bet · GM01UU5 · 1998-11-19 00:00:00 — Ändringar i lagen (1996:95) om vissainternationella sanktioner Den proposition som behandlas i detta betänkande ärresultatet av begäran om att regeringenborde återkomma till med förslag omändring vad avser straffbestämmelserna m.m. i lagen(1996:95) om vissa internationella sanktioner.Utskottet anser att regeringens lagförslag ärlämpligt utformade och väl motiverade, varför detillstyrks.I betänkandet behandlas också två med anledning avpropositionen väckta motioner. Den ena, som yrkaravslag på propositionen, avstyrks. Den andraföranleder utskottet att notera att det enligtRiksdagsordningen finns ett åliggande för regeringenatt fortlöpande informera om vad som skerinom ramen för samarbetet i Europeiska unionen.Till betänkandet är fogat tvåreservationer från Vänsterpartietrespektive . 1998/99:27 vari yrkas1. att antar regeringens förslag tilllag om ändring i lagen (1996:95) om vissainternationella sanktioner,2. att antar regeringens förslag tilllag om ändring i lagen (1996:95) om vissainternationella sanktioner.Lagförslagen, som granskats avLagrådet, har i bilaga fogats tillbetänkandet. 1998/99:U1 av m.fl. (v) vari yrkasatt beslutar avslå proposition 1998/99:27Ändringar i lagen om vissa internationellasanktioner.1998/99:U2 av () vari yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om förutsättningarnaför EU-sanktioner utan FN-bakgrund. Sammanfattning av propositionenÄrendet och dess beredningStraffbestämmelserna i 8 § andra stycket lagen(1996:95) om vissa internationella sanktioner(sanktionslagen) gäller brott mot förbud i enförordning om ekonomiska sanktioner, som harbeslutats av Europeiska gemenskapen (EG) medanledning av ett beslut eller en rekommendation avFörenta nationernas (FN:s) säkerhetsråd iöverensstämmelse med FN:s stadga.Genom lagen (1998:309) om ändring i lagen (1996:95)om vissa internationella sanktioner (bet.1997/98:UU24, rskr. 1997/98:248) infördes en nyparagraf, 16 §, i sanktionslagen. Lagändringeninnebär bl.a. att straffbestämmelserna i 8 §sanktionslagen skall tillämpas också i fråga omöverträdelser av förbud i en förordning omekonomiska sanktioner som har beslutats av EG medanledning av ett beslut om sanktioner som harfattats i överensstämmelse med bestämmelserna om engemensam utrikes- och säkerhetspolitik i Fördragetom Europeiska unionen (Unionsfördraget) och somsyftar till att upprätthålla eller återställainternationell fred och säkerhet, dvs. även områdsförordningen inte har beslutats med anledning avett beslut eller en rekommendation av FN:ssäkerhetsråd.Lagändringen trädde i kraft ochgäller till och med . Den komtill på initiativ av utrikesutskottet och hade sinbakgrund i att medlemsstaterna i Europeiska unionensråd på grundval av artikel J 2 iUnionsfördraget enhälligt hade beslutat om engemensam ståndpunkt, 98/240/GUSP, om restriktivaåtgärder mot (EGT nrL 95, 27.3.1998, s. 1). Vissa av dessa restriktivaåtgärder förutsatte åtgärder på gemenskapsnivå.Rådet beslutade därför med stöd av artiklarna 73goch 228a i Fördraget om upprättandet av Europeiskagemenskapen (EG-fördraget) förordningen (EG) nr926/98 av om att inskränka vissaekonomiska förbindelser med FörbundsrepublikenJugoslavien (EGT nr L 130, s. 1).Rådets förordning (EG) nr 926/98 beslutades intemed anledning av ett beslut eller en rekommendationav . Straffbestämmelserna i8 § sanktionslagen kunde därför inte tillämpas påöverträdelser av sanktionerna.Utrikesutskottet anförde i sitt betänkande (bet.1997/98:UU24 s. 4) att har ett legitimtintresse av att ingående diskutera dessa frågor föratt på grundval av en debatt kunna fatta meraprincipiella och övergripande beslut. Utskottetföreslog av detta skäl att lagändringen skulle gesen tidsbegränsad giltighet och att regeringen bordeåterkomma med en proposition som kan behandlas avriksdagen i sådan tid att en ny lag kan träda ikraft till årsskiftet.Inom har upprättatsen promemoria om ändringar i sanktionslagen.Promemorian har remissbehandlats. Remissyttrandenhar kommit in från Hovrätten över ochBlekinge, Riksåklagaren, ,, , och Svenska Bankföreningen.Remissvaren finns tillgängliga ilagstiftningsärendet (UD98/1152/ERS).LagrådetRegeringen beslutade att inhämtaLagrådets yttrande. Lagrådets synpunkter hargodtagits av regeringen. Detta har föranlett attregeringen föreslår ett tillägg till 1 § ochföljdändringar i 2, 3, 6 och 8 §§.Internationella sanktionerSanktioner inom FNEnligt kan under vissaförhållanden anta resolutioner om ekonomiska ochandra sanktioner av icke militär natur i syfte attupprätthålla eller återställa internationell fredoch säkerhet. Sådana resolutioner kan ges i form avbindande beslut eller rekommendationer. En stat somär medlem i FN är enligt skyldig attgodta och verkställa bindande beslutom sådana sanktioner. En rekommendation av rådet ärdäremot endast en uppmaning till medlemsstaterna,utan beslutets bindande kraft.För att en resolution om sanktioner skall fårättsverkningar för enskilda fysiska och juridiskapersoner krävs att den genomförs i nationelllagstiftning.Sanktioner inom EUDen gemensamma utrikes- och säkerhetspolitikenBeslut om sanktioner kan fattas inom Europeiskaunionen (EU) av rådet inom ramen för den gemensammautrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP). Beslutet kanfattas med anledning av ett beslut eller enrekommendation av . Ett sådantbeslut kan också fattas självständigt utan ettföregående FN-beslut.I början av 1970-talet inledde de dåvarandemedlemsländerna i EG ett mellanstatligt samarbete iutrikespolitiska frågor, det europeiska politiskasamarbetet (EPS). En successiv fördjupning av dettasamarbete skedde och , i samband medikraftträdandet av den s.k. enhetsakten, komarrangemanget att lyftas in i . Den mellanstatliga karaktären av dettasamarbete påverkades emellertid inte.Inom ramen för samarbetet i EPS beslutademedlemsländerna om kollektiva sanktioner som ettmedel i utrikespolitiskt syfte. Det rörde sig t.ex.om inskränkningar i besöksutbyte, hemkallande avdiplomatisk personal och begränsningar elleravbrytande av bistånd och handelsförbindelser.Genom Unionsfördraget ersattes samarbetet inom EPSav GUSP. GUSP regleras i avdelning V iUnionsfördraget. I syfte att uppnå målen för GUSPhar medlemsstaterna i rådet i flera fall fattatbeslut om sanktioner. De har oftast fattats medanledning av ett FN-beslut, men harmedlemsstaterna i rådet i några fall fattat beslutom sanktioner utan ett föregående beslut eller enrekommendation av FN:s säkerhetsråd.Den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitikenskall enligt artikel J 1 ha som mål: att skydda unionens gemensamma värden,grundläggande intressen och oavhängighet, att på alla sätt stärka unionens och dessmedlemsstaters säkerhet, att bevara freden och stärka den internationellasäkerheten i överensstämmelse med grundsatserna iFörenta nationernas stadga, principerna iHelsingforsavtalets slutakt och målen iParisstadgan, att främja det internationella samarbetet och attutveckla och befästa demokratin ochrättsstatsprincipen samt respekten för demänskliga rättigheterna och de grundläggandefriheterna.Enligt Unionsfördraget kan beslut inom GUSP vara avtvå olika slag. Det rör sig för det första om beslutom gemensamma ståndpunkter enligt artikel J 2. Engemensam ståndpunkt skall vara vägledande för varjelands nationella politik och dess uppträdande inominternationella organisationer och påinternationella konferenser. Det andra slaget avbeslut regleras i artikel J 3 och avser beslut omgemensamma åtgärder. Rådet skall på grundval avallmänna riktlinjer från beslutaatt en fråga skall bli föremål för en gemensamåtgärd. Beslut om en gemensam ståndpunkt eller om engemensam åtgärd fattas av ministerrådet och skallalltid vara enhälligt. Rådet kan dock enhälligtbesluta vilka frågor under den gemensamma åtgärdensförlopp som kan avgöras med kvalificerad majoritet.Ett beslut inom GUSP att införa sanktioner fattas iform av en gemensam ståndpunkt eller en gemensamåtgärd.Genom Amsterdamfördraget införs ett nyttbeslutsinstrument inom ramen för GUSP, nämligengemensamma strategier. Gemensamma strategier skallbeslutas enhälligt av i frågor därmedlemsstaterna har viktiga gemensamma intressen. Degemensamma strategierna förutses bli mer omfattandeoch detaljerade än de allmänna riktlinjerna. Rådetsuppgift blir att fatta de beslut som behövs för attfastställa och genomföra den gemensamma politiken.Genom Amsterdamfördraget definierasanvändningsområdet för de befintligabeslutsinstrumenten gemensam åtgärd och gemensamståndpunkt. De gemensamma åtgärderna skall avsespecifika situationer där operativa insatser frånunionens sida anses nödvändiga (artikel J 4.1) Degemensamma ståndpunkterna skall ange unionensinställning till en särskild fråga av geografiskeller tematisk karaktär (artikel J 5).Enligt Amsterdamfördraget skall huvudregelnalltjämt vara att beslut inom ramen för GUSP fattasmed enhällighet (artikel J 13.1). I syfte atteffektivisera beslutsfattandet införs emellertid enmöjlighet att fatta beslut om en gemensam åtgärdeller en gemensam ståndpunkt med kvalificeradmajoritet (artikel J 13.2). Beslut med kvalificeradmajoritet förutsätter att beslutet fattas pågrundval av en gemensam strategi. En medlemsstat kanav viktiga och uttalade skäl som rör nationellpolitik motsätta sig att beslut fattas medkvalificerad majoritet. Alla beslut som har militäraeller försvarsmässiga konsekvenser skall ocksåfattas med enhällighet. Beslut om en gemensamstrategi fattas, som tidigare nämnts, medenhällighet.Genomförande av sanktioner inom EUEtt beslut om ekonomiska sanktioner inom GUSP ärinte tillämpligt i medlemsstaterna. Ettsådant beslut måste omvandlas i konkreta åtgärder,antingen på nationell nivå eller - om åtgärdernafaller inom ramen för gemenskapens kompetens - pågemenskapsnivå, åtgärder som är bindande förmedlemsstaterna. Artikel 228a i EG-fördragetreglerar hur genomförande av sanktioner pågemenskapsnivå skall gå till.I artikeln föreskrivs följande:Om en gemensam ståndpunkt eller en gemensamåtgärd, som har beslutats enligt bestämmelserna omen gemensam utrikes- och säkerhetspolitik iUnionsfördraget, förutsätter ett handlande frångemenskapens sida, som helt eller delvis avbrytereller begränsar de ekonomiska förbindelserna med etteller flera tredje länder, skall rådet besluta om debrådskande åtgärder som är nödvändiga. Beslut fattasav rådet med kvalificerad majoritet på förslag frånkommissionen.Enligt artikel i EG-fördraget kan rådet isådana fall också vidta nödvändiga brådskandeåtgärder gentemot berörda tredje länder vad gällerkapitalrörelser och betalningar.För att artikel eller artikel 228a skall kunnatillämpas förutsätts alltså ett beslut inom ramenför det mellanstatliga samarbetet i GUSP om engemensam ståndpunkt eller om en gemensam åtgärdenligt artikel J 2 respektive J 3 i Unionsfördraget.Genomförande av sanktioner i SverigeSanktioner som har beslutats av FN:s säkerhetsrådeller av EU inom ramen för GUSP-samarbetet genomförsi allmänhet genom rådsförordningar, när gemenskapenhar kompetens på det område som sanktionerna gäller.Rådsförordningarna är bindande och direkttillämpliga i varje medlemsstat. Någon nationelllagstiftningsåtgärd är inte tillåten i de frågor somregleras av förordningarna.På områden där gemenskapen saknar kompetens ellerdär gemenskapen avstår från att utnyttja sinlagstiftningskompetens kan det bli nödvändigt attgenomföra FN- eller GUSP-sanktioner på nationellnivå. För detta ändamål har ett särskilt förfarandetillskapats genom sanktionslagen (jfr prop.1995/96:35, bet. 1995/96:UU12, rskr. 1995/96:168).Sanktionslagen är uppbyggd som en s.k.fullmaktslag. Regeringen kan enligt 3 §sanktionslagen förordna att sanktioner som harbeslutats av i överensstämmelsemed eller sanktioner som har beslutats iöverensstämmelse med GUSP-bestämmelserna iUnionsfördraget och som syftar till att upprätthållaeller återställa internationell fred och säkerhetskall genomföras. För att genomföra sådanasanktioner får regeringen enligt 4 § sanktionslagenmeddela föreskrifter om förbud i förhållande till enblockerad stat i fråga om utlänningars vistelse häri landet, in- eller utförsel av varor, pengar ellerandra tillgångar, tillverkning, kommunikationer,kreditgivning, näringsverksamhet, trafik ellerundervisning och utbildning.I sanktionslagen finns också bestämmelser om straffför den som bryter mot ett förbud som har meddelatsenligt sanktionslagen (8 § första stycket). I lagenfinns också bestämmelser om straff för den sombryter mot ett förbud i en förordning om ekonomiskasanktioner som har beslutats av EG med anledning avett beslut av (8 § andra stycket).Till straffbestämmelserna är också bundna vissaandra bestämmelser om åtal, förverkande m.m. i 9-15§§.Som har framgått av det föregående finnsnumera en tidsbegränsad bestämmelse omstraff för den som bryter mot ett förbud ien förordning som har beslutats av EG medanledning av ett beslut om sanktioner somhar fattats i överensstämmelse medbestämmelserna om en gemensam utrikes- ochsäkerhetspolitik i Unionsfördraget och somsyftar till att upprätthålla elleråterställa internationell fred och säkerhet(16 §). Sistnämnda bestämmelse upphör attgälla i och med utgången av år 1998.Sammanfattning av motionernaVänsterpartiet yrkar i kommittémotion 1998/99:U1 (v)avslag på proposition 1998/99:27 Ändringar i lagen(1996:95) om vissa internationella sanktioner. Imotivtexten till yrkandet framhåller Vänsterpartietatt det , när motsvarande fråga omförändringar i sanktionslagstiftningen senastbehandlades i , reservationsvis motsattesig de då aktuella förändringarna i lagstiftningenoch att detta ställningstagande byggde på attpartiet ansåg att ekonomiska och andra sanktionerendast bör genomföras om de grundar sig på besluteller rekommendationer av . Partietvidhåller denna uppfattning.I motionen förs också ett resonemang utifrån vissabestämmelser i (artiklarna J 13.1och J 13.2), vilket leder motionärerna tillslutsatsen att EU syftar till att vara en enhetligorganisation i sitt uppträdande men knappast när detgäller uppfattningar. Motionärerna understryker attVänsterpartiet i andra sammanhang kritiserat detdemokratiska underskottet inom den europeiskaunionen och pekat på inskränkningar i den nationellasjälvbestämmanderätten, och de framhåller som sinuppfattning att EU inte skall tillförsäkras mer maktöver ländernas ställningstaganden i utrikes- ochsäkerhetspolitiska frågor.I motion 1998/99:U2 (mp) anförs att i förstahand bör verka för att sanktioner beslutas av FN:ssäkerhetsråd. Exempelvis i sådana fall då deständiga medlemmarnas vetorätt utgör hinder för FN-sanktioner bör det, enligt motionären, dock finnasen möjlighet till EU-sanktioner. EU-sanktioner utanFN-bakgrund bör, i förekommande fall, endast riktasmot stater i EU:s närområde. Motionären begär ocksåatt regeringen på ett tidigt stadium informerarriksdagen om EU-sanktioner som inte har någon FN-bakgrund.Utskottets övervägandenUtrikesutskottets initiativ (bet.1997/98:UU24) till ändring i lagen (1996:95) omvissa internationella sanktioner var föranlett avEU:s beslut om restriktiva åtgärder motFörbundsrepubliken , åtgärder som syftadetill minskad spänning i Kosovo. hade inom EUdeltagit i besluten om att införa sanktionerna.Därmed hade också gjort ett folkrättsligtåtagande att tillse att sanktionerna genomfördes.Utifrån den då aktuella situationen erinradeutskottet om att det tidigare (i bet. 1995/96:UU12)framhållit att det ligger i linje med traditioneninom svensk utrikespolitik att snabbt, lojalt ocheffektivt genomföra internationella sanktioner sombeslutats av i enlighet medFörenta nationernas stadga samt att denna traditionäven bör upprätthållas beträffande motsvarandebeslut om sanktioner fattade inom GUSP-samarbetet.Den här aktuella propositionen är resultatet avriksdagens begäran (bet. 1997/98:UU24, rskr.1997/98:248) om att regeringen borde återkomma tillriksdagen med förslag om ändring vad avserstraffbestämmelserna m.m. i lagen (1996:95) om vissainternationella sanktioner. Utskottetsställningstaganden i bet. 1997/98:UU24 grundade sigpå det regelverk som finns inom EU, och som bl.a.innebär att sanktionsbeslut kan fattas med anledningav ett beslut eller en rekommendation av FN:ssäkerhetsråd, men även självständigt utan ettföregående FN-beslut. Också i föreliggande fall ärdetta utskottets utgångspunkt.I motion 1998/99:U1 (v) yrkas avslag påpropositionen, vilket i första hand motiveras medatt anser att ekonomiska och andrasanktioner endast bör genomföras om de grundar sigpå beslut eller rekommendationer av FN:ssäkerhetsråd.Eftersom detta synsätt står i strid mot utskottetsovan redovisade utgångspunkt och mot tidigareställningstaganden avstyrks motionen.Med anledning av det resonemang som förs i motion1998/99:U1 (v) finner sig utskottet föranlåtet att isammanhanget också påpeka att såväl unionsfördragetsom Amsterdamfördraget innebär att det alltid finnsnågot tillfälle i den beslutsprocess inom EU, vilkenleder fram till ett sanktionsbeslut, vid vilketenhällighet krävs. Någon inskränkning avmedlemsstaternas möjlighet till ställningstaganden iutrikes- och säkerhetspolitiska frågor av den artsom motionärerna befarar finns således inte.I motion 1998/99:U2 (mp) (berörd del) begärs attSverige i första hand bör verka för att sanktionerbeslutas av samt att regeringen påett tidigt stadium informerar om EU-sanktioner som inte har någon FN-bakgrund.Utskottet konstaterar att internationellasanktioner i första hand syftar till att förmå enstat eller exempelvis en regim att ändra sittbeteende. För att sanktioner skall få så god effektsom möjligt bör de i största möjliga utsträckningbeslutas av FN: säkerhetsråd och genomföras globalt.Detta synsätt, som varit svensk politik,överensstämmer väl med motionärernas uppfattning.I de fall EU-sanktioner som inte har någon FN-bakgrund förekommit har i olika formererhållit information härom. Utskottet noterar attdet, enligt Riksdagsordningen 3 kap. 6 §, redanfinns ett åliggande för regeringen att fortlöpandeinformera om vad som sker inom ramen församarbetet i Europeiska unionen.Därmed anser utskottet motion 1998/99:U2 (mp)besvarad i berörd del.I återstående del begärs i motion 1998/99:U2 (mp)att eventuella EU-sanktioner utan FN-bakgrund endastbör kunna riktas mot stater i EU:s när-område.Enligt utskottets uppfattning visar erfarenhetenatt denna typ av sanktioner, som - i enlighet medmålen för GUSP - kan ha som syfte att bevara fredenoch stärka den internationella säkerheten samtbefästa respekten för de mänskliga rättigheterna ochde grundläggande friheterna, inte sällanaktualiserats beträffande stater som är belägnabortom närområde. Detta har exempelvis gälltNigeria och , men även isamband med detta lands kärnvapenprov. Att generellttillämpa ett geografiskt kriterium och, utanmöjlighet till prövning i det enskilda fallen,bortskriva möjligheten till EU-sanktioner mot längrebort belägna stater förefaller utskottet motbakgrund härav mindre lämpligt.Därmed avstyrks motion 1998/99:U2 (mp) i berörd del.Utskottet anser att de av regeringen framlagdaförslagen till lagar om ändring i lagen (1996:95) omvissa internationella sanktioner är lämpligtutformade och väl motiverade varför yrkandena 1 och2 i propositionen tillstyrks. beträffande avslag på propositionenatt avslår motion 1998/99:U1,res. 1 (v)2. beträffande grunden för sanktionerm.m.att förklarar motion 1998/99:U2 iberörd del besvarad med vad utskottet anfört,3. beträffande sanktioner utan FN-bakgrundatt avslår 1998/99:U2 i berörd del,res. 2 (mp)4. beträffande lagförslagenatt med bifall till proposition 1998/99:27yrkandena 1 och 2 antar regeringens förslag tilla) lag om ändring i lagen (1996:95) om vissainternationella sanktioner,b) lag om ändring i lagen (1996:95) om vissainternationella sanktioner.Stockholm den 19 november 1998På utrikesutskottets vägnarViola FurubjelkeI beslutet har deltagit: ViolaFurubjelke (s), (),(), (),(), (), (), (), (), (), (), (), (), MarianneJönsson (s), (),() och (). Avslag på propositionen (mom. 1)och (båda v) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 7börjar med "Eftersom detta synsätt" och slutar med"ställningstaganden avstyrks motionen." bort haföljande lydelse:Utskottet anser att det resonemang som motionensyrkande baseras på är tungt vägande och att detleder till slutsatsen att proposition 1998/99:27 isin helhet bör avstyrkas. Därmed tillstyrks motion1998/99:U1.dels att utskottets hemställan under 1 bort haföljande lydelse:1. beträffande avslag på propositionenatt med bifall till motion 1998/99:U1 avslårproposition 1998/99:27,2. Sanktioner utan FN-bakgrund (mom. 3)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 8börjar med "Enligt utskottets uppfattning" ochslutar med "i berörd del. "bort ha följande lydelse:Utskottet delar motionärernas uppfattning och anseratt det med anledning av motion 1998/99:U2 (mp) iberörd del bör ges regeringen till känna atteventuella EU-sanktioner utan FN-bakgrund endast börriktas mot stater i EU:s närområde.dels att utskottets hemställan under 3 bort haföljande lydelse:3. beträffande sanktioner utan FN-bakgrundatt med anledning av motion 1998/99:U2 i berörd delsom sin mening bör ge regeringen till känna vadutskottet anfört.Propositionens lagförslag1 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:95) omvissa internationella sanktionerHärigenom föreskrivs att 1-3, 6, 8 och 15 §§ samtrubriken närmast före 2 § lagen (1996:95) om vissainternationella sanktioner skall ha följandelydelse.-----------------------------------------------------Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse-----------------------------------------------------1 §------------------------------------------------------Denna lag innehåller föreskrifter om genomförandetav internationella sanktioner som1. har beslutats eller rekommenderats av Förentanationernas säkerhetsråd i överensstämmelse medFörenta nationernas stadga, eller2. har beslutats i överensstämmelse medbestämmelserna om en gemensam utrikes- ochsäkerhetspolitik i Fördraget om Europeiska unionenoch som syftar till att upprätthålla eller återställainternationell fred och säkerhet.-----------------------------------------------------I lagen finns ocksåföreskrifter som gällerförordningar omekonomiska sanktioner somhar beslutats avEuropeiska gemenskapen.----------------------------------------------------------------------------------------------------------Definition Definitioner-----------------------------------------------------2 §------------------------------------------------------Med blockerad stat avses I denna lag avses medi denna lag en stat, ettområde eller något annat, blockerad stat: en stat,exempelvis en organisation ett område eller någoteller en regim, som är annat, exempelvis enföremål för sanktioner organisation eller enenligt 1 §. regim, som är föremål försanktioner enligt 1 §första stycket,tredje land: en stat sominte ingår i Europeiskaunionen, eller ett områdeeller något annat,exempelvis enorganisation eller enregim, i en sådan stat.------------------------------------------------------3 §------------------------------------------------------Regeringen får förordna Regeringen får förordnaatt sanktioner enligt att sanktioner enligtdenna lag skall genomföras denna lag skallmed anledning av ett genomföras med anledningbeslut eller en av ett beslut eller enrekommendation som avses i rekommendation som avses1 §. Förordnandet skall i 1 § första stycket.överlämnas till Förordnandet skallför godkännande. överlämnas till riksdagenför godkännande.------------------------------------------------------Ett förordnande upphör att gälla,1. om det inte har överlämnats till förgodkännande inom en månad från det att regeringenmeddelade förordnandet, eller2.