bet · GL01SoU25 · 1998-05-12 00:00:00 — Enligt SoL skallden enskilde genom biståndet tillförsäkras en skälig levnadsnivå och biståndetskall utformas så att det stärker den enskildes resurser att leva ettsjälvständigt liv. Detta gäller oavsett om bistånd utgår enligt 6 b eller 6 g§§. Regeringen har tillkallat en särskild utredare för en översyn av vissafrågor rörande socialtjänstlagen och uppgifter (dir. 1997:109).Utredaren skall analysera och lämna förslag som bl.a. berör sambandet mellansocialbidraget och övriga trygghetssystem, kostnaderna för socialbidrag ochsocialtjänstens uppgift att främst bistå vid tillfälliga sociala ellerekonomiska problem. Utskottet utgår från att utredningen även behandlar fråganom ekonomiskt bistånd till tandvårdskostnader.Mot bakgrund av det anförda avstyrker utskottet även motion So35 (v) yrkande5.Det nya ersättningssystemetFörändrad tandvårdstaxa - rätt till ersättning för tandvårdRegeringen föreslår att den statliga regleringen av arvodena för tandvård skallavskaffas. Till följd härav skall systemet med högsta arvodesbelopp per åtgärdi tandvårdstaxan ersättas av ett system med försäkringsersättning i form avfasta krontalsbelopp för respektive åtgärd. Dessa belopp benämns grundbelopp ien ny taxa. Ersättningen för tandvård skall utges efter grunder som regeringenfastställer.Skälen för regeringens förslag är följande: Sedan tandvårdsförsäkringeninfördes har regeringen, efter förslag från RFV, i tandvårdstaxanfastställt de högsta arvoden som en tandläkare får ta ut för sitt eget arbeteoch för tandhygienistens och tandsköterskans arbete. Detta gällde äventandtekniska arbeten men den särregleringen avskaffades den 15 oktober 1996.Kostnaden för ädla metaller och gjutmetaller får debiteras utanför defastställda högsta arvodena. Nuvarande taxa med högsta priser har i stort settvarit normerande för vårdgivarna. Avskaffandet av prisregleringen påtandtekniska arbeten ledde till en generell prissänkning på dessa, men dennaprissänkning synes inte ha kommit patienterna eller försäkringen till del,vilket enligt regeringens mening sannolikt beror på den nuvarande högsttaxan.En annan nackdel med en detaljreglerad högsttaxa, som lyfts fram ipropositionen, är att den kan göra det svårt att följa med i den tekniskautvecklingen inom tandvården eftersom nya behandlingsmetoder och material somutvecklas sällan blir beaktade i taxan förrän efter en omfattande utredning ochdiskussion om i första hand lämplig arvodesnivå ägt rum. Ett avskaffande av dennuvarande prisregleringen har varit efterfrågad av samtligavårdgivarorganisationer samt av dentalbranschen i övrigt under många år.Regeringen gör bedömningen att förutsättningarna för att nu avskaffaprisregleringen utan att en prishöjning sker är mycket goda, bl.a. på grund avatt det finns ett betydande överskott på tandläkare, vilket gör attkonkurrensen om patienterna är stor. Vidare kommer folktandvårdens priser attsättas genom politiska beslut och därmed få karaktären av riktpriser.Folktandvården är väl utbyggd i hela landet. Regeringen utgår från attfolktandvårdens priser sätts med hänsyn till konkurrensen med privattandvårdensamt till kommunallagens krav på att verksamheten inte får drivas i vinstsyfte,men att priserna sätts på en sådan nivå att subventioner från andraverksamhetsgrenar inom inte blir erforderliga. Om folktandvårdenhar särskilda kostnader för lokalisering i glesbygd är det, enligt regeringen,angeläget att dessa kostnader inte täcks av höjda patientavgifter utan attfinansiering sker i särskild ordning av . Detta får dock inte skapakonkurrenssnedvridande effekter lokalt eller regionalt. Regeringen kommer inteatt tveka om att återinföra prisregleringen om avregleringen skulle leda tilloacceptabla prishöjningar, anförs det vidare i propositionen.Ett avskaffande av prisregleringen innebär att det inte är möjligt attbehålla den nuvarande konstruktionen med försäkringsersättning som enprocentuell andel av behandlingsarvodet. Vid en fri prissättning av arvodenamåste, enligt regeringens mening, tandvårdstaxan omarbetas så attförsäkringsersättningen anges med ett fast krontalsbelopp för varje åtgärd itaxan. En sådan förändring kommer att leda till en förenklad hantering avtandvårdsräkningarna. Vidare behöver inte, som är fallet, årligauppräkningar av tandvårdstaxans arvoden, på grund av den allmänna pris- ochlöneutvecklingen, ske efter överläggningar med vårdgivarorganisationerna.Ersättningsbeloppen kan således vara oförändrade tills det av andra orsaker kanvara befogat att göra ändringar. Fasta ersättningsbelopp innebär också enbättre kostnadskontroll från statens sida.Det krontalsbelopp som skall anges för varje åtgärd i taxan har beräknatsutgöra av nuvarande arvodesbelopp i tandvårdstaxan, som gäller fr.o.m. den1 . Dessa ersättningsbelopp kallas grundbelopp. Den förteckningöver taxerubriker och åtgärder som finns i den nuvarande tandvårdstaxans bilaga1 bör enligt regeringen kunna utgöra underlag för den framtida förteckningenöver ersättningsbara åtgärder.Den fria prissättningen skall, enligt propositionen, även omfatta tandläkaremed specialistkompetens. På grund härav, och inte minst frånkonkurrenssynpunkt, anser regeringen att det saknas skäl att behålla nuvarandeskilda regler för specialister, vilka grundas på när de påbörjade sinspecialistverksamhet eller utbildning eller om de är verksamma i privat elleroffentlig tandvård. Tandvårdsersättningen för åtgärder som utförs av tandläkaremed specialistkompetens bör enligt regeringens uppfattning utgöra av dehögsta arvodesbelopp som gäller enligt specialisttandvårdstaxan förallmäntandvården.Förslaget föranleder ändring i 2 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring.I propositionen föreslås vidare att anslutningsbegränsningen tillersättningssystemet för vuxentandvård upphör för tandläkare och ersätts med enanmälan till försäkringskassa för registrering av vårdgivare. Med vårdgivareavses ett företag som bedriver tandvård eller den landstingsdrivnafolktandvården. Vårdgivaren, inte den enskilde yrkesutövaren, skall varaekonomiskt och administrativt ansvarig inför . Detodontologiska ansvaret gentemot patienten skall dock åvila den enskildetandläkaren eller tandhygie- nisten inom ramen för sin legitimation. Skälettill regeringens förslag är bl.a. att möjligheterna att bedrivanäringsverksamhet skulle öka och konkurrensvillkoren mellan offentlig ochprivat sektor därmed blir mer likvärdiga om anslutningsbegränsningen avtandläkare avskaffades och rätten till ersättning från tandvårdsförsäkringen istället knöts till företag som bedriver tandvårdsverksamhet. Det system somföreslås för det framtida försäkringsstödet kommer också, enligt regeringensbedömning, att minska behovet av att behålla nuvarande anslutningsbegränsning.Enligt förslaget skall tandvårdsersättning inte lämnas till vårdgivare förvård utförd av tandläkare eller tandhygienister som har fyllt . Deanslutna tandläkare som har uppnått eller senast vidutgången av uppnår har enligt förslaget rätt tillersättning längst till utgången av år 1999.Förslagen angående rätten till ersättning från försäkringen kräver ändring ochtillägg i lagen (1962:381) om allmän försäkring och ändring i lagen (1976:380)om arbetsskadeförsäkring.MotionernaI motion So35 av m.fl. (v) yrkas att avslårregeringens förslag om fri prissättning (yrkande 2). Tandvårdstaxorna börsättas efter förhandlingar mellan företrädare för , tandläkarna ochstaten, enligt den modell som finns för nationell prissättning när det gällertaxorna för läkarvård och sjukgymnastik. En sådan reglering är nödvändig föratt landstingen skall kunna påverka prisnivån och motverka oskäliga kostnaderför den enskilde patienten, menar motionärerna.När det gäller anslutningen till tandvårdssystemet bör denna stå i paritetmed vad som gäller för läkare och sjukgymnaster. Detta bör ges regeringen tillkänna (yrkande 3).I motionerna So27 av m.fl. (kd) yrkande 3 och So30 av GullanLindblad m.fl. (m) yrkande 11 yrkas att avslår förslaget om enåldersgräns för tandläkares rätt att erhålla tandvårdsersättning.I motion So31 av m.fl. (fp) begärs ett tillkännagivande omvad som anförts om en 65-årsgräns för praktiserande tandläkare (yrkande 7).Motionärerna är kritiska till förslaget i propositionen om atttandvårdsersättning inte skall lämnas till tandläkare eller tandhygienist somfyllt . Det måste enligt motionärernas mening vara förmågan att utförayrkesåliggandena som skall vara avgörande och inte födelsedatumet. Vidarepåpekas att det i det reformerade pensionssystemet finns en rätt att kvarstannai arbetet till dess att man uppnått . 65-årsgränsen för tandläkareoch tandhygienister framstår i detta perspektiv som omotiverad.Utskottets bedömningUtskottet ställer sig bakom förslaget i propositionen att avskaffa den statligaregleringen av arvodena för tandvård och att prisregleringen ersätts av ettsystem med fri prissättning på tandvårdstjänster. Den ersättning som envårdgivare får ta ut för undersökning och behandling skall, enligt förslagettill ändring i tandvårdslagen, vara skälig med hänsyn till behandlingens art,omfattning och utförande samt omständigheterna i övrigt. Utskottet ser positivtpå att kravet på skälighet slås fast i lagen och att det är vårdgivaren som harbevisbördan för att priset är skäligt. Detta har även accepterats av Lagrådetmed tanke på det särskilda skyddsbehov som finns på förevarande område.Utskottet utgår från att , ochRiksförsäkringsverket noga följer utvecklingen av den slopade prisregleringenoch att regeringen återkommer till om avregleringen skulle leda tilloacceptabla prishöjningar på tandvård. Med det anförda tillstyrker utskottet4 § i förslaget till lag om ändring i tandvårdslagen och avstyrker motion So35(v) yrkande 2 delvis vari yrkas avslag på förslaget om fri prissättning. Avredaktionella skäl föreslår utskottet att paragrafens andra stycke andrameningen skall ha den lydelse som framgår av utskottets förslag i bilaga 2.Ett avskaffande av prisregleringen innebär att nuvarande konstruktion medförsäkringsersättning som en procentuell andel av behandlingsarvodet inte kanbehållas. Det nuvarande systemet med högsta arvodesbelopp per åtgärd itandvårdstaxan bör därför, som föreslås i propositionen, ersättas med ettsystem med försäkringsersättning i form av fasta krontalsbelopp för respektiveåtgärd. Utskottet har ingen erinran mot att bemyndigandet för regeringen i 2kap. 3 § AFL ändras i enlighet med förslaget i propositionen. Detta innebär attregeringen utan hörande av i förordning kan fastställagrunderna för tandvårdsersättningen och att tvåårsbegränsningen bortfaller.Ändringar i taxan bör ske när det är befogat och inte enligt visst i förvägangivet intervall. Utskottet tillstyrker förslaget till lag om ändring i AFLsåvitt avser 2 kap. 3 § tredje stycket första meningen. Yrkande 2 delvis imotion So35 (v) avstyrks.Utskottet ställer sig också bakom förslaget att gällandeanslutningsbegränsning för privata tandläkare till ersättningssystemet förvuxentandvård skall upphävas och att rätten att få ersättning fråntandvårdsförsäkringen i stället knyts till vårdgivaren (med vårdgivare avses,förutom de offentliga vårdinstitutionerna, en enskild näringsidkare, bolageller annan juridisk person som bedriver tandvårdsverksamhet) som efter anmälanoch kontroll av att vissa formella krav är uppfyllda försupp på en av upprättad förteckning. (För att bli uppförd påförteckningen skall vårdgivaren vara legitimerad tandläkare eller legitimeradtandhygienist eller ha tillgång till sådan personal samt inneha F-skattsedel).Den föreslagna ordningen kommer, enligt utskottets mening, att ökamöjligheterna att bedriva näringsverksamhet och leda till mer likvärdigakonkurrensvillkor mellan den offentliga och privata tandvården. (Fri anslutningoch fri prissättning är åtgärder som bl.a. efterlyst somförutsättningar för en effektiv konkurrens.) Det system som förordas för detframtida försäkringsstödet minskar också behovet av att behålla nuvarandeanslutningsbegränsning. Folktandvården är väl utbyggd i hela landet. Utskottetanser därför att det inte finns anledning att befara att slopandet avanslutningsbegränsningen - även om detta skulle medföra en ökad koncentrationav vårdgivare till de befolkningstätare delarna av landet - skulle leda tillbrist på vårdgivare i de mindre tättbefolkade delarna av landet. Utskottettillstyrker 2 kap. 3 § första och andra styckena i förslagen till lag omändring i AFL. Utskottet avstyrker motion So35 (v) yrkande 3.I likhet med regeringen anser utskottet att en åldersgräns börinföras som villkor för rätt till försäkringsersättning för tandvård utförd avlegitimerade tandläkare och tandhygienister. En sådan åtgärd kommer, i störreutsräckning än , att underlätta möjligheten för yngre tandläkare ochtandhygienister att få utöva sin yrken. Något hinder för att en tandläkareeller tandhygienist, utanför försäkringen och med andra finansieringskällor,fortsätter sin verksamhet även efter föreligger givetvis inte.Utskottet anser dock att det kan finnas anledning för regeringen att övervägafrågan på nytt med anledning av den nya pensionsreformen, där man föreslår enflexibel pensionsålder. Utskottet tillstyrker regeringens förslag till lag omändring i AFL såvitt gäller 2 kap. 3 § tredje stycket i resterande del ochavstyrker motionerna So27 (kd) yrkande 3 och So30 (m) yrkande 11 och So31 (fp)yrkande 7.Utskottet delar även regeringens inställning att det behövsövergångsbestämmelser för den föreslagna lagändringen. En tandläkare som den 1januari 1999 har uppnått eller uppnår bör enligtutskottet ha rätt till ersättning till utgången av år 1999.Övegångsbestämmelsen bör dock som lagrådet har framhållit ges en annanutformning än som föreslås i propositionen. Motsvarande övergångsbestämmelsebör gälla i fråga om tandhygienister om hon eller han vid ikraftträdandet varanställd hos en tandläkare som då var uppförd på en förteckning enligt 2 kap. 3§ första stycket AFL. Utskottet föreslår att antar det av utskottetutarbetade förslaget till punkt 5 i övergångsbestämmelserna till AFL i bilaga3. Utskottets förslag överensstämmer med Lagrådets förslag i denna del.Vissa konkurrensfrågorI ett flertal motioner tas upp en rad frågor rörande konkurrensneutralitetmellan folktandvården och den privata tandvården eller därmed sammanhängandefrågor.I motion So25 av m.fl. (c) begärs tillkännagivanden om vad somanförts om valfrihet inom tandvården och om särredovisning av folktandvårdensverksamhet (yrkandena 3 och 4). Konkurrensneutralitet måste råda mellanoffentliga och privata vårdgivare, anförs det i motionen. Förslaget ipropositionen om att avskaffa etableringsbegränsningen välkomnas avmotionärerna. Vidare påpekas att tandvården till skillnad från sjukvårdenbedrivs inom två jämnstora sektorer. Den privata tandvårdens möjlighetervarierar dock beroende på var i landet man verkar. Inom vissa landsting hart.ex. barn och ungdomar möjlighet att välja tandläkare. Inom andra landsting ärdenna valmöjlighet starkt begränsad. En förutsättning för att patienten skallkunna välja vårdgivare är att det finns privattandvård i hela landet, vilket isin tur förutsätter att de privata vårdgivarna har möjlighet att konkurrera omatt utöva barn- och ungdomstandvård. För att skapa konkurrensneutralitet mellanprivat och offentlig tandvård anser motionärerna att alla patienter bör hamöjlighet att välja tandläkare oberoende av om ekonomiskt stöd utgår från denallmänna försäkringen eller ej. Därtill bör folktandvårdens verksamhetsärredovisas i förhållande till övriga ekonomi.Även i motion So232 av m.fl. (c) begärs tillkännagivanden omvad som anförts om valfrihet i tandvården, om konkurrensneutralitet mellanoffentlig och privat tandvård samt särredovisning av folktandvårdens verksamhet(yrkandena 5 och 6). Konkurrensneutralitet bör råda mellan offentliga ochprivata vårdgivare, menar motionärerna. För att skapa fullständigkonkurrensneutralitet mellan privat och offentlig tandvård bör alla patienterha möjlighet att välja tandläkare oberoende av om man får ekonomiskt stöd frånden allmänna försäkringen eller inte. (Även inom barn- och ungdomstandvårdenskall det vara möjligt att välja tandläkare.) Motionärerna anser vidare attfolktandvårdens verksamhet bör särredovisas i förhållande till landstingensövriga ekonomi. Detta är viktigt bl.a. för att uppnå ökad konkurrens.I motion So27 av m.fl. (kd) begärs ett tillkännagivande omvad som anförts om konkurrensneutralitet (yrkande 4). För att den ipropositionen föreslagna fria etableringen av privattandläkare skall fungerakrävs enligt motionärerna konkurrens på lika villkor mellan den privata ochoffentliga tandvården. Motionärerna saknar förslag som kan leda tillobligatorisk anbudsupphandling av omsorgstandvård och ?sjukhustandvård?,konkurrensneutrala momsregler och krav på sluten ekonomisk redovisningalternativt ombildning av folktandvården till separata juridiska enheter.I motion So30 av m.fl. (m) begärs tillkännagivanden om vadsom anförts om hörnstenarna i en framtida tandvårdspolitik (yrkande 1 delvis).Problemet med landstingens dubbla roll som finansiär och producent kan åtgärdasendera genom att landstingen åläggs att omorganisera tandvården tillsjälvständiga resultatenheter med sluten kostnadsredovisning eller genom attstaten tar över finansieringsansvaret för all tandvård. Den förstnämndaåtgärden kan kompletteras med att staten avräknar subventioner tillvuxentandvården från den försäkringsersättning som utgår för vuxentandvården.För att främja konkurrens på lika villkor mellan privat och offentlig tandvårdbör anslutningsbegränsningen till ersättningssystemet för vuxentandvårdenavvecklas omgående. Vidare bör nuvarande momsregler ses över så att privata ochkooperativa vårdgivare i detta avseende likabehandlas med landstingen.I samma motion (m) yrkas att beslutar att ändra tandvårdslagen ienlighet med vad som anförs i motionen (yrkandena 7 och 8). Enligt motionärernabör 5 § tandvårdslagen endast innehålla krav på att skall verka fören god tandhälsa och att en tillfredsställande etablering finns inomtandvården. I lagen bör också införas en bestämmelse om att landstingen intefår subventionera vuxentandvården öppet eller fördolt. Vidare begärs i motionenett tillkännagivande om att kostnaderna för tandvården i sin helhet skall förasöver till staten eller (yrkande 9). Motionärerna anseratt finansieringen av sjukvård i vid bemärkelse bör vara en nationellangelägenhet. Detta bör även gälla tandvården. För att det åter skall bli blimöjligt till nyetableringar bland privata specialisttandläkare börkostnadsöverföringen även inkludera specialisttandvården, anser motionärerna. Imotionen föreslås också att privata vårdgivare inom hälso- och sjukvården skallges rätt att lyfta av den ingående momsen inom ramen för kommunkontosystemet(yrkande 10).I motion So330 av m.fl. (m) framförs motsvarande yrkanden(yrkandena 9, 10, 11 och 12). Vidare yrkas att hos regeringen skallbegära en utredning om en nationell tandvårdsförsäkring där de påpekanden somgörs i motionen beaktas (yrkande 1).I motion So31 av () begärs tillkännagivanden om vad imotionen anförts om vikten av konkurrens och om behovet av enkonkurrensfrämjande redovisningsteknik för landstingens redovisning av barn-och vuxentandvården (yrkandena 1 och 2). Konkurrens är enligt motionärerna enviktig åtgärd för att uppnå ökad effektivitet inom tandvården. Utöver deförslag som framläggs i propositionen behövs enligt motionärernas meningytterligare åtgärder för att främja konkurrensen och för att undanröjamisstankarna om ett otillbörligt gynnande från myndigheternas sida avfolktandvården. En väsentlig fråga som inte berörs i propositionen är enligtmotionären landstingens redovisningsteknik. Folktandvårdens kostnader förvuxentandvården bör enligt motionärerna redovisas helt skilda från barn- ochungdomstandvården. Förutom att detta skulle ge en bättre bild av kostnadernaskulle också en bättre garanti mot underprissättning uppnås. Dessutom skullesärredovisningen minska riskerna för att skattemedel till barn- ochungdomstandvården används till att subventionera vuxentandvården. Krav måsteställas på landstingen att genomföra en sådan kostnadsredovisning.I motion So33 av och () begärs etttillkännagivande om vad som anförts om kostnadsneutralitet inom tandvården(yrkande 4). Motionärerna välkomnar förslaget i propositionen om att patienterfritt skall få välja vårdgivare inom privat eller offentlig tandvård. För attvalmöjligheten skall bli reell är det dock nödvändigt att införakostnadsneutralitet inom tandvården. Folktandvårdens kostnader förvuxentandvården får under inga omständigheter subventioneras med skattemedel,och privattandläkarna måste få rätt att dra av ingående moms, ansermotionärerna.I motion So27 av m.fl. (kd) yrkas att genomändring i tandvårdslagen beslutar om lagfäst valfrihet inom barn- ochungdomstandvården (yrkande 2). Motionärerna anser att enskilda skall ha rättatt välja tandläkare i såväl privat som offentlig regi. I vissa landstingfungerar detta utmärkt men på många håll saknas denna rättighet, anförs det. Enlagfäst valfrihet krävs och detta kan enligt motionärerna lämpligaståstadkommas genom att ett tillägg härom införs i 7 § tandvårdslagen.I motion So30 av m.fl. (m) yrkas att beslutar omatt införa fri konkurrens inom barn- och ungdomstandvården (yrkande 5).Motionärerna framhåller att kostnaderna för barn- och ungdomstandvården i delandsting eller motsvarande där egenregiverksamheten konkurrensutsatts visaratt väsentliga besparingar är möjliga inom barn- och ungdomstandvården. Somlägsta krav måste landstingen enligt motionärerna gå utoch handla upp barn- och ungdomstandvården. Lagen om offentlig upphandlingmåste därvid följas, heter det vidare i motionen.Yrkande om att skall besluta att införa fri konkurrens inom barn-och ungdomstandvården framställs också i motion So330 av m.fl.(m) yrkande 8.I motion So31 av m.fl. (fp) begärs ett tillkännagivande omvad i motionen anförts om införandet av en barntandvårdspeng (yrkande 5).Motionärerna anser det vara väsentligt med ökad valfrihet inom barn- ochungdomstandvården. Motionärerna vill införa en barntandvårdspeng, ett s.k. percapita-system som innebär ett fast pris per barn och år som följer barnet tillden tandläkare som föräldrarna önskar välja. Beloppet skall vara lika tillfolktandvården och privattandläkare.Utskottets bedömningUtskottet anser det positivt att den föreslagna utformningen av ett reformerattandvårdsstöd innehåller inslag som är ägnade att förbättra konkurrensvillkoreninom tandvården. Hit hör bl.a. upphävandet av anslutningsbegränsningen,införandet av fri prissättning av patientavgifterna och förslaget att endastsådan oralkirurgi som kräver ett sjukhus tekniska och medicinska resurser skallomfattas av reglerna inom hälso- och sjukvården. Allmäntandläkarna får därmedstörre incitament att själva utföra behandlingar som inte kräver ett sjukhusresurser som likformiga ersättningsregler skapas inte bara mellanallmän- och specialisttandvården utan även mellan offentlig och privattandvård. Slopandet av de särskilda regler som gäller för specialister ärockså ägnat att främja konkurrensen. Utskottet anser att det är nödvändigt attkonkurrensneutralitet så långt som möjligt råder mellan offentlig och privatbedriven tandvård. Detta blir särskilt angeläget när fri prissättning påvuxentandvård införs och vårdgivarna kan börja konkurrera medpriset.Det har från olika håll gjorts gällande att vuxentandvården subventionerasmed skattemedel till barn- och ungdomstandvården. Om så skulle vara fallet kandetta enligt utskottets mening motverkas genom att folktandvårdens kostnaderför vuxentandvården, som bekostas genom försäkringen och med patientavgifter,redovisas helt skilda från den skattefinansierade barn- och ungdomstandvården.Utskottet som är medvetet om svårigheterna med särredovisning av de olikakostnaderna, anser att det ändå borde vara möjligt för alla landsting attinföra en sådan redovisning även om den i vissa avseenden sannolikt måste blischablonmässig.