bet · GM01NU4 · 1998-11-19 00:00:00 — 1998/99NU4ÄrendetI detta betänkande behandlasdels proposition 1997/98:159 om genomförande avEuropaparlamentets och rådets direktiv om gemensammaregler för den inre marknaden för el, m.m.,dels sex motioner som väckts med anledning avpropositionen,dels fyra motioner från allmänna motionstiden.Synpunkter i ärendet har inför utskottet lämnats avföreträdare för Närings- och ,nätmyndigheten vid ,, Utredningen för enöversyn av leveranskoncessionssystemet, m.m.,Elleverantörer och samt av företrädare förorganisationen och leverantörer för enfri elmarknad. En skrivelse har inkommit frånVillaägarnas . Enligt nuvarande lagstiftning krävs installation aven timmätare, med ett takpris på , om enkund önskar byta elleverantör. Utskottet anser attdet är mycket viktigt att även de småelkonsumenterna kan dra nytta av elmarknadensomreglering genom sänkta elpriser. Utskottetföreslår därför, med anledning av sex motioner, atten pågående utredning om leveranskoncessionssystemetskall ges i uppdrag att lägga fram förslag om attundantag från grundprincipen om timvis mätning skallgöras för kunder med ett säkringsabonnemang om högst25 A, att uppsägningstiden skall vara högst en månadoch att det av konsumenten inte skall uttas någonadministrationsavgift vid leverantörsbyte. Utskottetser detta som ett första steg och anser atttimmätarkravet bör kunna slopas även förövriga mindre förbrukare med ett säkringsabonnemangom högst 63 A. De nya bestämmelserna bör träda ikraft och senast den 1 november1999. Regeringen bör återkomma till undervåren 1999 med en proposition i frågan.De förslag till ändringar i ellagen som regeringenframlagt i propositionen tillstyrks av utskottet. Degäller t.ex. införande av en skyldighet förnätkoncessionshavare att offentliggöra sin nättariff- en bestämmelse som är föranledd av ett EG-direktiv- och införande av en möjlighet för nätmyndighetenatt ta ut en förseningsavgift av nätföretag vidförsenad eller felaktig årsrapport förnätverksamheten. Vidare föreslås ändring ibestämmelserna om beviljande och innehav avnätkoncession för utlandsförbindelse och om vilkakostnader som skall ingå i nättariffen förstamnätet. Samtliga motioner med anledning av denämnda förslagen avstyrks av utskottet. Förslagettill lagändring avseende nätkoncession förutlandsförbindelse avvisas i en reservation (m, kd,c, fp). I en annan reservation (m, kd, c, fp)föreslås en modifiering av regeringens förslag ominförande av en förseningsavgift. I proposition 1997/98:159 föreslås att riksdagenantar regeringens förslag till lag om ändring iellagen (1997:857). Lagförslaget återges i bilaga 1. De motioner som väckts med anledning avpropositionen och som behandlas här är följande:1997/98:N21 av och ()vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts omutjämning av nätkostnader mellan koncessionsområden.1997/98:N22 av m.fl. (m, fp, kd)vari yrkas att riksdagen1. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om införandet av timmätning avelförbrukningen,2. hos regeringen begär förslag om slopande avkopplingen mellan kravet på timvis mätning och byteav leverantör i enlighet med vad som anförts imotionen,3. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om uppsägningstiden vid byte avelleverantör,4. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ikraftträdande av nya regler förmätning av elförbrukningen,5. beslutar att ellagen ändras i enlighet med vadsom anförts i motionen,6. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om verkställande avförseningsavgift.1997/98:N23 av m.fl. (mp) såvitt gälleryrkandet (4) att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om attjustera balansen mellan fasta och rörliga kostnaderså att inga fasta avgifter utöveranslutningsavgiften förekommer.1998/99:N1 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att höglastkapacitet böringå i ansvaret för att säkra tillgången tillstörningsreserv på längre sikt.1998/99:N2 av () vari yrkas attriksdagen1. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att åtminstone alla hushåll mednormal elförbrukning bör undantas från kravet på nyelmätare vid byte av elleverantör,2. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att alla hushåll bör gesmöjlighet att byta elleverantör kostnadsfritt,3. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att alla hushåll bör gesmöjlighet att byta elleverantör med enuppsägningstid som åtminstone understiger tremånader,4. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att de nya reglerna bör gällafrån det datum då de ansvariga myndigheterna menaratt detta är praktiskt genomförbart,5. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att utredningsdirektiven tillden av regeringen tillsatta elmätarutredningen börkompletteras,6. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att den fasta kostnadens andelav den totala elkostnaden bör sänkas genom ändringari regelverket.1998/99:N3 av och () vari yrkas att riksdagen1. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om slopande av kopplingen mellanbyte av elleverantör och kravet på timvisregistrering av förbrukningen,2. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om uppsägningstiden vid byte avelleverantör,3. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om avgiftsfrihet vid byte avelleverantör,4. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ikraftträdande av de nyareglerna,5. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om korrigerat direktiv tillleveranskoncessionsutredningen.De motioner från allmänna motionstiden som behandlashär är följande:1998/99:N264 av m.fl. (c) vari yrkasatt riksdagen1. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att öka möjligheterna att välja"grön el",2. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att slopa kravet på byte avelmätare i samband med byte av elleverantör,3. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kostnadsfritt byte avelleverantör,4. som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om förkortad uppsägningstid vidbyte av elleverantör.1998/99:N279 av Per och () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om attregeringen skall ge klara instruktioner till Svenskakraftnät.1998/99:N308 av m.fl. (s) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att slopa kravet påtimvis mätning vid byte av elleverantör.1998/99:N311 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om slopat timmätarkrav förhushåll med 25 A mätarsäkring. InledningRiksdagen beslöt om ny ellagstiftning(prop. 1994/95:222, bet. 1995/96:NU1), vilken träddei kraft . Lagstiftningen innebäratt konkurrens införts i handeln med el, vilketskapar förutsättningar för en ökad pris- ochkostnadspress i elförsörjningen och i princip enökad valfrihet för elkonsumenterna. En huvudprincipi den nya lagstiftningen är att det skall vara enklar boskillnad mellan å ena sidan produktion ochförsäljning av el och å andra sidan överföring av el(nätverksamhet).Den som har nätkoncession är skyldig att anslutaalla kunder som önskar det till nätet och attöverföra el på skäliga och icke-diskriminerandevillkor. Skäligheten i nättariffer och andraöverföringsvillkor kan granskas av nätmyndighetenvid - tidigare Närings- ochteknikutvecklingsverket ().Ellagstiftningens bestämmelser omleveranskoncession syftar till att ge konsumentermed låg elförbrukning ett särskilt skydd. I varjeområde skall det finnas en leverantör av el som harleveranskoncession. Den som har sådan koncession ärskyldig att leverera el för normalaförbrukningsändamål till alla konsumenter inomområdet som inte väljer en annan leverantör av el.Konsumenten är således garanterad leverans av eltill priser som kan prövas av nätmyndigheten.Affärsverket har somsystemansvarig myndighet det övergripande ansvaretför att elektriska anläggningar samverkardriftsäkert inom landet, och att nätet utnyttjas påett rationellt sätt, så att det kontinuerligt råderbalans mellan produktion och förbrukning av el. Detär också en uppgift för attförvalta och driva det svenska stamnätet och destatligt ägda utlandsförbindelserna.NUTEK har haft regeringens uppdrag att i samråd medKonkurrensverket, ,och årligenredovisa erfarenheterna av utvecklingen påelmarknaden. Den senaste rapporten om utvecklingenpå elmarknaden presenterades . Uppdragetatt följa utvecklingen på elmarknaden har numeraövertagits av Statens energimyndighet.ElmarknadsdirektivetAllmänt om direktivetEU:s ministerråd antog direktivet(96/92/EG) om gemensamma regler för den inremarknaden för el (elmarknadsdirektivet). Enligtdirektivet skall medlemsstaterna senast den 19februari 1999 ha genomfört direktivet i nationellrätt. Elmarknadsdirektivet innehåller regler omnättillträde och investeringar i nyelproduktionskapacitet. Syftet är att elmarknadenstegvis skall öppnas, som allmänhetenstillgång till grundläggande service garanteras.I propositionen görs en genomgång av huvuddragen ielmarknadsdirektivet, vilket består av 29 artiklaruppdelade i åtta kapitel. Regeringens bedömning äratt det krävs endast en komplettering av ellagen(1997:857) för att genomföra direktivet, nämligenbeträffande offentliggörande av nättariffer.Offentliggörande av nättarifferI elmarknadsdirektivet behandlas frågan om tillträdetill elsystemet i artiklarna 17 och 18. Den svenskalagstiftningen uppfyller redan direktivets krav utomi ett hänseende. De s.k. berättigade kunderna skallenligt det förfarande som tillämpas i -förfarande med reglerat nättillträde - ha rätt tilltillträde till nätet på grundval av offentliggjordatariffer. Ellagen innehåller ingenföreskrift om skyldighet att offentliggöranättariffer. Regeringen föreslår därför att detskall införas en skyldighet för innehavare avnätkoncession att offentliggöra sin nättariff.Närmare föreskifter om offentliggörande avnättariffer skall meddelas av regeringen eller,efter regeringens bemyndigande, nätmyndigheten.Inga motioner har väckts beträffande detta förslag.Utskottet tillstyrker förslaget.Nätkoncession för utlandsförbindelserPropositionenEnligt ellagen får nätkoncession för linje som avseren utlandsförbindelse beviljas endast den som harnätkoncession för stamnätet eller största delendärav, dvs. Nätkoncession fårbeviljas även andra om ledningen är av mindrebetydelse för det samlade överföringsnätet tillutlandet. Vidare gäller att nätkoncession fårmeddelas endast om anläggningen är lämplig frånallmän synpunkt.Regeringen föreslår nu att nätkoncession förutlandsförbindelse skall kunna beviljas ävenföretag, där den som har nätkoncession för stamnäteteller största delen av det har ett bestämmandeinflytande. Endast den som uppfyller villkoren föratt kunna beviljas nätkoncession för enutlandsförbindelse skall ha rätt att inneha en sådannätkoncession.Genom att endast normalt kanmeddelas koncessioner som avser nyautlandsförbindelser skapas garantier för attutbyggnaden av utlandsförbindelserna sker i enlämplig takt, och att tillkommande utlandsledningarupplåts på icke-diskriminerande villkor, sägs det ipropositionen. Erfarenheterna talar för attutbyggnad av nya utlandsförbindelser också börtillåtas ske genom samverkan mellan Svenska kraftnätoch andra aktörer i gemensamt ägda företag i vilkaSvenska kraftnät har ett bestämmande inflytande.Detta är förenligt med syftet med den nuvarandebestämmelsen i ellagen men inte med dess lydelse,påpekas det. I syfte att säkerställa att Svenskakraftnät också framöver har kontroll överutlandsförbindelserna föreslår vidare regeringen attdet i lagtexten anges att endast den som uppfyllervillkoren för att kunna beviljas nätkoncession fören utlandsförbindelse skall ha rätt att inneha ensådan nätkoncession.MotionenI motion 1997/98:N22 (m, fp, kd) föreslås tvåförändringar av ellagen. Den ena innebär attbestämmelsen som reglerar beviljande avnätkoncession för en utlandsförbindelse (2 kap. 10 §andra stycket) skall utgå. Den andra innebär etttillägg betäffande förutsättningar för meddelande avnätkoncession (2 kap. 6 §), med innebörd attförbindelsens allmänna betydelse för landetselförsörjning skall beaktas vid meddelande avnätkoncession som avser utlandsförbindelse. Statenhar det yttersta ansvaret för den nationellaförsörjningstryggheten, och när det gällerutlandsförbindelser sker prövning genomkoncessionsförfarande, konstaterar motionärerna.Vidare finns en anmälningsplikt för långsiktigakontrakt som ingås över gränserna. Enligtmotionärernas uppfattning har statsmakterna meddetta tillförsäkrat sig det inflytande och denkontroll över utlandshandeln som erfordras. Någonytterligare statlig kontroll av utrikeshandeln medel är inte nödvändig och bör inte finnas, sägs det.Tidigare riksdagsbehandlingRiksdagen avslog motionsyrkandenliknande det här aktuella (bet. 1997/98:NU3).Utskottet anförde att det är väsentligt att samtligaaktörer på marknaden får tillgång tillutlandsförbindelserna på lika och konkurrensneutralavillkor och att det finns ett uppenbart behov avsamordning mellan stamnätet ochutlandsförbindelserna. Utskottet anslöt sig därförtill regeringens uppfattning att nätkoncession förutlandsförbindelse endast skall få beviljas den somhar nätkoncession för stamnätet, dvs. för närvarandeSvenska kraftnät. Koncession bör dock kunna beviljasandra om ledningen är av mindre betydelse för detsamlade ledningsnätet till utlandet, sade utskottet.I en reservation (m, fp, kd) följdes de aktuellamotionsyrkandena upp.Utskottets ställningstagandeUtskottet står fast vid sitt ställningstagande frånhösten 1997. Enligt utskottets mening är det av storvikt att samtliga aktörer på marknaden får tillgångtill utlandsförbindelserna på lika ochkonkurrensneutrala villkor. Det finns också ettuppenbart behov av samordning mellan stamnätet ochutlandsförbindelserna.Utskottet anser därför - i likhet med regeringen -att nätkoncession för utlandsförbindelse endastskall få beviljas och innehas av den som harnätkoncession för stamnätet eller största delendärav eller en juridisk person där denne, dvs.Svenska kraftnät, har ett bestämmande inflytande.Koncession kan dock beviljas andra om ledningen ärav mindre betydelse för det samlade ledningsnätettill utlandet. Med det anförda tillstyrker utskottetpropositionen i här berörd del och avstyrkermotionen i motsvarande del.Vissa frågor om nättarifferTillträde till och nättariffer för vissautlandsförbindelserEn effektiv gränsöverskridande handel med elunderlättas av att utlandsförbindelser ingår ipunkttariffsystemet, sägs det i propositionen.Ellagen bör ändras i syfte att möjliggöra att vissautlandsförbindelser får omfattas avpunkttariffsystemet, anser regeringen.Regeringen föreslår en lagändring av innebörd attregeringen skall kunna förordna att betald nättariffi skall ge tillträde även tillutlandsförbindelserna till ett visst land eller delav ett visst land. Om ett sådant förordnandemeddelas skall kostnaderna för dessautlandsförbindelser ingå i nättariffen förstamnätet.Inga motioner har väckts beträffande detta förslag.Utskottet tillstyrker förslaget.Tariffgrundande kostnader för stamnätetPropositionenDe kostnader som har till följd avsystemansvaret för el och som inte kan hänföras viss kund eller kundkategori skall ingå ikostnadsunderlaget för stamnätstariffen, föreslårregeringen.Systemansvaret för el innebär att Svenska kraftnätär ansvarigt för den momentana balanshållningen pådet svenska elsystemet, dvs. för att det vid varjetidpunkt råder balans mellan den el som matas in påelsystemet och den el som tas ut från elsystemet.Balanstjänsten har en viktig funktion inom ramen försystemansvaret. Gemensamt för de kostnader somuppkommer inom balanstjänsten är att de kan hänförastill en viss kund eller kundkategori och att deockså tas ut av berörda kunder eller berördkundkategori. Det uppstår emellertid även andrakostnader, bl.a. för reservkraft som behövs för attupprätthålla balansen vid onormala förhållanden,konstateras det i propositionen. Dessa kostnader kandock inte hänföras till en viss kund ellerkundkategori.Balanshållningen av det svenska elsystemet är enförutsättning för att elsystemet skall fungera. Detär därför rimligt, anser regeringen, att samtligaelkunder står för de kostnader som följer av Svenskakraftnäts systemansvar och som inte kan hänförastill en viss kund eller kundkategori. Ett praktisktsätt att uppnå detta är att låta sådana kostnaderför systemansvaret ingå i kostnadsunderlaget förstamnätstariffen, eftersom alla elkunder, direkteller indirekt, betalar denna nättariff. Ikostnadsunderlaget för stamnätet skulle därmed kommaatt ingå både kostnaderna för Svenska kraftnätsaffärsverksamhet och vissa kostnader för dessmyndighetsuppgifter avseende systemansvaret för el.Detta innebär formellt att nätmyndigheten tillsvidare ges ett tillsynsansvar även för dessakostnader. Regeringen avser att närmare utredafrågan om hur styrning och tillsyn av de bådaverksamheterna skall utövas.MotionernaRiksdagen bör göra ett uttalande om atthöglastkapacitet skall ingå i ansvaret för att säkratillgången till störningsreserv på ,anförs det i motion 1998/99:N1 (s). Efteravregleringen av elmarknaden har reservkraftanlägg-ningar med en sammanlagd effekt på omkring 2 000 MWstängts, sägs det. Även kraftverket i Karlshamnhotas av stängning, anför motionärerna. De redovisaratt , med ett systemansvar sominnefattar att säkerställa att störningsreserv finnstillgänglig för systemets behov, anser att enhöglastsituation inte är att betrakta som en sådanstörning som avses i lagen. Kostnaderna för attupprätthålla höglastkapacitet bör dock, enligtmotionärerna, slås ut på samtliga elkunder i landetpå motsvarande sätt som störningsreserven i form avgasturbineffekt. Kostnaden för att hålla 1 000 MW iKarlshamnsverket tillgängligt motsvarar ca 0,1 öreper kWh, sägs det.Karlshamnsverket uppfyller mycket högt ställdamiljökrav, avseende utsläpp av försurande ämnen somsvavel- och kväveoxider, påpekar motionärerna. Deäldre, danska, koleldade kraftverk som i första handkan sägas svara för export till harförsurande utsläpp som ligger fem till tio gångerhögre. Om den importerade kraften skulle finnastillgänglig i en höglastsituation skullemiljöpåverkan bli mycket större än omKarlshamnsverket utnyttjas. Om kanbibehållas som höglastreserv kan kraftverket ocksåutnyttjas under torrår, och då får kraftverkets högamiljöprestanda mycket stor betydelse för de totalautsläppen av försurande ämnen i regionen, anförmotionärerna.Också i motion 1998/99:N279 (v) behandlas frågan omansvaret för störningsreserven på längre sikt.Motionärerna vill att genom ett uttalandeskall uppmana regeringen klargöra att det åvilarSvenska kraftnät att svara för såväl den snabbastörningsreserven i form av gasturbiner som den merlångsiktiga. Behovet av höglastkapacitet inom landethar minskat på grund av ökade möjligheter tillimport, konstaterar motionärerna. De anser dock attimportberoendet har nackdelar i form av störremiljöpåverkan och osäker tillgång på el.En tänkbar uppläggning som motionärerna skisserarär att alla landets elkunder skall svara för defasta kostnaderna för höglastkapaciteten påmotsvarande sätt som tecknar avtalom störningsreserver i form av gasturbiner.Kostnaden för att upprätthålla beredskap iKarlshamnsverket har beräknats till ca perkWh.Vissa kompletterande uppgifterFrån Närings- och har lämnatsföljande sakuppgifter i frågan. harflera kraftföretag beslutat eller aviserat att manavser stänga reservproduktionsanläggningar. Detgäller bl.a. , som ägs avVattenfall AB, och , som ägs avSydkraft AB. Skälet till detta är att dessa verk harhöga produktionskostnader och låg utnyttjandetid ochatt de därmed - genom den gemensamma nordiskaelmarknaden - konkurreras ut av bl.a. danskakraftproduktionsanläggningar.Skillnaderna mellan produktionskostnaderna i danskakolkondensverk och svenska kol- och oljeeldadekraftverk beror bl.a. på att har högremiljökrav vad gäller kväveoxid- och svavelrening änvad som gäller för många av de äldre danskaanläggningarna. Driftkostnaderna för oljekraft ärockså generellt sett högre än för kolkraft. Dessutomkan danska kraftproducenter fritt handla med el påden nordiska elmarknaden, medan svenskaelproducenter har svårigheter, på grund avadministrativa hinder i , att på motsvarandesätt nå danska elkunder.Kraven på emissionsrening i den danska elsektornkommer att öka, och skillnaderna ielproduktionskostnader mellan och Danmarkkommer av den anledningen att minskas . Blandannat skall , enligt fördelningen av EU:ss.k. utsläppsbubbla, minska sina sammanvägdaklimatpåverkande utsläpp räknat från 1990års nivå. Vidare har nu ratificerat detandra svavelprotokollet inom omlångväga gränsöverskridande luftföroreningar.Slutligen beräknas inom kortpresentera ett förslag till direktiv om en europeiskförsurningsstrategi med nationella utsläppstak förförsurande ämnen.Den danska ellagstiftningen har ändratstill följd av genomförandet av EU:selmarknadsdirektiv. Detta har inneburit en mycketbegränsad öppning av den danska elmarknaden. Igenomförandeprocessen planeras ytterligareförändringar. Från svensk sida följs utvecklingennoga, och konsekvenserna av de skilda regelverken iländerna har tagits upp såväl bilateralt som inomEU-arbetet.En avställning av reservkapacitet kan ligga i linjemed elmarknadsreformens syfte att effektiviseraelproduktionen, om störningsreserv kan upphandlasmer kostnadseffektivt på den öppna marknaden. Frånelbranschen anförs dock att sådana anläggningar ärnödvändiga för att klara vissa extremastörningssituationer och att man därför bör säkra enkollektiv finansiering av dem. Kraftindustrin hargenom informeratNärings- och om branschens synpå reservbehovet på den nordiska elmarknaden.Föreningen har därvid bl.a. föreslagit atttillgången till reserver i systemet på längre siktskall studeras närmare och att behovet avlagändringar skall övervägas, om det finns skäl långsiktig säkring av reserver.Ansvaret för balanshållningen på elmarknaden åvilarsom nämnts . Med systemansvaret förel avses det övergripande ansvaret för attelektriska anläggningar samverkar driftsäkert så attbalans inom hela eller delar av landet kortsiktigtupprätthålls mellan produktion och förbrukning avel. Denna balans är nödvändig för att frekvensen ielsystemet skall kunna hållas. Den systemansvarigamyndigheten får bl.a., i den utsträckning det behövsför att kunna utöva systemansvaret, beordraelproducenter att mot marknadsmässig ersättning ökaeller minska produktionen av el.Av lagens förarbeten (prop. 1993/94:162 och prop.1996/97:136) framgår följande beträffande Svenskakraftnäts systemansvar. Detta ansvar omfattar heladet nationella elsystemet, dvs. stamnätet, deregionala näten och de lokala näten samt till nätenanslutna anläggningar för produktion eller nyttjandeav el. Detta innebär dock inte att densystemansvariga myndigheten skallsvara för den direkta driften av hela systemet.Detta uttrycks i lagtexten med att ansvaret ärövergripande. Myndigheten träffar i stället avtalmed aktörerna på elmarknaden, varigenom dessa åtarsig att svara för sin egen balanshållning. Iframtiden kan denna fråga också regleras i de avtalvarigenom en produktionsanläggning ansluts tillöverföringssystemet. Motsvarande avtal kan ocksåingås med stora elanvändare som är anslutna ellerkommer att bli anslutna till systemet.Detta innebär alltså att balanshållningen primärtsköts av främst elproducenterna men även av de storaelanvändarna. Myndigheten har dock en samordnandeoch övervakande funktion. Endast i de fall dåelproducenternas egna insatser inte räcker till föratt upprätthålla balansen, t.ex. vid störrestörningar i driften, blir det aktuellt förmyndigheten att agera operativt genom att besluta omigångsättning av störningsreserverna.