bet · GL01KU31 · 1998-05-26 00:00:00 — Motionsyrkandet får med dettaanses besvarat och avstyrks därför.I fp-motionen anförs också att alla medborgare bör ha ett starkt skydd förden personliga integriteten i IT-samhället i form av skydd mot intrång sombaseras på myndigheternas uppgiftsinsamlande särskilt på känsliga områden(yrkande 12). Utskottet vill i detta sammanhang erinra om att nyligenantagit regeringens förslag i proposition 1997/98:44 Personuppgiftslag (bet.1997/98:KU18). Den nya personuppgiftslagen ersätter den tidigare datalagen ochgenomför också och rådets direktiv /46/EG av den 24oktober 1995 om skydd för enskilda med avseende på behandling avpersonuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter. Lagen omfattar allautomatiserad behandling av personuppgifter och behandling avpersonregister. Enligt utskottets mening ger den nya lagstiftningen ett viktigtbidrag till ett sådant skydd för den personliga integriteten som efterfrågas imotionen. Med detta får motionen anses besvarad, varför den avstyrks.I samma motion anförs att det är nödvändigt att kvinnor har ett betydandeinflytande över IT-utvecklingen inklusive val av tillämpningar (yrkande 13). ekonomiska vårpropositionen (prop. 1997/98:150 s. 27) anförs bl.a. att helaSveriges befolkning måste bli delaktig i informationssamhället. Användningen avIT domineras av män, vilket enligt propositionen är en effekt av ochbidrar till att upprätthålla en könsuppdelad arbetsmarknad. Regeringen anseratt det är angeläget att IT-användningen bidrar till att människors vilja tillarbete och skapande tas till vara och att kompetensen hos både män och kvinnorutvecklas och utnyttjas. IT-politiken skall därför enligt propositionen ledatill att öka kvinnors användning av IT. Utskottet instämmer i vad regeringenanfört. Med detta får motionen i denna del anses besvarad, varför den avstyrks.Princip för uttag av avgifter för information i elektronisk formPropositionenI propositionen föreslås att en enhetlig princip införs för myndigheternasuttag av avgifter för att i elektronisk form tillhandahålla begärda uppgifter.Avgiften bör endast grundas på kostnaden för att ta fram och distribuerauppgifterna. Förslaget överensstämmer i huvudsak med vadGrunddatabasutredningen föreslagit.Enligt regeringen bör principen för avgiftssättning vad gäller dengrundläggande informationen vara sådan att den så långt som möjligt och medbeaktande av integritets-, sekretess- och säkerhetsaspekter underlättar förmedborgare, förvaltning och företag att utnyttja den grundläggande informationsom förvaltningen förfogar över.Principen för avgiftssättning i fråga om myndigheternas tillhandahållande avvaror och tjänster är full kostnadstäckning enligt beslut av (prop.1989:138, 1989/90:FiU38, rskr. 1989/90:289). I avgiftsförordningen (1992:191)finns inte någon uttrycklig reglering av tillhandahållandet av uppgifter ielektronisk form, vilket har lett till en olikartad tillämpning.Den avgift som en myndighet får ta ut när det gäller information ielektronisk form bör enligt regeringen begränsas till kostnaden för att ta framoch distribuera informationen. De indirekta kostnaderna, t.ex. för att samla inoch lagra informationen, bör inte räknas in, vilket bör komma till klartuttryck i avgiftsförordningen. För sådana fall där det kan finnas skäl att i enverksamhet ta ut avgifter som ger ett bidrag också till kostnaden för attt.ex. samla in och registrera informationen bör det krävas en särskildförfattningsreglering.MotionenI följdmotion 1997/98:K37 hemställer m.fl. (c) att somsin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om elektroniskatjänster (yrkande 3). Enligt motionärerna bör alla myndigheter tillhandahållasina föreskrifter i elektronisk form. Detta gäller även kommunala handlingar.Den elektroniskt distribuerade informationen bör tillhandahållas kostnadsfritt.Utskottets bedömningUtskottet anser att den princip som regeringen redovisar vad gäller uttag avavgifter för information i elektronisk form - att avgiften skall svara motkostnaderna för att ta fram och distribuera informationen - är rimlig frånekonomisk synpunkt och rättvisesynpunkt. Utskottet tillstyrker propositionensförslag i denna del (avsnitt 8.3.4).I motion 1997/98:K37 yrkande 3 (c) anförs att sådan information börtillhandahållas kostnadsfritt. Enligt utskottets mening skulle den principmotionären förespråkar innebära en avvikelse från de allmänna principerna föravgiftssättning för myndigheterna, då de tillhandahåller varor och tjänster.Motionen avstyrks.Det statliga person- och adressregistret m.m.RegisterlagstiftningenDet statliga person- och adressregistret (SPAR) togs 1978. Det ärlagreglerat genom särskilda bestämmelser i 26-28 §§ datalagen(1973:289).I samband med beslut om att inrätta SPAR antogs en nybestämmelse, 3 a §, i datalagen, enligt vilken tillstånd att inrätta och förapersonregister som omfattar andra än medlemmar, anställda eller kunder hos denregisteransvarige eller personer som har annan därmed jämförlig anknytning tilldenna får meddelas endast om särskilda skäl föreligger. SPAR omfattar depersoner som är folkbokförda i landet, som innehar skattsedel eller som ärinskrivna i allmän försäkringskassa i landet. SPAR innehåller uppgifter från deregister som förs dels för folkbokföring, dels för inkomst- ochfastighetstaxering. Registret regleras i 26-28 §§ datalagen och kompletterasmed föreskrifter i förordningen (1981:14) om det statliga person- ochadressregistret, SPAR-förordningen. Datainspektionen har rätt att med stöd av 6a § datalagen meddela de ytterligare föreskrifter som kan behövas för attförebygga risk för otillbörligt intrång i personlig integritet.Statens person- och adressregisternämnd () är huvudman ochregisteransvarig myndighet för SPAR. sköter enligt avtaldrift och marknadsföring av tjänster för SPAR. Användning av uppgifterna iregistret är avgiftsbelagd.Allmänna bestämmelser om SPAR finns i 26 § första stycket datalagen. I andrastycket anges ändamålen för användningen av uppgifterna i registret:aktualisering och komplettering av register, kontroll av uppgifter, bl.a.personnummer, i andra personregister, samt för urvalsdragningar. SPAR fåranvändas av myndigheter och enskilda. Uppgifterna i SPAR hämtas enligt 27 §första stycket datalagen från aviseringsregistret och från de statligapersonregister som används för inkomst- och fastighetstaxering. I 28 § gesregler för hur SPAR skall utnyttjas inom den enskilda och offentliga sektorn.Datalagskommittén framhöll i sitt betänkandeIntegritet-Offentlighet-Informationsteknik (SOU 1997:39) att bestämmelserna omSPAR borde brytas ut ur den generella persondataskyddslagstiftningen ochplaceras i en särskild registerlag.Aviseringsregistret togs 1997. Det infördes som ett led i enmodernisering och lagreglering av aviseringsverksamheten och ersatte de s.k.personbanden och riksaviseringsbandet, till vilka uppgifter hämtades främstfrån de lokala folkbokföringsregistren. Registret innehåller uppgifter om bl.a.en persons identitet, bosättning och familj.Aviseringsregistret är reglerat i lagen (1995:743) om aviseringsregister ochen kompletterande förordning. I lagens 1-6 §§ finns allmänna bestämmelser omaviseringsregistret, dess ändamål och innehåll, om registeransvaret och omutlämnande av uppgifter. I 7 § finns bestämmelser om vilka sökbegrepp som fåranvändas i registret och i 8 § finns särskilda bestämmelser om gallring.Regeringen får förordna om att vissa mottagare av folkbokföringsuppgifter istor skala skall få ändringsavisering för samtliga personer i registret, s.k.bruttoavisering.Riksdagen har med anledning av regeringens proposition 1997/98:44Personuppgiftslag beslutat om en ny lag om behandling av personuppgifter (bet.1997/98:KU18). Den nya lagen ersätter den nuvarande datalagen och genomförEuropaparlamentets och rådets direktiv /46/EG av om skyddför enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om detfria flödet av sådana uppgifter (dataskyddsdirektivet). Lagen, som i huvudsakföljer direktivets text och disposition, omfattar all automatiserad och vissmanuell behandling av person-uppgifter.Personuppgiftslagen skall träda i kraft , då datalagenskall upphöra att gälla. Vissa bestämmelser i den nuvarande datalagen flyttastill annan lagstiftning, och vissa konsekvensändringar införs i sekretesslagen.Frågan om SPAR och dess reglering måste enligt den här aktuellapropositionen, med hänsyn till att särregler i annan lagstiftning tar överbestämmelserna i personuppgiftslagen, ses direkt i belysning av det tidigarenämnda dataskyddsdirektivet. Detta är tillämpligt på all behandling avpersonuppgifter, dock inte sådan behandling som faller utanför gemenskapsrättenoch inte heller på register för personligt bruk.Lag om statligt personadressregisterPropositionenEnligt propositionens förslag skall SPAR finnas kvar tills vidare. Skälet fördetta är enligt regeringens mening sammanfattningsvis att verksamheten med SPARfyller en viktig samhällsfunktion, med avseende på såväl den privata marknadenssom myndigheternas behov och verksamhet. Från integritetssynpunkt är det enligtpropositionen inte önskvärt att det som finns ett flertal personregister,däribland privata, över befolkningen. En väl fungerande verksamhet med SPAR kanenligt regeringen förhindra att sådana register byggs upp.Dataskyddsdirektivet och det förestående arbetet med en IT-anpassning avhandlingsoffentligheten, avseende ändring i 2 kap. tryckfrihetsförordningen,innebär enligt propositionen nya förutsättningar för registren. Regeringenavser att i anslutning till detta arbete också förbereda ett slutligtställningstagande till SPAR.I propositionen görs en systematisk genomgång av hur bestämmelserna idataskyddsdirektivet stämmer överens med den föreslagna lagstiftningen vadgäller SPAR. Sammanfattningsvis anser regeringen att behandlingen avpersonuppgifter i registret i de former som framgår av förslaget tilllagreglering är förenlig med direktivet.I propositionen föreslås att grundförutsättningarna för SPAR regleras på ettutförligare sätt än tidigare i en särskild lag, som avses ersätta den nuvarandeförordningen. Registret föreslås fortsättningsvis benämnas det statligapersonadressregistret. I jämförelse med den gällande regleringen bör enligtregeringens mening några skärpningar ske, framför allt i fråga omurvalsdragningar. I sådana sammanhang bör, av integritetsskäl, ifortsättningen endast uppgift om namn och adress få lämnas ut. Uttag avuppgifter genom urvalsdragning bör vidare endast ske för direktreklam,opinionsbildning och samhällsinformation eller annan därmed jämförligverksamhet. Registret bör fortsättningsvis endast innehålla uppgifter ompersoner som är folkbokförda i landet. Registret kommer således inte längre attinnehålla uppgifter om personer som är inskrivna i allmän försäkringskassaeller som har skattsedel utan att vara folkbokförda i landet. Lagrådet harifrågasatt en i lagrådsremissen föreslagen utvidgning i fråga om en enskildsmöjligheter att hindra att han eller hon skulle kunna nås av utskick som avserinte bara direktreklam utan också opinionsbildande material ellersamhällsinformation. Regeringen har anslutit sig till Lagrådets synpunkter.Propositionens förslag i denna del innebär att den enskilde endast skall hamöjlighet att förhindra utskick avseende direktreklam. De uppgifter ielektronisk form som kommer från register för inkomst- och fastighetstaxeringbör enligt propositionen liksom inte lämnas ut till andra änpolis- och tullmyndigheter. Detta bör regleras i lag medan inskränkningarbeträffande uppgiftsutlämnande i övrigt bör regleras som genom förordning.Förslaget till lag om det statliga personadressregistret framgår av avsnitt2.1 i propositionen och bilaga 1 till detta betänkande.MotionernaI följdmotion 1997/98:K34 föreslår m.fl. (m) att Statens person-och adressregister avvecklas (yrkande 4). Enligt motionärerna strider denmycket omfattande behandlingen av offentliga personuppgifter för kommersiellaändamål, som SPAR möjliggör, mot grundtanken i det aktuella EG-direktivet.Direktivets syfte och krav på att behandling skall ske efter på förhandbestämda ändamål låter sig enligt motionärernas mening inte förena med ettregister som SPAR. Motionärerna hänvisar i sammanhanget till den tveksamhet somRiksskatteverket uttalat i sitt remissvar angående förslagets förenlighet meddataskyddsdirektivet.I följdmotion 1997/98:K35 begär m.fl. (fp) att bör geregeringen till känna att SPAR skall vara det enda register med person-uppgifter varifrån adresser för direktreklam skall kunna hämtas (yrkande 14).Utskottets bedömningUtskottet instämmer i regeringens bedömning att SPAR fyller en viktigsamhällsfunktion och att en väl fungerande verksamhet med SPAR kan motverkauppbyggandet av flera andra personregister över befolkningen, vilket ärbetydelsefullt från integritetssynpunkt.Utskottet konstaterar att den lagstiftning beträffande SPAR som föreslås ipropositionen avses tillämpas tills vidare till dess regeringen tar slutligställning till SPAR. Regleringen av SPAR har enligt propositionen direktsamband med det s.k. datadirektivet, som är tillämpligt på all behandling avpersonuppgifter med undantag av behandling som ligger utanför gemenskapsrättenoch register för personligt bruk. Enligt regeringen är behandlingen avpersonuppgifter i de former som framgår av lagförslaget förenligt meddatadirektivet. Utskottet har ingen erinran mot regeringens bedömning i dennadel.När det gäller lagförslagets inriktning och materiella innehåll har utskottetinga invändningar mot de skärpningar framför allt beträffande urvalsdragningarsom föreslås.Med hänvisning till vad utskottet anfört tillstyrks propositionens förslagtill lag om det statliga personadressregistret (bilaga 1).Utskottet konstaterar att Lagrådet ifrågasatt en i lagrådsremissen föreslagenutvidgning i fråga om enskilds möjlighet att hindra utskick avseendedirektreklam, opinionsbildande material och samhällsinformation och attregeringen anslutit sig till Lagrådets uppfattning. Enligt propositionen skallden enskilde endast ha möjlighet att förhindra utskick av direktreklam.I följdmotion 1997/98:K34 yrkande 4 (m) föreslås att SPAR avvecklas, eftersomdet enligt motionärerna strider mot grundtanken i det aktuella EG-direktivet.Utskottet finner att regeringen i propositionen (s. 69-70, 72-73) gör engenomgång av SPAR:s och aviseringsregistrets förhållande till flera viktigamoment i direktivet, avseende artiklarna 6, 7, 11 och 14. Regeringen finnerdärvid sammanfattningsvis att behandlingen av personuppgifter i SPAR enligtpropositionens förslag är förenlig med direktivet. Enligt propositionen bör enanvändning av uppgifter för de ändamål som styr behandlingen inte, mot bakgrundav den genomgång som görs i det aktuella sammanhanget, anses oförenlig med deändamål för vilka uppgifterna samlas in. Med vad utskottet här anfört fårmotionen anses besvarad, varför den avstyrks.I följdmotion 1997/98:K35 (fp) begärs att SPAR skall vara det enda registervarifrån adresser för direktreklam skall kunna hämtas (yrkande 14). kan bedöma innebär motionärernas begäran att aviseringsregistret inteskulle få användas för urvalsdragning för det nämnda ändamålet. I propositionen(s. 75) redovisas skälen till att inte bara myndigheter utan även andraanvändare bör få tillgång till aviseringsregistret. Den främsta anledningen ärenligt propositionen att den information i SPAR som görs tillgänglig för andraän myndigheter kommit att inskränkas av integritetsskäl. Enligt propositioneninnehåller aviseringsregistret uppgifter av intresse för verksamheter utanförstat och kommun. Med hänvisning till vad utskottet anfört får motionen ansesbesvarad, varför den avstyrks.Lag om ändring i lagen (1995:743) om aviseringsregisterPropositionenI propositionen föreslås att aviseringsregistret öppnas i vissa fall förverksamheter utanför staten, t.ex. näringslivet, efter medgivande avregeringen. bör även efter ändringen av relationen till statenkunna använda sig av aviseringsregistret. Förslaget bygger påGrunddatabasutredningens uttalande att det allmänna motivet för det offentligaåtagandet i fråga om grunddata bör vara att långsiktigt säkerställa attsamhällets basinformation görs tillgänglig för breda grupper av användare iförvaltningen och samhället i övrigt till rimliga kostnader. Enligtpropositionen innehåller aviseringsregistret en rad uppgifter som har ettberättigat och stigande intresse även för verksamheter utanför stat och kommun.Regeringen föreslår därför att även andra än myndigheter skall få användaaviseringsregistret också för annat än urvalsdragningar efter särskiltmedgivande av regeringen. Prövningen bör bli restriktiv. Endast sådana fall därbehovet är utrett och inte kan tillgodoses inom ramen för SPAR bör över huvudtaget kunna komma i fråga.Förslaget till lag om ändring i lagen (1995:743) om aviseringsregisterframgår av avsnitt 2.2 i propositionen och bilaga 2 till detta betänkande.MotionenI följdmotion 1997/98:K35 yrkar m.fl. (fp) avslag på propositionensförslag till lag om ändring i lagen (1995:743) om aviseringsregister (yrkande15). Motionärerna ställer sig avvisande till förslaget att gerregeringen bemyndigande att i vissa fall lämna tillstånd för annan än myndighetatt använda aviseringsregistret och efterlyser kriterier och motiv för ettbemyndigande.Utskottets bedömningUtskottet har inga invändningar mot propositionens förslag i denna del. Somframgått av föregående avsnitt kan SPAR inte tillfredsställa de behov som finnsbland andra än myndigheter beträffande uppgifter för urvalsdragningar. Detframstår därför enligt utskottets mening som naturligt att aviseringsregistretöppnas på det sätt som föreslås i propositionen. Utskottet noterar att detenligt förslaget till lagändring för urvalsdragningar skall krävas särskiltmedgivande av regeringen och att prövningen enligt vad regeringen deklarerarbör vara restriktiv. Villkor för regeringens medgivande skall vara att behovetär utrett och att det inte kan tillgodoses genom SPAR. Mot denna bakgrund synesdet enligt utskottets mening saknas skäl att, som föreslås i motion K35 yrkande15 (fp), avvisa propositionens förslag i denna del. Motionen avstyrks.Utskottet tillstyrker således propositionens förslag till ändring i lagen(1995:734) om aviseringsregister enligt bilaga 2.KommittéväsendetAllmänt om kommittéväsendetPropositionenFörvaltningspolitiska kommissionen ansåg att det finns anledning attuppmärksamma det statliga kommittéväsendet, vars roll enligt kommissionenförändrats på ett olyckligt sätt . Kommissionenuppmärksammade bl.a. de alltmer begränsade tidsramarna, den allt hårdareknytningen till och kommittéernas minskande betydelse sominstrument för att generera ny kunskap.I propositionen behandlas även de kritiska synpunkter på kommittéväsendet somframförts av revisorer i rapporten ocharbetsformer (1996/97:6) avseende bl.a. krympta tidsramar, att kommittéernaanvänds i ringa omfattning i EU-arbetet och brister i remisshanteringen avkommittébetänkanden.Inom ramen för det förändringsarbete som pågår inom kommerkommittéväsendet att ses över i syfte att skapa bättre förutsättningar förkommittéernas arbete och därmed öka kvaliteten i regeringens och riksdagensbeslutsunderlag. genomförs bl.a. en översyn av det administrativastödet till kommittéerna. Målet är att få till stånd en gemensamserviceorganisation omfattande ett komplett administrativt stöd i de gemensammakommittélokalerna.Riksdagens revisorers förslag i sammandragRiksdagens revisorer har granskat kommittéväsendet och rapporterat resultatetav granskningen i rapporten /97:6 Kommittéväsendets roll och arbetsformer.Granskningen har väsentligen avsett kommittéväsendets effektivitet somhjälpmedel att klarlägga och analysera olika problem i samhället ellerförvaltningen. Därvid har det varit de sakliga snarare än de politiska delarnaav kommittéarbetet som stått i centrum. Rapporten har remissbehandlats.Remissinstanserna har i stort sett varit positiva till granskningen.I förslag till 1997/98:RR3 har revisorerna lämnat sina synpunkteroch förslag med anledning av granskningen och remissbehandlingen av den nämndarapporten.Revisorerna har identifierat ett antal problem förknippade medkommittéväsendets nuvarande funktionssätt. Det framhålls att tidsramarna iutredningarna krympt väsentligt. Vidare har kraven på kommittéerna ökat i fleraolika avseenden. tenderar att bli styrande för deutredningsbehov som upptäcks. Kommittéer används i mycket liten utsträckningför att förbereda svenska ståndpunkter i EU. Remisshanteringen avkommittébetänkanden har enligt remissinstanserna brister.Revisorerna utvecklar i skrivelsen till sin syn på kommittéväsendetsom utredningsform och pekar på en rad olika åtgärder som skulle kunna stärkakommittéväsendet. Enligt revisorerna kan kommittéuppdrag begränsas med hänsyntill om syftet i första hand är att öka kunskaperna, att skapa samförståndeller att utforma förslag. Utredningsbehoven kan samordnas bättre ochframförhållningen kan öka. Kommittéer kan i högre grad användas som stöd i EU-arbetet. Kommittédirektiven kan vidare enligt revisorerna ges en klarare ochmer realistisk utformning. Remisshanteringen kan förbättras genom att urvaletav remissinstanser övervägs bättre samt genom tillräckliga remisstider ochomsorgsfulla remissammanställningar.Riksdagens revisorer föreslår sammanfattningsvis att som sin meningger regeringen till känna vad revisorerna anfört i skrivelsen beträffande 1.kommittéväsendets roll, 2. kommittéernas arbetsvillkor och arbetsformer samt 3.remisshanteringen av kommittérapporter. Dessa förslag redovisas närmare i detföljande.MotionenI följdmotion 1997/98:K35 av m.fl. (fp) föreslås att somsin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om bättrebeslutsunderlag (yrkande 4). Motionärerna säger sig dela den kritik avkommittéväsendet som Förvaltningspolitiska kommissionen och Riksdagensrevisorer framfört och anser att de åtgärder som föreslås i propositionen ärotillräckliga. Det handlar om att ge kommittéerna tillräcklig tid ochtillräckligt öppna direktiv samt att kommittéerna besjälas av en strävan attallsidigt och seriöst belysa olika aspekter av de problem de har att utreda.Utskottets bedömningRegeringen har på grundval av Förvaltningspolitiska kommissionens respektiveRiksdagens revisorers överväganden om kommittéväsendet i propositionen aviseraten översyn av kommittéernas arbetsförutsättningar i syfte att öka kvaliteten iregeringens och beslutsunderlag. Ett mål för översynsarbetet är attfå till stånd en gemensam serviceorganisation innefattande ett komplettadministrativt stöd för kommittéerna. Av propositionen framgår att regeringenavser att återkomma till med en redovisning av detta arbete.I motion 1997/98:K35 yrkande 4 (fp) anförs att de åtgärder som föreslås ipropositionen är otillräckliga och att kommittéerna bör ges tillräckligt medtid och öppna direktiv m.m. Enligt utskottets mening är det för tidigt att nubedöma om de åtgärder som regeringen beskriver i propositionen är tillräckliga.Regeringen har i propositionen uttalat att den avser att återkomma tillriksdagen med en redovisning av sitt översynsarbete. Som framgår av denfortsatta framställningen ställer utskottet sig bakom revisorersförslag att en sådan redovisning skall ske . Redovisningen föreslåsomfatta frågor om bl.a. kommittéväsendets roll och kommittéernas arbetsvillkoroch arbetsformer. Motionen bör därför inte nu föranleda någon åtgärd avriksdagen. Motionen avstyrks.Kommittéväsendets rollRevisorernas överväganden och förslagRevisorerna anser att regeringen bör utveckla kommittéväsendets roll ochåterkomma till med en beskrivning av hur regeringen har hanterat defrågor om kommittéväsendets roll som revisorerna tagit upp i sin granskning(yrkande 1).