bet · GL01LU14 · 1998-03-03 00:00:00 — Det bör dockunderstrykas att det skall vara fråga om nettoskuldbördan, dvs. den skuldbördasom återstår när gäldenären har realiserat den egendom som han eller hon ellergäldenärens familj inte är i oundgängligt behov av.I sammanhanget vill utskottet peka på att prövatinnebörden av det kvalificerade insolvensrekvisitet (rättsfallet NJA 1997 s.229). Målet gällde en kvinna vars skuldbörda bestod av bankskulder på108 . avslog hennes ansökan om skuldsanering på dengrunden att villkoren enligt 4 § skuldsaneringslagen inte var uppfyllda.Tingsrätten och hovrätten avslog överklaganden från gäldenären. Högstadomstolen konstaterade att i ljuset av uttalandena i förarbetena framstod denifrågavarande skulden som liten. Kravet på kvalificerad insolvens kunde enligtHögsta domstolen i allmänhet inte anses uppfyllt när den samlade skulden är avdenna storleksordning och gäldenären saknar försörjningsbörda och har fastainkomster som uppgår till före skatt. Av ett i måletingivet läkarintyg framgick emellertid att gäldenären på grund av sjukdom hadeen varaktigt nedsatt arbetsoförmåga som gjorde att hon inte hade förmåga attbetala sin skuld inom överskådlig tid. Det fanns därför inte grund förkronofogdemyndigheten att avslå hennes ansökan om skuldsanering. Högstadomstolen förordnande sålunda att skuldsanering skulle inledas och visade måletåter till kronofogdemyndigheten för erforderlig handläggning.Enligt utskottets mening ger gällande rätt utrymme för en nyanserad bedömningav det kvalificerade insolvenskriteriet, och det saknas anledning att överväganågon förändring av lagregleringen på denna punkt. Utskottet utgår från attregeringen är uppmärksam på frågan och noga följer hur kravet på kvalificeradinsolvens utvecklas i praxis.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion 1997/98:L305 yrkande1.Utskottet övergår härefter till att behandla en fråga som gäller statensborgenärsfunktion vid skuldsanering såvitt avser studieskulder. I 2 § lagen(1993:892) om ackord rörande statliga fordringar m.m. stadgas att beslut om attanta förslag om ackord eller godta förslag om frivillig skuldsanering fattas avskattemyndigheten i det län där gäldenärens hemortskommun är belägen. Förslagom frivillig skuldsanering får enligt 3 § tredje stycket godtas omförutsättningarna för skuldsanering enligt skuldsaneringslagen är uppfyllda.Skattemyndighetens behörighet att under dessa förutsättningar godta förslag omfrivillig skuldsanering gäller endast vid handläggningen hoskronofogdemyndigheten i det andra steget av skuldsaneringsförfarandet. I detförsta oreglerade steget gäller att skattemyndigheten kan sätta ned sin fordranendast om det är till fördel för det allmänna.I den avlämnade propositionen 1997/98:65 (avsnitt 7) har regeringenföreslagit en ändring i lagen om ackord rörande statliga fordringar m.m.varigenom uppgiften att företräda det allmänna som borgenär i fråga om skatteroch avgifter vid skuldsanering fr.o.m. flyttas frånskattemyndigheten till kronofogdemyndigheten. I propositionen föreslås ocksåatt i det första oreglerade steget av skuldsanering betalningsskyldigheten förskatter och avgifter m.m. skall kunna sättas ned om förutsättningarna förskuldsanering är uppfyllda, även om det inte kan anses vara till fördel för detallmänna. Förslaget innebär att förutsättningarna för att staten skall kunna gåmed på skuldsanering är desamma i steg 1 och steg 2.Studieskulder kan i princip ingå i en skuldsanering. För den del avstudieskulden som då skuldsanering inleds ännu inte är förfallentill betalning skall emellertid normalt bestämmas att den delen inte skallomfattas av skuldsaneringen. I så fall tas hänsyn till detta när man bestämmervad gäldenären skall få förbehålla sig för egen del i samband med attbetalningsplanen upprättas. kan det främja en skuldsanering attgäldenären beviljas anstånd med återbetalningen av studielån enbetalningsplan löper. Det är därför enligt vad som uttalats i samband medskuldsaneringslagens tillkomst (prop. 1993/94:123 s. 119) av vikt attkronofogdemyndigheten inhämtar besked från huruvidaanstånd har beviljats eller kan komma att beviljas.I motion 1997/98:L305 anför Per m.fl. (v) att skattemyndigheterna iallmänhet är negativa till frivillig skuldsanering. I motionen välkomnas därförde överväganden som pågår att föreslå en överflyttning av rätten att företrädadet allmänna vid skuldsanering från skattemyndigheten tillkronofogdemyndigheten. Enligt motionärernas mening är det önskvärt attkronofogdemyndigheten får företräda staten vid skuldsanering även såvitt avserfordran på återbetalning av studiemedel. I motionen yrkas ett tillkännagivandehärom (yrkande 2).Fordringar på återbetalning av studiemedel enligt studiestödslagen (1973:349)intar i fråga om ackord och skuldsanering en särställning till följd av attlagen om ackord rörande statliga fordringar m.m. inte gäller i fråga om sådanafordringar. Beträffande dessa företräder staten,och nämnden tar ställning till om en uppgörelse om skuldsanering som omfattarfordringar på återbetalning av studiemedel skall godtas. Regeringens förslag iproposition 1997/98:65 om att överflytta statens borgenärsfunktion vidskuldsanering från skattemyndigheten till kronofogdemyndigheten innebär ingaförändringar i fråga om statens borgenärsfunktion för stu- dieskulder.Även i indrivningshänseende behandlas fordringar på återbetalning avstudiemedel på ett särskilt sätt. Sålunda har kronofogdemyndigheten beträffandedessa fordringar inte befogenhet att t.ex. ansöka om konkurs eller bevakafordringarna i en konkurs, se 3 § lagen (1993:891) om indrivning av statligafordringar m.m. Vidare handläggs, till skillnad från exempelvis krav påskatter, indrivning av studieskulder endast hos kronofogdemyndigheten.Om fordringarna inte blir betalda inom den bestämda tiden avslutasindrivningsuppdraget hos kronofogdemyndigheten, och Centrala studiestödsnämndenåterupptar bevakning och annan handläggning beträffande återbetalningskraven.Att skulder av nu aktuellt slag på detta sätt intar en särställning har attgöra med att skulderna på många sätt skiljer sig från andra typer av skulder.Sålunda fördelas återbetalningsskyldigheten av studieskulder , och istudiestödslagen ges särskilda regler om bevakning av studiemedelsavgifter,möjligheter till befrielse från eller nedsättning av betalningsskyldigheten ochom avskrivning av skulden.Mot denna bakgrund kan utskottet inte se att det skulle innebära någrasärskilda fördelar med att Centrala uppgifter iskuldsaneringssammanhang övertogs av kronofogdemyndigheten, och utskottetavstyrker därför bifall till yrkande 2 i motion 1997/98:L305.Vissa utsökningsrättsliga frågorOm en fordran eller något annat anspråk inte fullgörs frivilligt i rätt tid kanfordringsägaren få biträde av kronofogdemyndigheten för att verkställaanspråket. Till frågor om verkställighet enligt utsökningsbalken hör i förstahand verkställighet av domar och andra exekutionstitlar. Om exekutionstitelnavser betalningsskyldighet verkställs den genom utmätning.Kronofogdemyndigheterna verkställer också beslut om avhysning och annnanhandräckning. Utöver de exekutiva uppgifterna enligt utsökningsbalken harkronofogdemyndigheterna att handlägga verkställighetsärenden enligt vissa andraförfattningar, t.ex. lagen om betalningssäkring för skatter, tullar ochavgifter samt mål om återtagande av gods som köpts på kredit enligtkonsumentkreditlagen (1992:830) och lagen (1978:599) om avbetalningsköp mellannäringsidkare.Mål om verkställighet (utsökningsmål) enligt utsökningsbalken kan vara av tvåslag - allmänna mål eller enskilda mål. Allmänna mål är i huvudsak mål omuttagande av böter, vite, skatt, tull, avgift och liknande medel som tillkommerstaten. Utsökningsmål som inte är allmänna är enskilda. Ett utsökningsmåluppkommer när någon ansöker om verkställighet av ett anspråk mot någon annan.När det gäller hanteringen hos kronofogdemyndighen av mål som gällerbetalningsskyldighet handläggs de flesta allmänna mål lika och är föremål förkontinuerlig bevakning och verkställighet tills de antingen är fullt betaldaeller har preskriberats. Enskilda mål handläggs i ettårsperioder med enmöjlighet för sökanden till förlängning.I räntelagen (1975:635) regleras möjligheterna för den som har enpenningsfordran mot annan att få ränta på fordringen. Lagen gäller i den månnågot annat inte har avtalats mellan parterna eller annars är föreskrivet isärskilda bestämmelser. Huvudregeln enligt räntelagen är att ränta på enfordran inte utgår för tid innan fordringen är förfallen till betalning. Ilagen ges ett antal regler för hur räntan skall beräknas när betalning intesker i rätt tid. I enlighet med dessa regler löper i princip ränta på enfordran även sedan betalningskravet har lämnats in till kronofogdemyndighetenför indrivning.I motion 1997/98:L711 av och (båda s) begärs enöversyn av möjligheterna till ränta ett ärende ligger hoskronofogdemyndigheten för indrivning. Motionärerna anser att ytterligareränteskuld leder till en förvärrad ekonomisk situation förprivatpersoner och försvårar utsikterna till en sanering av skulderna.Utskottet vill först peka på att det enligt gällande rätt finns vissamöjligheter till befrielse från eller jämkning av ränta. Iskattebetalningslagen (1997:483) 13 kap. 1 § och 15 kap. 7-8 §§ samt 19 kap. 11§ regleras sålunda möjligheten att erhålla befrielse helt eller delvis frånförseningsavgift och kostnadsränta. Vidare är det genom 36 § avtalslagen(1915:218) möjligt att jämka eller åsidosätta oskäliga avtalsvillkor.Bestämmelsen medför en möjlighet att ta hänsyn till senare inträffadeförhållanden för det fall tillämpningen av det ursprungliga avtalsvillkoret iljuset av de nya omständigheterna skulle framstå som oskäligt. Av 8 §räntelagen (1975:635) framgår att räntan får jämkas om en gäldenär på grund avsjukdom, arbetslöshet eller liknande omständighet som han inte kunnat råda övervarit förhindrad att betala i rätt tid och en sådan skyldighet att utge fullränta med anledning av dröjsmålet skulle vara oskäligt. I 6 §skuldsaneringslagen stadgas att en skuldsanering medför att rätten till räntaeller dröjsmålsavgift på fordran som omfattas av skuldsaneringen bortfaller förtiden efter det att beslut om att inleda skuldsanering fattats.På lagutskottets begäran har yttranden över motionen avgetts avSocialstyrelsen, , , ,och Svenska Inkassoföreningen.Riksskatteverket är av den uppfattningen att det saknas anledning att rubbagrundläggande regleringar om borgenärers rätt att ta ut ränta på fordringar ividare mån än som följer av gällande lagstiftning. För det fall den totalaskuldbördan överstiger inkomsterna på sådant sätt att det saknas möjlighet attkomma ur insolvensen finns möjlighet för dessa personer att söka skuldsanering.Med hänvisning till vad som anförts avstyrker motionen.Konsumentverket ser positivt på förslaget att regeringen bör se över reglernaför rätten för uttag för skuldräntor i konsumentförhållanden. Verket har docksvårt att se hur sådana regler skall utformas utan att lagtekniska problem iavtalsrätten uppstår. Verket erinrar om 8 § räntelagen och attskuldsaneringslagen är ett incitament för fordringsägare att på frivillig vägkomma överens om en fungerande betalningsplan med de gäldenärer som inte kanbetala enligt det ursprungliga kreditavtalet. påpekar också atten fordringsägare har ett berättigat intresse av ettpåtryckningsmedel i form av dröjsmålsränta och skälig ersättning för att maninte kan förfoga över kapitalet. Därtill finns risken för missbruk avmöjligheten att undslippa kostnader för en kredit eller en obetald fordran. Detföreligger enligt även en risk att kreditgivarna kommer attkompensera en kalkylerad ränteförlust genom att driva upp den vanligakrediträntan.Finansbolagens Förening anser att det saknas bärande motiv att medgeprivatpersoner räntebefrielse motsvarande fordran handläggs avkronofogdemyndighet. Enligt föreningen innebär förslaget ett allvarligt brottmot den grundläggande principen att skulder skall betalas. Föreningen påpekaratt ett ärende hos kronofogdemyndigheten inte sällan tar i anspråk ellermer. En räntebefrielse skulle motsvara betydande belopp,särskilt för kreditgivare som är specialiserade på kreditgivning tillprivatpersoner. Föreningen framhåller också att det finns regler om s.k.beneficium till säkerställande av att gäldenären inte skall berövas medel föratt tillgodose sina mest elementära behov. Vidare pekar föreningen påskuldsaneringslagen och menar att det inte finns behov av någon ytterligareform för skuldbefrielse.Även anser det uteslutet att man vid sidan av detegentliga skuldsaneringsförfarandet skulle införa en diskretionär möjlighet förkronofogdemyndigheten att ?skuldsanera? inom ramen för något annat förfarande,t.ex. ärenden om betalningsföreläggande. Motionen bör därför enligt föreningenavslås.Samma inställning har . Föreningen påpekar att förgäldenärer som inte kan betala sina skulder står instituten konkurs ochskuldsanering till förfogande. I konkurs beräknas utdelning endast på skuldersom fanns vid konkursutbrottet och inte, till exempel, på därefter uppkommanderäntor. Borgenärer har ett intresse av att agera snabbt och adekvat om enfordran inte betalas på förfallodagen. Motionärernas önskemål skulle emellertidverka i motsatt riktning.Utskottet har ingen annan uppfattning än remissinstanserna och avstyrkerbifall till motion 1997/98:L711.Härefter behandlar utskottet en verkställighetsfråga som aktualiseras imotion 1996/97:L308 av och (båda s). I motionenhänvisas till ett uppmärksammat fall där en hotellgäst vägrade att avflyttafrån ett hotellrum trots uppsägning och uppmaning från hotellägaren. Denneansökte vid tingsrätt om stämning på hotellgästen och yrkade att hotellgästenmåtte avflytta från hotellrummet. I motionen yrkas att reglerna sesöver i syfte att förenkla möjligheterna att avhysa hotellgäster.Utskottet vill erinra om att kronofogdemyndigheten har möjligheter attbesluta att en nyttjanderättshavare skall flytta från en bostadslägenhet ellerannat utrymme i byggnad enligt det förenklade förfarande som regleras i lagen(1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning. Förutsättningar för ettutslag om avhysning enligt denna lag är emellertid att det inte råder någonegentlig tvist mellan parterna i målet. Om hyresgästen har invändningarexempelvis att besittningsrätten kvarstår kan endast allmän domstol prövatvisten. Det finns också vissa möjligheter till beslut om avhysning enligtlagen om betalningsföreläggande och handräckning vid s.k. olovligbesittningsrubbning. Hit räknas fall där någon olovligen har satt sig ibesittning av en fastighet eller en bostadslägenhet, exempelvis bemäktigat sigen rivningslägenhet. Det förtjänar att framhållas att även det summariskaförfarandet för avhysning är omgärdat av vissa bestämmelser till skydd förnyttjanderättshavarens besittning, t.ex. angående möjligheten att återvinnahyresrätten. Vidare skall kronofogdemyndigheten, särskilt om det gäller enbostad, vid verkställigheten ta hänsyn till svarandens sociala situation ochanstånd kan beviljas med avflyttningen.Utskottet kan inte finna annat än att nuvarande lagstiftning är utformad påett ändamålsenligt sätt i fråga om möjligheterna till avhysning, och utskottetavstyrker bifall till motion 1996/97:L308. beträffande konkursförvaltning och konkurstillsynatt avslår motionerna 1996/97:L301, 1996/97:Ju602 yrkandena 2 och 3samt 1997/98:L302,res. 1 (m)2. beträffande avstående av egendom i konkursatt med bifall till motion 1996/97:L314 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört,3. beträffande ändringar i förmånsrättsordningenatt avslår motionerna 1996/97:L212 yrkande 6, 1996/97: L309 yrkande2, 1996/97:L311, 1996/97:N255 yrkande 10, 1996/97: N269 yrkande 20,1997/98:L303 och 1997/98:Fi205 yrkande 9,4. beträffande återtagandeförbehållatt avslår motionerna 1996/97:L310 och 1997/98:L304,5. beträffande omprövning av lönegarantiatt avslår motion 1997/98:L301,res. 2 (m)6. beträffande företagsrekonstruktionatt avslår motion 1996/97:L309 yrkande 1,7. beträffande förutsättningar för skuldsaneringatt avslår motion 1997/98:L305 yrkande 1,res. 3 (v)8. beträffande studieskulder vid skuldsaneringatt avslår motion 1997/98:L305 yrkande 2,res. 4 (v, mp)9. beträffande ränta vid indrivningatt avslår motion 1997/98:L711,10. beträffande avhysningatt avslår motion 1996/97:L308.Stockholm den 3 mars 1998På lagutskottets vägnarAgne HanssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (), (m), (), IngerSegelström (s), (), (), (),(), () och de (). och konkurstillsyn (mom. 1), , och de (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 6 börjar med ?När nu? 7 slutar med ?och 3? bort ha följande lydelse:Som anförs i motion 1997/98:L302 har till följd av de senaste årens högaantal konkurser stora brister uppmärksammats i nuvarande konkurssystem.Problemen har visserligen medfört att vissa initiativ tagits i olika sammanhangför översyn av regelverket på området. Dessa initiativ är emellertid enligtutskottets mening inte tillräckligt långtgående, och man är från regeringenssida alltför bunden till den nuvarande ordningen. Detta synsätt har satt sinprägel på direktiven för den nu pågående utredningen av främstkonkurstillsynen. Utskottet anser att konkurshanteringen måste bli föremål fören mer allsidig och förutsättningslös omprövning med inriktningen att statensinflytande över konkursförfarandet begränsas till att avse frågor där privatalösningar inte är tillräckliga.Med hänsyn till det anförda anser utskottet i likhet med motionären att enparlamentarisk kommitté bör tillsättas för att utreda en reform avkonkurshanteringen med helt ny inriktning.En sådan översyn bör, enligt vad som anförs i motionen, syfta till attborgenärernas intressen sätts i förgrunden. Det är borgenärerna som i främstarummet berörs av en konkurs och det är därför viktigt att konkursreglernamöjliggör att borgenärerna garanteras insyn i och kontroll överkonkursförfarandet. Genom att stärka borgenärernas inflytande får dessa en rollsom motsvarar aktieägarnas funktion i aktiebolag. En sådan utveckling skulleinnebära att ?samhällsintresset?, som manifesteras genom deprioriteringar som konkursförvaltaren och tillsynsmyndigheten åläggs, kommer ibakgrunden till förmån för de enskilda intressena. För aktiebolagens del finns- genom bolagens egna organ, revisorernas roll och Patent- och regi-streringsverkets uppgifter - ett fungerande system för ömsesidig kontroll ochbalans mellan olika intressen. Som förordas i motionen bör detta system vara enförebild för konkurshanteringen. Ett annat reformönskemål, som utskottet finnerviktigt, är att öka inslaget av konkurrens när det gäller tillsättningen avkonkursförvaltare. Det är dessutom angeläget att utnyttja privata alternativför tillsynsverksamheten. Härigenom skulle, som framhålls i motionen,tillsynsfunktionen bli mer flexibel. Utredningen bör redovisa sitt uppdragsenast och därvid framlägga erforderliga lagförslag.Vad utskottet sålunda anfört bör med bifall till motion 1997/98:L302 samt med anledning av motionerna 1996/97:L301 och 1996/97:Ju602 yrkandena2 och 3 som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande konkursförvaltning och konkurstillsynatt med bifall till motion 1997/98:L302 samt med anledning avmotionerna 1996/97:L301 och 1996/97:Ju602 yrkandena 2 och 3 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört.2. Omprövning av lönegaranti (mom. 5), , och de (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 14 börjar med ?Utskottetanser? och slutar med ?motion 1997/98:L301? bort ha följande lydelse:Utskottet delar motionärernas uppfattning att gällande ordning inte ärtillfredsställande. Den i princip obegränsade rätten för en arbetstagare attbegära omprövning av förvaltarens beslut om lönegaranti innebär att tidsfristenför överklagande av sådana beslut kan kringgås och att beslut som vunnit lagakraft kan sättas ur spel. Som framhålls i motionen kan detta medföra betydandeolägenheter för konkursförvaltare och tillsynsmyndighet genom att frågan omgarantiersättning hålls öppen under mycket lång tid.Enligt utskottets mening är sålunda en lagändring erforderlig som innebär attnågon rätt till omprövning inte föreligger sedan tiden för talan motförvaltarens beslut i en lönegarantifråga gått ut. Ändringen bör ske genom etttilllägg till 29 § lönegarantilagen. En förebild för en sådan reglering finns,som motionärerna påpekar, i 34 § tredje stycket lagen om domstolsärenden.Vad utskottet nu anfört bör med bifall till motion 1997/98:L301 somsin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 5 bort ha följande lydelse:5. beträffande omprövning av lönegarantiatt med bifall till motion 1997/98:L301 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört.3. Förutsättningar för skuldsanering (mom. 7)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 16 börjar med ?Utskottetvill? och på s. 17 slutar med ?yrkande 1? bort ha följande lydelse:Utskottet delar motionärernas uppfattning att skuldsaneringslagen inte fyllersitt syfte därför att det tillämpas ett för högt minimibelopp beträffandeskuldernas storlek som villkor för skuldsanering. Den låsning till 200 000 krsom görs i praxis innebär, som framhålls i motionen, att man inte kan tahänsyn till individuella faktorer. Det finns personer med ett sammanlagtskuldbelopp på som inte förmår ta sig ur sin skuldsituation.Som förutsättning för att skuldsanering skall komma i fråga bör, i enlighet medvad som anförs i motionen, i stället ett minimibelopp för skuldernas storlek om30 gälla. Det får ankomma på regeringen att framlägga ett lagförslag meddenna inriktning.Vad utskottet nu anfört bör med bifall till motion 1997/98:L305yrkande 1 som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 7 bort ha följande lydelse:7. beträffande förutsättningar för skuldsaneringatt med bifall till motion 1997/98:L305 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört.4. Studieskulder vid skuldsanering (mom. 8)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 18 börjar med ?Fordringar på?och på s. 19 slutar med ?motion 1997/98:L305? bort ha följande lydelse:Utskottet vill erinra om att regeringens förslag i proposition 1997/98:65 omatt överflytta statens borgenärsfunktion vid skuldsanering frånskattemyndigheten till kronofogdemyndigheten inte innebär några förändringar ifråga om statens borgenärsfunktion för studieskulder. I likhet med motionärernaanser utskottet att det är olyckligt att kronofogdemyndigheten i fortsättningeninte får företräda staten vid skuldsanering såvitt avser studieskulder närmyndigheten tilldelas borgenärsfunktionen i fråga om övriga skulder. Att pådetta sätt särbehandla studieskulderna torde försvåra studerandesskuldsituation och inte gagna möjligheterna till skuldsanering. Med hänsyn tilldet anförda bör kronofogdemyndigheten få företräda staten som borgenär vidskuldsanering även såvitt avser fordringar på återbetalning av studiemedel. Detfår ankomma på regeringen att framlägga ett lagförslag med denna inriktning.Vad utskottet nu anfört bör med bifall till motion 1997/98:L305yrkande 2 som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 8 bort ha följande lydelse:8. beträffande studieskulder vid skuldsaneringatt med bifall till motion 1997/98:L305 yrkande 2 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört.Särskilt yttrandeFöretagsrekonstruktionStig Rindborg, , och de (alla m) anför:Vi anser att åtgärder behöver vidtas på många områden för att förbättravillkoren för företagandet.En angelägen reform i detta syfte är att avskaffa förmånsrätten för skatteroch allmänna avgifter. Det skulle, som framhålls i motionerna 1996/97:N269 och1997/98:Fi205, leda till omedelbara förbättringar av förutsättningarna förföretagande.