bet · GL01UU20 · 1998-05-14 00:00:00 — Att upprätta enfullständig kompetenskatalog ter sig därför vanskligt, menadekonstitutionsutskottet och ville därför inte förespråka en sådan åtgärd.Konstitutionsutskottet påpekade dock att det finns sammanställningar över deområden där EG har beslutsbefogenheter.Utrikesutskottet delade bedömning och upprepade vadsom hade framhållits tidigare i betänkande 1996/97:UU13, att regleringen avvilka kompetensområden som skall hanteras på EU-nivå är uttryckt i Romfördragetunder de olika substanskapitlen.Utrikesutskottet ser inte skäl att ändra sin bedömning på denna punkt.Utskottet noterar att även när det gäller bekämpning av gränsöverskridandebrottslighet liksom vad gäller den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitikenkommer Amsterdamfördraget att medföra ett förstärkt samarbete, helt i linje medde önskemål som framförs i motion U505 (fp) yrkande 3. har ibetänkande 1997/98:UU13 Amsterdamfördraget utförligt redogjort för dessaförändringar i grundfördragen och välkomnar fördragets bidrag till ettförstärkt EU-samarbete.Vad gäller miljöfrågornas hantering inom EU vill utskottet erinra om attgenom Amsterdamfördraget slås den grundläggande principen om hållbar utvecklingfast i fördragets målartiklar. I enlighet med principens övergripande betydelsegörs det klart att miljöhänsynen skall integreras i politiken på alla områden.Vidare noterar utskottet att miljögarantin stärks och kommer att omfatta vissmöjlighet till nya nationella bestämmelser även efter det att harmoniseradlagstiftning har införts i EU. Utskottet vill understryka att underregeringskonferensen var pådrivande i arbetet med att ge miljöfrågorna en merframskjuten plats i fördraget.Med vad som anförts ovan avstyrker utskottet motion U505 (fp) yrkande 3 ochanser att motion U26 (mp) yrkande 2 är besvarad.5.2 Agenda 2000 och utvidgningenSkrivelsenI skrivelsen från regeringen framhålls att kommissionen den 16 juli 1997presenterade sitt meddelande Agenda 2000. Kommissionen föreslår i Agenda 2000att förhandlingar om EU-medlemskap skall inledas med , , ,och . Enligt tidigare beslut skall förhandlingar också inledasmed . En årlig genomgång av framstegen i de länder som inte ingick i denförsta gruppen - , , , och - fårenligt kommissionens förslag avgöra när man kan inleda förhandlingar med dessaländer.Kommissionens bedömning baseras på de kriterier som antogs av i : de politiska kraven (dvs. institutioner som garanterardemokrati, rättssäkerhet, mänskliga rättigheter och skydd av minoriteter), enfungerande marknadsekonomi och förmåga att klara konkurrensen på den gemensammamarknaden samt möjlighet att påta sig medlemskapets förpliktelser. Ingetkandidatland uppfyller helt dessa krav framhåller regeringen och menaratt det finns uppenbara problem i alla kandidatländer t.ex. då det gällerkvaliteten på deras förvaltningar och rättssystem. Enligt kommissionensbedömning borde emellertid de länder som den föreslår förhandlingar med, påvissa villkor, kunna uppfylla kraven för medlemskap på medellång sikt, dvs. femtill sex år.Vid i gavs utrikesministrarna iuppdrag att förbereda en rapport till Europeiska rådets möte iLuxemburg om kommissionens yttranden och Agenda 2000.Hur beslutet i skulle utformas påverkar förhållandet mellan Europasländer för konstaterar regeringen i skrivelsen. Sverigehar därför förordat en gemensam förhandlingsstart för alla kandidatländer somuppfyller Köpenhamnskriterierna för en demokratisk stat, dvs. delar i många avseenden kommissionens bedömningar av deenskilda länderna, men det går inte att bortse från att bedömningarna i mångaavseenden är statiska. Utvecklingen i många kandidatländer går snabbt framåtmenar regeringen, och kan den inbördes rangordningen mellanländerna förändras. Genom att låta samtliga kandidatländer inleda förhandlingarsamtidigt och låta dessa fortsätta efter varje lands individuellaförutsättningar, beaktar man det dynamiska elementet framhåller regeringen.Processen blir heltäckande och lämnar ingen utanför. En motsatt inriktningskulle däremot kunna ge en mycket negativ reaktion i kandidatländerna ochmedverka till att reformprocessen bromsas. Det skulle även kunna ge direktaeffekter på utländska investeringar etc.En samtidig start innebär däremot inte att länderna inträder sommedlemmar. Inträdeskraven skall, framhåller regeringen, vara rigoröst uppfylldainnan medlemskap blir aktuellt. Förhandlingstakten bör avpassas efter ländernasförutsättningar, och varje kandidatland måste behandlas individuellt ochgranskas utifrån objektiva kriterier.Under hösten har en ökad förståelse för den svenska synen vuxit fram blandmedlemsländerna anför fattade i beslutet om den förestående anslutnings-och förhandlingsprocessen. Resultatet stämmer i stora delar överens med detförslag som och gemensamt presenterade före toppmötet menarregeringen. Det innebär att anslutnings- och förhandlingsprocessen i enlighetmed fördragets stadganden (artikel O) inleds med samtliga elvakandidatländer . För hela förhandlingsprocessen finns engemensam ram som innefattar de elva kandidatländerna. får samtligakandidatländer en av kommissionen ledd genomgång av unionens regelverk. För desex länder som kommissionen rekommenderade för förhandlingarupprättas individuella mellanstatliga konferenser. För övriga femkandidatländer äger genomgången rum inom ramen för den s.k.förmedlemskapsstrategin, som syftar till att stödja samtliga kandidatländersanpassning till de krav EU-medlemskapet ställer. Ett extra stöd om 100 miljonerecu utfästes för de fem kandidatländer som inte får inleda mellanstatligakonferenser direkt.Kommissionen kan genom regelbundna rapporter, som görs för samtliga elvakandidatländer, med början rekommendera att mellanstatligakonferenser öppnas med ett eller flera av de fem återstående kandidatländerna.Beslut om en sådan övergång tas av medlemsstaterna i allmänna rådet. Endast deländer som uppfyller de politiska kriterierna får inleda mellanstatligakonferenser.I en särskild uppmaning riktad till ombeds dess regering att ihandling visa sin vilja att inkludera representanter för den turkcypriotiskabefolkningen i sin bekräftade att har ett medlemskapsperspektiv på långsikt. Mot den bakgrunden kom medlemsländerna överens om att ange en strategiför att föra närmare unionen på alla områden. Förslaget ligger i linjemed de svenska idéer om en särskild Turkietstrategi som lades fram under höstenframhåller regeringen.I samband med sina yttranden över de centraleuropeiska och baltiskakandidatländerna presenterade kommissionen även ett förslag till förstärktförmedlemskapsstrategi. Denna bygger i första hand vidare på den strategi somutformades efter Europeiska rådets möten i och 1994 ochsom syftade till att underlätta och påskynda de central- och östeuropeiskakandidatländernas EU-anpassning.Kommissionens förslag till ny strategi består av tre delar, varavEuropaavtalen alltjämt utgör en, och utvidgat deltagande i gemenskapsprogrammenen annan. Den tredje delen består av en ram för samverkan med varjekandidatland, kallad partnerskap för anslutning (accession partnership). Ettsådant skall upprättas för samtliga berörda länder, oberoende av om de ansesmogna för förhandlingar eller ej.Två centrala aspekter på medlemskapsförberedelserna står i centrum för denförstärkta strategin framhåller regeringen: stärkandet av den institutionellaoch administrativa kapaciteten i kandidatländerna samt utvecklandet avinfrastrukturen i vid mening.För Phareprogrammet har nya riktlinjer utarbetats. Enligt den föreslagnafördelningen skall av insatserna förutses gå till institutions-uppbyggnad och resterande till investeringsstöd. Den faktiska fördelningenkommer emellertid att variera både från land till land och över tiden. Dessutomskall man, så långt möjligt, kombinera utveckling av infrastrukturen medförstärkning av institutionerna.Jordbrukets konkurrenskraft skall, enligt kommissionens förslag, öka genom enökad marknadsorientering med sänkta priser, vilket skall gynna konsumenternamen även underlätta utvidgningen och nästa runda medvärldshandelsorganisationen . Prissänkningarna kompenseras i huvudsak genomdirektstöd till jordbrukarna. Budgetmässigt innebär förslagen för EUbesparingar på 3,7 miljarder ecu genom ett minskat prisstöd och utgifts-ökningar på 12,5 miljarder ecu för direktstöd och kompletterande åtgärder. Meden ökad konkurrenskraft avser kommissionen också säkra livsmedel av högkvalitet och en miljöanpassad produktion i vilken hänsyn tas till djurensvälfärd. En skälig levnadsstandard för jordbrukarna är fortfarande en viktigutgångspunkt. Det föreslås också att miljömål integreras i den gemensammajordbrukspolitiken.Regeringen menar att förslagen är ett steg i rätt riktning, då man inriktarsig på prissänkningar och inte på ytterligare produktionsbegränsningar. De ärdock i flera delar inte så långtgående som är önskvärt. En genomgripande reformav CAP, innebärande en marknadsanpassning, bör i stället förespråkas menarregeringen. Det är också angeläget att reformer påbörjas innan nyamedlemsstater ansluts, så att dessa ges möjligheter att delta ijordbrukspolitiken och konkurrera på lika villkor. Målet är ett jordbruk somverkar på marknadsmässiga villkor och som fyller högt ställdamiljökrav.Kommissionen föreslår ett tak för hur mycket direktstöd ett jordbruksföretagtotalt får ta emot . Dessutom är avsikten att medlemsstaterna skall fåmöjlighet att differentiera direktstöden efter företagsstorlek på nationellnivå (s.k. modulering) enligt vissa gemensamma regler.Från svensk sida finns en tveksamhet till förslagen framhåller regeringen.Skälet är att de, om de genomförs, riskerar att hindra utvecklingen av ettkonkurrenskraftigt jordbruk, eftersom strukturrationaliseringen kan motverkasoch konkurrensen snedvridas. Förslagen kan även innebära betydande kontroll-problem.Kommissionen föreslår en förstärkning och utökning av de miljöåtgärder sominfördes . Denna inriktning är positiv menar regeringen, som anser att demiljötjänster som jordbrukarna utför behövs och att ersättning för dessa börvara en allt viktigare del av politiken. Stöden bör utformas som en ersättningför de specifika miljötjänster som jordbrukarna utför åt samhället i övrigt.Miljöersättning och andra miljöåtgärder bör vara frikopplade frånmarknadsordningarna, därför att riktade miljöåtaganden inom miljöprogrammen ärmer ändamålsenliga.Nuvarande programperiod för EU:s regional- och strukturpolitiska insatserlöper ut och en ny programperiod avses påbörjas . Förslag tillinriktning på nästa programperiod och förändringar av nuvarande politikpresenterades av Europeiska kommissionen Agenda 2000.Förslagen i Agenda inriktas på att koncentrera, effektivisera ochförenkla de regional- och strukturpolitiska insatserna. En geografiskkoncentration av insatser eftersträvas liksom en reducering av antalet mål ochgemenskapsinitiativ. De ekonomiskt minst utvecklade länderna och regionernasamt perifert belägna och glest befolkade regioner ges högst prioritet.Förslagen syftar också till ett ökat ansvar för medlemsländerna i enlighet mednärhetsprincipen samt effektivare kontroll och uppföljning.Regeringen ställer sig positiv till förslagen om koncentration ocheffektivare kontroll och uppföljning. Budgeten för regional- ochstrukturpolitiska insatser bör reduceras menar regeringen, vilket kan uppnåsbl.a. genom att koncentrera, effektivisera och förenkla insatserna. Regeringenanser att man så långt möjligt skall decentralisera ansvar för programarbeteoch genomförande, vilket ligger i linje med närhetsprincipen.Kommissionen föreslår vidare i Agenda att taket för de egna medlen böruppgå till av BNI för . Detta är samma relation tillBNI som 1999, då nuvarande beslut gäller. Enligt kommissionensbedömningar skall utnyttjandet dock bli för den senare delen avperioden. Jordbruksriktlinjen, som innebär att taket för jordbruksutgifternatillåts öka av EU:s samlade BNI-tillväxt, föreslås bibehållasoförändrad. Strukturutgifterna föreslås bibehållas på nuvarande nivå, avEU:s samlade BNI. Dessutom föreslås utgiftsnivån för strukturfonderna, liksomnu, vara ett mål i sig.Regeringen menar att förslaget ej i tillräcklig utsträckning beaktar enkommande utvidgning. Regeringens ståndpunkt är att taket för gemenskapensbudget, även efter en fullständig utvidgning, bör vara av gemenskapenssamlade BNI. Utgifterna för jordbrukspolitiken och för strukturpolitiken börminska, och dessa politikområden bör reformeras mer långtgående än vadkommissionen föreslår. Vidare bör budgetnivåerna inte kopplas till BNI utanfastställas i nominella termer. Därtill bör utgiftsmålet för strukturutgifternaavskaffas framhåller regeringen i skrivelsen.Regeringen menar att även finansieringen av budgeten bör ses över. Enkorrigeringsmekanism bör införas för att undvika att enskilda medlemsstater fårstå för en orimlig finansieringsbörda.Regeringen beslutade om sju utredningar inför EU:s kommandeutvidgning för att analysera utvidgningens konsekvenser inom områdenasäkerhetspolitik, samhällsekonomi, jordbruk, regional utveckling, miljö,personers fria rörlighet samt samarbetet i rättsliga och inrikes frågor.Utredningarna lades fram under november och december 1997.MotionernaCenterpartiet anför i sin motion U210 (c) yrkande 8 (delvis) från allmännamotionstiden att utvidgningen av EU till länderna i Öst- och ,inklusive , innebär en historisk möjlighet för EU att medverka tillökad stabilitet och säkerhet på den europeiska kontinenten. Därvid får integeopolitisk diskriminering eller stormaktshänsyn tillåtas styra utvidgningen.Unionen skall följa tydliga och objektiva villkor som kvalifikationsgrund förkandidatländerna. Vidare framhålls i motionen att stödjeransträngningarna att intensifiera unionens stöd till kandidatländerna införanslutningen.Motionärerna menar även att parallellt med utvidgningen skall unionen sökafördjupa samarbetet med övriga partnerländer i unionens närhet. ,och skall ha möjligheter att fördjupa samarbetet med EU ochdärvid gå utöver vad som regleras i dagens olika former av avtal med EU.I samma motion yrkande 19 anförs att för att även de länder som intetillhör EU skall ha en chans att utveckla sin inhemska produktion måstenuvarande handelshinder tas bort. En viktig åtgärd i det sammanhanget är attEU:s partnerskaps- och samarbetsavtal med ratificeras av EU-länderna. Vidare framhålls i motionen att bör intensifieraansträngningarna att knyta ett demokratiskt närmare till övrigaEuropa. Den potential som finns i samarbetet med måste tas tillvara,menar motionärerna som också anser att EU har ett betydande ansvar för attRyssland kan få del av den inre marknaden och för ett närmare politisktsamarbete. Motionärerna menar att den övergripande målsättningen måste vara attparallellt med unionens historiska utvidgningsprocess till länderna i Central-och bör EU - i likhet med Nato - ägna stor möda åt att utveckla ettsärskilt partnerskap med och att detta bör ges regeringen till känna.I partimotion U501 (m) yrkande 1 från allmänna motionstiden anförs att EU skallha en strategi för snar utvidgning så att de nya demokratier som uppfyllerkraven kan bli medlemmar. Det har stor betydelse för länderna självamen även för hela frihet, säkerhet och stabilitet, menar motionärerna.Vidare framhålls i motionen att framtida medlemsländer måste uppfylla högakrav vad gäller respekten för mänskliga rättigheter och demokrati.Förhandlingsprocessen för utvidgningen måste vägledas av principen att varjekandidatland skall bedömas på egna meriter. Motionärerna framhåller somsärskilt viktigt att ett baltiskt land, , skall påbörjamedlemskapsförhandlingarna . Genom att möjligt inledaförhandlingar med ett baltiskt land understryker EU att medlemskapsprocessenavser samtliga kandidatländer, oavsett deras geopolitiska situation.Motionärerna begär ett tillkännagivande om att i EU skall geunionens utvidgning högsta prioritet.I samma motion yrkande 2 framhålls att kommissionens förslag tillförändringar av den gemensamma jordbrukspolitiken inte är särskiltgenomgripande. Motionärerna anför att EU behöver en långsiktig strategi för dengemensamma jordbrukspolitiken som en del av den inre marknaden och att reform-arbetet bör koordineras med WTO. Därigenom skulle en sund världsmarknad förjordbruksprodukter kunna etableras. I stället för att höja subventionsnivåernaför nya medlemmar bör de nuvarande sänka subventionerna så att de kankonvergera till en gemensam enhetlig nivå genom en successiv anpassning.Producenterna måste ges rimlig till att anpassa sig till den nya politikensamtidigt som full marknadsanpassning bör kunna uppnås på , menarmotionärerna.Motionärerna finner inte heller kommissionens förslag till förändringar avstruktur- och regionalpolitiken särskilt genomgripande. Struktur- ochregionalstöd borde betraktas som övergångslösningar och inte som permanentasubsidier.När det gäller ekonomierna i Öst- och får inte införandet avstruktur- och regionalstöd innebära en ny form av centralplanering, anförmotionärerna. Det stöd som erhålls från EU skall gå till svaga och eftersattaregioner. Det bör i första hand bestå av ekonomiskt stöd för att bygga upp ochstärka institutioner för en fungerande marknadsekonomi, viss fysiskinfrastruktur som inte kan marknadsfinansieras, utbildning samt viss miljövård.Vidare menar motionärerna att stöden inte får vara annat än enövergångslösning.Motionärerna begär ett tillkännagivande om vad som i motionenanförts om en reform av EU:s gemensamma jordbrukspolitik och riktlinjer förunionens struktur- och regionalpolitik.I motion U505 (fp) yrkande 1 framhålls att det är en stor framgång att ettbaltiskt land är med i första omgången av länder som inledermedlemskapsförhandlingar med EU. Motionärerna menar att EU:s huvuduppgift äratt möjliggöra utvidgningen och anför att det krävs en koncentration på dennauppgift och en vilja att driva på de förändringar som krävs för attutvidgningen skall vara möjlig. Exempel på sådana förändringar som krävs ärenligt motionärerna en inskränkning av vetorätten, förstärkning avEuropaparlamentet på ministerrådets bekostnad och reformer av den gemensammajordbrukspolitiken samt av regional- och strukturpolitiken.Motionärerna bakom motion U802 (m) yrkande 5 finner det glädjande att Estlandfinns med i den första grupp av länder som förhandlar om medlemskap i får dock inte ge upp ambitionen att alla baltiska stater skall kunnabli medlemmar i , menar motionären. Därvid bör särskilt svenskt stöd riktastill och . Motionären anför också att det för del ärviktigt att agera så att den första utvidgningsomgången verkligen realiserassamt att den följs av ytterligare utvidgningsomgångar.I motion U805 (fp) anförs att Regionernas har blivit ett begrepp;exempel på sådana är och . Motionärenkonstaterar att Östersjösamarbetet utvecklas i snabb takt och tillförs resurseri finansiella och administrativa termer. Däremot, menar motionären, märks intedet svenska engagemanget på samma sätt inom Nordsjösamarbetet. I motionen yrkasatt regeringen skall visa ett större engagemang i Nordsjösamarbetet och attdetta måste komma till uttryck såväl i nationella budgetsammanhang som i deteuropeiska samarbetet.I partimotion Fi218 (c) yrkande 5 framhåller att det är av viktatt de nordiska länderna samarbetar för att mobilisera ekonomiskt stöd från EUför bekämpning av miljöproblemen i Östersjöområdet.I motion U618 (mp) yrkande 5 anförs att EU:s insatser för skall varaekologiskt hållbara genom att bidrag till miljövänliga energislag prioriterasframför stöd till nya kärnkraftverk. Motionärerna anser att det är viktigt attSverige verkar för att kärnavfall, utbrända bränsleelement, atomreaktorer etc.omhändertas på ett tillförlitligt sätt. I motionen anförs att aktivtbör styra och stödja aktionsplaner samt EU:s PHARE- och TACIS-program så attdessa utvecklar och förändrar energisystemet i ekologiskt hållbar riktning ochinte stödjer nya kärnkraftverk.I motion U41 (v) yrkande 3 med anledning av proposition 1997/98:70 Att utvecklaett grannlandssamarbete - utvecklingssamarbete med Central- ochÖsteuropa 1999-2001 - anförs att det finns både för- och nackdelar med ettmedlemskap i och att borde dela med sig av sina nyvunna erfarenheterfrån medlemskapsförhandlingar och ett färskt medlemskap. bör dåredovisa alla aspekter i allsidiga analyser för de länder som eftersträvarmedlemskap, menar motionärerna. De begär ett tillkännagivande att enoberoende utredning av unionens utvidgning bör genomföras.I motion U43 (mp) yrkande 5 - tillika med anledning av regeringens propositionom östsamarbetet - anför motionärerna att i regeringskonferensen som ledde tillAmsterdamfördraget misslyckades medlemsstaterna med att lösa de institutionellafrågorna. Motionärerna menar att det är av vikt att unionens medlemsländersnabbt löser de institutionella frågorna, innan anslutningsförhandlingarnaavancerat för långt.Utskottets övervägandenUtskottet har vid ett flertal tillfällen behandlat frågor kring utvidgningen avEU. Utskottet har därvid framhållit att utvidgningen av unionen med länder iCentral- och samt är en historisk uppgift för EU och dessmedlemsstater. Att utsträcka samarbetet till dessa länder bidrar till en ökadpolitisk och ekonomisk stabilitet och är enligt utskottets uppfattning ettviktigt steg på vägen för att lägga grunden för en bestående freds- ochsäkerhetsordning i . I sitt betänkande 1996/97:UU13 anförde utskott:Utskottet vill framhålla att sammanlänkningen av länderna och människorna iöstra och , för att på så sätt bana väg för ett ökat välstånd ochen allomfattande freds- och säkerhetsordning på den europeiska kontinenten, ärden historiska uppgift som åligger EU och unionens medlemsländer. Målet måstevara att göra krig i otänkbart, att befästa demokratins idé, att säkrakontinentens miljö och att forma ett europeiskt samarbete för dess medborgare.Utskottet vill även anföra att utvidgningen är ett historiskt tillfälle förunionen och dess medlemsländer att bidra till inre stabilitet och välstånd i deländer som står i begrepp att bli medlemmar i . På samma sätt sommedlemskapet i det dåvarande EG bidrog till att befästa demokratin i de föredetta diktaturerna i , och under sjuttio- ochåttiotalen bidrar själva integrationsprocessen och möjligheten till medlemskapi EU till inre politisk stabilitet, till demokratins befästande och till att denödvändiga ekonomiska reformerna fortskrider. Möjligheten till medlemskap har... både en stabiliserande och en pådrivande inverkan på de enskilda ländernasinre politiska liv. Det är lätt att föreställa sig att signaler till någoteller några av dessa länder om att medlemskap ej är möjligt eller uppskjuts påen osäker framtid skulle kunna riskera att bl.a. leda till att reformarbetetbromsas eller helt stannar upp och att inre politisk oro uppstår. Det är därförenligt utskottets uppfattning av särskild vikt att det kontinuerligt görsframsteg i utvidgningsprocessen.Det är med stor tillfredsställelse som utskottet nu kan konstatera, vilket ävenregeringen gör i skrivelsen, att utvidgningsprocessen har tagit ytterligare ochavgörande steg framåt. Det har skett dels genom beslutet att starta genomgångav regelverket för samtliga kandidatländer, dels att vissa länder har inlettförhandlingar inom ramen för individuella mellanstatliga konferenser och delsatt länderna, i synnerhet de som ej inleder mellanstatliga konferenser i denförsta omgången, blir föremål för ett särskilt riktat ekonomiskt stöd för attunderlätta deras anpassning till och inträde i EU.En särskild fråga i sammanhanget är . Förhandlingar om ett cypriotisktmedlemskap inleddes . Detta var i överensstämmelse med denutfästelse som hade gjort 6 mars 1995.Cyperns medlemskapsförhandlingar kompliceras av den alltjämt olöstaCypernfrågan. Det är utskottets förhoppning att de båda parterna genomförhandlingar skall kunna närma sig varandra.