bet · GL01UU9 · 1998-03-12 00:00:00 — Utskottet vill i sammanhanget ocksåframhålla att regeringen i regeringens skrivelse 1996/97:2 Sverigesinternationella samarbete för hållbar utveckling redovisar inriktningen, bådeinom och utom ramen för EU-samarbetet, av svenska insatser i denna typ avfrågor. Enligt utskottets uppfattning är de svenska positionerna på området,sådana de i olika sammanhang redovisats, väl avvägda, och regeringen bör även ifortsättningen verka på sätt som hittills.Utskottet gör ingen annan bedömning i denna fråga. Utskottet förutsätteratt regeringen även framgent aktivt driver frågan om miljöhänsyn ihandelspolitiken.Beträffande internationella handelsavtals inverkan på människorsarbetsvillkor, noterar utskottet att medlemsländerna vid i bekräftade åtagandet att respektera deinternationellt accepterade normerna på området, och att har till uppgiftatt utforma och fastställa dessa. har alltså en central roll på dettaområde, inte minst vad gäller frågan om barnarbete. Utskottet har förstått attregeringen verkar för att även WTO skall kunna diskutera dessa frågor.Utskottet ser positivt på regeringens ambitioner att få till stånd en effektivinternationell dialog i dessa frågor, och förutsätter att regeringen inom ramenför WTO och agerar utifrån den svenska miljö- och biståndspolitiken.Utskottet finner inte att bör föreskriva hur detta närmare bör ske,genom att förespråka en generell skyldighet att införliva miljö- ochsocialklausuler i internationella avtal. I sammanhanget bör observeras attmånga synes förhålla sig skeptiska till ett sådant steg, av rädsla attmiljökrav skall komma att begränsa frihandeln, och därmed deras tillträde tillmarknaden.Med det anförda anser utskottet motion U2 (mp) yrkande 3 besvarad.Utskottet finner det inte lämpligt att i detalj föreskriva hur internationellaföretag skall agera i dessa sammanhang. Beträffande internationellainvesteringar pågår ett arbete inom . Inom ramen förUruguayrundan slöts ett avtal kallat TRIMs (Mea-sures).Detta uppställer vissa grundläggande regler som ett mottagarland förinvesteringar förväntas uppfylla.Enligt utskottets uppfattning är frivilliga överenskommelser ett viktigt sättför statssamfundet att bidra till att skapa gemensamma normer för handel ochinvesteringar. Utskottet vill dock påpeka svårigheterna med att i bindandeinternationella överenskommelser införliva detaljerade regler för allaupptänkliga situationer. Biståndet, liksom handeln, äger rum i skilda miljöeroch utifrån olika grundförutsättningar. Viktigast måste enligt utskottetsmening vara att utländska investerare följer de demokratiskt beslutade miljö-och arbetsrättsliga regler som gäller i investeringslandet. Samtidigtförutsätter utskottet att svenska investerare håller en hög ambitionsnivåavseende hänsynstagande till miljöfrågor och sociala frågor.Med det anförda anser utskottet motion U2 (mp) yrkande 5 besvarad.Miljömässigt hållbart jordbrukI motion U4 (c) yrkande 4 framhålls vikten av bistånd till miljömässigthållbart jordbruk.Utskottet delar motionärernas uppfattning att ett miljömässigt hållbartjordbruk är av stor betydelse för ett lands försörjningsförmåga på sikt.Livsmedelssäkerhet och uthålligt jordbruk är frågor som fått ökad aktualitet,inte minst i . I det av Sida antagna handlingsprogrammet för hållbarutveckling är livsmedelssäkerhet och vatten två av fem prioriterade frågor. Iu-länderna är de huvudsakliga riskerna för livsmedelsförsörjningen förknippademed fattigdom och brist på god jordbruksmark, vatten och andraproduktionsresurser. Detta leder ofta till låg produktivitet i jordbruket ochöverutnyttjande av tillgängliga naturresurser, vilket kan få negativamiljöeffekter i form av överbetning, avskogning, jorderosion, ökenspridning ochförsaltning.Utskottet konstaterar att regeringen i skrivelsen betonar vikten av reformerinom jordbrukssektorn för att skapa bättre förutsättningar för småbönder attsälja sina produkter på marknaden. Den ojämna fördelningen av jordbruksmarklyfts fram som ett särskilt problem. Regeringen förespråkar flera parallellaangreppssätt för att komma till rätta med jordbrukets problem, såsomomfördelning av jordbruksmark, ökad beskattning av stora jordbruk ochansträngningar för att främja produktiviteten, bl.a. genom intensifieradrådgivning och förbättrad tillgång till insatsvaror. Forsknings- ochutbildningsinsatser för produktionsökning inom jordbrukssektorn bör enligtregeringen göras på ett sätt som främjar en uthållig och kretsloppsanpassadproduktion av livsmedel. Utskottet delar denna uppfattning.Utskottet noterar vidare att världstoppmötet om livsmedel i i november1996 fokuserade på hur hinder för skapandet av ett uthålligt jordbruk skulleundanröjas. verkade aktivt för att toppmötets politiska deklaration ochhandlingsplan skulle fokuseras på ett miljömässigt hållbart jordbruk och densvenska jordbruksministern betonade vikten av uthålliga jordbruk i sitt tal vidkonferensen.Utskottet noterar också att Sida som en åtgärdspunkt i sitt handlingsprogramför hållbar utveckling, vilket antogs , angav att enpolicy skall tas fram för uthålligt jordbruk. En utredning om hållbarjordbruksutveckling har påbörjats, och slutfördes en utredning omlivsmedelssäkerhet i östra och södra det anförda anser utskottet motion U4 (c) yrkande 4 besvarad.Fördelnings- och rättvisefrågor m.m.Miljöpartiet uppehåller sig i motion U2 (mp) vid rättvisefrågorna som enutgångspunkt för biståndet. I yrkande 2 betonas att tillväxtens resultat måstegöras tillgängliga för alla. I yrkande 4 vill man att rättvis och solidariskhandel skall vara en av målsättningarna för svenskt bistånd. haren liknande utgångspunkt för sina resonemang i motion U6 (v). I yrkande 1 och 4uppehåller man sig vid maktfördelningen i samhället, i yrkande 3 vid begreppet?marknaden?, och i yrkandena 6 och 7 vid arbetslösheten och fattigdomensbakomliggande orsaker. I det senare yrkandet anförs liberala regler förkrigsmaterielexport som en orsak till fattigdom.Vad gäller fördelnings- och rättvisefrågorna, vill utskottet erinra om att detöverordnade målet för internationella utvecklingssamarbete just är atthöja de fattiga folkens levnadsnivå. De sex av fastlagdabiståndspolitiska målen - att bidra till resurstillväxt, ekonomisk och politisksjälvständighet, ekonomisk och social utjämning, demokratisksamhällsutveckling, en framsynt hushållning med naturresurser och omsorg ommiljön samt jämställdhet mellan kvinnor och män - samverkar för att bidra tilldet övergripande målet.I den nu aktuella skrivelsen uppehåller sig regeringen också utförligt vidhur den eftersträvade tillväxten skall komma alla till del, även de allrafattigaste. Fördelningen av vinsterna av den ekonomiska utvecklingen framhållsdär som en särskilt viktig fråga. På lång sikt, konstateras det i skrivelsen,är det interaktionen mellan ekonomisk utveckling och en socialt acceptabelfördelning som skapar de bästa förutsättningarna för fattigdomsbekämpning. Vadsom eftersträvas är vad som kallas en jämlik tillväxt. Därmed avses en tillväxtsom är förenlig med ett långsiktigt hållbart utnyttjande av naturresurserna,som integrerar ett jämställdhetsperspektiv mellan män och kvinnor, som omfattarmånga olika sektorer, som är relativt jämnt geografiskt fördelad, som gerpositiva inkomsteffekter för viktiga sociala grupper och för den heltövervägande majoriteten av befolkningen och som leder till ökad sysselsättning.Dessa övergripande fördelningspolitiska ambitioner är enligt utskottets meningen självklar utgångspunkt för allt biståndsarbete, och en återspeglingav det övergripande fattigdomsmålet.Utskottet ser i likhet med motionärerna med oro på den höga arbetslösheten, iindustri- såväl som i utvecklingsländerna. Utskottet finner dock inte skäl atti detta sammanhang närmare diskutera möjliga orsaker därtill, ellermaktfördelningen i det svenska samhället.Utskottet avstyrker därmed motion U6 (v) yrkande 4.Som en grundförutsättning för export av svensk krigsmateriel gäller att sådanför att vara tillåten alltid måste stå i överensstämmelse med målen för svenskutrikespolitik. Däri ligger att även biståndspolitiska målsättningar måstebeaktas vid dessa tillståndsprövningar. Detta är en av orsakerna till destrikta regler som gäller för krigsmaterielleveranser till länder som befinnersig i, eller kan befaras hamna i, väpnade konflikter. I en internationelljämförelse är det svenska regelsystemet utomordentligt strikt. Reglerna försvensk krigsmaterielexport står väl i överensstämmelse med Sverigesbiståndspolitiska ambitioner. Ett konkret exempel därpå är regeringens iskrivelsen redovisade slutsats att allt bistånd bör präglas avkonfliktmedvetenhet. På samma sätt som miljökonsekvensbedömningar numera ingåri beredningen av biståndsinsatserna bör även konfliktanalys ingå i processen,anförs det i skrivelsen. Regeringen konstaterar att metoder för detta börutarbetas. Utskottet välkomnar dessa ambitioner. Utskottet finner det intepåkallat att krigsmaterielfrågorna behandlas särskilt i nu aktuellt sammanhang.Dessa frågor behandlas av utskottet i återkommande betänkanden pågrundval av en årlig skrivelse från regeringen.Utskottet avstyrker därmed motion U6 (v) yrkande 7.Som motionärerna anför, är rättvis och solidarisk handel inget explicit mål förSveriges biståndspolitik. Utskottet vill dock hänvisa till regeringensredovisade ambition att genom handelspolitiken och utvecklingssamarbetet iökande utsträckning stärka de fattiga ländernas möjligheter att delta i världs-ekonomin och världshandeln på jämbördig basis. försvar av frihandelnsprinciper är ett uttryck för denna ambition. Kontrollen över produktionsmedlenframhålls också som ett viktigt frågekomplex i den nu aktuella skrivelsen frånregeringen. Utskottet delar regeringens bedömningar om frihandelns betydelse,och vill understryka vikten av att stödet till utformas på ettsådant sätt att dessa länder kan konkurrera på en fri marknad.Utskottet konstaterar att det förekommer en s.k. rättvisemärkning förbl.a. kaffe, te och kakao. Bakom märkningen står Föreningen förRättvisemärkning, som uppger sig arbeta för att framtida förändringar ochjusteringar i rättvisemärkningens inriktning skall utgå från FN:s deklarationom de mänskliga rättigheterna, FN:s konvention om barnets rättigheter samt frångrundläggande . Föreningen erhåller stöd från bl.a. ,, (), (),, , /Global ekonomi, Svenska kyrkansmission och kristna råd. ocksåav Sida.Utskottet menar att märkningar av detta slag bör byggas upp påfrivillighetens grund. En obligatorisk märkning skulle sannolikt kunnauppfattas som handelsstörande av länder vars exportörer inte utan svårighet kanuppfylla kraven. Alla typer av märkning bör enligt utskottets mening ses främstsom ett sätt att stärka konsumenternas möjlighet att göra informerade val på enfri marknad.Regeringsskrivelsens beskrivning av en väl fungerande marknad skall ses iljuset av vad som här sagts, nämligen som en av flera förutsättningar för attkunna stärka de fattiga ländernas ställning, både vad gäller produktion avvaror och tjänster och konsumtion av desamma. ställning påmarknaden, både som producenter och konsumenter, är beroende avsysselsättningsskapande åtgärder och tillgång till investeringskapital. På bådadessa områden redovisar regeringen lovvärda ambitioner med utgångspunkt i stödtill arbetsintensiv industri och jordbruk, med tonvikt på lokala lösningar.Därmed anser utskottet motionerna U2 (mp) yrkande 2 och U6 (v) yrkande 1, 3 och6 besvarade. Utskottet avstyrker motion U2 (mp) yrkande 4.Frågor rörande effektivitet, utvärdering och anslagsmetodikModeraterna betonar i motion U1 (m) yrkande 2 vikten av att det fattigdoms-inriktade biståndet präglas av effektivitet. vill i motion U4 (c)yrkande 1 se en problemorienterad anslagsstruktur för det svenska biståndet.Även vill, i motion U2 (mp) yrkande 12, se en ny anslagsmetodik.Folkpartiet vill se en fortgående förändring av biståndets former (motion U5(fp) yrkande 2) och förespråkar i yrkande 5 en biståndspolitisk utredning föratt nå detta mål och säkerställa en effektiv resursanvändning.Kristdemokraterna vill i motion U3 (kd) yrkande 7 att ett oberoendeutvärderingsinstitut upprättas. Det är inte rimligt, menar man, att Sida påegen hand utvärderar sin verksamhet.Utskottet har vid andra tillfällen haft anledning att behandla yrkanden medkrav på att de biståndspolitiska målen utreds på nytt. Senast skedde det ibetänkande 1997/98:UU2. Då konstaterades att det sker en kontinuerlig processav omprövning och precisering av de biståndspolitiska målen. Ett exempel härpåär den nu föreliggande skrivelsen, i vilken fattigdomsmålet grundligtpenetreras. Också beträffande andra delmål för biståndet kommer regeringen inomkort att konsultera i denna fortlöpande process. Regeringen kommersålunda att presentera skrivelser om demokrati, mänskligarättigheter och biståndets roll respektive svensk Afrikapolitik. De nyatankegångar som bl.a. redovisats i utredningen med , vilkenkommer att ligga till grund för sistnämnda skrivelse om den svenskaAfrikapolitiken, innebär bl.a. nya infallsvinklar med bäring på det s.k.oberoendemålet. Den utredningen analyserar olika vägar att skapa en mer jämliksamarbetsrelation. Utskottet vidhåller sin tidigare framförda uppfattning ochfinner mot denna bakgrund inte anledning att påfordra en förnyad prövning av enutredning av de biståndspolitiska målen.Utskottet besvarar med det anförda motion U5 (fp) yrkande 2. Yrkande 5 i sammamotion avstyrks.Beträffande de yrkanden som efterlyser en förändrad anslagsmetodik förbiståndet, vill utskottet erinra om sitt ställningstagande i bet. 1997/98:UU2,där denna fråga senast var uppe till behandling. Utskottet anförde vid dettillfället att det svenska utvecklingssamarbetet måste anpassas tillförutsättningarna i varje enskilt samarbetsland. Utgångspunkten är därvidlagsåväl samarbetslandets önskemål och behov som svenska önskemål och resurser.Även andra givares verksamhet måste beaktas.I ett tidigare betänkande, 1996/97:UU15, uppehöll sig utskottet också vid dennafrågeställning och konstaterade:--- den genomförda landstrategiprocessen syftar till att koncentrera biståndetpå färre sektorer och därmed bidra till ett mer effektivt bistånd.Landstrategier och de andra policydokument som i ökande utsträckning tas frammöjliggör en styrning av biståndet till prioriterade ämnesområden. Ilandstrategierna skall både uppnådda resultat och behoven beaktas.Effektivitetsfrågor får ett större genomslag genom landstrategiprocessen, då engenomgripande resultat- och landanalys ingår i denna. När landstrategin ärantagen bör inriktningen ligga fast som samarbetsavtalenlöper.Utskottet konstaterar att samarbetets resultat, mål, inriktning och omfattningnormalt prövas var tredje år genom landstrategiprocesserna. finns det isamarbetsavtalen alltid klausuler med krav på uppföljning, redovisning ochkorruptionshämmande kontroll. Bistånd kan således alltid avbrytas, ellermodifieras till sina former, om förutsättningarna för ett ändamålsenligtbistånd försämras. Enligt utskottets förmenande är inte de biståndspolitiskamålen om fattigdomsbekämpning, demokrati och jämställdhet varandra uteslutande,utan skall genomsyra hela det svenska utvecklingssamarbetet i etthelhetsperspektiv. Det är inte ändamålsenligt att låta enbart dessa ligga tillgrund för anslagsfördelningen.Flexibiliteten i det svenska biståndsarbetet har, enligt utskottets mening,ökat med det nya budgetsystemet, där landramarna är egna anslag.Partner med förslag kommer att behandlas i den särskildaskrivelse som kommer att överlämnas till . Riksdagenkommer då att få tillfälle att i detalj diskutera utredningens slutsatser.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna U4 (c) yrkande 1 och U2 (mp)yrkande 12.Frågan om kvaliteten i biståndet har hög prioritet och bevakas inom ramen fördet internationella utvecklingssamarbetet. Det svenska förvaltningsbiståndetsyftar till att bygga upp, förstärka, reformera och effektivisera den centralastatsförvaltningen i samarbetsländerna, vilket leder till att demokratin, densamhälleliga kontrollen och offentligheten förstärks. I huvudsak inriktasförvaltningsbiståndet på kunskapsöverföring, kunskapsuppbyggnad och påinstitutionell utveckling i mottagarländerna. Utskottet bedömer att dennainriktning ger mottagarländerna förmåga att styra utvecklingsprocessen ochdärigenom minska biståndsberoendet.Utskottet har tidigare framhållit att givarsamordningen iutvecklingssamarbetet förbättras och att sådan samordning tillmäts en växandebetydelse, dels därför att biståndsresurserna minskar, vilket ökar kraven påeffektivitet, dels därför att mängden av givare med olika regler förgenomförande och redovisning bidrar till ineffektivitet och biståndsberoende(bet. 1996/97:UU15 Internationellt utvecklingssamarbete). Det enda långsiktigasättet att samordna biståndet i ett land, framhöll utskottet, är attmottagarlandet ansvarar för koordineringen, vilket kräver en visskapacitetsuppbyggnad. Innan alla fattiga länder kan axla denna roll krävs attgivarna samordnas, t.ex. i sektorprogramstöd. Sådant arbete pågår i de flestautvecklingsländer.Enligt utskottets uppfattning genomsyrar effektivitetstänkandet svensktbistånd. I detta sammanhang förtjänar att nämnas att Sidas utvärderingsenhethar stärkts och att Expertgruppen för utvecklingsfrågor, EGDI, bildades hösten1995.Regeringen betonar i skrivelsen att det inte finns några enkla sätt att mätaett så komplicerat och mångdimensionellt tillstånd som fattigdom. Dekonventionella måtten på fattigdom tar ofta per capita - inkomsten somutgångspunkt. Enligt regeringens uppfattning måste de ekonomiska dimensionernakompletteras med andra typer av mätningar. I skrivelsen framhävs särskiltbetydelsen av UNDP:s ?Human Development Index?. Vid sidan av detta har medsvenskt stöd skapats ett ?Gender Development Index?, för att närmare kunnabeslysa resursfördelningen mellan kvinnor och män. läggs imetodutvecklingen allt större vikt vid s.k. participatoriska metoder, där defattigas synsätt beaktas i analysen. har med svenskt stöd undersenare år genomfört ett stort antal ?Participatory Poverty Assessments?, PPA.Regeringen betonar i skrivelsen att de nya metoderna måste utvecklasytterligare för att bli en integrerad del av utvecklingssamarbetet. Utskottetser positivt på att regeringen uppmärksammar dessa frågor. Att finnarättvisande mått på fattigdomens utbredning är en viktig utgångspunkt för alltfattigdomsinriktat arbete och för den fortsatta effektiviseringen av detsvenska biståndet.Med det anförda anser utskottet motion U1 (m) yrkande 2 besvarad.Utskottet har tidigare, senast i betänkandet 1996/97:UU2, behandlat frågor omutvärdering och uppföljning av insatser inom det svenska utvecklingssamarbetet.Utskottet uttalade i detta betänkande sitt stöd för den lösning som tidigarehar valts och som innebär dels att Sidas utvärderingsenhet (som lyder direktunder ) har stärkts, dels att Expertgruppen för utvecklingsfrågor(EGDI) har tillsatts. Gruppen är sammansatt av svensk och internationellexpertis samt representanter från och Sida. Expertgruppenbeslutar om ämnesval och författarna ansvarar själva för studiernas innehåll.Sidas utvärderingsenhet anlitar i stor utsträckning fristående konsulter.Resultatuppföljningen har stärkts genom den fördjupade landstrategiprocessen,som lägger större vikt vid omprövning grundad på analys av de vunnaerfarenheterna från utvecklingssamarbetet.Enligt utskottets bedömning präglas den valda lösningen av en god avvägningmellan å ena sidan behoven av självständiga analyser och utvärderingar och åandra sidan behoven av en god återkoppling till verksamheten. Utskottet finnerdärför inte skäl att förespråka inrättandet av ett friståendeutvärderingsinstitut. I sammanhanget vill utskottet framhålla värdet av de alltmera frekventa sektorsvisa skrivelserna till , som fortlöpande germöjlighet till en diskussion rörande mål och måluppfyllelse vad gäller Sverigesbiståndsinsatser. Den nu aktuella skrivelsen om fattigdomsbekämpningen ärenligt utskottets mening ett värdefullt bidrag till den pågående diskussionenrörande mål och medel för biståndspolitik.Utskottet avstyrker motion U3 (kd) yrkande 7.Frivilligorganisationernas rollFyra motionsyrkanden behandlar frivilligorganisationernas roll. Folkpartietframhåller i motion U5 (fp) yrkandena 3 och 4 att enskilda organisationer ärsärskilt lämpade att arbeta med kunskapsöverföring för att stärka utvecklingenav demokratiska och marknadsekonomiska institutioner. tillmäterenskilda organisationer stor betydelse framför allt på det lokala planet, därman menar att de kan vara värdefulla som samarbetspartner för lokalamyndigheter, kommuner och kommunala organ (motion U6 (v) yrkande 5). IKristdemokraternas kommittémotion U3 (kd) yrkande 2 betonas också de enskildaorganisationernas roll beträffande demokratistödet. De enskildaorganisationerna har goda förutsättningar att uppnå resultat utan högaadministrativa kostnader, anförs det i motionen.Utskottet har vid ett flertal tillfällen betonat betydelsen avfrivilligorganisationernas arbete. Senast skedde det i betänkande 1997/98:UU2,där utskottet tog ställning till regeringens budgetförslag för innevarande år.Utskottet anförde då bl.a. följande:Utskottet kan med tillfredsställelse konstatera att regeringen vid deprioriteringar som gjorts inom ramen för det internationellautvecklingssamarbetet har föreslagit en ökning om för 1998på delposten Enskilda organisationer under anslagsposten för det bilateralautvecklingssamarbetet.Det bör, enligt utskottets uppfattning, framhållas att det i ettinternationellt perspektiv är en mycket stor andel av det svenska biståndet somgår genom folkrörelser och enskilda organisationer. Förutom den särskildadelposten, vilken för uppgår till , fördelasmedel från det humanitära biståndet (f.d. katastrofbiståndet) samt från stödettill demokrati och respekt för mänskliga rättigheter.Ett effektivt och värdefullt biståndsarbete måste både på kort och lång siktbidra till samarbetslandets utveckling. I det bilaterala utvecklingssamarbetetkopplas normalt landstrategier med ett femårigt perspektiv för programlandettill treåriga samarbetsavtal. Utvecklingsinsatserna genom folkrörelser ochenskilda organisationer sker huvudsakligen genom bidrag till 13 störreorganisationer, med vilka Sida har ett långsiktigt samarbete baserat på iallmänhet tvååriga ramavtal. Organisationer har också möjlighet att sökaårsbidrag för informationsinsatser i . Enligt utskottets meningkompletterar härvidlag biståndet genom folkrörelser och enskilda organisationerdet bilaterala utvecklingssamarbetet i programländerna på ett angeläget ochframgångsrikt sätt.I den nu aktuella skrivelsen ges de enskilda organisationerna en framträdandeplats. Regeringen understryker att olika typer av folkrörelser utför ettviktigt arbete för framväxten av ett civilt samhälle i utvecklingsländerna.Folkrörelseengagemanget och basen i den svenska folkbildningstraditionen gerdem en styrka som kan användas för att stödja utvecklingen av enskildaorganisationer i mottagarländerna och för att stärka det civila samhälletsinstitutioner, sägs det i skrivelsen.Utskottet instämmer i regeringens bedömning rörande betydelsen avkunskapsöverföring av detta slag.De svenska organisationerna har också börjat förändra sinverksamhet, från direkt stöd och genomförande av projekt till normativt arbeteoch stöd till utveckling av nationella och lokala organisationer. Regeringenkonstaterar i skrivelsen att denna utveckling ligger i linje med det statligabiståndets utveckling och är en konsekvens av insikten att det bara är landetsjälvt som kan lösa sina problem. Regeringen konstaterar också attorganisationerna i samarbetet med sina partner har utvecklat kontakter ochnätverk som ger speciell kunskap vilken, om den används rätt, kan ge dem enunik roll i bekämpandet av fattigdomen.