bet · GM01SoU3 · 1998-11-19 00:00:00 — Det bör också vara möjligt attvälja sin läkarkontakt utanför det egnalandstingsområdet.När det gäller frågan om huruvida rätten att väljaläkare bör kunna bli föremål för prövning av domstolbör enligt utskottets uppfattning beaktas att ettsådant förfarande kräver en precisering av vilkaförutsättningar som skall vara uppfyllda för attdomstolen skall kunna ålägga hälso- och sjukvårdenatt tillgodose den enskildes önskemål om val av enviss läkare. Vidare kan valfriheten givetvisbegränsas av att varje allmänläkare endast kan haett visst antal personer knutna till sig. Denenskilde kan således inte ges rätt att välja enläkare som är "fulltecknad" utan måste i sådanasituationer nöja sig med en läkare som har ledigkapacitet. Det skulle därför krävas att lagstiftarenanger några hållpunkter för den rättsligaprövningen, t.ex. genom att ange normer för hurmånga patienter som en läkare i primärvården normaltskall ha. Annars finns det risk att domstolen fattarbeslut som bidrar till att arbetsbelastningen blirmycket ojämn för de läkare som är verksamma iprimärvården. Att slå fast sådana normer i lag ärenligt utskottet inte lämpligt eftersom planeringenav primärvården bör ha sin utgångspunkt i deförhållanden som råder lokalt. Utskottet anserdärför att rätten att välja läkare inte bör kunnabli föremål för rättslig prövning.Patienter med kroniska och långvariga sjukdomarbehöver ofta en mer regelbunden och långvarigkontakt med andra specialister än allmänläkare.Utskottet vill i detta sammanhang i likhet medregeringen betona vikten av samarbete mellan olikadelar av hälso- och sjukvården. Det kan således ivissa fall vara lämpligt att en patient har både enallmänläkare och en specialist som sin läkare.Vad utskottet nu anfört bör med anledningav motion So11 (c) yrkande 3 som sin mening geregeringen till känna. Regeringen bör snaraståterkomma med ett nytt förslag i enlighet medmotionärernas önskemål. I avvaktan därpå tillstyrksförslaget till ändring av 5 § i hälso- ochsjukvårdslagen. Motionerna So10 (kd) yrkande 2delvis och So224 (m) yrkande 1 avstyrks.dels att utskottets hemställan under 3 bort haföljande lydelse:3. beträffande 5 § förslaget till lag omändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763)att med anledning av motion 1998/99:So11 yrkande 3och med avslag på motionerna 1998/99:So10yrkande 2 delvis och 1998/99:So224 yrkande 1dels antar förslaget till lag om ändring i 5 §hälso- och sjukvårdslagen (1982:763),dels som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört,8. Återinförande av husläkarlagen (mom. 4)() anserdels att den del av utskottets betänkande som på s.15 börjar med "Utskottet har" och slutar med"yrkande 6 avstyrks" bort ha följande lydelse:Utskottet anser att husläkarlagen bör återinföras.Rätten att välja läkare var en gång lagfäst ihusläkarlagen. Sedan husläkarlagen avskaffades harvalfriheten de facto försämrats för patienterna. Dentidigare fria valrätten ersattes med en bestämmelsei hälso- och sjukvårdslagen om att den som är bosatti skall ha rätt att välja en fastläkarkontakt i primärvården. Den rätten haremellertid begränsats eftersom det är upp till varjelandsting att självt bestämma om hur valfriheten ipraktiken skall organiseras. Det är bra attregeringen äntligen noterat detta och föreslår enlagändring som innebär att det inte skall få finnasen geografisk begränsning av det fria läkarvalet.Utskottet konstaterar att om husläkarlagen hadebehållits hade detta problem aldrig uppkommit.Utskottet vill också framhålla att husläkarlagensavskaffande innebar att privata läkares rätt attverka på samma villkor som egnahusläkare inte längre har ett skydd i lagen. Än sålänge har de flesta landsting behållithusläkarsystemet, eller bara gjort mindreförändringar, men i takt med att avtalen med deprivata husläkarna skall omförhandlas finns det riskatt de socialdemokratiska majoriteterna på sina hålli landet försämrar möjligheterna för de privatahusläkarna att driva sin verksamhet. Många av deredan gjorda omförhandlingarna har lett till enminskning av antalet privata husläkare.Vidare vill utskottet erinra om atthusläkarreformen innebar en påtaglig utökning avantalet läkare i primärvården och därmed en höjdvårdkvalitet. Den stora tillströmningen tillhusläkarna visar att människor har förtroende försina husläkare. Den husläkarorganisation somlandstingen har investerat i innebär enförutsättning för en ändrad vårdstruktur, där alltfler insatser sker hos husläkare ochdistriktssköterskor och färre patienter behöverbesöka sjukhus. En av förutsättningarna för attpatienter skall välja att söka vård hos sinhusläkare, i stället för att vända sig tillsjukhusen, är enligt utskottets uppfattning atttillgängligheten förbättras ännu mer. Närhusläkarmottagningen är stängd skall det alltidfinnas en tydlig hänvisning till vem som harjouransvar.För att primärvården skall klara ett störreåtagande än och arbeta merförebyggande bör primärvården förstärkas med flerhusläkare. Ett mål att sikta mot är enligt utskottetett genomsnitt på ca 1 500 invånare per husläkareinom en snar framtid. Det innebär att antalet läkarei primärvården bör öka från dagens ca 4 000 tillomkring 6 000 läkare. Vad utskottet anfört medanledning av motionerna So12 (fp) yrkande 1 ochSo467 (fp) yrkande 6 bör som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 4 bort haföljande lydelse:4. beträffande återinförande av husläkarlagenatt med anledning av motionerna 1998/99:So12 yrkande1 och 1998/99:So467 yrkande 6 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,9. Val av sjukhus och specialistmottagning(mom. 5)(), (), CristinaHusmark () och () anserdels att den del av utskottets betänkande som på s.17 börjar med "I överenskommelsen" och på s. 18slutar med "det anförda" bort ha följande lydelse:Utskottet anser att var och en skall ha lagfästrätt att välja mottagning/sjukhus över hela landet.På så sätt löses problemen även för småsjukdomsgrupper. Även om kan erbjuda etteller flera behandlingsalternativ som uppfyllerkraven på att vara till nytta för patienten medhänsyn till den aktuella skadan eller sjukdomenskall patienten ha rätt att välja behandling påannat håll. Vad utskottet nu anfört med anledning avmotion So224 (m) yrkande 2 delvis bör somsin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 5 bort haföljande lydelse:5. beträffande val av sjukhus ochspecialistmottagningatt med anledning av motion 1998/99:So224 yrkande 2delvis som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört,10. Remisskrav (mom. 6)(), (), (), (), KerstinHeinemann (fp), () och Maj-BrittWallhorn (kd) anserdels att den del av utskottets betänkande som på s.18 börjar med "Remisser fyller" och slutar med"eller psykiatri" bort ha följande lydelse:Enligt utskottets mening skall generella remisskravej få förekomma. Det är orimligt att landstingenskall få bestämma över det som faktiskt skallfungera som alternativ till den offentligt bedrivnavården. Utskottet hyser stor tilltro till attmänniskor själva kan avgöra när de behöver besöka enspecialistläkare. Det är alltså remissen som bärareav ekonomiska medel som begränsar patientensvalfrihet som inte bör tillåtas. Remissen somkunskapsbärare, diskussions- och dialogunderlag samtprioriteringsunderlag fyller en viktig funktion.Regeringens förslag innebär att landstingen får hakvar möjligheten att kräva remiss tillprivatpraktiserande specialister. Denna rätt gerlandstingen fortsatt möjlighet att styra patienterfrån sina konkurrenter till den egna verksamheten.Utskottet anser att detta inte stärker patientensställning utan det minskar kravet påsjukvårdshuvudmännen att förnya och anpassa sig.Vad utskottet anfört med anledning av motionernaSo10 (kd) yrkande 2 delvis, So12 (fp) yrkande 4,So222 (m) yrkande 4, So224 (m) yrkande 3 och So248(m) bör som sin mening ge regeringen tillkänna. So11 (c) yrkande 4 avslås. Regeringen börsnarast återkomma med ett nytt förslag i enlighetmed motionärernas önskemål. I avvaktan därpåtillstyrks förslaget till ändring i 3 § lagen omläkarvårdsersättning.dels att utskottets hemställan under 6 bort haföljande lydelse:6. beträffande remisskravatt med anledning av anledning av motionerna1998/99:So10 yrkande 2 delvis, 1998/99:So12yrkande 4, 1998/99:So222 yrkande 4,1998/99:So224 yrkande 3, 1998/99:So248 och medavslag på motion 1998/99:So11 yrkande 4dels antar regeringens förslag till lag omändring i 5 § lagen (1993:1651) omläkarvårdsersättning med följande ändringar,nämligen att 5 § rätteligen skall betecknas 3 §,att ordet "bedömning" skall bytas ut mot"behandling" samt att ordet "läkares" skallbytas ut mot "läkarens",dels som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört,11. Remisskrav (mom. 6, motiveringen)() anser att utskottets bedömningpå s. 17-18 bör utökas med följande text efter detförsta stycket:Utskottet konstaterar att regeringen inte föreslårnågra ökade möjligheter för patienter att väljasjukhus och specialistmottagningar utan attremissförfarandet även fortsättningsvis skallanvändas som ett instrument för att styra patientensval. Remissförfarandet inom sjukvården är ofta ettbra kommunikationsmedel till patientens hjälp. Inteminst när det gäller att ge patienter hög prioritetatt skyndsamt få sina behov tillgodosedda. Däremotförekommer ibland remisskrav som ett sätt attförsvåra vårdutnyttjandet, eller som begränsning förprivata vårdgivare. Utskottet anser att sådantremisskrav inte skall få förekomma.12. Patientutbildning (mom. 7)() anserdels att den del av utskottets betänkande som på s.20 börjar med "Utskottet anser" och på s. 21 slutarmed "avstyrks därför" bort ha följande lydelse:Enligt utskottets uppfattning har välinformeradepatienter bättre förutsättningar att väljavårdalternativ och att på annat sätt medverka ivården. Den ökade tryggheten som bättre kunskap ger,bl.a. genom att sjukdomsförloppet är bekant, gör attsjukvårdens resurser kan utnyttjas mer effektivt ochatt vårdtiderna på så sätt kan förkortas.Patientutbildning kan ske i samarbete med patient-och anhörigföreningar. Utskottet vill betona attpatientinformation och utbildning är av storbetydelse, både i det förebyggande arbetet och somett led i behandling av olika sjukdomar. Att ökapatientens och de anhörigas möjligheter att förståsammanhangen är en förutsättning för aktivtdeltagande och för att kunna hantera den påfrestningen svår sjukdom i sig utgör. Patientinformation ärsåledes en viktig del i sjukvården, och utskottetanser att den skall utvidgas till att mer vara enfråga om utbildning. Vad utskottet nu anfört medanledning av motion So314 (c) yrkande som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 7 bort haföljande lydelse:7. beträffande patientutbildningatt med anledning av motion 1998/99:So314 yrkande 10som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,13. mellan behandlingsalternativ(mom. 10)(), (), CristinaHusmark () och () anserdels att den del av utskottets betänkande som på s.21 börjar med "När det gäller" och slutar med"yrkande 2 (delvis) avstyrks" bort ha följandelydelse:Enligt utskottets uppfattning är det mycketväsentligt att den enskilde patienten verkligen haren reell möjlighet att välja mellan olikabehandlingsalternativ. Det innebär att även omlandstinget kan erbjuda ett eller flerabehandlingsalternativ som uppfyller kraven på attvara till nytta för patienten med hänsyn till denaktuella skadan eller sjukdomen skall patienten harätt att välja behandling på annat håll. Att pådetta sätt ge patienten en rätt till fritt valmellan olika behandlingsalternativ är enligtutskottets uppfattning ett av de bästa sätten attstärka patientens ställning. Vad utskottet anförtmed anledning av motion So224 (m) yrkande 2 delvisbör som sin mening ge regeringen tillkänna. Motion So16 (c) yrkande 1 avstyrks.Regeringen bör återkomma med ett nyttförslag i enlighet med motionärernas önskemål. Iavvaktan därpå tillstyrks förslaget till 3 a §första och andra styckena och 18 a § i hälso- ochsjukvårdslagen samt förslaget till 2 kap. 2 a §första stycket lagen om yrkesverksamhet på hälso-och sjukvårdens område.dels att utskottets hemställan under 10 bort haföljande lydelse:10. beträffande val mellanbehandlingsalternativatt med anledning av motion 1998/99:So224 yrkande 2delvis och med avslag på motion 1998/99:So16yrkande 1dels antar 3 a § första och andra styckena och18 a § i regeringens förslag till lag om ändringi hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) samt 2kap. 2 a § första stycket i regeringens förslagtill lag om ändring i lagen (1998:531) omyrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdensområde,dels som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört,14. mellan behandlingsalternativ(mom. 10)() anserdels att den del av utskottets betänkande som på s.21 börjar med "När det gäller" och slutar med"yrkande 2 (delvis) avstyrks" bort ha följandelydelse:Enligt utskottets uppfattning skall hälso- ochsjukvården utgå från patientens behov och önskemål.Patienten skall upplysas om sin rätt att väljamellan olika behandlingsalternativ, både i fråga omvårdinrättning och behandling. Patienten bör därförfå ökad valfrihet och utifrån det skall vårdenformas. Patientens val skall vara avgörande när detfinns flera behandlingsalternativ som bedöms varatill nytta för patienten med hänsyn till denaktuella sjukdomen eller skadan. Patienten fåraldrig nekas den vård hon är i behov av med hänsyntill kostnaderna.Utskottet vill också framhålla att det förekommeratt patienter har önskemål om ettbehandlingsalternativ som inte tillhör den vanligasjukvården och som ligger utanför riktlinjerna förvetenskap och beprövad erfarenhet. Även i dessa fallbör patientens rättighet att väljabehandlingsalternativ förbättras. Vissa patientervill också pröva metoder som inte har någonvetenskapligt erkänd verkan. Det måste enligtutskottets mening finnas en öppenhet inomsjukvårdsorganisationen att hjälpa patienten attfinna information om metoderna. I detta sammanhangvill utskottet erinra om att den s.k.kvacksalverilagen bl.a. reglerar förbud motundersökning och behandling av barn under åtta årsamt förbud mot behandling av vissa diagnoser.Utskottet anser sammanfattningsvis attlagstiftningen måste formas på ett sådant sätt attpatienten har rätt att få vägledning kring olikabehandlingsmetoder och ha reell möjlighet att väljamellan dessa. Vad utskottet anfört med anledning avmotion So16 (c) yrkande 1 bör som sinmening ge regeringen till känna. Motion So224 (m)yrkande 2 delvis avstyrks. Regeringen bör snaraståterkomma med ett nytt förslag i enlighet medmotionärernas önskemål. I avvaktan därpå tillstyrksförslaget till 3 a § första och andra styckena och18 a § i hälso- och sjukvårdslagen samt förslagettill 2 kap. 2 a § första stycket lagen omyrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område.dels att utskottets hemställan under 10 bort haföljande lydelse:10. beträffande val mellanbehandlingsalternativatt med anledning av motion 1998/99:So16 yrkande 1och med avslag på motion 1998/99:So224 yrkande 2delvisdels antar 3 a § första och andra styckena och18 a § i regeringens förslag till lag om ändringi hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) samt 2kap. 2 a § första stycket i regeringens förslagtill lag om ändring i lagen (1998:531) omyrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdensområde,dels som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört,15. Resurser till kommuner och landsting(mom. 11)() och ()anserdels att den del av utskottets betänkande som på s.21 börjar med "I motion" och slutar med "detanförda" bort ha följande lydelse:Som anförs i motion So10 (kd) yrkande 3 är det avstörsta vikt att kommuner och landsting fårtillräckliga resurser så att stärkandet avpatientens ställning vad gäller behandlingsformskall kunna bli en realitet. I annat fall riskerarde goda ambitionerna att leda tilltrovärdighetskonflikter för den vårdbehövande. nu anfört bör med anledning avmotion So10 (kd) yrkande 3 som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 11 bort haföljande lydelse:11. beträffande resurser till kommuner ochlandstingatt med anledning av motion 1998/99:So10 yrkande 3som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,16. Utökad rätt till förnyad bedömning(mom. 12)(), (), (), (), (), () och () anserdels att den del av utskottets betänkande som på s.23 börjar med "Det kan emellertid" och slutar med"med det anförda" bort ha följande lydelse:Enligt utskottets uppfattning bör förnyad medicinskbedömning, s.k. second opinion, vara en rättighetsom kan utkrävas. Det är när patienten råkar ut fördet sällsynta att man inte vill tillmötesgå hansönskan, dvs. när en förtroendekris uppstår, somlagstödet behövs. Utskottet konstaterar att det iWHO:s patienträttsdeklaration slås fastatt patienter bör ha möjlighet att inhämta secondopinion. Det faktum att patienten kan få sinrättighet prövad i domstol kommer att vara en tydlignormgivande signal som enligt utskottets bedömninghuvudsakligen kommer att ha en preventiv verkan.Enligt utskottets uppfattning bör inte rätten tillförnyad medicinsk bedömning innebära några nämnvärdakostnadsökningar. Bedömningar gjorda i talarför en mycket modest kostnadsökning. Vetskapen omatt man alltid har rätt till en andra bedömning börytterligare medverka till att vården vinnermänniskornas långsiktiga förtroende. Därmedunderlättas ett effektivt resursutnyttjande.Utskottet anser vidare att rätten till förnyadmedicinsk bedömning bör vara generell och såledesomfatta alla patienter.Vad utskottet anfört bör med bifall tillmotionerna So14 (mp) och So224 (m) yrkande 4 och medanledning av motion So16 (c) yrkande 2 som sinmening ge regeringen till känna. Regeringen börsnarast återkomma med ett nytt förslag i enlighetmed motionärernas önskemål. I avvaktan därpåtillstyrks förslaget till 3 a § tredje styckethälso- och sjukvårdslagen och förslaget till 2 kap.2 a § andra stycket lagen om yrkesverksamhet påhälso- och sjukvårdens område.dels att utskottets hemställan under 12 bort haföljande lydelse:12. beträffande utökad rätt till förnyadbedömningatt med bifall till motionerna 1998/99:So14 och1998/99:So224 yrkande 4 och med anledning avmotion 1998/99:So16 yrkande 2 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,17. Utökad rätt till förnyad bedömning(mom. 12)() anserdels att den del av utskottets betänkande som på s.23 börjar med "När det gäller" och slutar med "meddet anförda" bort ha följande lydelse:Utskottet anser att alla patienter skall ha rätttill förnyad medicinsk bedömning. I dagslägetinhämtar röststarka patienter kompletterandebedömningar genom att själva kontakta en annanläkare medan andra patienter till fullo litar tillden bedömning som den medicinska personalen givitoch de behandlingar som erbjuds. Rätten till förnyadmedicinsk bedömning bör därför gälla alla patienter.Det är särskilt viktigt för s.k. svaga grupper. anfört bör med bifall tillmotion So16 (c) yrkande 2 som sin mening geregeringen till känna. Regeringen bör snaraståterkomma med ett nytt förslag i enlighet medmotionärernas önskemål. I avvaktan därpå tillstyrksförslaget till 3 a § tredje stycket hälso- ochsjukvårdslagen och förslaget till 2 kap. 2 a § andrastycket lagen om yrkesverksamhet på hälso- ochsjukvårdens område.dels att utskottets hemställan under 12 bort haföljande lydelse:12. beträffande utökad rätt till förnyadbedömningatt med bifall till motion 1998/99:So16 yrkande 2och med avslag på motionerna 1998/99:So14 och1998/99:So224 yrkande 4 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,18. Förnyad bedömning hos privatavårdgivare (mom. 14)() anserdels att den del av utskottets betänkande som på s.24 börjar med "I motion So15" och slutar med "ochavstyrks" bort ha följande lydelse:Som utskottet ovan anfört bör en utvärdering avlagstiftningen om rätten till förnyad medicinskbedömning göras. Utskottet vill emellertid ocksåpåpeka att det i propositionen på s. 31 anförs att isituationer när en förnyad bedömning aktualiserasbör hälso- och sjukvården medverka till attpatienten får tillgång till en sådan bedömning hosen vårdgivare med offentlig finansiering var somhelst i landet. Att förnyad bedömning endast skullekunna göras hos vårdgivare med offentligfinansiering följer emellertid inte av denföreslagna lagtexten. Tvärtom är det inte något somhindrar att en förnyad bedömning inhämtas från enprivat vårdgivare. Uttalandet i propositionen ärsåledes inte korrekt. Enligt utskottets uppfattningär det väsentligt att det inte föreligger någon somhelst oklarhet i denna fråga. Utskottet vill i dettasammanhang betona vikten av att det föreliggerkonkurrensneutralitet mellan offentliga och privatavårdgivare. Vad utskottet nu anfört med anledning avmotion So15 (fp) yrkande 1 bör ges regeringen tillkänna.dels att utskottets hemställan under 14 bort haföljande lydelse:14. beträffande förnyad bedömning hos privatavårdgivareatt med anledning av motion 1998/99:So15 yrkande 1som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,19. m.m. (mom. 16)() och () anserdels att den del av utskottets betänkande som på s.27 börjar med "Utskottet anser" och slutar med "avstyrks med det anförda" bort ha följande lydelse:Enligt utskottets uppfattning bör frågan om attinrätta en patientombudsman utredas. uppgifter hör att bedöma om detexempelvis är befogat att driva ett avslagsärendefrån patientförsäkringen vidare som civilt mål.Andra arbetsuppgifter för patientombudsmannen är attinitiera utredningar t.ex. då det finns misstanke omatt man från sjukvårdens sida underlåtit att anmälafelbehandlingar eller allvarliga incidenter.Patient-ombudsmannen bör också i övrigt habefogenheter att på bästa sätt tillvaratapatienternas intressen. Om det finns vägande skälmot att inrätta en särskild ombudsman för att stärkapatienternas skydd bör enligt utskottets meningmöjligheterna undersökas att i förslagsvis varjeregion tillföra en förtroendenämnd de extra resursersom behövs för att nämnden skall kunna hjälpapatienterna på motsvarande sätt som enpatientombudsman.Utskottet anser att det är mycket viktigt att varjepatient vet sina rättigheter och skyldigheter närhon eller han kommer till sjukhus. I , därsjukvården förvisso är helt annorlunda uppbyggd än iSverige, får varje patient som kommer till ettsjukhus en informationsbroschyr i handen. Där ärpatientens rättigheter listade och information gesom vart man vänder sig om man t.ex. inte talarengelska eller hör dåligt. Misshandlade kvinnor fårinformation om vart de kan vända sig efter densjukvårdande behandlingen. Informationen utgår frånatt varje människa är unik och har olika behov ochatt sjukhuset skall kunna ge varje människa adekvatvård och hjälp utifrån hennes behov. Utskottet anseratt patienter i har rätt att få veta sinarättigheter som patient när de kommer till ettsjukhus, vad de kan säga nej till och vem de kanvända sig till. Regeringen bör därför ge landstingeni uppdrag att utforma sådan information ibroschyrform som ges till varje patient.Framtagandet av en sådan broschyr ryms inom varjelandstings budget för patientinformation. nu anfört med anledning av motion So390(v) bör som sin mening ge regeringen tillkänna.dels att utskottets hemställan under 16 bort haföljande lydelse:16. beträffande patientombudsman m.m.att med anledning av motion 1998/99:So390 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,Särskilt yttrandeRätt till förnyad medicinsk bedömning, s.k.second opinionIngrid () och () anför:Vänsterpartiet anser att införandet av regler omrätt till förnyad medicinsk bedömning innebär ettstort framsteg när det gäller att stärka patientensinflytande och ställning. Vidare anser vi att det ärmycket viktigt att effekterna av lagstiftningen nogaföljs upp, och vi ser därför positivt på attSocialstyrelsen får i uppdrag att lämna enutvärdering.