bet · GL01JoU25 · 1998-05-14 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet regeringens förslag till följdlagstiftningtill m.m. Förslaget omfattar ändringar i totalt 51 lagar, däriblandjordabalken, , skogsvårdslagen, väglagen och minerallagen.I betänkandet behandlas tre följdmotioner med 17 yrkanden. Utskottettillstyrker de i propositionen framlagda lagförslagen med några smärreändringar av i huvudsak lagteknisk eller redaktionell karaktär. Samtligamotioner avstyrks.Till betänkandet fogas fyra reservationer och två särskilda yttranden. Regeringen () föreslår i proposition 1997/98:90 att riksdagenantar förslagen till lag om ändring i1. jordabalken,3. lagen (1919:426) om flottning i allmän flottled,4. kommunalskattelagen (1928:370),5. lagen (1929:405) med vissa föreskrifter angående tillämpningen här i riketav svensk-norska vattenrättskonventionen av ,6. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt,7. luftfartslagen (1957:297),8. lagen (1962:627) om vissa åtgärder för utnyttjande av vattenkraft vid krigm.m.,9. lagen (1966:314) om kontinentalsockeln,10. lagen (1970:244) om allmänna vatten- och avloppsanläggningar,11. fastighetsbildningslagen (1970:988),12. väglagen (1971:948),13. lagen (1971:850) med anledning av gränsälvsöverenskommelsen den 16september 1971 mellan och ,14. ledningsrättslagen (1973:1144),15. anläggningslagen (1973:1149),16. lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter,17. lagen (1973:1151) om införande av anläggningslagen (1973:1149) och lagen(1973:1150) om förvaltning av samfälligheter,18. lagen (1976:839) om ,19. lagen (1976:997) om vattenförbund,20. lagen (1977:439) om energiplanering,21. lagen (1978:160) om vissa rörledningar,22. skogsvårdslagen (1979:429),23. fastighetstaxeringslagen (1979:1152),24. lagen (1980:307) om skyldighet för utländska kärande att ställa säkerhetför rättegångskostnader,25. lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg,26. lagen (1981:1354) om allmänna värmesystem,27. lagen (1982:188) om preskription av skattefordringar m.m.,28. lagen (1983:293) om inrättande, utvidgning och avlysning av allmän farledoch allmän hamn,29. lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet,30. lagen (1984:410) om skatt på bekämpningsmedel,31. lagen (1985:620) om vissa torvfyndigheter,32. räddningstjänstlagen (1986:1102),33. (1987:10),34. jaktlagen (1987:259),35. strålskyddslagen (1988:220),36. lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor,37. lagen (1988:950) om kulturminnen m.m.,38. prisregleringslagen (1989:978),39. lagen (1990:663) om ersättningsfonder,40. minerallagen (1991:45),41. kyrkolagen (1992:300),42. lagen (1992:1140) om ekonomiska zon,43. fiskelagen (1993:787),44. lagen (1994:1776) om skatt på energi,45. lagen (1998:9) om ändring i årsredovisningslagen (1995:1554),46. lagen (1995:1649) om byggande av järnväg,47. lagen (1995:1667) om skatt på naturgrus,48. vapenlagen (1996:67),49. elberedskapslagen (1997:288),50. ellagen (1997:857),51. lagen (1994:1596) om frivillig miljöstyrning och miljörevision.Förslaget om ändring i (punkt 1) behandlas av utskottet ibetänkande 1997/98:JoU20 Miljöbalk.Lagförslagen under 1-50 har granskats av Lagrådet.Propositionens huvudsakliga innehållDet finns utanför ett stort antal lagar som reglerar verksamhetersom påverkar miljön. Dessa lagars innehåll måste i större eller mindreutsträckning anpassas till . I propositionen föreslås såledesändringar i de lagar som berörs av den tidigare till överlämnadepropositionen om miljöbalk. Ett femtiotal lagar behandlas, bl.a. plan- ochbygglagen (1987:10), väglagen (1971:948), lagen (1995:1649) om byggande avjärnväg, luftfartslagen (1957:297), ellagen (1997:857) och minerallagen(1991:45).Av propositionen framgår bl.a. att gäller för verksamheter somomfattas av lagar som inte arbetas in i . och dessalagar gäller parallellt. I några fall föreslås att ingripande inte skall kunnaske med stöd av i frågor som har reglerats i en annan lag. I andrafall förtydligas att reglerna i gäller oavsett regleringen i denandra lagen.Eftersom gäller parallellt med andra lagar finns det sällan någotbehov av genomgripande ändringar för att åstadkomma att miljöhänsyn tas itillräcklig omfattning. Lagarna måste dock ändras på en del punkter för att blitillräckligt anpassade till . Bland förslagen i propositionen kannämnas att hänsynsregler skall tillämpas vid tillståndsprövningoch liknande prövning enligt andra lagar. Tillstånd enligt olika lagar skallnormalt inte få ges för ny verksamhet som medverkar till att enmiljökvalitetsnorm överträds. Vid överträdelse av en sådan norm skall vidarevillkoren i ett redan meddelat tillstånd kunna ändras. Dessutom skall normaltmiljöbalkens regler om miljökonsekvensbeskrivningar tillämpas när sådanabeskrivningar upprättas enligt andra lagar.I propositionen föreslås vidare ändringar i lagen (1994:1596) om frivilligmiljöstyrning och miljörevision. Ändringarna krävs för att en försöksverksamhetmed registrering av sektorer utanför industrin enligt EG:s förordning ommiljöstyrning och miljörevision skall kunna inledas i Sverige.Samtliga lagändringar föreslås träda i kraft med , dvs.den 1 januari 1999.Lagförslagen fogas som bilaga 1 till detta betänkande. 1997/98:Jo50 av m.fl. (m) vari yrkas1. att beslutar att bestämmelser i ?ämneslagar? skall gälla förebestämmelser i i enlighet med vad som anförts i motionen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om lokaliseringsprincipen,3. att beslutar att ändra 4 § skogsvårdslagen i enlighet med vadsom anförts i motionen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om stoppregeln,5. att beslutar att ändra 19 § skogsvårdslagen i enlighet med vadsom anförts i motionen,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om verksamhet som bedrivs inom ramen för pågående markanvändning inomjord- och skogsbruket,7. att beslutar att ändra jordabalken i enlighet med vad somanförts i motionen,8. att beslutar att ändra skogsvårdslagen vad gäller reglerna ommiljökvalitetsnormer i enlighet med vad som anförts i motionen,9. att beslutar att ändra väglagen i enlighet med vad som anförts imotionen,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ekonomisk konsekvensbedömning för företagen.1997/98:Jo51 av m.fl. (kd) vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag för att åstadkommaklarlägganden där oklarhet råder om eller annan lagstiftning skallråda,2. att avslår förslag till följdändringar i skogsvårdslagen ienlighet med vad som anförts i motionen,3. att avslår förslag till följdändringar i lagen om vissatorvfyndigheter i enlighet med vad som anförts i motionen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att en särskild utvärderingsgrupp tillsätts i syfte att följa hurden nya lagstiftningen verkar avseende plan- och byggfrågor.1997/98:Jo52 av m.fl. (c) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en parlamentarisk utredning av den svenska miljölagstiftningen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om skogsvårdslagen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ersättningsreglerna.YttrandenNäringsutskottet och bostadsutskottet har avgett yttrande tilljordbruksutskottet, se bilagorna 3 och 4. Förhållandet mellan och andra lagar, m.m.PropositionenAv tillämpningsområde följer att balken gäller för verksamheteräven om dessa är reglerade i andra lagar. och de andralagarna gäller således parallellt. Något särskilt stadgande om det behövs inte.Huvudregeln skall vara att materiella krav skall varaminiminivå.I några fall är en fråga om skydd för miljön olika reglerad i miljöbalkenoch i en annan lag. Reglerna kan i sådana fall vara oförenliga. Om regleringeni skall gälla, skall bestämmelsen i den andra lagen antingenupphävas eller kompletteras med att ytterligare krav ställs i . Om istället regleringen i den särskilda lagen bör gälla, skall en bestämmelseinföras om att ytterligare krav i frågan inte får ställas enligt miljöbalken.Vid prövning av tillstånd och liknande godkännanden som krävs enligt vad somföreskrivs i andra lagar skall tillämpas endast när detta angessärskilt i lagarna. Utgångspunkten skall vara att de centrala reglerna imiljöbalken skall tillämpas vid prövning enligt andra lagar, när någon separattillståndsprövning inte skall ske enligt miljöbalken.Vissa bestämmelser i skall tillämpas vid tillståndsprövning ochliknande prövning enligt andra lagar. Detta gäller främst reglerom hushållning med mark- och vattenområden, miljökvalitetsnormer ochmiljökonsekvensbeskrivningar.I de fall där någon särskild tillståndsprövning inte kommer att ske enligtmiljöbalken skall även de allmänna hänsynsreglerna i tillämpas vidprövning enligt andra lagar. Hänsynsreglerna skall tillämpas bl.a. vid prövningenligt väglagen, banlagen och ellagen. När en särskild tillståndsprövning skallske enligt skall hänsynsreglerna i stället tillämpas vid denprövningen.MotionernaAllmänt om förhållandet mellan och andra lagarEnligt motion Jo50 (m) yrkande 1 bör besluta att bestämmelser i?ämneslagar? skall gälla före bestämmelser i . I motionen anförs attriksdagen bör besluta att en lex specialis bör gälla som lagvalsprincip i defall när regler kommer i konflikt med andra lagar, förordningaroch myndigheters föreskrifter med miljöanknytning. Detta innebär attbestämmelser i ?ämneslagar? samt bestämmelser i förordningar och föreskriftersom utfärdats med stöd i dessa lagar skall gälla före bestämmelser imiljöbalken i de fall bestämmelserna är oförenliga.I motion Jo51 (kd) yrkas att hos regeringen begär förslag för attåstadkomma klarlägganden där oklarhet råder om eller annanlagstiftning skall råda (yrkande 1). Enligt motionen har kritiken från remiss-instanserna vad gäller förhållande till annan lagstiftning varitomfattande. Föreliggande följdlagstiftningsförslag rätar inte ut frågetecknen.Enligt motionärerna gör komplexiteten i lagtexterna med kommentarer det nästintill omöjligt att som enskild näringsidkare kunna ha en klar uppfattning omgällande rättsläge.Enligt motion Jo52 (c) yrkande 1 bör som sin mening ge regeringentill känna att en ny parlamentarisk utredning om den svenskamiljölagstiftningen bör tillsättas. Enligt motionärerna är den oklarhet somuppenbarligen finns vad gäller förhållandet mellan och andra lagarett ytterligare skäl för att en ny parlamentarisk utredning skyndsamt bör seöver den svenska miljölagstiftningen.Skogsvårdslagen och de areella näringarnaI motion Jo50 (m) yrkas att som sin mening ger regeringen till kännaatt lokaliseringsprincipen i inte omfattar normalaskogsbruksåtgärder och annan pågående markanvändning (yrkande 2). I motionenanförs att i lagrådsremissen om miljöbalk samt i betänkandet omföljdlagstiftningen gavs tydliga anvisningar om att avverknings- ochskogsvårdsåtgärder är av sådan natur att de inte är flyttbara till annan platsoch därför inte omfattas av lokaliseringsprincipen i . Imiljöbalkspropositionen samt i detta förslag har tydligheten ersatts medtvetydigheter. Regeringen har dock i propositionerna inte redovisat något somger uttryck för en ändrad uppfattning jämfört med ovan nämnda lagrådsremiss.Tolkningen bör därför enligt motionärerna vara att det som där sades om attavverknings- och skogsvårdsåtgärder inte är omlokaliseringsbara alltjämtgäller.Vidare är enligt motionen osäkerheten stor även vad gäller miljöbalkensövriga hänsynsreglers tillämplighet i förhållande till skogsvårdslagenshänsynsregler. Lagrådet säger att denna osäkerhet utgör en påtaglig brist.Riksdagen bör därför enligt motionärerna följa Lagrådets förslag till ändringav 4 § skogsvårdslagen och därmed undanröja den osäkerhet som råder. Enligtyrkande 3 bör i paragrafen göras ett tillägg med följande lydelse: ?Har frågorom hänsynen i övrigt till naturvården eller kulturmiljövården reglerats i dennalag eller med stöd därav meddelade föreskrifter skall 2 kap. intetillämpas. ?I motion Jo51 (kd) yrkas att avslår förslaget till följdändringar iskogsvårdslagen (yrkande 2). Motionärerna kan exempelvis inte accepterasynsättet att om en fråga om miljöhänsyn är oreglerad i skogsvårdsförfattningenkan hänsynsregler automatiskt läggas till grund för ingripande.Enligt motionen bör regeringen återkomma med ett nytt klarläggande förslag.Enligt motion Jo52 (c) får parallella tillämpning medskogsvårdslagen inte innebära att ytterligare föreskrifter försvårar detpositiva arbetet som sker i svenskt skogsbruk. I motionen anförs vidare attintentionen och viljan i skogsvårdslagens regelverk väl uppfyller de krav somställs i vad gäller allmänna hänsynsregler. Skogsvårdslagen är enmodern lagstiftning väl anpassad till skogsbrukets villkor. Den reglerar på etttydligt sätt den frihet och det ansvar som den enskilde skogsägaren har attbeakta i sitt skogsbruk. anser att det vore olyckligt om andralagar tillåts förändra det regelverk som är väl anpassat för ett hållbartskogsbruk med tydliga miljö- och produktionsmål. anser vidareatt är den myndighet som skall ha ansvar för tillsynen iskogsbruket och även göra avvägningarna mellan och skogsvårdslagen.Detta bör ges regeringen till känna (yrkande 2).Enligt motion Jo50 (m) yrkande 6 bör verksamhet som bedrivs inom ramen förpågående markanvändning inom jord- och skogsbruket inte omfattas avmiljöbalkens regler. Sådan verksamhet skall helt regleras inom ramen för deskilda speciallagarna. Vidare anförs att miljökvalitetsnormer är ettstyrinstrument som kan vara svårt att tillämpa i flera lägen, bl.a. inomskogsbruket. Enligt förslaget kan miljökvalitetsnormer dock användas som grundför att hindra avverkningar utan att rätt till ersättning utgår. Detta ärenligt motionärerna olämpligt eftersom det inte finns miljöskäl som talar fören sådan ordning och dessutom strider förslaget mot grundlagen. Därför yrkas imotionen att beslutar att inte införa några regler ommiljökvalitetsnormer i skogsvårdslagen (yrkande 8). Motionärerna yrkar ocksåatt beslutar att ändra 19 § skogsvårdslagen så att paragrafen ges enutformning som garanterar full ersättning vid intrång (yrkande 5). Det anförsatt enligt förslaget till ändring av 19 § skogsvårdslagen kommer ersättningen,om tillstånd till avverkning av fjällnära skog vägras, att minskas med ettbelopp som motsvarar vad fastighetsägaren är skyldig att tåla utan ersättning.Denna försämring av ersättningsrätten strider enligt motionärerna motgrundlagen och rimmar dessutom illa med strävan att värna egendomsskyddet.Enligt motion Jo52 (c) finns det behov av klara och tydligaersättningsregler. I motionen yrkas att kompensation skall utbetalas förbegränsningar av pågående markanvändning som är att betrakta som mer änbagatellartade (yrkande 3).I motion Jo50 (m) anförs att i betänkandet om följdlagstiftningen (SOU1997:32) behandlas stoppregelns förhållande till andra skyddsinstrumentutförligt. Där sägs att om förutsättningarna är uppfyllda för att användaskyddsformerna naturreservat eller biotopskyddsområde skall detta inteautomatiskt innebära att förutsättningarna även är uppfyllda för att tillämpastoppregeln mot en verksamhet som hotar det tilltänkta skyddet. I den månstoppregeln ändå är tillämplig skall en myndighet inte kunna kringgå reglernaom ersättning genom att åberopa stoppregeln, eftersom stoppregeln inte skallanvändas för att bedriva skyddsverksamhet. I förslaget till följdlagstiftning,liksom i miljöbalkspropositionen, förbigås denna fråga helt. Enligt yrkande 4bör fastslå att stoppregeln inte är avsedd att användas för att utanersättning uppnå det skydd som annars skulle nås genom reservatsbildning,biotopskydd eller på annat sätt som skulle utlösa den ersättning sommiljöbalken i dessa sammanhang kräver.Övriga lagar m.m.Enligt motion Jo50 (m) yrkande 7 bör besluta att ändra 7 kap. 10 §andra stycket jordabalken så att den utvidgas till att omfatta ävennaturvårdsavtal. Enligt motionärerna skall rätten att inskriva ettnaturvårdsavtal ankomma på fastighetsägaren att bestämma.Vidare yrkas i motionen att beslutar att ändra väglagen så att detav lagtexten framgår att samråd även skall äga rum med de markägare som kankomma att beröras av vägprojektet (yrkande 9).I motion Jo51 (kd) yrkas att avslår förslaget till följdändringar ilagen om vissa torvfyndigheter (yrkande 3). Enligt motionen visar beskrivningenav torvlagens och förhållande till varandra på väldig otydlighetoch komplexitet. Detta skapar stor osäkerhet om villkoren för fortsatt driftför nuvarande brytningsföretag. Därför bör följdändringarna avslås i avvaktanpå ett nytt regeringsförslag som undanröjer osäkerhet och oklarhet om hurlagstiftningen skall tillämpas.Enligt motion Jo50 (m) yrkande 10 bör begära att regeringen snarastpresenterar en ekonomisk konsekvensbedömning för företagen.I motion Jo51 (kd) yrkas att en särskild utvärderingsgrupp tillsätts i syfteatt följa hur den nya lagstiftningen verkar avseende plan- och byggfrågor(yrkande 4).Utskottets övervägandenAllmänt om förhållandet mellan och andra lagarNär det gäller förhållandet mellan och andra lagar skall enligtpropositionen reglerna i enligt huvudregeln gälla förmiljöpåverkande verksamheter även om dessa omfattas av annan lagstiftning.Miljöbalken och de andra lagarna gäller alltså parallellt i den bemärkelsen attregler om vad som skall iakttas vid utövandet av verksamheten kan finnas i bådemiljöbalken och andra lagar. Exempelvis skall den som bedriver gruvdrift följareglerna i såväl som minerallagen (1991:45). Detta är inte någonnyhet. måste en verksamhetsutövare iaktta reglerna i olikalagstiftningar.Det förhållandet att lagarna gäller parallellt kan i några enstaka fall ledatill att bestämmelser i kan komma i konflikt med miljöregler i denyss nämnda lagarna. En bedömning måste då göras i det enskilda fallet medutgångspunkt i allmänna lagvalsprinciper. Enligt regeringens mening är detlikväl lämpligt att i händelse av normkonflikter införa regler som tar bortolägenheterna av att två bestämmelser gäller parallellt. Vid ett sådant arbetebör följande utgångspunkter gälla.Om det direkt kan konstateras att regeln i den andra lagen inte bör gällaskall regeln ändras eller upphävas. Detta är fallet när bestämmelsen enbartberör frågor som regleras i och bestämmelsen inte ställer kravutöver miljöbalken.I de fall regeln omfattar annat än sådant som regleras i bör denstå kvar. I detta fall bör bestämmelsen ändras så att materiella krav i nivåmed regler ställs. Exempel på en sådan bestämmelse finns i 13 kap.4 § minerallagen (1991:45), där det stadgas att koncessionshavaren skall utföraefterarbete när koncessionen upphör, i den mån det är motiverat från allmäneller enskild synpunkt.Om en regel omfattar miljökrav utöver vad som anges i skall dennaturligtvis stå kvar. Detta kan vara fallet i strålskyddslagstiftningen. Om åandra sidan regleringen i den andra lagen bör gälla i stället för motsvarandebestämmelse i , skall en bestämmelse införas som begränsarmöjligheten att ingripa med stöd av . Det senare blir fallet bl.a. ifråga om luftfartslagens (1957:297) regler om miljövärdighetskrav på luftfartygoch väglagens (1971:948) regler om renhållning inom vägområden.Vid valet mellan metoderna är huvudprincipen enligt propositionen attmiljöbalkens materiella krav skall vara miniminivå. Det innebär att allaverksamheter som riskerar att medföra likartad negativ påverkan på hälsa, miljöoch hushållning med naturresurser omfattas av de grundläggande materiellakraven i . Regeringen delar uppfattning attskillnad inte bör göras mellan verksamheter som enbart regleras i balken ochverksamheter som även regleras i andra lagar. Detta kommer att innebära attmiljöbalkens materiella krav blir miniminivå. I den mån andra krav trots alltbör ställas skall detta vara sakligt motiverat, exempelvis på grund avverksamhetens art, miljöhänsynens betydelse i förhållande till andraskyddsvärda intressen som berörs eller att genom internationellaåtaganden är förpliktat att ställa vissa krav.En bestämmelse om att ytterligare krav inte skall få ställas enligtmiljöbalken kan enligt propositionen inte vara absolut. Vissa bestämmelser imiljöbalken är av en sådan art att de skall iakttas, oavsett vad som stadgas iden andra lagen. Detta gäller t.ex. föreskrifter för skyddade områden,meddelade med stöd av 7 kap. . Vidare skall miljökvalitetsnormerenligt 5 kap. iakttas vid all verksamhet som riskerar att påverkanormen. I de olika lagarna finns få bestämmelser där tillämpningen riskerar attbli en annan än enligt . Detta beror på att miljöfrågor normalt interegleras i lagar utanför . När normkonflikter riskerar att uppkommaär det normalt i begränsade frågor.Utskottet instämmer i dessa uttalanden beträffande förhållandet mellanmiljöbalken och andra lagar och avstyrker motionerna Jo50 (m) yrkande 1 ochJo51 (kd) yrkande 1.När det gäller yrkandet i motion Jo52 (c) att en ny parlamentarisk utredningom den svenska miljölagstiftningen bör tillsättas har utskottet behandlat ettlikalydande yrkande i samband med behandlingen av miljöbalkspropositionen (bet.JoU20 s. 32). Utskottet som inte har ändrat uppfattning i frågan hänvisar tillvad där anförts och avstyrker motion Jo52 (c) yrkande 1.Skogsvårdslagen och de areella näringarnaI flera motioner har tagits upp frågan om förhållandet mellan ochskogsvårdslagen. Utskottet har även behandlat detta i samband med behandlingenav miljöbalkspropositionen (bet. JoU20 s. 44 f.). Avföljdlagstiftningspropositionen framgår att skogsvårdslagen och miljöbalkenskall gälla parallellt. Skogsvårdslagen skall dock inte tillämpas i den mån denstrider mot bestämmelser om hänsyn inom biotopskyddsområden ellerföreskrifter meddelade enligt om områdesskydd eller skydd för djur-och växtarter enligt 7 och 8 kap. miljöbalken.Förslaget innebär att exempelvis målparagraf, allmännahänsynsregler och miljökvalitetsnormer utfärdade med stöd av ärtillämpliga på skogsmark och skogsbruk, dvs. Därav följer enligt propositionen (s. 244) attföreskrifter som meddelas med stöd av skogsvårdslagen skall vara förenliga medde allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. och att de skall främjauppfyllandet av mål, sådant som detta kommer till uttryck i 1 kap.1 § . Föreskrifterna får inte heller motverka attmiljökvalitetsnormer som har utfärdats enligt 5 kap. uppfylls. mån en fråga får anses vara olämpligt reglerad i skogsvårdsförordningeneller föreskrifter skall reglerna naturligtvis ändras.Föreskrifterna skall givetvis medverka till att miljömålet för skogsbruketuppnås. Vid utfärdandet av nya eller ändrade föreskrifter skall dessutombeaktas hur frågan behandlas i miljöbalken.När två bestämmelser som är tillämpliga på samma fråga leder till olikaresultat och bestämmelserna alltså är oförenliga, måste en bedömning göras avvilken bestämmelse som skall tillämpas. Av allmänna lagvalsprinciper följer iförevarande fall att de detaljerade föreskrifterna om miljöhänsyn iskogsvårdsförfattningarna skall tillämpas. Lagrådet har föreslagit att detlagval som skall göras regleras direkt i lagtexten. Regeringen gör dock denbedömningen att någon uttrycklig lagreglering inte behövs, eftersom den valdametodiken med tillräcklig tydlighet knyter an till allmänt erkändalagvalsprinciper. Utskottet delar denna bedömning och avstyrker motion Jo50 (m)yrkande 3.En tillsynsmyndighet får således inte med stöd av allmännahänsynsregler meddela förelägganden om bredden på skyddszoner med träd ochbuskar som lämnas kvar mot vattendrag, eftersom bestämmelser om sådanaskyddszoner finns i föreskrifter. Däremot kan med stöd avmiljöbalken krav ställas på t.ex. kemikaliehantering, eftersom sådan hanteringinte regleras i skogsvårdsförfattningarna. En lagvalsprövning leder nämligentill bedömningen att om en fråga om miljöhänsyn är oreglerad iskogsvårdsförfattningarna kan hänsynsregler läggas till grund föringripanden.Miljöbalkens hänsynsregel om försiktighetsmått (2 kap. 3 §) blir såledestillämplig i de frågor som inte är särskilt reglerade iskogsvårdsförfattningarna. Detsamma gäller i princip lokaliseringsregeln (2kap. 4 §).