bet · GL01SoU12 · 1998-03-12 00:00:00 — 1995/96:26).Socialstyrelsens smittskyddssektion har fortlöpande informerat sig omutvecklingen på smittskyddsområdet och en utvärdering pågår med syfte attbelysa smittspridning inom och utom projekten.Socialstyrelsens regionala tillsynsenhet i har under hösten 1996inspekterat sprututbytesverksamheterna i och . Granskningen gjordesmot bakgrund av de krav som ställt i skrivelsen till regeringen1993. Tillsynsenheten iakttog vissa brister som behöver uppmärksammas ochåtgärdas. Exempelvis var samarbetet med i otillräckligt. Ibåde och tilläts visa patienter att vara anonyma, vilket strider motpatientjournallagen (1985:562). Dokumentationen var otillräcklig.För fortsatt verksamhet krävs strikta och tydliga regler vars efterlevnadbehöver följas upp av såväl verksamheten själv - i enlighet medSocialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 1996:24) Kvalitetssystemi hälso- och sjukvården - som av Socialstyrelsen.Under rubriken uttalar Socialstyrelsen:Utredningar som genomfördes och rapporterades av tillSocialdepartementet kunde inte ge något entydigt svar på vilkaeffekter som försöksverksamhet med sprututbyte haft på smittspridning av HIVeller på missbruksutvecklingen i området.Den fortsatta uppföljningen har inte kunnat belysa frågan ytterligare. Ettproblem är att nyinsjuknande i HIV är så lågt i området att säkra slutsatserblir svåra att dra. Det har dock i projekten samlats obearbetade uppgiftersedan flera år. har avsatt medel för att gå igenomdetta material så att smittspridning inom och utom projekten kan belysasbättre. Det kommer även att bedömas om det finns belägg för att sprututby-tesprogrammen påverkat missbruksutvecklingen negativt, vilket dock hittillsinte kunnat visas.Inom FN har UN AIDS rekommenderat sprututbyte. har även föravsikt att ta fram en internationell översikt av sprututbytesprogram ocherfarenheter av dessa.Sprututbytesverksamheterna i och bör enligt fåfortsätta men med krav på strikta och tydliga regler. är bereddatt utfärda föreskrifter med följande innehåll. * Patientjournallagen måste följas. Detta innebär att anonymitet inte kantillåtas vid sprututbytet annat än under ett initialskede. För enbart HIV-testning gäller som tidigare möjlighet till anonymitet. * Åldersgräns som vid . * Samverkan med måste tillgodoses och dokumenteras. * Dokumentationen måste uppfylla krav på att kunna följas upp ochverksamhetens resultat kunna sammanställas och redovisas.Socialstyrelsens överdirektör har vid en sluten utfrågning införutskottet lämnat kompletterande uppgifter samt besvaratfrågor.Utskottets bedömningUtskottet bedömde att sprututbytesverksamheterna i och Malmöinte borde avbrytas. Verksamheterna borde även fortsättningsvis ha karaktärenav försök och syfta till att söka vetenskapligt stöd för deras värde i kampenmot aids. Verksamheternas betydelse i rehabiliteringen av narkotikamissbrukareborde enligt utskottet även studeras. Vidare var det nödvändigt att ettfungerande samarbete mellan försöksprojekten och kom till stånd.Utskottet vidhöll att det var viktigt att försöksverksamheten bedrevs i nogakontrollerade former och i allt väsentligt omgärdades av de regler och villkorsom dittills gällt. Utskottet förutsatte att huvudmännen dokumenteradeutbytesverksamheten samt att förstärkte sina insatser för attfortlöpande följa verksamheterna och utvärdera dessa.Hösten 1996 inspekterade verksamheterna i och . Enligt rapporten anserSocialstyrelsen att sprututbytesverksamheterna i och bör fåfortsätta men med krav på strikta och tydliga regler. Styrelsen har för avsiktatt utfärda föreskrifter innebärande att patientjournallagen måste följas, attsamverkan med måste tillgodoses och dokumenteras samt attdokumentationen måste uppfylla krav på att kunna följas upp. Verksamhetensresultat måste också sammanställas och redovisas. Enligt rapporten harinspektionen inte kunnat belysa frågan om vilka effekter somförsöksverksamheten haft på smittspridningen av hiv eller påmissbruksutvecklingen i området. har enligt uppgift nu föravsikt att analysera obearbetade uppgifter som samlats i projekten.Utskottet anser det angeläget att nu gör en slutlig utvärderingav försöksverksamheten som underlag för ställningstagande från regeringens ochriksdagens sida om utbytesverksamheten med rena sprutor tillnarkotikamissbrukare. Någon internationell utvärderingsgrupp behövs inte.Motionerna So334 (fp) yrkande 2, So610 (m) yrkande 16, So628 (m) yrkande 6 ochJu904 (m) yrkande 11 avstyrks därför.Vård och behandling för olika sjukdomarI motion So244 av och () begärs etttillkännagivande till regeringen om vad i motionen anförts om behovet av enmera aktiv epilepsivård. Motionärerna anser att epilepsivården är klartunderdimensionerad. De anför vidare att den första kontakten med sjukvårdenefter ett misstänkt epileptiskt anfall alltid är fylld av oro. Det är dåutomordentligt viktigt att dels möta vårdpersonal med insikt och kunnighet,dels bli snabbt och grundligt utredd. Utredningen är enligt motionärerna enuppgift för specialister med erfarenhet av att bedöma anfallstyp ochbehandlingsstrategi. Vidare aktualiseras rehabilitering och habilitering iallmänhet . De vinster som ligger i ett tidigt åtgärdande tillvaratasinte. Motionärerna föreslår att ett för epilepsi inrättas.Vidare anser de att regering och riksdag borde kunna uttala lämpligheten i attutarbeta ett kvalificerat vårdprogram för personer med epilepsi. Vidare måstevården av barn med epilepsi prioriteras. Motionärerna anser att i detcentraliserade samhället tenderar olikheten i möjligheter att erhålla sjukvårdpå lika villkor att öka. Landstingens prioritering av och tillgången påepilepsivård inom eget landsting varierar enligt motionärerna högst påtagligt.De anför att inte har tid, framhåller attdet är de enskilda landstingen som avgör men de enskilda landstingen kanskeinte har tillräckligt med patienter för att göra aktiva insatser för personermed epilepsi.I motion So276 av m.fl. (s) begärs ett tillkännagivande omvad i motionen anförts om ökad satsning på förebyggande diabetesvård.Motionärerna anför att betydande samhällsekonomiska vinster skulle kunna uppnåsmed en ökad satsning på förebyggande vård. Av de pengar som satsas pådiabetesvård går enligt uppgift till ren reparation av skadorna medanendast avser förebyggande vård, vilket enligt motionärerna är slöseri medknappa resurser. I flera europeiska länder har man tillsatt s.k. task forcesmed uppgift att lämna konkreta förslag till kvalitetssäkring och förbättring.Såväl sociala som medicinska skäl men också hänsynen till en bättre hushållningmed knappa ekonomiska resurser talar för en ännu kraftfullare satsning påförebyggande diabetesvård och inrättandet av en nationell samrådsnämnd, heterdet i motionen.Flera yrkanden rör reumatiska sjukdomar.I motion So239 av () begärs ett tillkännagivande tillregeringen om vad i motionen anförts om hälsoekonomisk forskning. I motionSo295 av och () begärs ett tillkännagivande ombehovet av hälsoekonomisk forskning om de reumatiska sjukdomarna. Ett liknandeyrkande finns i motion So266 av () yrkande 2. I dessa tremotioner argumenteras på likalydande sätt. Det finns ca en miljon reumatiker iSverige . Molekylärmedicinsk forskning har gjort det möjligt att studeraimmunsystemet i detalj. vet man att mycket kan göras för att lindraoch uppskjuta sjukdomens utveckling, förutsatt att åtgärderna sätts in på etttidigt stadium. Motionärerna hänvisar till en samhällsekonomisk studie vidLinköpings hälsouniversitet. Den visar att de reumatiska sjukdomarna kostarsamhället ca . Av dessa kostnader är det som äraktiva pengar i form av vård, mediciner och forskning. De resterande 90procenten är pensioner, sjukbidrag, sjukskrivningar och produktionsbortfall.Denna studie är ett bra exempel på hälsoekonomisk forskning. Den visar att detfinns både pengar och lidande att spara om samhällets resurser användes på ettmer aktivt sätt. Den hälsoekonomiska forskningen borde uppmuntras ochstimuleras, heter det i motionerna. I yrkande 1 i den sistnämnda motionenbegärs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om betydelsen av de rehabiliteringsanläggningar som drivs avReumatikerförbundet. Motionären anser att landstingen bör prioritera resurserför extern rehabilitering. I motion So411 av m.fl. (c) begärsett tillkännagivande om rehabilitering vad gäller de reumatiska sjukdomarna(yrkande 12). Motionärerna anför att goda rehabiliteringsinsatser kan minskalidandet för enskilda människor men det leder också till minskade kostnader församhället och därutöver krävs forskningsinsatser.I motion So344 av och () begärs tillkännagivandendels om vad i motionen anförts om vården av fibromyalgisjuka (yrkande 1) delsom behovet av hjälpmedel för fibromyalgisjuka (yrkande 3). Motionärernaframhåller att det är viktigt att få en diagnos inom rimlig tid. Neddragningarinom vården har påverkat fibromyalgipatienterna. Exempelvis har tillgången tillvarma bad minskat eller avskaffats. Motionärerna anser att reumatologer bordeha ansvaret för fibromyalgisjuka. I motionen anförs vidare att fibromyalgisjukahar stort behov av hjälpmedel. Det är ett problem att diagnosen och intebehoven avgör vem som får hjälpmedel. Fibromyalgipatienter har ofta behov avenkla hjälpmedel. Patienten försämras och vård och behandlingskostnaderna ökar,heter det i motionen.I motion So231 av () begärs ett tillkännagivande tillregeringen om vad i motionen anförts om behandlingsmetoder för fibromyalgi ochatt dessas effektivitet kartläggs. Motionären anför att det inte finns någonenhetlig eller allmänt erkänd behandlingsmetod för sjukdomen eftersom dessorsak ännu inte är helt klarlagd. Olika metoder har använts med skiftanderesultat. Metoden cirkulationsmassage har givit utomordentligt goda resultat.Efter behandlingen har många kunnat återgå till arbetslivet helt eller delvis.I vissa fall har givit ersättning för behandlingen men iandra fall har patienten själv fått bekosta den. Motionären anser att motbakgrund av det stora antal patienter som drabbats av fibromyalgi ochsvårigheterna att finna effektiva behandlingsmetoder torde det vara befogat attkartlägga olika förekommande behandlingar och dessas effektivitet.Tidigare behandling m.m.Utredningen om bemötande av kvinnor och män inom hälso- och sjukvården gav utett delbetänkande om kunskapsläge och behov av framtida forskning såvitt gälldebl.a. fibromyalgi (SOU 1996:135).I betänkandet 1996/97:SoU12 Vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen m.m.för behandlade utskottet bl.a. motionsyrkanden om en ökad satsning påförebyggande diabetesvård. Under rubriken (s. 10) vartill hänvisas,redovisade utskottet bl.a. utdrag ur propositionen 1996/97:60 Prioriteringarinom hälso- och sjukvården samt vissa uppgifter om nationella riktlinjer förvård och behandling av patienter med diabetes mellitus. följde utskottet.I betänkandet 1996/97:SoU14 Prioriteringar inom hälso- och sjukvården uttaladeutskottet bl.a. att de riktlinjer som regeringen lagt fram i proposition nr 60och som utskottet ställt sig bakom inte låter sig förena med någon ?lista? därvissa sjukdomar generellt prioriteras före andra. Motionsyrkanden om vård ochresurser för olika sjukdomar avstyrktes. följde utskottet.I budgetpropositionen 1997/98:1 Utgiftsområde 16 Utbildning ochuniversitetsforskning redovisas följande under rubriken (s. 181):Reumatologisk forskningDe reumatiska sjukdomarna är vanliga, kroniska och ofta invalidiserandesjukdomar med stora konsekvenser både för den enskilde och församhällsekonomin. förstärktes reumatologisk forskning bl.a.genom att ett antal forskarassistenttjänster och senare även forskartjänsterinrättades för kompetensuppbyggnad. På grund av dessa tjänster ochföljdeffekter av satsningen fick området ett kraftigt uppsving. Ett särskiltviktigt resultat är den kombination av grundläggande forskning och kliniskverksamhet som vuxit fram. MFR bidrar med endast av det samladeoffentliga stödet till medicinsk forskning, men har indirekt ett betydandeinflytande över svensk medicinsk forsknings inriktning och innehåll. Regeringenanser att det är angeläget att MFR utnyttjar sin centrala roll iforskningssystemet och, i samverkan med andra berörda forskningsstödjandeorgan, ägnar fortsatt stor uppmärksamhet åt forskningen om reumatiskasjukdomar.I den senaste Dagmarskrivelsen (1997/98:51) nämns (s. 12) att parterna harkunnat konstatera att arbetet med utveckling av nationella riktlinjer inomområden som ischemisk hjärtsjukdom, stroke, höftledsfrakturer, reumatisk artritoch vissa psykiatriska diagnoser inte till fullo utvecklats på det sätt manförväntade sig då man slöt överenskommelsen för . Bland annat har detvarit svårt att knyta adekvat kompetens till arbetet.Utskottets bedömningUtskottet delar inledningsvis den inställning som framförs i flera motioner,att hälsoekonomisk forskning bör uppmuntras och stimuleras. Såväl enskildamänniskors lidande som samhällsresurser sparas om resurserna kan användas påett mer aktivt sätt, t.ex. genom effektivare rehabiliteringsinsatser.I motionerna framhålls också vikten av insatser mot olika sjukdomar.En del utredningsarbete som berör dessa sjukdomar pågår inom t.ex. Statensberedning för utvärdering av medicinsk metodik (SBU). I direktiven förNationella folkhälsokommittén berörs också vissa frågeställningar som anknytertill motionsyrkandena. Utskottet vill också erinra om att det iöverenskommelsen om vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen m.m. för år1998 uttalas att arbetet med nya nationella riktlinjer och vårdprogram förolika sjukdomar är angeläget. Parterna har enats om att avsätta 2 miljonerkronor för att driva på arbetet. Parterna uttalar vidare i överenskommelsen(s. 22) som en gemensam ambition att de skall behandla fråganom specialistvård för patienter med svåra och mycket ovanligasjukdomstillstånd.Utskottet behandlar ett flertal motioner från den allmännamotionstiden om insatser mot olika sjukdomar. Utskottet har tidigareregelmässigt uttalat att utskottet inte ställer sig bakom motionskrav om attsatsningar bör göras på enskilda sjukdomar eller om att vården av dessa börorganiseras på visst sätt. Att bedöma sådana frågor är enligt utskottet iförsta hand en fråga för sjukvårdshuvudmännen. skall vid behovtillhandahålla underlag för bedömningarna. Utskottet har ställt sig bakomriktlinjer för prioriteringar inom hälso- och sjukvården (prop. 1996/97:60,SoU14) vilka inte låter sig förenas med någon ?lista? där vissa sjukdomargenerellt prioriteras före andra. bör inte ta något initiativ medanledning av motionerna So231 (m), So239 (s), So244 (s), So266 (kd), So276 (s),So295 (fp), So344 (fp) yrkandena 1 och 3, och So411 (c) yrkande 12. Motionernaavstyrks.Kvinnors hälsaI motion So331 av m.fl. (s) begärs ett tillkännagivande tillregeringen om vad i motionen anförts om att köns- och klassperspektivet skallvara utgångspunkt för folkhälsoarbetet (yrkande 1). Motionärerna anser att denpositiva hälsoutvecklingen i landet skuggas av en mycket oroande bild somframträder när man granskar hälsotillståndet i landet ur ett köns- ochklassperspektiv. De refererar till den senaste folkhälsorapporten ochkonstaterar att det är långt kvar till den punkt då kvinnor och män lever underlika villkor och har samma möjligheter i alla avseenden. Vidare begärs etttillkännagivande om behovet av åtgärder för att styra forskningsresurser föratt tillgodose kvinnors behov inom hälso- och sjukvården (yrkande 2).Motionärerna hänvisar till att utredningen vård har visat på bristerinom i stort sett alla områden: medicinska metoder, diagnostik, behandling ochrehabilitering. Detta beror till stor del på otillräcklig forskning inomområdena och att kvinnors speciella sjukdomar inte har satts i förgrunden.Kvinnor har inte heller varit norm vid utprovning av nya läkemedel ellerrehabiliteringsinsatser. Även i rapporter kring äldrevård och omsorg belysesatt det är de äldre kvinnorna som får en mindre del av samhällets resurser försin omvårdnad. Motionärerna begär också ett tillkännagivande omkunskapsutveckling i all vårdutbildning (yrkande 3). I all vårdutbildning måsteenligt motionärernas mening ingå kunskaper om samhällsutvecklingen om kvinnorsspeciella behov för att förverkliga en jämställd vård.I motion So305 av och () begärs etttillkännagivande om vad i motionen anförts om särskilda vårdprogram för kvinnormed hjärt- och kärlsjukdomar (yrkande 3). Kvinnor som insjuknar i hjärt-kärlsjukdomar får enligt samstämmiga undersökningar i och utomlands ensämre vård än män. Det gäller även vård vid hjärtinfarkt, där kvinnorna får ettmera passivt omhändertagande trots att de är sjukare än männen. Det krävsenligt motionärerna bättre omhändertagande av dessa kvinnor och ökad kunskap omhur kranskärlssjukdomar manifesterar sig hos kvinnor. Motionärerna krävervidare ett tillkännagivande till regeringen om att vården av kvinnligadiabetiker lyfts fram i det nationella diabetesprogrammet (yrkande 4).Motionärerna refererar till en nyligen publicerad utredning vari konstateratsatt det förekommer könsskillnader i diabetesvården i . Det gäller bådevårdutnyttjandet, tillfredsställelse med vården och livskvalitet. Orsaken tilldetta måste enligt motionärerna analyseras. I yrkande 5 begärs etttillkännagivande om bemötandet av kvinnor med oklara sjukdomsdiagnoser. Detgäller sjukdomar som inte alltid går att bekräfta som sjukliga förändringar ikroppen. Kvinnor söker oftare hjälp för dessa sjukdomstillstånd. Helhetssynenpå kvinnan som patient saknas ofta i den läkarbedömning som då görs. Mötet medvårdpersonal, främst läkaren leder ofta fel. Sjukvårdsmötet blir kompliceratoch otillfredsställande. I vissa landsting har man förstått denna problematikoch samlat en bred kompetens för att ge kvinnor med t.ex. fibromyalgisymtomeller kroniska trötthetsbesvär en annan behandling än den traditionella. Iyrkande 12 i motionen begärs ett tillkännagivande till regeringen om attsärskild rådgivning är nödvändig för att behandling av ätstörningar skall bliframgångsrik. Motionärerna anser att det är angeläget att ätstörningar upptäcksoch behandlas . Reklamen med allt smalare modeller bidrar på ettolyckligt sätt till kroppsfixering som är helt onaturlig. Dessa unga flickorbehöver andra förebilder, heter det i motionen.I motion So288 av m.fl. (v) begärs ett tillkännagivande medinnebörd att regeringen bör ge i uppdrag att använda sinastyrmedel till att prioritera kunskapsutvecklingen om de vanligastekvinnosjukdomarna. Motionärerna anser att det behövs en omprioritering av denmedicinska forskningen, gärna några professurer med inriktning påkvinnosjukdomar som specialitet. Den medicinska forskningen har sedan lång tidhaft goda data om männens sjukdomar och hälsoutveckling. Här har t.ex.mönstringsförfarandet haft stor betydelse när varje ny generation unga mänregistreras och kontrolleras vad gäller medicinsk status. Någon motsvarandedatabank saknas för unga kvinnor. Motionärerna anser att formerna för hur mankan bredda databasen för kvinnors medicinska och hälsomässiga status börutredas. En sådan databas skulle också vara värdefull för detfolkhälsovetenskapliga arbetet, heter det i motionen.I motion So335 av och () begärs etttillkännagivande till regeringen om behovet av att regeringen lägger fram etthandlingsprogram om kvinnors situation i vården (yrkande 2). Motionärerna anserdet anmärkningsvärt att regeringen ännu inte lagt fram ett handlingsprogrambaserat på utredningen om bemötandet av kvinnor och män inom hälso- ochsjukvården. Betänkandet kom (SOU 1996:133). Regeringen bör lägga fram ett handlingsprogram och förverkligautredningens förslag. I planen bör också enligt motionärerna ingå förslag ominsatser beträffande sjukdomar där vår kunskap om män är bristfällig i relationtill vad vi vet om kvinnor.I motion So284 av () begärs ett tillkännagivande tillregeringen vad i motionen anförts om kvinnors hälsa. Motionären anför attEuropeiska hälsa har initierat en kampanj för bättrehälsa för kvinnor. Varje land skall utarbeta en strategi. Situationen förkvinnor i är bättre på vissa områden och sämre på andra. De sjukdomarsom nämns är hjärt- och kärlsjukdomar, cancer, benskörhet och depression.Motionären anser att det är positivt att länder på allvar tar sig ankvinnors hälsa. gäller det för att föreslå aktiva åtgärder så attkvinnors hälsa förbättras, heter det i motionen.I motion So340 av m.fl. (mp) begärs ett tillkännagivande omett genusperspektiv på hälso- och sjukvård (yrkande 7). Motionärerna anför attkvinnor som kommer till alternativmedicinska utövare enligt uppgift ofta ärsjukare än vad manliga patienter är. Många kommer med kroniskttrötthetssyndrom, amalgamförgiftning, elöverkänslighet, fibromyalgi - sjuk-domar som är svårdiagnostiserade och ofta inte ens erkända. Skolmedicinsk vårdär enligt motionärerna okunnig i hur man på bästa sätt bemöter och behandlardessa patienter.I motion So676 av och () begärs etttillkännagivande om att undersöka möjligheterna till att utveckla anorexivårdeni (yrkande 1). Alltför litet medel satsas på anorexibehandling, enligtmotionärerna. Vidare begär de ett tillkännagivande till regeringen att den böråterkomma med förslag på förebyggande arbete och åtgärder för att förbättraunga kvinnors hälsotillstånd (yrkande 2). Motionärerna hänvisar till en rapportav vari pekats på att unga kvinnor i högre utsträckning änmän lider av stressrelaterade somatiska besvär, framför allt magont ochhuvudvärk. Vidare nämns den ökande tobaksrökningen och det ökandealkoholintaget bland unga människor, särskilt kvinnor. Motionärerna nämnervidare den ökande psykiska oron samt självmordsfrekvensen bland unga människor.Motionärerna ifrågasätter vilka konsekvenser dessa hälsoproblem kommer att ha iframtiden. De föreslår därför att regeringen utreder vilka åtgärder ochförebyggande arbete beträffande unga kvinnors hälsotillstånd som kan genomförassamt därefter återkommer till med förslag.I motion So338 av och () begärs etttillkännagivande till regeringen om att inrätta en hälsomottagning för lesbiskakvinnor i . Motionärerna hänvisar till att det redan finns enhälsomottagning för homosexuella män, ?Venhälsan?, samt att Folkhälsoinstituteti en utredning pekat på att lesbiska är en grupp som fullständigt glömts bort ivårdsammanhang. Inom ramen för en hälsomottagning skulle även angelägenforskning kring lesbiska kvinnors hälsa kunna bedrivas, enligt motionärerna.Bakgrund och tidigare behandling m.m.I betänkandet 1997/98:SoU2 Vissa hälso- och sjukvårdsfrågor ()vartill hänvisas (s. 44 f) behandlade utskottet senast motionsyrkanden ombemötandet av kvinnor i vården. Utskottet vidhöll sin tidigare uppfattning attdet är angeläget att kvinnors särskilda hälsoproblem uppmärksammas. Utskottetkonstaterade vidare att en del av förslag förs ut tillmyndigheterna genom ett genderprogram för social välfärd somSocialdepartementet arbetar med. behövde enligt utskottets bedömninginte ta något initiativ. På s. 51-53 i sammabetänkande, vartill ånyo hänvisas, behandlades motionsyrkanden om ätstörning.Motionsyrkandena avstyrktes. vård och behandling för olika sjukdomar finns också i betänkande1996/97:SoU14 Prioriteringar inom hälso- och sjukvården.Folkhälsoinstitutet har givit ut en rapport (kunskapssammanställning) . En översikt av hälsofrågor i en marginaliserad grupp(F-serie nr 3, 1996). I slutorden anför rapportförfattaren att forskningenmåste fördjupas och breddas. För sjukvårdens del skulle det kunna vara enangelägen arbetsuppgift att kartlägga attityder och kunskaper bland vårdgivarepå alla områden - från MVC till sjukhemmet - i kvalitetshöjande syfte. Detfinns enligt uppgift klara indikationer på hälsoproblem bland lesbiska kvinnor.I och finns särskilda mottagningar för lesbiska kvinnor.Rapportförfattaren föreslår att något sådant borde prövas i en större stad iSverige och stå för kunskaps- och metodutveckling i syfte att höja kompetenseni den övriga sjukvården.Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sin uppfattning att det är angeläget att kvinnors särskildahälsoproblem uppmärksammas.