bet · GL01JoU19 · 1998-03-05 00:00:00 — Med det anförda föreslår utskottet att motion Jo902 (m) lämnasutan vidare åtgärd.Enligt motion Jo919 (mp) yrkande 1 måste all användning av blyhagel försvinnapå sikt. Ett första och mycket angeläget steg är enligt motionären ettgenerellt förbud för användning av blyhagel vid jakt i våtmarker, sjöar och havsamt på skjutbanor. För annan användning anser motionären att enavvecklingsplan bör tas fram. Även i motion Jo914 (fp) yrkande 2 diskuterasjakt med blyhagel. Motionären påtalar att det inte är rimligt att tillåtaspridning av enorma mängder bly i naturen och anför att jaktbeslut måsteunderordnas miljöbedömning.Utskottet har inhämtat att fattat beslut om förbud motanvändning av blyhagel vid jakt efter änder och gäss. Förbudet träder i kraftden . Härutöver kan nämnas att motioner om förbud mot blyhagelbehandlats av utskottet i bl.a. betänkandena /96:JoU10 s. 14 och1997/98:JoU4 s. 10 f. Också dessa frågor har delegerats av . Vidarestadgas i 27 § jaktlagen att jakten skall bedrivas så att människor och egendominte utsätts för fara. Utskottet är inte berett att härutöver föreslå att ensärskild regel om miljöbedömning införs i jaktlagen. Motionerna Jo919 (mp)yrkande 1 och Jo914 (fp) yrkande 2 avstyrks i den mån de inte kan ansestillgodosedda med det anförda.Jakträtten på allmänt vatten diskuteras i motion Jo918 (c). Motionärenpåtalar att förslag förts fram i SOU 1997:91 Jaktens villkor, om att görajakten på allmänt vatten allmänt tillgänglig. Med anledning härav anförs imotionen att jakträttigheterna först skall tillfalla bofast befolkning iskärgården, med rätt eller skyldighet att upplåta den i andra hand.Utskottet vill i detta sammanhang framhålla att det i den ovan nämndautredningen visserligen föreslås att jaktförordningen ändras på ett sådant sättatt den enskilde får utökade möjligheter att jaga fågel och mink på sådantallmänt vatten och sådana som avses i 12 § andra stycket jaktlagen.Utredningen föreslår dock att , med hänsyn till respektive länsspeciella förhållanden, får möjlighet att genom föreskrifter begränsa denutvidgade jakten på fågel och mink. Sådana begränsningar får göras med hänsyntill den bofasta kust- och skärgårdsbefolkningen, naturvården, turismen ellerfriluftslivet och kan avse större eller mindre områden av länet. Såvitt gällerövrigt vilt föreslås inte någon ändring, utan får genom beslut idet enskilda fallet eller genom föreskrifter upplåta rätt till jakt på annatvilt än fågel och mink. Om anser att dessa upplåtelser börbegränsas till antalet skall enligt utredningen företräde ges personer som ärbofasta i skärgården eller vid kusten. Som ovan anförts remissbehandlasutredningen för närvarande.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion Jo918 (c). beträffande skyddsjakt på sälatt avslår motionerna 1997/98:Jo405 yrkande 8, 1997/98: Jo901yrkandena 1 och 2, 1997/98:Jo904, 1997/98:Jo908 samt 1997/98:Jo910 yrkande1,2. beträffande ersättning för sälskadoratt avslår motionerna 1997/98:Jo901 yrkande 3 och 1997/98:Jo910yrkande 2,3. beträffande sälskyddsområdenatt avslår motion 1997/98:Jo901 yrkande 4,4. beträffande allmän jakt på skarvatt avslår motion 1997/98:Jo906,5. beträffande allmän jakt på korpatt avslår motion 1997/98:Jo905,6. beträffande skyddsjakt på minkatt avslår motion 1997/98:Jo915,7. beträffande jakt på enkelbeckasin och tjäderatt avslår motionerna 1997/98:Jo903 yrkande 1 och 1997/98:Jo907yrkande 1,res. 1 (mp) - delvis8. beträffande minskad förekomst av enkelbeckasinatt avslår motion 1997/98:Jo903 yrkande 2,res. 1 (mp) - delvis9. beträffande bevarandeplan för tjädernatt avslår motion 1997/98:Jo907 yrkande 2,res. 1 (mp) - delvis10. beträffande jakt på s.k. hänsynskrävande arter m.m.att avslår motion 1997/98:Jo917 yrkandena 1-3 och 5,res. 2 (mp)11. beträffande skyddsjakt under häckningstidatt avslår motion 1997/98:Jo917 yrkande 4,12. beträffande jakt med hagel i fågelflockaratt avslår motion 1997/98:Jo919 yrkande 2,res. 3 (mp)13. beträffande förbud mot jakt på grävling i gryt m.m.att avslår motion 1997/98:Jo911,14. beträffande älgjaktenatt avslår motion 1997/98:Jo913,15. beträffande djurskyddsaspekter i jaktlagenatt avslår motion 1997/98:Jo914 yrkande 1,16. beträffande småviltsjaktenatt avslår motion 1997/98:Jo909 yrkandena 1-3,res. 4 (mp)17. beträffande viltvård och faunavårdatt avslår motion 1997/98:Jo909 yrkande 4,18. beträffande inrättande av faunarådatt avslår motion 1997/98:Jo916,19. beträffande tillvaratagandet av kött och skinn från björnaratt avslår motion 1997/98:Jo902,20. beträffande förbud mot blyhagel m.m.att avslår motionerna 1997/98:Jo914 yrkande 2 och 1997/98:Jo919yrkande 1,21. beträffande jakträtt på allmänt vattenatt avslår motion 1997/98:Jo918.Stockholm den 5 mars 1998På jordbruksutskottets vägnarLennart DaléusI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (),(), (), (), (), (), () och (). Jakt på enkelbeckasin och tjäder, minskad förekomst av enkelbeckasin ochbevarandeplan för tjädern (mom. 7, 8 och 9)() anför:Regeringen säger sig vilja skapa ett ekologiskt hållbart samhälle. Det måste idet sammanhanget också vara av yttersta vikt att vi hanterar naturen på ettsådant sätt att den rikedom som finns finns kvar för kommandegenerationer och naturligtvis också ökar. Ett samhälle kan inte bli långsiktigthållbart om naturens resurser, basen för hela vår existens, minskar. Jaktenmåste ses i det sammanhanget. Den blir bara långsiktigt hållbar om endast?räntan? tas, men ?kapitalet? Med det menas att antalet föräldradjurinte får minska från en vår till en annan. Viss variation är naturligtvisofrånkomligt, men det kan regleras genom ett mindre uttag kommande jaktsäsong.I motionerna 1997/98:Jo903(mp) och 1997/98:Jo907(mp) tas två arter upp, förvilka det börjar bli mycket tveksamt om det finns en ?ränta? att ta ut. Detgäller enkelbeckasin och tjäder.För enkelbeckasin är det uppenbart att något tär på ?kapitalet?. Antalethäckande par minskar och har så gjort iSverige. Så sker även i andra länder. I södra och mellersta har artengått tillbaka . Även i , , , ,och finns samma tillbakagång dokumenterad. Arten har ocksåuppmärksammats i EU som en art som skall stå under särskild uppsikt.I har arten minskat . Orsaken tilltillbakagången är osäker, men en trolig orsak kan vara utdikningen av sumpskog.Under de senaste 20 åren har sumpskog försvunnit. De 4 200hektar våtmark som enligt skall tillskapas ijorbruksmarkslandskapet kan svårligen ersätta dessa.Det finns således ingen ?ränta? att ta ut vid jakt på enkelbeckasin, och somdet ser ut nu är en snabb återhämtning av arten knappast att vänta.Miljöpartiet anser därför att jakten på enkelbeckasin skall upphöra.Enkelbeckasinen är en liten fågel. Bortsett från den långa näbben är den storsom en stare och väger ca . Den skjuts under flytten då den rastar isankmarker. Enkelbeckasinen jagas i hela landet tillslutet av november, i sydligaste länen . statistik sköts under /96 600 enkelbeckasiner.I det förslag till nya jakttider, som presenterade i april1996, omnämns enkelbeckasinen som en art som flera remissinstanser vill skallundantas från jakt. Trots detta kvarstår jakten på enkelbeckasin efterregeringens beslut i juni 1996.Enkelbeckasinen är nära släkt med dubbelbeckasinen, en sällsynt art somhäckar i fjällen. Dubbelbeckasinen finns på Artdatabankens rödlista ihotkategori Hänsynskrävande. Man räknar med att det finns ca 2 000 individer avarten. Dubbelbeckasinen jagas inte, men arten är mycket svår att skilja åt ifält från enkelbeckasinen och blir troligen skjuten av misstag. I utvärderingenav småviltsjakten ovan odlingsgränsen, som överlämnades till departementet iapril 1996, påtalas detta.Jakten på enkelbeckasin kan inte sägas vara långsiktigt hållbar. Vad änskälet till den kraftiga tillbakagången är måste det vara uppenbart att ettjakttryck knappast hjälper upp situationen. Ska enkelbeckasinen kunna bevaras iden svenska faunan för framtiden måste dessutom åtgärder till för att återskapabiotoper som gått förlorade. Det kommer säkert att ta tid. För att bevara detsom nu finns måste arten fredas från jakt.Vi anser vidare att skall ges i uppdrag att utreda varförenkelbeckasinen går tillbaka och att ta fram en handlingsplan för hurbevarandet skall gå till.Även för tjädern är situationen akut. Tjädern har minskat i antal rejältsedan 1970-talet i hela landet. På många marker som förr höll mycket tjäderfinns nästan inga kvar alls. Man anser att så mycket som harförsvunnit i vissa trakter. På småländska höglandet, där det bedrivs forskningpå tjäder, konstateras att av den stam som fanns på 1970-taletfinns kvar . Den troliga orsaken till detta är det moderna skogsbruket,som inte sparar ett så varierat landskap som tjädern behöver. I Artdatabankenshotlista klassas tjädern i klass 4 Hänsynskrävande. Man vet att den har mycketspeciella krav på sin biotop. Det ska vara en gammal skog med en mosaik avolika biotoper.Trots den här alarmerande minskningen av tjäderstammen finns allmän jakt påfåglarna. Jakttiden är mycket generös. I tillåts allmän jakt 25augusti-30 september och dessutom tuppjakt under hela januari månad. I Svealandoch är den allmänna jakttiden med tuppjaktdessutom , det vill säga totalt hela på året.Några län, , och har andra tider.Enligt jaktstatistiken skjuts nästan 30 000 fåglar . Det är svårt attuppskatta stammen. I Artdatabankens Rödlistade ryggradsdjur i Sverigeuppskattas stammen till ca 200 000 vuxna fåglar.Miljöpartiet anser inte att det är ekologiskt långsiktigt hållbart att hajakt på en art som minskar i antal, som tjädern gör. Vi föreslår därför attjakt på tjäder inte skall tillåtas förrän man vet mer om hur, var och varförstammen minskar. Vi vill vidare att man skall samla naturvårdsorganisationer,fågelskådare, forskare och jägare till en ?hearing? om tjädern och situationeni landet och dra i gång inventeringar av tjäder. Dessa åtgärder bör leda bevarandeplan för tjädern. Därefter bör det finnas underlag för en samladbedömning av eventuell jakt, baserad på inventeringar som bör vara årliga ochmed den beskattning som populationen kan klara. Ambitionen måste vara att fåtjäderstammen att öka för att säkerställa att den finns kvar för framtiden.Även framtidens barn måste ha möjlighet att höra tjäderspel en tidig vårmorgon.Vad här anförts med anledning av motionerna Jo903 (mp) och Jo907 (mp) bör gesregeringen till känna.Mot bakgrund av det anförda anser jagdels att utskottets hemställan under 7 bort ha följande lydelse:7. beträffande jakt på enkelbeckasin och tjäderatt med anledning av motion 1997/98:Jo903 yrkande 1 och 1997/98:Jo907yrkande 1 som sin mening ger regeringen till känna vad ovan anförts,dels att utskottets hemställan under 8 bort ha följande lydelse:8. beträffande minskad förekomst av enkelbeckasinatt med anledning av motion 1997/98:Jo903 yrkande 2 som sin meningger regeringen till känna vad ovan anförts,dels att utskottets hemställan under 9 bort ha följande lydelse:9. beträffande bevarandeplan för tjädernatt med anledning av motion 1997/98:Jo907 yrkande 2 som sin meningger regeringen till känna vad ovan anförts,2. Jakt på s.k. hänsynskrävande arter m.m. (mom. 10)() anför:Jakten i borde bestämmas utifrån en inventering av de arter som manvill jaga. Risk finns annars att jakten inte blir långsiktigt ekologiskthållbar. Jakt bör därför inte tillåtas på de arter som finns i Artdatabankenslista över hotade arter. Inte heller bör jakt vara tillåten på arter därpopulationerna minskar. Beträffande skyddsjakt föreskrivs numera i jaktlagenatt sådan jakt får bedrivas ?om sådana skador inte kan motverkas på annattillfredsställande sätt?. Utifrån denna lagändring ifrågasätter jagskyddsjakten i bilaga 4 till 26 § jaktförordningen eftersom de där angivnamotiven för att få bedriva skyddsjakt är mer diffust hållna, t.ex. ?behövs föratt förhindra skador?, ?tillgodose lantbruk och viltvård? Vidare måstejakt under häckning och yngeltid och förstörande av bon och ägg upphöra. Enöversyn av både jaktlagen och jaktförordningen är nödvändig. Översynen börgöras utifrån miljökvalitetsmål. Det innebär att jakt iSverige får bedrivas om den är motiverad ur antingen en nyttoaspekt eller enskadeaspekt och om den sker på ett sådant sätt att den biologiska mångfaldenupprätthålls och gynnas. De arter för vilka jakten inte kan motiveras utifråndetta mål bör avföras ur jaktbestämmelserna. Vad här anförts med anledning avmotion 1997/98: Jo917 (mp) yrkande 1-3 och 5 bör ges regeringen till känna.Mot bakgrund av det anförda anser jag att utskottets hemställan under 10 bortha följande lydelse:10. beträffande jakt på s.k. hänsynskrävande arter m.m.att med anledning av motion 1997/98:Jo917 yrkandena 1-3 och 5 som sinmening ger regeringen till känna vad ovan anförts,3. Jakt med hagel i fågelflockar (mom. 12)() anför:Fåglar som blivit beskjutna med hagelgevär och fått hagel i sig utan att döutsätts för lidande. Jakten orsakar därmed ett lidande som inte är acceptabelt.Straffbestämmelsen i 45 § jaktlagen förutsätter för sin tillämpning att uppsåteller grov oaktsamhet visas, vilket i sin tur kan leda till bevissvårigheter.Enligt min mening bör därför ett särskilt stadgande införas i jaktlagen sominnebär att jakt med hagel i fågelflockar förbjuds. Vad här anförts medanledning av motion 1997/98:Jo919 yrkande 2 bör ges regeringen till känna.Mot bakgrund av det anförda anser jag att utskottets hemställan under 12 bortha följande lydelse:12. beträffande jakt med hagel i fågelflockaratt med anledning av motion 1997/98:Jo919 yrkande 2 som sin meningger regeringen till känna vad ovan anförts,4. Småviltsjakten (mom. 16)() anför:År 1993 infördes ett nytt upplåtelsesystem för småviltsjakt. Systemet innebäratt i princip vem som helst kan lösa jaktkort för att jaga ripa och annatsmåvilt. Regleringsmöjligheterna är små och den ?fria? småviltsjakten ställerfrågan om jakt och naturskydd på sin spets. Det är främst de revirhävdande,äldre jaktfalkarna, men även kungsörnspar, som är beroende av ripor ,i synnerhet som häckningen startar medan full vinter fortfaranderåder i fjällen. Ett konkret alternativ till det upplåtelsesystem försmåviltsjakt som vi har bör presenteras. Jakt är, i likhet med skogsbruk,en exploatering av en förnybar resurs och jakt har, liksom skogsbruket,ekologiska effekter. På grund av detta måste jakten regleras och begränsas.Småviltsjakten skall vara ekologiskt anpassad och ta hänsyn både tillnaturskyddets intressen och jägarens önskan att få jaga. Bl.a. bordejaktområdet vara högst och populationsuttaget genom jakt iett enskilt område bör som huvudregel inte överstiga . Vidare bör ca 20 %av den tillgängliga jaktmarken, i första hand naturreservaten, avsättas somjaktfria områden. Jakttrycket bör bestämmas efter årets reproduktion hosriporna. Biotopmanipulerande åtgärder som att fälla björkar, gödsla och brännaris får ej förekomma. Normalt skall inte heller rovdjursbekämpning förekomma.Jaktstarten bör senareläggas till omkring mitten av september och jakten böravslutas . I vissa fall kan s.k. ?bag limit? övervägas,dvs. en begränsning av jaktuttaget så att varje jägare bara får skjuta ettvisst antal fåglar per dag. Slutligen bör fortlöpande årliga inventeringar avjagade arter och predatorer genomföras i både områden där det jagas och ireferensområden. Vad här anförts med anledning av motion 1997/98:Jo909 (mp)yrkandena 1-3 bör ges regeringen till känna.Mot bakgrund av det anförda anser jag att utskottets hemställan under 16 bortha följande lydelse:16. beträffande småviltsjaktenatt med anledning av motion 1997/98:Jo909 yrkandena 1-3 som sinmening ger regeringen till känna vad ovan anförts.Särskilda yttranden1. Skyddsjakt på sälGöte , , och (alla m) anför:Frågor om skyddsjakt och jakttider på olika djurarter har delegerats tillregeringen och berörda myndigheter dvs. och länsstyrelserna.Vad det gäller de kraftigt ökande bestånden av säl och de allt större skadordessa medför för det yrkesmässiga fisket, är det viktigt att kunna decimerasälstammen till en ur skadesynpunkt acceptabel nivå. Detta innebär attkontinuerliga inventeringar av de olika sälbeståndens utveckling måste ske ochatt skyddsjakt alternativt allmänna jakttider införs i områden där detta ärbiologiskt motiverat. Det är naturligtvis viktigt att i den mån möjlighet tilljakt införs skall denna ske inom ramen för en hållbar utveckling.2. Skyddsjakt på sälGudrun () anför:I motion 1997/98:Jo901 (mp) framförs synpunkter på säl, säljakt och möjligheteratt minska konflikter mellan säl och fiskare.Efter mycket påtryckningar tillät så kalladforskningsjakt på säl i . Tanken var att försöka skjuta bort de sälar,som specialiserat sig på att vittja fiskarnas nät. då jaktenbedrivits har denna jaktform kommit att splittra den ledningsgrupp, som fannsför projektet. Två sälforskare har hoppat av.Att skjuta säl i vattnet är mycket svårt. Risken är mycket stor att sälenskadeskjuts och någon möjlighet till eftersök för att lindra plågor finns inte.Enligt uppgift har 34 skott avlossats mot 27 sälar. Man tror sigha dödat 16, men endast kunnat bärga 6 djur.Ovanstående visar med all tydlighet att jakt på säl i vatten inte kanförsvaras ur ett etiskt perspektiv. En jakt med sådan uppenbar risk förskadeskjutning och därmed lidande för djuret anser vi skall stoppas.Forskare oroar sig över upptäckten att sälen inom vissa områden har nyaallvarliga sjukdomar. Att sälstammen har ökat innebär därförinte att stammen blivit så stor att den är tryggad. är mycket rörlig ochförflyttar sig över stora områden. På några områden har stora flockar sälsamlats . Det är där som fiskare har besvär av sälen. Den plundrar ochtrasar sönder deras redskap.Vi anser att alltför lite gjorts för att anpassa redskap, fiskemetoder ochfångstplatser för att lösa den konflikt som finns mellan ett värnande av sälenoch de yrkesfiskare som får stora skador på sina redskap. Det förebyggandearbetet måste intensifieras och medel anslås för detta.Vi anser också att det behöver genomföras en analys över vilka som skall haersättning för sälskador och storleken på den ersättningen. Det är viktigt attden ekonomiska ersättningen och hjälp till ett fiske med metoder som förhindrareller minskar sälskador riktas till de yrkesfiskare som är mest utsatta.Samtidigt anser vi att sälskyddsområdena bör utvidgas med en zon där man fårvistas, men där fiske får ske på egen risk. Det är inte rimligt att ett fiske inärheten av ett sälreservat skall kunna ge ersättning för skador och förloradfångst och bidra till kravet på en avskjutning av sälbeståndet.Det är nödvändigt att finna metoder att kunna ha kvar de hotade djurarternatrots att dessa, som i detta fall säl, kan orsaka problem för människan.Eftersom frågan om jakt på säl nu bereds i reserverar vioss inte, men avser att återkomma i frågan om det blir nödvändigt.3. Förbud mot jakt på grävling i gryt m.m.Gudrun () anför:Miljöpartiet delar de uppfattningar som framförs i motion Jo911 (s) beträffandejakt i gryt, jaktträning och innehav av grävling.Jakten på grävling och räv i gryt är inte speciellt vanlig . Såväl rävsom grävling kan jagas på andra sätt, om det skulle vara nödvändigt. Grävlingenhar mycket regelbundna vanor och kan jagas vid de stigar som leder från grytet.Arten är dessutom mycket lätt att fånga i fälla. Det är dock mycket svårt attmotivera jakt på grävling eftersom grävlingens stapelföda är daggmask.Förutom att grytjakten inte är nödvändig är den en grym form av jakt. Kampenmellan grythunden och djuret blir ofta blodig, naturligtvis till en delberoende på vilken hundras som används. Denna typ av jakt kan inte anses etisktförsvarbar.Det privata innehavet av grävling är en förutsättning för grytproven ikonstgryt. De allra flesta som tränar sina hundar i konstgryt har ingen tankepå att släppa ner hunden i ett naturgryt. Man gör det för att dels få veta omindividen har kvar de för rasen typiska egenskaperna, dels för att få meriterpå hunden. Vi anser att detta inte kan motivera den stress och det lidandegrävlingen utsätts för.Eftersom ser över frågan om grytprov reserverar vi oss inte idetta betänkande.4. Inrättande av faunarådGudrun () anför:I motion Jo916 (mp) tas frågan om faunaråd upp.Jakten i diskuteras i olika sammanhang. I och med det allt ökandeintresset för djur och natur anser alltfler att jakten inte är en angelägenhetenbart för jägarna. Vi delar ju alla det vilda och naturligtvis är det etthögst legitimt krav att även naturvården skall påverka jakten.I dag bereds jaktfrågor i den så kallade Jakttidsberedningen, som avgeryttrande till inför regeringens beslut. I Jakttidsberedningeningår jägare och naturvårdsintresserade föreningar. Problemet är attJakttidsberedningen är knuten till , och Jägareförbundetsstyrelse har sista ordet i de synpunkter som lämnas till Naturvårdsverket.Det här är inte bra och har kritiserats hårt från naturvårdshåll.Naturligtvis måste en beredning som Jakttidsberedningen vara fristående utankoppling till någon organisation. I detta fall ges alltså jägarna möjlighettill en helt annan påverkan än naturvården.Det är hög tid att inrätta ett faunaråd, som är fristående och som gesmöjlighet att yttra sig i frågor rörande jakttider och annat som rör det vilda.Ett sådant råd kan antingen yttra sig direkt till regeringen eller tillNaturvårdsverket.5. Förbud mot blyhagel m.m.Gudrun () anför:Bly i hagel har diskuterats . Det används ca 3 miljoner blyhagelpatronermed blyhagel , vilket betyder att det sprids ca bly inaturen i samband med jakt. På skjutbanor sprids bly. Eftersomallting vi släpper ut i naturen sprider sig och ingenting försvinner så kommerblyet i blyhagel att vandra runt i näringskedjorna. Bly bioackumuleras och ärgiftigt. Det kan skada nervsystemet, påverka blodbildningen, ge njurskador ochorsaka skador på . Det är en metall där målet måste vara att den inteanvänds.I Kemikalieinspektionens rapport 10/90 Begränsningsuppdraget föreslogs attblyhagel och blyhagelpatroner inte skulle få tillverkas, importeras ellersaluföras från . Samma krav återfinns i ochKemikalieinspektionens gemensamma redovisning Begränsningsuppdraget. Så blevdet emellertid inte.Den 1 juli 1998 inträder förbud mot hagel vid jakt på gäss och änder. Det ärett mycket välkommet beslut eftersom jakt med blyhagel i våtmark är olämpligt.Tidigare har blyhagelförbud rått endast i 30 våtmarker skyddade enligtRamsarkonventionen.Så lite som tre blyhagel kan döda en gräsand, och änder uppfattar oftablyhagel som mat och sväljer dem. Många fåglar blir blyförgiftade eftersom deblir skadeskjutna, men överlever själva skottet. Detta orsakar naturligtvisstora plågor. Undersökningar i visar att en stor del av gässen somskjuts har varit påskjutna och har blyhagel i kroppen.Blyhagel och jakt i våtmarker hör inte ihop. borde som andra länderha en konsekvent lagstiftning med förbud för all jakt med hagel i våtmark. Omdet föreslagna förbudet kommer att få den konsekvensen är det mycket bra.Vi anser vidare att vid lerduveskjutbanor och andra skjutbanor bordeblyhagel förbjudas. Enligt beräkningar sprids i storleksordningen bly per30-40 000 skjutna skott per . Det innebär /m2, det vill säga 100gånger mer än den naturliga förekomsten i marken. Det borde inte accepteras iett land som säger sig vilja bli ekologiskt långsiktigt hållbart. Att spridably är inte hållbart.Vi anser att all användning av blyhagel måste försvinna , såväl avmiljöskäl som av jaktetiska skäl.Vi ser steget att förbjuda hagel vid jakt på änder och gäss som ett framstegför , men anser det inte tillräckligt. Vi avser att återkomma ifrågan på andra sätt.