bet · GL01LU17 · 1998-03-10 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet två motioner från den allmänna motionstidenår som rör godtrosförvärv av lösöre.Utskottet avstyrker bifall till motionerna.Till betänkandet har fogats en reservation. 1996/97:L902 av och () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär en översyn av reglerna om godtroköp i syfte attstärka ursprungsägarens ställning i enlighet med vad som anförts i motionen.1996/97:L903 av m.fl. (mp) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att envindikationsregel skall införas i godtrosförvärvslagen som omfattar, förutomstöldgods, egendom som har frånhänts ägaren genom rånbrott, tillgrepp avfortskaffningsmedel och egenmäktigt förfarande. Regler om godtrosförvärv finns i lagen (1986:796) om godtrosförvärv av lösöre,vilken trädde i kraft (prop. 1985/86:123, bet. LU 1986/87:4,rskr. 1986/87:6). Godtrosförvärvslagen bygger på den s.k. extinktionsprincipen,som innebär att en förvärvare, under förutsättning att han eller hon är i godtro, blir ägare till egendomen även om den förvärvas från någon som inte haderätt att överlåta den. Bestämmelserna innefattar i huvudsak en kodifiering avde rättsregler på området som utbildats i rättspraxis. Lagen innebär emellertidockså en skärpning och precisering av de krav som ställs på en förvärvare avlösöre för att denne skall anses vara i god tro. Sålunda skall enligt 3 § enförvärvare anses ha varit i god tro endast om det är sannolikt att egendomensbeskaffenhet, de förhållanden under vilka den utbjöds och omständigheterna iövrigt var sådana att han inte borde ha insett att överlåtaren saknade rätt attförfoga över egendomen. Regeln, som kom till bl.a. i syfte att motverka handelnmed stöldgods, kan sägas innebära att, om situationen vid köpetillfället pånågot sätt avviker från vad som kan anses normalt, krav ställs på särskildförsiktighet hos förvärvaren.Godtroskravet innebär en långtgående skyldighet att vid förvärvet iakttaaktsamhet beträffande överlåtarens rätt att förfoga över egendomen. Bedömningenav om förvärvaren har varit tillräckligt aktsam skall göras i två led. Förstskall förvärvaren göra sannolikt att vissa omständigheter förelåg, dvs. hur detgick till vid förvärvet. Därefter skall man bedöma om dessa omständigheter ärsådana att förvärvaren kan anses ha uppfyllt kraven på aktsamhet vid förvärvet.Aktsamhetskravet skall anpassas efter egendomens beskaffenhet, de förhållandenunder vilka egendomen bjöds ut och omständigheterna i övrigt.Kraven på aktsamhet för ett giltigt godtrosförvärv ställs högre än de kravsom avgör om en förvärvare av egendomen gjort sig skyldig till häleri. Denstraffrättsliga och den civilrättsliga bedömningen skall sålunda göras efterolika måttstockar. Detta kan få till följd att åtalet mot en förvärvare förhäleri lämnas utan bifall men att förvärvaren ändå inte skall anses ha gjortett civilrättsligt giltigt godtrosförvärv.I ett avseende är extinktionsprincipen modifierad. Godtrosförvärvslageninnehåller nämligen regler om att den som på grund av någon annansgodtrosförvärv har förlorat äganderätten till viss egendom har rätt att fådenna tillbaka mot lösen. Den som vill lösa till sig egendomen skall krävatillbaka den från innehavaren från det att han fick ellermåste antas ha fått kännedom om dennes innehav (4 §). Lösenbeloppet skallmotsvara ägarens kostnader för förvärvet av egendomen och dess förbättring.Vidare skall hänsyn tas till förändringar i penningvärdet. Beloppet behöverdock aldrig överstiga sakens värde i den allmänna handeln (5 §). Rätten tilllösen torde ha störst betydelse när det gäller personliga föremål med värdenutöver de rent ekonomiska, museiföremål och annat, där en utgivenförsäkringsersättning inte medger ersättningsköp.Regeringen tillkallade en särskild utredare för att se övergodtrosförvärvslagen. Enligt direktiven (dir. 1993:102) var utredarenshuvuduppgift att utvärdera tillämpningen av lagen såvitt gäller godtrosförvärvav stöldgods och utreda om reglerna bör ändras i syfte att motverka handeln medstöldgods. Utredningen, som antog namnet , skullebl.a. överväga fördelar och nackdelar med en lagstiftning som i fråga omstöldgods baseras på den s.k. vindikationsprincipen i stället förextinktionsprincipen. En tillämpning av vindikationsprincipen beträffandestöldgods skulle innebära att den bestulnes äganderätt till godset skullebestå, oavsett om någon annan hade förvärvat egendomen i god tro, och att denbestulne alltså skulle ha rätt att få tillbaka det stulna utan att betalalösen.Godtrosförvärvsutredningen avlämnade betänkandet (SOU 1995:52)Godtrosförvärv av stöldgods? I betänkandet föreslås bl.a. en skärpning avkriterierna för god tro i 3 §. Däremot föreslås inga förändringar i fråga om degrundläggande principerna för godtrosförvärv. Betänkandet är nu föremål förberedning inom , och en proposition har aviserats till den 25maj innevarande år.Frågan om ändrade regler när det gäller godtrosförvärv av stöldgods tas upp imotion L902 av och (). Motionärerna yrkar attriksdagen hos regeringen begär en översyn av reglerna om godtrosförvärv i syfteatt stärka ursprungsägarens ställning. m.fl. (mp) begär i motionL903 att en vindikationsregel införs i godtrosförvärvslagen. Regeln skallomfatta stöldgods och annan egendom som varit föremål för tillgreppsbrott. Ibåda motionerna kritiseras de nuvarande reglerna på området, vilka motionärernaanser vara svåra att tillämpa. Bestämmelserna bidrar dessutom, enligtmotionärernas mening, till att det blir alltför lätt att avyttra stöldgods.Dessutom anser motionärerna att det är kränkande för den bestulne att inte fåtillbaka det stulna om detta skulle komma till rätta.Frågan om en översyn av lagen om godtrosförvärv av lösöre har behandlats avriksdagen vid ett flertal tillfällen med anledning av motioner i ämnet, senasthösten 1994 (se bet. 1994/95:LU2). Utskottet konstaterade att syftet med den dåaktuella motionen var tillgodosett genom den pågående utredningen. Motionenavstyrktes och följde utskottet (rskr. 1994/95:28).Utskottet anser att resultatet av det fortsatta beredningsarbetet inomRegeringskansliet med anledning av betänkandet Godtrosförvärv av stöldgods böravvaktas innan några ställningstaganden från sida kommer till stånd.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motionerna L902 och L903. Utskottet hemställeratt avslår motionerna 1996/97:L902 och 1996/97:L903.res. 1 (mp)den 10 mars 1998På lagutskottets vägnarAgne HanssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (), (m), (), IngerSegelström (s), (), (), (),(), () och de (). Godtrosförvärv av stöldgodsYvonne Ruwaida (mp) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 3 börjar med ?Utskottetanser? och slutar med ?och L903? bort ha följande lydelse:Utskottet kan för sin del instämma i motionärernas uppfattning om attgodtrosförvärvslagen är förenad med tillämpningsproblem. Framför allt kankritik riktas mot lagen eftersom den inte i tillräckligt hög grad försvårarhandeln med stöldgods. Innehållet i de nuvarande bestämmelserna medför nämligenatt det ofta är svårt för den som blivit bestulen att få tillbaka det stulnaäven om egendomen skulle komma till rätta. Detta förhållande torde vidare mångagånger upplevas som kränkande för den som blivit bestulen. På grund avlagstiftningens karaktär är det också få civilrättsliga tvister som över huvudtaget blir föremål för domstolsprövning.Mot den nu angivna bakgrunden förordar utskottet i likhet med motionärernaatt en vindikationsregel införs i godtrosförvärvslagen när det gäller egendomsom frånhänts den rättmätige ägaren genom stöld, rån, tillgrepp avfortskaffningsmedel eller egenmäktigt förfarande. Enligt utskottets meningtorde en sådan ordning vara väl förankrad i det allmänna rättsmedvetandet.Vad utskottet nu anfört om behovet av ändringar i godtrosförvärvslagen börriksdagen, med bifall till motion L903 och med anledning av motion L902, somsin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan bort ha följande lydelse:att med bifall till motion 1996/97:L903 och med anledning avmotion 1996/97:L902 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört.