningen i första hand ses som en fråga för kommunerna. Den från statenssida ökade satsningen på kvinnojourernas utvecklingsarbete får inte leda tillett minskat engagemang från kommunerna. Tvärtom är det angeläget att kommunernai högre utsträckning än stödjer kvinnojourernas arbete.Som framhålls såväl i propositionen som i ett flertal motioner är detangeläget att jourerna får behålla sin ideella karaktär och ges möjlighet attexistera på egna villkor. Stat och kommun bör därför vara försiktiga med attställa ensidiga villkor som krav för bidrag. Utskottet vill i detta sammanhangerinra om att det redan i förarbetena till socialtjänstlagen särskilt betonadesatt stödet från olika samhällsorgan inte får medföra en styrande effekt på defrivilliga organisationerna och att samverkan inte får inkräkta påorganisationernas integritet och initiativförmåga.För de barn som varit vittne till våld inom familjen är det enligt utskottetangeläget att utveckla hjälp och stödmetoder som kompletterar samhälletsinsatser. För detta utvecklingsarbete finns möjlighet för organisationer sombedriver ideell verksamhet att söka stöd ur Allmänna arvsfonden.Utskottet ser också positivt på att regeringen kommer att avsätta 2 miljonerkronor ur Allmänna arvsfonden för projekt som vänder sig till eller initierasav ungdomar och som rör våld mot kvinnor. Medlen skall efter ansökan utgå tillideella organisationer.Motionerna Ju28 yrkandena 9 och 11, Ju901 yrkande 8, Ju933 yrkande 7, Ju934yrkande 4 delvis, So634 och A804 yrkande 23 får härmed i allt väsentligt ansestillgodosedda, och utskottet föreslår att yrkandena avstyrks.Regeringen anser det angeläget att öka kunskaperna hos män om problemet medvåld mot kvinnor och att stödja det arbete som bedrivs i dessa frågor hosmansjourer och andra organisationer för män som bedriver ett aktivt arbete föratt förebygga och förhindra mäns våld mot kvinnor. Utskottet delar dennabedömning och ser positivt på att regeringen - som ett komplement till de medelsom fördelar till mansjourernas arbete i frågor som rör våldmot kvinnor - avser att avsätta ytterligare för projekt ochandra insatser i detta syfte. Det får ankomma på organisationerna själva attbestämma hur medlen skall användas. Yrkande 8 i motion Ju28 om att mansjourernaskall uppmanas att bedriva informationskampanjer bör därför avslås.Utskottet ser också positivt på att särskilda medel skall utgå tillinvandrar- och handikapporganisationer för projekt och andra insatser somsyftar till att motverka våld mot invandrarkvinnor och kvinnor medfunktionshinder.InformationsinsatserKvinnovåldskommissionen har i sitt betänkande föreslagit att en rikstäckandeinformationskampanj om våld mot kvinnor genomförs. Enligt regeringens bedömningär det inte påkallat att nu genomföra en sådan kampanj. Skälen för regeringensbedömning är att i i samarbete med kommunen, polisen,kvinnojourerna m.fl. har bedrivit en brett upplagdinformationskampanj, Operation kvinnofrid, för att synliggöra våldet motkvinnor i hemmen, öka kunskaperna och förändra attityderna till våldet. Tilldenna kampanj har regeringen lämnat ett bidrag om . Därutöver harregeringen gett i bidrag till den av ROKS inledda kampanjeni samma frågor.Enligt propositionen kommer regeringen att genomföra seminarieroch andra opinionsinsatser i frågor som rör våld mot kvinnor.I motion Ju28 (v) begärs ett tillkännagivande om vad som anförts om attinitiera en riksomfattande kampanj för kvinnofrid (yrkande 10). Motionärernadelar inte regeringens bedömning om att det inte är påkallat medytterligare kampanjer för kvinnofrid. Enligt motionärerna bör riksomfattandekampanjer regelbundet genomföras. Kampanjerna bör rikta sig till olika grupperoch beröra olika områden med kvinnors hälsa och välbefinnande i fokus. Ettutmärkt sätt för statsmakterna att främja kvinnofrid är att i riksomfattandekampanjer synliggöra mäns våld mot kvinnor och klart uttala sitt stöd föroffren för könsrelaterat våld.Utskottets övervägandenMed hänsyn till de insatser som redan gjorts eller förbereds när det gällerinformation och opinionsarbete mot kvinnovåld anser utskottet att det inte ärpåkallat att nu genomföra en sådan informationskampanj som föreslås i motionJu28 yrkande 10. Motionen bör därför avstyrkas i nu behandlad del.FortbildningRegeringen anför i propositionen att särskilda åtgärder behövs för att ökakunskapen hos personal på olika myndigheter som handlägger ärenden om våld motkvinnor eller som på annat sätt kommer i kontakt med förövare av våldsbrott motkvinnor. Detta är också en fråga om jämställdhet. I syfte att säkerställa attjämställdhetsfrågor och frågor om våld mot kvinnor blir belysta i relevantayrkesutbildningar anförs i propositionen att examensordningen ihögskoleförordningen kommer att kompletteras för följande yrkesexamina:läkarexamen, psykologexamen, psykoterapeutexamen, sjuksköterskeexamen, socialomsorgsexamen, socionomexamen, tandläkarexamen och teologie kandidatexamen.Högskoleverket kommer enligt propositionen att få i uppdrag att följa ochutvärdera på vilket sätt universiteten och högskolorna beaktar de nya kraven iexamensordningen och hur de ändrade målbeskrivningarna kommer till konkretuttryck i undervisningen.Eftersom det kommer att dröja innan förändringar i grundutbildningarna fårfull genomslagskraft måste enligt regeringens bedömning de ändradeexamensordningarna kompletteras med fortbildningsinsatser för depersonalgrupper som är verksamma inom rättsväsendet, ochhälso- och sjukvården. Fortbildningsinsatserna skall enligt propositionennormalt finansieras inom ramen för myndigheternas ordinarie arbete, och dettabör ske i betydligt större omfattning än vad som varit fallet. Motbakgrund av de förändringar som föreslås i lagstiftningen, t.ex. införandet avett kvinnofridsbrott och de övriga satsningar som föreslås i propositionen,anser regeringen att det finns skäl att genom en extra tilldelning av medelgenomföra en större engångssatsning på fortbildning av berörda yrkesgrupper.Rikspolisstyrelsen (RPS) har därför fått i uppdrag att i samråd medDomstolsverket, Riksåklagaren och genomföra ytterligarefortbildning av personal inom rättsväsendet, och hälso- ochsjukvården. Fortbildningen bör liksom den satsning som genomfördes år 1992läggas upp så att den kan genomföras på både central, regional och lokal nivå.För ändamålet kommer RPS att tillföras ett engångsbelopp om 6,5 miljonerkronor. Av medlen skall användas för fortbildning av domareoch för information till nämndemän.MotionernaI motion Ju24 av m.fl. (m) begärs ett tillkännagivande om attregeringen skall se över socionomers och övrig berörd socialtjänstpersonalsbehov av utbildning i frågor som rör brottsoffer (yrkande 3).Motionärerna i motion Ju28 av m.fl. (v) ser positivt på densatsning på fortbildning av de yrkesgrupper som kommer i kontakt medvåldsutsatta kvinnor och som skall syfta till att ge dessa kvinnor ett bättrebemötande och stöd. Motionärerna anser att satsningen på fortbildning ävenskall syfta till bättre kunskap om kvinnors asylskäl och om sexuella övergreppmot barn (yrkande 12).I motion Ju901 av och () begärs etttillkännagivande om vad som anförts om erfarenhetsspridning och utbildning(yrkande 9). Motionärerna anser att kvinnojourernas och Rikskvinnocentrumserfarenheter av arbete med kvinnor som utsatts för våld i olika former skallspridas och användas vid utbildningen av polis, åklagare, personal vid socialamyndigheter m.fl. har enligt motionärerna en viktig uppgift attfylla både när det gäller att samla in kunskaper och erfarenheter och för attdessa sprids.I motion A804 av m.fl. (mp) anförs att alla berördamyndigheter som arbetar med kvinnor som utsätts för våld bör ges utbildning ihur dessa kvinnors problembild kan se ut och hur man på bästa sättuppmärksammar och stöder dessa kvinnor (yrkande 21).I motion A805 av m.fl. (kd) betonas vikten av attkontinuerlig utbildning om kvinnomisshandel, dess orsaker och symtom, ochmöjlig behandling ges till personal inom hälso- och sjukvården, ,polisen och rättsväsendet (yrkande 14).Utskottets övervägandenBehovet av fortbildning i frågor om våld mot kvinnor är stort. Utskottetvälkomnar därför den satsning på fortbildning som skall genomföras för deyrkesgrupper inom , hälso- och sjukvården och rättsväsendet m.m.som kommer i kontakt med våldsutsatta kvinnor. Utskottet delar dock regeringensoch principiella uppfattning att fortbildningsinsatsernormalt skall finansieras inom ramen för myndigheternas ordinarie arbete ochatt detta bör ske i betydligt större omfattning än vad som varitfallet. I likhet med vad som anförs i motion Ju901 yrkande 9 anser utskottetatt kvinnojourernas och Rikskvinnocentrums erfarenheter av arbete med kvinnorsom utsatts för våld i olika former skall spridas och användas vid utbildningenav nu berörda yrkesgrupper. Motionerna Ju901 yrkande 9, A804 yrkande 21 ochA805 yrkande 14 är enligt utskottet tillgodosedda genom de satsningar påutbildning och fortbildning som skall genomföras. Utskottet föreslår attmotionsyrkandena avstyrks.Det kan även finnas behov av fortbildningsinsatser för personal inomsocialtjänsten och hälso- och sjukvården i t.ex. frågor som rör sexuellaövergrepp mot barn och brottsoffer i allmänhet. Något tillkännagivande häromtill regeringen bör dock enligt utskottets mening inte övervägas i dettasammanhang. Frågor om bl.a. åtgärder för att förebygga sexuella övergrepp motbarn och stöd till barn som utsatts för ett sådant övergrepp behandlarutskottet i ett betänkande om barnfrågor. Utskottet föreslår attjustitieutskottet avstyrker motionerna Ju24 yrkande 3 och Ju28 yrkande 12.ProstitutionDe sociala myndigheternas insatserMot bakgrund av den föreslagna kriminaliseringen av köp av sexuella tjänstersamt redovisning av de ständigt pågåendeförändringarna när det gäller prostitutionens former och kontaktvägar är detenligt propositionen angeläget att på nationell nivå kontinuerligt följautvecklingen. Det behövs enligt regeringens mening aktuell kunskap omprostitutionens omfattning och en överblick över den forskning som bedrivs påområdet. Även den internationella utvecklingens påverkan på svenskaförhållanden när det gäller handeln med kvinnor och synen på prostitution böruppmärksammas.I propositionen framhålls att de sociala myndigheternas insatser för att sökaupp de prostituerade och motivera dem att söka hjälp, är ett viktigt led iansträngningarna att minska prostitutionen. Regeringen anser attSocialstyrelsen bör kunna ge stöd till metodutveckling när det gäller socialainsatser som bedrivs på lokal nivå. Det är också angeläget att få en samladkunskap om omfattningen och resultatet av de insatser som bedrivs på lokalnivå.Regeringen har därför gett i uppdrag att fortlöpande följaoch samla kunskap om prostitutionens omfattning och utveckling samtsammanställa kunskap om de sociala insatser som bedrivs på lokal nivå. Iuppdraget ingår också att ge stöd till utveckling och förbättrade insatser pålokal nivå. skall även följa den internationella utvecklingenpå området. (I denna del av arbetet skall samverka medRikspolisstyrelsen som får i uppdrag att vara s.k. nationell rapportör i frågorsom rör handel med kvinnor för sexuellt utnyttjande.)