bet · GL01KU27 · 1998-05-15 00:00:00 — Dessutom skullebegränsningarna i regeringens möjligheter att agera före ett valelimineras.I motion 1997/98:K245 föreslår och , båda (s),att beslutar att den fortlöpande utvärdering av budgetprocessen somsker inom ramen för talmanskonferensens arbetsgrupp skall presenteras i endelrapport eller skrivelse som ger enskilda riksdagsledamöter och andraintresserade medborgare ökade möjligheter att ta aktiv del i debatt ocherfarenhetsutbyte kring budgetlagen.I motion 1997/98:K247 föreslår m.fl. (fp, c, v, mp, kd) attriksdagen ger regeringen till känna vikten av en s.k. barnbilaga tillbudgetpropositionen. Önskemål om en sådan barnbilaga finns också i motionerna1997/98:K343 yrkande 3 av m.fl. (v), 1997/98:Fi220 yrkande 20 avJohan m.fl. (v), 1997/98:So801 yrkande 5 av m.fl. (c)och 1997/98:Sf263 yrkande 6 av m.fl. (v). I motion K247framhålls bl.a. att det finns ett behov av en samlad analys och förslag tillstrategi för åtgärder för att förbättra situationen för barn som far illa.Motionärerna i motion K343 anför att det är av stort värde att budgetengranskas ur ett barnperspektiv och att man i flera kommuner för s.k.barnbokslut. Liknande synpunkter framförs i motion Fi220. I motion So801framhåller motionärerna bl.a. att barn och unga far illa om det inte tas hänsyntill dem i politiska beslut och att ökade samhällskostnader kommer att uppståtill följd av detta. I motion Sf263 anförs bl.a. att en barnbilaga börinnehålla konsekvensanalyser av besparingar och andra beslut som direktpåverkar barnens vardagssituation.I motion 1997/98:K262 föreslår och , båda (v), attriksdagsordningen ändras så att regeringen från den dag budgetpropositionenavlämnas och så länge den allmänna motionstiden pågår inte får avlämnapropositioner till , såvitt ett dröjsmål inte skulle vara tillallvarligt men för riket. Enligt motionärerna lämnar regeringen, trotsbestämmelserna i 3 kap. 5 § riksdagsordningen om att anhopning av arbete hosriksdagen bör förebyggas, propositioner även under den allmänna motionstiden.Detta skapar problem i synnerhet för de mindre partierna i riksdagen.I motion 1997/98:Fi901 föreslår m.fl. (m) att riksdagenbeslutar om sådana ändringar av budgetlagen att utgiftstak och utgiftsramarblir obligatoriska samt att användning av budgeteringsmarginal inte blirmöjligt (yrkande 5). Vidare föreslås att den nya budgetprocessen utvärderasunder nästa mandatperiod (yrkande 7). I motionen föreslås också att riksdagenbör besluta om ändringar av riksdagsordningen vad avser tidpunkt för avgivandeav vårpropositionen och budgetprocessen vid regeringsskifte (yrkande 8).I motionen anförs vad gäller yrkande 5 att budgetprocessen får större stadgaom utgiftstak och utgiftsramar blir obligatoriska. Beträffandebudgeteringsmarginaler anförs att vid ett eventuellt överskridande avutgiftstaket under pågående budgetår bör regeringen enligt motionärernaåterkomma till för nytt beslut.Beträffande yrkande 7 anförs att erfarenheterna av den nya budgetordningen ärblandade. Enligt motionärerna är det ännu för tidigt att med ledning av vunnaerfarenheter yrka på förändringar. Enligt motionärerna finns anledning att, mederfarenheterna från hur budgetprocessen fungerar efter ett val, tidigt undernästa mandatperiod utvärdera resultatet av budgetreformen.Vad gäller yrkande 8 anförs i motionen att riksdagsordningen bör ändras såatt vårpropositionen får avges i stället för den 15 april.Skälet till förslaget är de komplikationer som en sen påskhelg kan få förmotionstiden med anledning av propositionen. Vad gäller tidpunkten föravlämnande av budgetpropositionen under valår föreslås att ambitionen attbudgeten skall träda i kraft även efter ett valår bör frångås ochatt tidpunkten för budgetens avlämnande flyttas till andra sidan årsskiftet.Detta kräver en ändring i riksdagsordningen som gör det möjligt att förlängagällande budgets giltighet.I följdmotion 1997/98:K50 av m.fl. (m) hemställs att somsin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen ombudgetprocessen (yrkande 1). Enligt motionärerna har omläggningen av budgetåretskapat en sämre rytm i riksdagsarbetet, till följd av dels inriktningen avvårpropositionen vad avser preliminära utgiftsramar, dels uppdelningen i tvåbehandlingsomgångar av budgetpropositionen . En ytterligare faktori detta sammanhang är särpropositionerna på våren.En orsak till den nuvarande låga arbetsbelastningen under årets förstamånader är den tilltagande tendensen att regeringen dröjer med alla sinapropositioner till den sista tillåtna dagen . En annananhopning av propositioner kommer i slutet av varje för avgörande tillhösten. Mot denna bakgrund hemställs i motionen (yrkande 2) att somsin mening ger regeringen till känna att den i enlighet med 5:10 RO ochförarbetena till denna avser att iaktta stor restriktivitet med uppskov avärenden till nästa valperiod.I följdmotion 1997/98:K51 föreslår () att riksdagenbeslutar utarbeta en ny budgetprocess som återställer makt (yrkande1). Enligt motionären skall återta ledamöternas oinskränkta rätt attfå sina förslag prövade beträffande statsbudgeten. Budgetprocessen bör ändrasså att fackutskotten först behandlar regeringens förslag och tar ställning tilldetaljerna, varefter finansutskottet lägger fram det samlade resultatet medförslag till finansiering. Vårpropositionen bör avskaffas. Ledamöterna skall harätt att reservera sig för utgiftsposter utan krav på finan-siering.Riksdagsordningen bör enligt motionären ändras så att talmannens rätt attställa proposition på sådana förslag återinförs.I följdmotion 1997/98:K53 föreslår och , båda (v),att beslutar i enlighet med vad som anförts i motionen om riksdagensbudgetarbete (yrkande 1 delvis). Enligt motionärerna bör uppdra åttalmanskonferensen att dels göra en grundläggande utredning av det nyabudgetsystemet, dels lämna förslag som återupprättar inflytande överden ekonomiska politiken och statens utgifter och inkomster så attbestämmelserna i 1 kap. 4 § RF gäller, inte bara formellt utan reellt.Utskottets bedömningTalmanskonferensen har i sin skrivelse (förs. 1997/98:TK1) behandlat frågor medanknytning till budgetprocessen i vid mening. Utskottet konstaterar atttalmanskonferensen inte lämnat några konkreta förslag till ändringar av regleroch dylikt men i några fall har principiella uttalanden gjorts.När det gäller konsekvenserna av övergången till kalenderår som budgetår hartalmanskonferensen framhållit att denna del av reformen med budgetprocessentotalt sett inneburit fördelar för uppläggningen av riksdagsarbetet. Enolägenhet har varit anhopningen av propositioner . har för att skapa en bättre ordning kommande åruppdragit till kammarsekreteraren att diskutera saken med Statsrådsberedningen.Enligt vad utskottet erfarit har en dialog mellan talmanskonferensen ochStatsrådsberedningen på tjänstemannaplanet påbörjats i dessafrågor.I motion 1997/98:K262 (v) föreslås att propositioner inte får avlämnas tillriksdagen så länge den allmänna motionstiden pågår. Utskottet utgår från atttalmannen i samråd med talmanskonferensen fortlöpande bevakar denna frågagentemot regeringen. Någon ändring i RO är inte påkallad. Motionen avstyrks.I motion 1997/98:K50 yrkande 1 och 2 (m) behandlas frågor som anknyter till dehär aktuella problemställningarna, främst frågan om anhopningen avpropositioner . I motionen föreslås ett tillkännagivande tillregeringen med innebörd att avser att iaktta en stor restriktivitetmed uppskov jämlikt 5 kap. 10 § riksdagsordningen av ärenden till nästa val-period. Även i detta fall utgår utskottet från att talmannen i samråd medtalmanskonferensen fortlöpande bevakar frågan gentemot regeringen. Någottillkännagivande är inte påkallat. Motionen avstyrks.Vad gäller budgetpropositionen har talmanskonferensen anfört att tidpunktenför överlämnandet av budgetpropositionen kan behöva justeras men atterfarenheterna är betydelsefulla för bedömningen härvidlag.I detta sammanhang finns enligt utskottets mening anledning att erinra om vadKU tidigare anfört om en utvärdering av budgetprocessen. Utskottet har vid sinbehandling av (bet. 1993/94:KU18) biträtt utredningensförslag om att de förändringar som följde av utredningens förslag skulle kommaatt följas upp och utvärderas. har KU i samband med behandlingen hösten1996 av förslaget till lag om statsbudgeten (1996/97:KU3) anfört att det ännuvar för tidigt att närmare bestämma tidpunkt och inriktning för utvärderingen.Utskottet delar talmanskonferensens uppfattning att en mera allmän utvärderingav budgetprocessen bör komma till stånd i början av kommande mandatperiod, dvs.efter det att en budgetprocess val genomförts. Denna utvärderingär så mycket mer angelägen som det finns kritik bland såväl enskilda ledamötersom partigrupper mot hur budgetreformen fungerat. Utvärderingen bör, enligtutskottets mening, ske med inriktning på att stärka inflytande. Idetta sammanhang bör frågor behandlas som aktualiseras i några motioner, somväckts med anledning av talmanskonferensens förslag respektive under denallmänna motionstiden. Det gäller motionerna 1997/98:K51 yrkande 1 (c) angåendeutarbetande av en ny budgetprocess, 1997/98:K53 yrkande 1 delvis (v) angåendeutredning av budgetsystemet m.m. och motion 1997/98:Fi901 yrkande 7 (m)angående utvärdering av budgetprocessen. De nämnda motionerna bör medhänvisning till vad utskottet anfört om en allmän utvärdering anses besvaradevarför de avstyrks. Vad utskottet anfört om inriktningen av utvärderingen avden nya budgetprocessen bör som sin mening ge talmanskonferensen tillkänna.I motion 1997/98:K245 (s) föreslås att utvärderingen av budgetprocessen inomtalmanskonferensens arbetsgrupp skall presenteras i en delrapport ellerskrivelse. Utskottet konstaterar att en sådan avrapportering lämnats genomtalmanskonferensens förslag 1997/98:TK1. Därmed får motionärernas önskemålanses vara tillgodosett, varför motionen avstyrks.Talmanskonferensen har också, utan att gå närmare in på frågan, behandlat denkritik som riktats mot systemet med utgiftstak och preliminära ramar förutgiftsområden och därvid uttalat att det behövs ytterligare erfarenhet avbudgetprocessen innan denna bedöms i sin helhet. Utskottet instämmer i dennabedömning och avstyrker motion Fi901 yrkande 5, i vilken föreslås ändringar ibudgetlagen beträffande utgiftstak och utgiftsramar samt användningen avbudgeteringsmarginal.Talmanskonferensen anser det önskvärt att det i riksdagsordningen införs enregel som ger ökad flexibilitet för fastställande av sista dag för avgivande avvårpropositionen, vilket f.n. är . Frågan bör enligttalmanskonferensen tas upp under nästa mandatperiod. Utskottet instämmer i vadtalmanskonferensen uttalat och anser att den här aktuella frågan bör tas upp isamband med den allmänna utvärderingen av budgetprocessen m.m. som utskottet idet föregående förordat. Med detta får motion Fi901 yrkande 8, i vilkenföreslås att för avgivande av vårpropositionen bör senareläggas,anses besvarad varför den avstyrks.Utskottet noterar att talmanskonferensen avser att initiera ettutredningsarbete i syfte att överföra en del av bestämmelserna i budgetlagentill riksdagsordningen, vilket KU tidigare föreslagit (bet. 1996/97:KU3).I motion 1997/98:K226 (c) föreslås att tidpunkten för allmänna val flyttastill våren. Utskottet har avstyrktmotioner med detta innehåll, senast i betänkande 1996/97:KU16. Utskottetvidhåller sin uppfattning och avstyrker motionen.Enligt vad utskottet erfarit är det en allmän strävan inom Regeringskanslietatt undvika särskilda bilagor till budgetpropositionen av t.ex. det slag somföreslås i motionerna 1997/98:K247 (fp, c, v, mp, kd), K343 yrkande 3 (v),Fi220 yrkande 20 (v), So801 yrkande 5 (c) och Sf263 yrkande 6 (v). Sådanasammanställningar, översikter etc. bör i stället redovisas i form avskrivelser, vilket fackdepartementen också gör i viss utsträckning. Enligtuppgift från har något förslag om enbarnbilaga eller dylikt inte framförts från de närmast berörda departementen.Med hänvisning till vad utskottet här redovisat avstyrks motionerna.Ändringar i riksdagsordningens debattreglerYttranderätten i kammarenGällande reglerVarje ledamot och statsråd får yttra sig när ett ärende skall avgöras ikammaren. Närmare bestämmelser ges i riksdagsordningen (4:4 RF). som villyttra sig i en fråga har rätt att tala i (2:14 RO). Ett anförandefrån den som underlåtit att föranmäla sig får inte överstiga ominte talmannen finner skäl att medge (tilläggsbestämmelse 2.14.1RO).Talmanskonferensens förslagI talmanskonferensens förslag 1997/98:TK1 anförs att tiden ärdensamma som tidigare gällde för förlängd repliktid. Bestämmelsen kom dock inteatt ändras då tiden för replik kortades och för förlängdrepliktid . Den har främst kommit att användas då talare vidärendebehandling anmäler sig i kammaren i stället för att förhandsanmäla sig.Följden har blivit att talarlistan som planeringsdokument kommit att bli mindrepålitlig . Det finns nu skäl att bringa minsta talartid iöverensstämmelse med vad som gäller för förlängd repliktid, dvs. att kortatalartiden till fyra minuter.Förslaget innebär att bestämmelsen i 2:14 tredje stycket RO om tiden föryttrande ändras . På motsvarande sätt ändrastilläggsbestämmelse 2.14.1 andra stycket. Sista meningen i tredje stycket ihuvudbestämmelse 2:14 tas enligt förslaget bort. Skälet till detta synes varade ändringar som föreslås i tilläggsbestämmelse 2.15.1 avseende dels enutmönstring av begreppet bemötande av angrepp, dels en generell reglering avtiden för genmäle. Dessa förändringar medför att det inte finns något behov avden aktuella bestämmelsen i 2.14 tredje stycket.MotionernaI följdmotion 1997/98:K51 föreslår () att avslårtalmanskonferensens förslag till ändring i riksdagsordningen beträffandeledamöters rätt till taletid (yrkande 3). Som skäl för förslaget anförmotionären bl.a. att en stor del av tiden upptas av förflyttningen fram tilltalarstolen och att det är svårt att hålla ett välbalanserat och innehållsriktanförande som föreslås, fyra minuter.I följdmotion 1997/98:K53 föreslår och , båda (v),att avslår talmanskonferensens förslag till ändring av 2 kap. 14 § ROoch tilläggsbestämmelse 2.14.1 (yrkande 2 delvis). Enligt motionärerna bör denuvarande bestämmelserna om en taletid för icke förhandsanmäldledamot vara kvar.Utskottets bedömningUtskottet tillstyrker talmanskonferensens förslag till ändringar iriksdagsordningen innebärande att talartiden minskas från sex till fyraminuter, varigenom minsta tid bringas i överensstämmelse med förlängdrepliktid. Motionerna 1997/98:K51 yrkande 3 (c) och 1997/98:K53 yrkande 2delvis (v) i vilka yrkas avslag på förslaget, avstyrks.Särskilt anordnade debatterGällande reglerSärskilt anordnade debatter finns av olika typer: partiledardebatter,allmänpolitiska debatter, aktuella debatter, information från regeringen ochdebatter med särskilt fastställda regler. Enligt 2 kap. 13 § riksdagsordningenskall talmannen samråda med de av partigrupperna utsedda ledamöterna italmanskonferensen om uppläggningen av kammarens debatter.Enligt tilläggsbestämmelse 2.14.2 får anförande i särskilt anordnad debattinte överstiga eller, beträffande företrädare för partigrupp, 30minuter. Denna bestämmelse tog ursprungligen sikte på partiledardebatter ochhar inte tillämpats under de senaste valperioderna.Talmanskonferensens förslagFasta regler har genom talmannens överläggningar med partiföreträdare skapatsbeträffande formerna aktuell debatt och information från regeringen. Då övrigadebattformer blir aktuella sker särskilda överläggningar. är det önskvärt att det finns flexibilitet när det gälleruppläggningen av särskilt anordnade debatter. Talmannen bör ha möjlighet att taolika initiativ och liksom ha skyldighet att överlägga medpartigruppernas företrädare om uppläggningen av debatterna. Bestämmelserna om15 respektive 30 minuters taletid har inte tillämpats under senare år.Tilläggsbestämmelsen 2.14.2 med angivande av fasta tider fyller inte någonfunktion och bör enligt talmanskonferensen tas bort.Förslaget innebär att tilläggsbestämmelse 2.14.2 ges ett helt nytt innehållmed innebörd att talmannen efter samråd med de av partigrupperna utseddaledamöterna i talmanskonferensen bestämmer om tiden för anförande i särskiltanordnad debatt utan samband med annan handläggning.Utskottets bedömningUtskottet tillstyrker talmanskonferensens förslag i denna del.Talartid för statsråd som inte föranmält sigGällande reglerEnligt 2 kap. 15 § riksdagsordningen och tilläggsbestämmelse 2.15.3 fårstatsråd göra kortare inlägg för att bemöta annan talare. Sådant inlägg fårinte överstiga tio minuter.Talmanskonferensens förslagBestämmelsen har i praktiken kommit att täcka såväl statsrådets rätt tillhuvudanförande då förhandsanmälan inte gjorts som möjlighet till genmäle. Isamband med införande av duellmodellen i replikskiften och efter enrekommendation från talmannen och partigruppsrepresentanterna italmanskonferensen har praxis blivit följande. Om ett statsråd inte tidigaretagit del i en debatt har statsrådet fått hålla ett första anförande . Därpå följande inlägg har behandlats som repliker och begränsatstill . föreslår att bestämmelserna anpassas tillrådande praxis.Förslaget innebär att huvudbestämmelse 2:15 andra stycket RO får en nyutformning i två avseenden. Statsråd som inte föranmält sig kan, utan hinder avvad som sägs i 2:15 första stycket, få ordet för ett anförande (ersätteruttrycket kortare inlägg i nu gällande lydelse). En ytterligare ändring är attstatsråd och ledamot med talmannens medgivande kan få ordet för genmäle tillannan talare. Denna möjlighet avser i den nu gällande lydelsen endast ledamot.De föreslagna ändringarna i tilläggsbestämmelse 2.15.1 innebär att den praxissom talmanskonferensen nämner i sitt förslag får ett formellt genomslag idebattreglerna. Den nya lydelsen av 2.15.1, där uttrycket bemötande av angrepputmönstrats, ersätter såväl 2.15.1 som 2.15.3 i den nuvarande lydelsen. Enkonsekvens av detta är att nuvarande tilläggsbestämmelse 2.15.3 bör tas bort.MotionenI följdmotion 1997/98:K53 föreslår och , båda (v),att antar talmanskonferensens förslag till ändring avtilläggsbestämmelse 2.15.1 med den ändringen att icke förhandsanmält statsrådstaletid begränsas (yrkande 2 delvis).Utskottets bedömningUtskottet tillstyrker talmanskonferensens förslag till ändring avhuvudbestämmelse 2.15 och tilläggsbestämmelse 2.15.1 respektive 2.15.3. Motion1997/98:K53 yrkande 2 delvis (v), som innebär delvis avslag påtalmanskonferensens förslag, avstyrks.InterpellationerGällande regler och deras tillämpningEnligt 12 kap. 5 § regeringsformen får riksdagsledamot enligt bestämmelser iriksdagsordningen framställa interpellation eller fråga till statsråd iangelägenhet som angår dennes tjänsteutövning. De närmare bestämmelserna finnsi 6 kap. 1 § riksdagsordningen. Interpellation skall ha bestämt innehåll ochvara försedd med motivering. Om ett statsråd inte besvarar en interpellationinom skall vederbörande före utgången av meddela riksdagenvarför svar uteblir eller anstår. Sådant meddelande får ej följas avöverläggning. Interpellation förfaller om den ej har besvarats vid det riksmötedå den väcktes.Den nu gällande ordningen trädde i kraft (1995/96:KU18).De regeländringar som genomfördes i detta sammanhang var en del av en allmänreformering av spörsmålsinstitutet, baserad på ett förslag fråntalmanskonferensen (förs. 1995/96:TK1). Bland förändringarna kan nämnas attsvarstiden beträffande interpellation minskades ochatt vissa formkrav togs bort.Av kammarkansliets redovisning av riksdagsarbetet framgår attantalet interpellationer ökat kraftigt sedan /95, då antaletinterpellationer uppgick till 154. Under de följande riksmötena ökade antalettill 261 1995/96 respektive 372 1996/97. En förklaring till ökningen kan varaatt institutet i fråga i sin tidigare utformning togs bort i samband med dennämnda reformeringen. Enligt talmanskonferensens förslag varinterpellationsinstitutet i sin nya utformning tänkt att överta den uppgift sominterpellations- och frågeinstituten tidigare hade.Under /96 återtogs enligt kammarkansliet 4 interpellationer och22 besvarades ej av vederbörande statsråd. Motsvarande siffror /97 var7 respektive 13.Enligt tilläggsbestämmelse 6.1.3 riksdagsordningen får svaret när ettstatsråd besvarar en interpellation lämnas i ett anförande som räcker . Statsrådet kan därefter få ordet för ytterligare två anföranden iinterpellationsdebatten, varav det första får räcka längst och detandra längst två minuter.Talmanskonferensens förslagTalmanskonferensen konstaterar att tvåveckorsperioden beträffandeinterpellationssvar på grund av arbetsrytm iett stort antal fall inte kunnat hållas. Det är rimligt att i sådana fallsvarstiden förlängs med tid som motsvarar den plenifria perioden. Därmed kommerenligt talmanskonferensen också antalet meddelanden om försenade svar attminska.I samband med översynen av spörsmålsinstitutet kom felaktigt att anges attstatsrådet endast har rätt till tre inlägg, vilket framgår avtilläggsbestämmelse 6.1.3 första stycket. Avsikten var enligttalmanskonferensen att statsrådet skulle ha rätt till tre inlägg, varav det tvåförsta omfattande och det tredje . Denna ordning haräven kommit att tillämpas i praxis. föreslår nu attbestämmelsen rättas i enlighet härmed.Förslaget innebär att huvudbestämmelse 6:1 RO får en ändrad lydelse iöverensstämmelse med vad talmanskonferensen anfört, dvs. att en bestämmelseinförs om att svarstiden förlängs, om kammaren göruppehåll, med den tid som svarar mot uppehållets längd.Ändringen i tilläggsbestämmelse 6.1.3 RO i förslaget innebär att uttryckettvå anföranden ersätts med uttrycket tre anföranden och att bestämmelserna omlängden på replikerna justeras så att de två första replikerna får räcka och den tredje repliken längst . Fjärde stycket enligtden nuvarande lydelsen föreslås utgå. Innehållet i denna bestämmelse är attkortare inlägg från statsråd som avses i 2 kap. 15 § RO får i eninterpellationsdebatt ej överstiga och att genmäle inte får avgespå sådana inlägg. Skälet till den föreslagna förändringen synes vara att tidenför kortare inlägg och genmäle enligt förslaget regleras generellt itilläggsbestämmelse 2.15.1 i den föreslagna lydelsen. Följaktligen behövs ingensärskild reglering av tiden för kortare inlägg vid interpellationsdebatter.MotionenI motion 1997/98:K214 föreslår () att hosregeringen begär förslag till sådan ändring av regeringsformen ochriksdagsordningen att det blir obligatoriskt för statsråden att besvarainterpellationer. Motionären anför, med hänvisning till att mångainterpellationer fick förfalla på grund av arbetsanhopning,att den rådande ordningen inte är godtagbar.Utskottets bedömningUtskottet tillstyrker talmanskonferensens förslag avseende ändring ihuvudbestämmelse 6.1 riksdagsordningen och tilläggsbestämmelse 6.1.3.Utskottet avstyrker motion 1997/98:K214 (m), i vilken föreslås en ändring avbestämmelserna om interpellationers besvarande.Muntliga frågorGällande reglerEnligt 6 kap. 3 § riksdagsordningen framställs muntlig fråga vid frågestund somanordnas i kammaren. Talmannen beslutar om vem somskall få ordet och kan besluta om begränsning av anförandena till längst enminut.Antalet muntliga frågestunder har enligt kammarkansliets redovisning ökatunder . 1994/95 genomfördes 9, året därpå 17 och 1996/97 26frågestunder. Antalet ämnen som behandlades var 126, 310 respektive 327 underden aktuella perioden.MotionenI motion 1997/98:K513 föreslår m.fl. (v) att beslutarupphäva bestämmelserna i riksdagsordningen om muntliga frågor. Motionärerna ärkritiska till de former i vilka de muntliga frågestunderna genomförs och anföratt erfarenheten är att degraderar sig själv och bidrar till att denpolitiska debatten förytligas. Ledamöterna bör enligt motionärerna ha rätt attfå ställa sina frågor och att få debattera med ett statsråd. Denna rätt skallinte vara beroende av talmannens vilja.Utskottets bedömningUtskottet finner ingen anledning att föreslå någon ändring i riksdagsordningenav det slag som motionären förespråkar.