bet · GM01KU10 · 1998-12-15 00:00:00 — Lagen (1928:281) om allmännaarvsfonden har ersatts av en ny lag (1994:243) omAllmänna arvsfonden som föreskriver att vissabeslut av Kammarkollegiet kan överklagas tilllänsrätten medan andra beslut inte kan överklagas.Slutligen redovisade Fri- och rättighetskommitténett tjugotal lagar och förordningar inom Miljö- ochnaturresursdepartementets område som innehöllbestämmelser om överklagande till regeringen.Naturvårdslagen (1964:822), miljöskyddslagen(1969:387), lagen (1985:426) om kemiska produkteroch lagen (1983:428) om spridning avbekämpningsmedel över skogsmark ersätts den 1januari 1999 av , vari möjligheterna attöverklaga till regeringen har begränsats.Miljöskyddsförordningen (1989:364) ersätts den 1januari 1999 av förordningen (1998:899) ommiljöfarlig verksamhet och hälsoskydd, som hänvisartill bestämmelser om överklagande,liksom den nya förordningen (1998:941) om kemiskaprodukter och biotekniska organismer, som ersattförordningen (1985:835) om kemiska produkter. Iförordningen (1985:837) om PCB m.m och iförordningen (1985:838) om motorbensin hänvisas fr.o. m. till överklaganderegler imiljöbalken.Förordningen (1985:839) om kadmium, förordningen(1985:840) om vissa hälso- och miljöfarligaprodukter m.m. och förordningen (1991:1290) om vissakvicksilverhaltiga varor ersätts den 1 januari 1999av förordningen (1998:944) om förbud m.m. i vissafall i samband hantering, införsel och utförsel avkemiska produkter, som i fråga om överklagandehänvisar till , liksom förordningen(1996:971) om farligt avfall som ersatt förordningen(1985:841) om miljöfarligt avfall och förordningen(1997:645) om batterier som tidigare ersattförordningen (1989:974) om miljöfarliga batterier.Förordningen (1976:1055) om svavelhaltigt bränsleersätts av en ny förordning(1998:946) om svavelhaltigt bränsle, som hänvisartill bestämmelser om överklagande.Prövningen av överklaganden enligt lagen (1961:181)om försäljning av teknisk sprit m.m., lagen(1992:1119) om teknisk kontroll och lagen (1993:931)om individuellt pensionssparande flyttades den 1oktober 1998 från regeringen till allmänförvaltningsdomstol. Prövningen av överklaganden avvissa beslut enligt lagen (1971:1037) omäganderättsutredning och legalisering flyttadessamtidigt från regeringen till fastighetsdomstolliksom överklaganden av vissa beslut enligt lagen(1973:1150) om förvaltning av samfälligheter (prop.1997/98:101, bet. 1997/98:JuU17).Samtidigt trädde ändringar i ett hundrafemtiotalförordningar i kraft (SFS 1998:1031-1189), varigenomöverklagandevägarna tydliggjordes. Ett tiotal avförordningsändringarna innebar attöverklagandeprövningen flyttades från regeringen.Nämnas kan också att införandet av den1 innebär att flera ärendegrupper närdet gäller överklaganden till regeringen fallerbort; framför allt gäller detta överklaganden avKoncessionsnämndens beslut enligt miljöskyddslagenoch länsstyrelses beslut i fråga om dispenser m.m.enligt naturvårdslagen.Enligt 18 kap. 1 § prövar regeringenefter överklagande dels beslut av statligamyndigheter i frågor som rör bildande, ändring ellerupphävande av nationalparker, naturreservat,kulturreservat, naturminnen, strandskyddsområden,miljöskyddsområden eller vattenskyddsområden, utomfrågor om ersättning, dels vissa beslut avgeneralläkaren enligt balken. Enligt proposition(1997/98:45) Miljöbalk rör besluten frågor somlämpligen inte bör överprövas avförvaltningsmyndighet eller domstol.Författningar som fortfarande innehåller regler omöverklagande till regeringenI bilaga 7.2 finns - utan anspråk på fullständighet- redovisat 147 författningar som innehållerbestämmelser om överklagande till regeringen.Förteckningen har upprättats med utgångspunkt frånredovisningen i Fri- och rättighetskommitténsbetänkande (SOU 1994:117) av förekommandeföreskrifter om överklagande till regeringen. Visssökning i Rixlex författningsregister har ocksågjorts.Härutöver gäller att en lång radmyndighetsinstruktioner innehåller bestämmelser omöverklagande till regeringen. Vidare innehåller 35 §verksförordningen övergripande bestämmelser omöverklagande av myndighetsbeslut i vissa fall tillregeringen. Genom de förordningsändringar som träddei kraft som ett resultat avarbetet inom med att förtydligaöverklagandevägarna klargjordes i 40myndighetsinstruktioner vilka beslut som kanöverklagas till regeringen. I vissa fall angesuttryckligt att det är fråga om personalärenden.Antalet av regeringen avgjorda överklagandeärendenÅr 1993 bereddes över hälften av de 1987 avgjordaöverklagandeärendena, eller 1065 ärenden, hos Miljö-och naturresursdepartementet och gällde tillövervägande del plan- och byggfrågor. sjönkantalet överklagande-ärenden till 1 753 och nästanhälften eller 810 bereddes inom Miljö- ochnaturresursdepartementet. hade andelenöverklagandeärenden sjunkit till 1 197 och hosMiljödepartementet hade ärendena sjunkit tillnärmare en tredjedel eller 432. InomInrikesdepartementet bereddes 217överklagandeärenden, inomKommunikationsdepartementet 177 och inomArbetsmarknadsdepartementet 111 överklagandeärenden.I övriga departement bereddes betydligt färreöverklagandeärenden. Minskningen hosMiljödepartementet berodde i stor utsträckning påatt överprövningen av planärenden den 1 juli 1996fördes över till . Under 1997minskade antalet avgjorda överklagande-ärendenytterligare något, nu till 1 145. Det högsta antaletbereddes hos (401), medanMiljödepartementets överklagandeärenden sjönk till155. Inom bereddes 176överklagandeärenden. Det kan i sammanhanget - somframgår av en skrivelse frånrättschefen vid - emellertidinte bortses ifrån att en del av minskningen kanmotsvaras av ökade ärendebalanser.7.3 Regeringsprotokollen7.3.1 StatistikI bilaga 7.3.1 lämnas en redovisning i tabellformav antalet avgjorda regeringsärenden och derasfördelning på ärendegrupper och departement under år1997. Antalet ärenden och de närmastföregående åren framgår av följande uppställning:År Antal1990 20 6501991 21 3941992 13 9901993 13 9921994 12 9811995 11 6911996 10 2411997 9 373Av tabellen framgår att antalet ärenden som varje åravgjorts genom regeringsbeslut efterhand minskat med mer än 4 600. En sammanställningöver ärendeutvecklingen finns i bilaga7.3.2.De största ärendegrupperna var under år 1997dispens- och övriga partsärenden (2 365),anställningsärenden (1 826), regleringsbrev samtanslags- och bidragsärenden (1 787) ochöverklaganden (1 145). Det innebär i fråga omdispens- och övriga partsärenden en minskning sedanföregående år med 604, i fråga omanställningsärenden (tidigare tjänsteärenden) enminskning med 93, i fråga om regleringsbrev m.m. enökning med 352 och i fråga om överklaganden enminskning med 54.Justitiedepartementet handlade detstörsta antalet ärenden, 1524, varav 779nådeärenden. Det innebär att antalet ärenden somavgjorts genom regeringsbeslut efter beredning iJustitiedepartementet minskat med 494 sedanföregående år. Det näst största antalet ärendenhandlades av . Det var 997ärenden, en ökning med 236. För Finansdepartementetsdel minskade antalet ärenden från 1 1996 till762 år 1997.Redovisningen i denna del föranleder inte någotsärskilt uttalande av utskottet7.3.2 Granskning av regeringsprotokollenI likhet har protokollen översamtliga regeringsbeslut under föregående årinfordrats från departementen. Protokollen harfortlöpande levererats till utskottet under år 1997och början av 1998. Sedan de gåtts igenom avutskottets kansli har de återställts tilldepartementen.Vid genomgången av protokollen har i första handuppmärksammats beslut som innefattatmyndighetsutövning mot enskilda i ärenden somfullföljts genom överklagande till regeringen.Genomgången har koncentrerats till vissadepartement, nämligen ,,och Miljödepartementet.I övrigt har protokollen vid årets granskning merastickprovsvis tjänat som underlag för kontroller avenstaka ärenden som behandlats av regeringen efterberedning i skilda departement. Utskottetsgranskning har riktats in på allmäntförvaltningsrättsliga aspekter på regeringsärendenashandläggning.Antalet ärenden som innefattar myndighetsutövningmot enskilda och prövas efter överklagande tillregeringen varierar i tämligen hög grad mellandepartementen. Bland de departement somundersökningen har koncentrerats till uppvisarMiljödepartementet ett särskilt stort inslag avsådana ärenden. Det har här rört sig bl.a. omärenden om strandskydd och andra ärenden enligtnaturvårdslagen (1964:822) och om ärenden enligtmiljöskyddslagen (1969:387). Särskilt få beslut avdet ifrågavarande slaget uppvisarUtbildningsdepartementet.Utskottets bedömningSåvitt har framgått av den granskning som nuföretagits företer regeringsbesluten från formellasynpunkter allmänt sett knappast några sådanabrister att det finns anledning till en meragenerell kritik. Endast i enstaka fall har formellaofullkomligheter kunnat konstateras. I några fallhar brister i protokollen påpekats under hand tillvederbörande departement. I andra fall omtalasgjorda iakttagelser i det följande.I några fall från harregeringsbeslut utformats så att beslutsmotiveringenhänvisar till en myndighetsförfattning, varsinnehåll inte kan utläsas av regeringsbeslutet ellernågon bilaga till det (t.ex. beslut den 3 april 1997nr 3). Från område noterasockså att skälen till några regeringsbeslut hänvisartill myndighetsyttranden, vilkas innehåll inteåtergivits och som inte heller fogats till beslutetsom bilagor (t.ex. beslut nr 4-5). I dessa fall skulle besluten ha vunnit iformellt hänseende på en utformning som låtit skälenför regeringens ställningstaganden framträdaklarare.Från område harnoterats att expeditionerna i tre regeringsärendensom avgjorts vid regeringssammanträdet den 11september 1997 undertecknats av statsrådet , trots att hon inte deltog i sammanträdet.Sedan detta uppmärksammats inom departementet harexpeditionschefen på protokollsexemplaren avregeringsbesluten tecknat en upplysning omförhållandet.Enligt 7 kap. 7 § regeringsformen skall expeditionerav regeringens beslut för att bli gällande skrivasunder av statsministern eller annat statsråd påregeringens vägnar. Av 13 § förordningen (1975:1) omprotokoll och expeditioner i regeringsärenden m.m.framgår att expedition i regeringsärenden som inteskall undertecknas av statsministern ochkontrasigneras av föredragande statsråd skrivs underav föredragande statsrådet och kontrasigneras av entjänsteman i . Uppkommer hinder förföredragande statsråd att kontrasignera eller skrivaunder expedition av beslut vid regeringssammanträde,fullgörs uppgiften enligt 15 § förordningen eftervad ordföranden bestämmer av annat statsråd som hardeltagit i sammanträdet.Även om det inte framgår avregeringsformens lydelse får det anses underförståttatt det statsråd som skriver under ettregeringsbeslut skall ha varit närvarande vid detregeringssammanträde då beslutet fattades. Dettabekräftas också av föreskrifterna i förordningen omprotokoll och expeditioner i regeringsärenden m.m.Tydligt är att vad som gäller i detta hänseende intehar iakttagits i de tre fall som har berörts.Enligt vad som inhämtats frånArbetsmarknadsdepartementet berodde det inträffadepå ett förbiseende. Utskottet finner inte anledningtill något annat uttalande än att det inträffadegivetvis pekar på behovet av skärpt uppmärksamhet påatt expeditioner i regeringsärenden undertecknas påett korrekt sätt.Som förut omtalats har ett stort antalregeringsärenden som innefattar myndighetsutövningmot enskilda handlagts inom Miljödepartementet.Uppenbart är att de ärenden det här rört sig om iallmänhet är både omfattande och betydelsefulla.Regeringens beslut i ärendena är också regelmässigtutförligt motiverade. En iakttagelse är att detmånga gånger förflutit mellanunderinstansens beslut och regeringens slutligaavgörande. Omkring tycks vara vanligt.Utskottet anser sig inte ha grund för att uttalanågon kritik med anledning av tidsåtgången i degranskade ärendena men anser att den fortsattautvecklingen i fråga om tidsåtgången iförvaltningsärenden hos börbevakas noga, i första hand inom departementetsjälvt. Utskottet är medvetet om att miljöbalkensikraftträdande kommer att föramed sig att vissa ärendegrupper som beretts iMiljödepartementet inte längre skall avgöras avregeringen.Några andra frågor av sådan principiell vikt att debör tas upp i granskningsbetänkandet har inteuppmärksammats under denna granskning.7.4 Vissa förvaltningsärenden7.4.1 Ärendegrupper från vissa departementInom utskottets kansli har gjorts en genomgång avakterna i fyra slag av regeringsärenden som kommitin till . Det gäller vissavägärenden och ärenden om tillstånd tillluftfartsverksamhet, som handlagts inomKommunikationsdepartementet, ärenden enligtkulturminneslagen (1988:950), som handlagts inomKulturdepartementet och vissa ärenden enligt plan-och bygglagen (1987:10), som handlagts inomInrikesdepartementet. Slutligen har en del avakterna i de ärenden om permutation av stiftelsersom lagts upp gåtts igenom.Dessa ärenden har handlagts inom skilda departement.FörvaltningslagenTrots att regeringen inte är enförvaltningsmyndighet i förvaltningslagens meninghar det ansetts viktigt att man även iregeringsärenden följer de principer somförvaltningslagen ger uttryck för. Viktiga sådanaprinciper är offentlighetsprincipen ochkommunikationsprincipen. I förvaltningslagenbehandlas kommunikationsprincipen i 16 och 17 §§ omparts rätt att få del av uppgifter. Enligt 17 § fårett ärende inte avgöras utan att den som är sökande,klagande eller annan part har underrättats om enuppgift som tillförts ärendet genom någon annan änhonom själv och han fått tillfälle att yttra sigöver den, om ärendet avser myndighetsutövning motenskild. Ärendet får emellertid avgöras utan att såskett, bl.a. om avgörandet inte går parten emot, omuppgiften saknar betydelse eller om åtgärderna avnågon annan anledning är uppenbart obehövliga. Andraskäl för att underlåta kommunikation med part är attdet annars skulle bli avsevärt svårare att genomförabeslutet i ärendet eller om ärendet inte kanuppskjutas. Myndigheten bestämmer om underrättelsenskall ske muntligt, genom vanligt brev, delgivningeller på annat sätt.Enligt 15 § skall uppgifter som myndighet får påannat sätt än genom en handling och som kan habetydelse för utgången i ärendet antecknas avmyndigheten, om ärendet avser myndighetsutövning motenskild.Bestämmelser om motivering av beslut finns i 20 §.Ett beslut som innebär att ett ärende avgörs skallinnehålla de skäl som bestämt utgången, om ärendetgäller myndighetsutövning mot enskild. Skälen fårdock helt eller delvis utelämnas bl.a. om beslutetinte går någon part emot eller det är uppenbartobehövligt att upplysa om skälen eller om ärendet ärbrådskande.Enligt 22 § förvaltningslagen får ett beslutöverklagas av den som beslutet angår, om det hargått honom emot och beslutet kan överklagas.Förvaltningslagen uppställer som allmänt krav attvarje ärende där någon enskild är part skallhandläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligtutan att säkerheten eftersätts. Vid handläggningenskall beaktas möjligheten att själv inhämtaupplysningar och yttranden från andra myndigheter omså behövs. Myndigheten skall sträva efter attuttrycka sig lättbegripligt. Även på andra sättskall myndigheten underlätta för den enskilde att hamed den att göra.Resultatet av genomgången av ärendenaVägärendenaEn genomgång har gjorts av 28 av de ärenden angåendevägfrågor som har kommit in tillKommunikationsdepartementet. Ärendena gäller frågorom indragning eller omläggning av väg ellerindragning från allmänt underhåll av väg. Därutöverhar ärenden granskats som gäller arbetsplaner föromläggning eller dylika åtgärder i fråga om vägar.Ärendena har i flertalet fall avsett överklagandenav beslut. har i dessa falllämnat över överklagandena till regeringen med egetyttrande. Dessa yttranden har regelmässigtkommunicerats med klaganden. Ett par ärenden avseröverklaganden av länsstyrelses beslut.Under granskningen har några iakttagelser gjorts. Iett antal fall har kunnat konstateras att relativtlång tid har förflutit mellan det att överklagandethar kommit in till departementet och det attklaganden kommunicerats yttrande. I andrafall har konstaterats en viss tidsutdräkt mellan detatt skriftväxlingen har avslutats och att regeringenhar fattat beslut i ärendet. I några ärenden harvidare observerats att klagandena inte har fått tadel av tjänsteanteckningar som tillförts ärendet.Därutöver har i ett par fall noterats attregeringens beslut saknar motivering.Kommunikationsdepartementet har beretts tillfälleatt lämna synpunkter på de gjorda iakttagelserna,bilaga 7.4.1.1. Departementet påpekar inledningsvisatt handläggningen av vägärenden är juridiskt ochsakligt komplicerad. Ärendet granskas av juristerna pårättssekretariatet för att kontrollera att ingaformella fel i handläggningen förekommit och attärendet skall prövas i sak. Sakprövningen sker sedanav handläggare med teknisk kunskap påinfrastrukturenheten. Sakenheten lägger sedan ett förslag tillbeslut som granskas av rättssekretariatet. Däreftersker föredragning först för expeditionschefen ochstatssekreteraren och sedan för föredragandestatsråd. Enligt departementet är det klart attdenna handläggningsordning medför tidsutdräkt.Som en bakgrundsbeskrivning anges vidare bl.a. erfarit att man ofta behöver kommunicera flerhandlingar än yttrande överöverklagandet. Därför har man från departementetssida medvetet valt att vänta med kommuniceringentills man hunnit bereda ärendet lite längre. Pådetta sätt slipper man kommunicera handlingar iflera omgångar. Departementet påpekar dock att ävenom man kommunicerar yttrande så snartärendet kommit in och det inte behövs flerkommuniceringar, erfordras ändå en hel del tid föratt bereda ärendena.När det gäller iakttagelsen att det har förflutitrelativt mellan det att ett överklagandekommit in och det att yttrande harkommunicerats med den klagande förklarardepartementet det i det flesta fall med att ärendetinte varit av sådant slag att det prioriteras då högarbetsbelastning råder.Iakttagelser om tidsutdräkt mellan avslutadskriftväxling och regeringens beslut förklaras i ettfall med ärendets innehåll i sak, som hadeanknytning till frågan om tunneln genomHallandsåsen. I ett par fall har tidsutdräktenberott på att handläggarna varit sysselsatta med denvart tionde år återkommande transportpolitiskapropositionen, vilken hade högst prioritet inomdepartementet . Ett fall av tidsutdräktförklaras med att ärenden av aktuell art inte harhögsta prioritet vid hög arbetsbelastning. Enligtdepartementet har det också visat sig svårt att taupp ärenden för regeringsbeslut under semestertid(), eftersom ärendena ofta är komplexaoch kräver stora arbetsinsatser av huvudmän,rättssekretariat och expeditionschefer.De fall som iakttagits angående att klaganden intehar fått ta del av tjänsteanteckningar som tillförtsberörda ärenden förklaras i huvudsak med attanteckningarna inte innehåller nya uppgifter i sakoch därför varit överflödiga.När det gäller de regeringsbeslut som har noteratssakna motivering, anför departementet att regeringenvid sin prövning i sak i aktuella ärenden, som gälltfrågan om avvisning av talan, har gjort sammabedömning som och därvid funnitlänsstyrelsens beslut tillfredsställande motiverat.Mot denna bakgrund har regeringen funnit detobehövligt att upplysa om att skälen för regeringensbeslut är desamma som för beslut.Ärendena om luftfartstillståndGenomgången har avsett 17 ärenden om tillståndenligt luftfartslagen (1957:297) tillluftfartsverksamhet. Akternas innehåll har integivit anledning till någon vidare granskning frånformella utgångspunkter.KulturminnesärendenaEn genomgång har gjorts av 13 avgjorda ärenden ikulturminnesfrågor. Det är i huvudsak fråga omöverklaganden. Ärendena gäller till övervägande delfornlämningar. Två ärenden avser överklagande frånett arkeologiskt konsultföretag angående utseende avundersökare respektive ersättning förkonserveringskostnader. Fyra av ärendena haravgjorts med att beslut upphävts ochärendet överlämnats till för nybehandling, vilket innebär att endastregeringsbeslut och det överklagade beslutet finnskvar i akterna hos Regeringskansliet.I samtliga ärenden utom ett har överklagandetremitterats till . Genomgåendehar regeringen gjort samma bedömning som ämbetet.Dokumentationen när det gäller ärendehanteringenhar i vissa fall inte varit fullttillfredsställande. Den dokumentation som finnsvisar inte alltid vilken kommunikation somförekommit i ärendet. Det gäller ärendena Ku97/1312där det inte finns dokumentation om att yttrandefrån tillställdes parten, samtKu97/51, Ku97/2847 och Ku97/3001, där det intedokumenterats att yttrandetillställdes klaganden. I detta sammanhang kannämnas att diariet inte tycks innehålla andrauppgifter om utgående handlingar underskriftväxlingen än remisser tillRiksantikvarieämbetet.I ett par ärenden har samtliga klagande intebehandlats som part. Detta gäller Ku97/63, där fyrafamiljemedlemmar var för sig överklagat ettlänsstyrelsebeslut, men endast en av dem tillställtshandlingar som tillförts ärendet. I det falletupptogs samtliga familjemedlemmar som klagande iregeringsbeslutet, vilket inte är fallet med en avklagandena i ärendet Ku97/51. Denne klagandetillställdes inte heller genom departementetsförsorg handlingarna i ärendet.När det gäller motiveringarna i regeringsbeslutenvisar genomgången inte annat än att skälen utformatspå ett tydligt och lättillgängligt sätt.Synpunkter på iakttagelserna har inhämtats frånKulturdepartementet, bilaga 7.4.1.2. Fråndepartementets sida har framhållits attkommunikation regelmässigt sker i de aktuellaärendena. Det medges dock att rutinerna inte varithelt tillfredsställande när det gällerdokumentationen av kommuniceringen. Beträffandefrågan om partsställning har frånKulturdepartementets sida framhållits att samtligaklagande torde ha fått del av handlingarna iärendena, men att det förekommit vissa brister, somgällde omnämnandet av part i regeringsbeslutet (Ku97/51) resp. kommuniceringen med samtliga parter iärendet (Ku97/63). Från sidahar understrukits att handläggningsrutinerna medanledning av iakttagelserna ändrats.Plan- och byggärendenaGenomgången har avsett ett slumpmässigt urval om 30akter i ärenden som gällt överklaganden tillregeringen enligt . Ärendenagäller frågor om detaljplaner, bygglov,förhandsbesked och rivningslov.Under granskningen har några iakttagelser gjorts, iförsta hand angående tidsåtgången för handläggningeni departementet. De iakttagelser som gjorts hardelgivits , och departementethar lämnat synpunkter med anledning av dem, bilaga7.4.1.3.Såvitt gäller tidsåtgången har departementetinledningsvis anfört att det inom dess planenhethandläggs ca 450 förvaltningsärenden per år.Ärendena bereds normalt av respektive handläggare iordning efter när de kommit in. sker enviss prioritering så att brådskande ärenden tas uppmed förtur. Bl.a. prioriteras detaljplaneärenden ochbland dem sådana som vid genomförandet kan hapositiva effekter på sysselsättningen.Beträffande ärendet In97/614/PL, som avsåg bygglovför ett stall med förråd, har departementet anförtföljande. Ärendet kom in till departementet ifebruari 1997. Efter medgivet anstånd kom enkomplettering från klaganden in i april 1997.Ärendet avgjordes genom regeringsbeslut den 11 juni1998. har frågan om hästhållning ianslutning till bostadsbebyggelse varit aktuell iett flertal ärenden, varav många också remitteratstill . Beredningen av dessa ärenden blirmera omfattande bl.a. med hänsyn till intresset avatt det trots ärendenas olika beskaffenhet ändå skeren enhetlig behandling av likartade frågor. När detgäller det aktuella ärendet hade regeringen i etttidigare beslut prövat frågan om bygglov på sammafastighet för en byggnad avsedd för bl.a. trehästar. En noggrann analys behövde därför göras avbl.a. likheter och skillnader mellan de bådaärendena.I fråga om ärendet In97/1455/PL, som avsåg en nyinfart till hamnen i , , harföljande anförts från departementet. Ärendet kom intill departementet . En av deklagande hade anstånd för komplettering avöverklagandet till .