bet · GL01JuU20 · 1998-05-19 00:00:00 — | |-------------------------------------------------------|får | Behandling som avses i||inrättas och föras endast |första stycket får utföras||enligt föreskrifter som |endast enligt föreskrifter||regeringen meddelar. |som regeringen meddelar. |-------------------------------------------------------Reservanternas förslag till ändring i regeringens förslag till polisdatalag-------------------------------------------------------|Regeringens förslag |Reservanternas förslag |--------------------------------------------------------| 14 § |--------------------------------------------------------|I kriminalunderrättelseverksamhet får personuppgifter ||behandlas endast om || 1. en särskild undersökning har inletts under ledning||av eller en polismyndighet och ||2. det finns anledning anta att allvarlig brottslighet||har utövats eller kommer att utövas. |-------------------------------------------------------|Uppgifter om en enskild | Uppgifter om en enskild||person som det inte finns |person som det inte finns||någon misstanke mot skall |någon misstanke mot får||förses med en upplysning |inte behandlas. ||om detta förhållande. | |--------------------------------------------------------|Personuppgifter får också behandlas i||kriminalunderrättelseregister i enlighet med 17-21 §§.|--------------------------------------------------------yttrande1997/98:KU10yPolisens registerTill justitieutskottetJustitieutskottet har beslutat att beredakonstitutionsutskottet tillfälle att avge yttrande över proposition 1997/98:97Polisens register jämte följdmotioner.Konstitutionsutskottet begränsar sitt yttrande till frågor om reformbehovet,sekretess, innehållet i belastnings- och misstankeregistren, utlämnande avuppgifter ur nämnda register, allmänna bestämmelser i polisdatalagen,kvarstående brottsmisstankar, andra register, kriminalunderrättelseverksamhet,DNA-register, behandling av personuppgifter i Säkerhetspolisens verksamhet samtvissa gemensamma frågor. När det gäller regeringens förslag till en bestämmelsei polisdatalagen om behandling av känsliga personuppgifter lämnarkonstitutionsutskottet frågan om användningen av begreppet ?sexuell läggning?,som aktualiserats i flera motioner, till justitieutskottet för närmarebehandling.UtskottetPropositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslår regeringen en polisdatalag, en lag ombelastningsregister och en lag om misstankeregister. Belastningsregistretföreslås ersätta den registrering av påföljder m.m. som sker iperson- och belastningsregistret. föreslås innehållauppgifter om skäliga brottsmisstankar. Enligt förslaget skall polisdatalagenersätta polisregisterlagen (1965:94) och innehålla de bestämmelser som, utöverpersonuppgiftslagen, behövs för behandling av personuppgifter i polisensverksamhet. Polisdatalagen föreslås innehålla bestämmelser om bl.a. , kriminalunderrättelseregister och DNA-register.Regeringen föreslår därutöver följdändringar i vissa lagar till den avriksdagen beslutade personuppgiftslagen (prop. 1997/98:44, bet.1997/98:KU18, prot. 1997/98:91).BakgrundÄrendet och dess beredningI proposition 1994/95:144 Riktlinjer för registrering av påföljder m.m.föreslog regeringen riktlinjer för uppbyggnaden av en ny struktur avseende debrottsregister m.m. som förs hos . Förslaget innebaratt person- och belastningsregistret skulle ersättas av ett belastningsregisteroch att det skulle inrättas ett misstankeregister. har godkänt deföreslagna riktlinjerna (bet. 1994/95:JuU21, rskr. 1994/95:378).Den 30 mars 1995 tillkallade regeringen en särskild utredare med uppdrag attutarbeta förslag till rättslig reglering av belastningsregistret ochmisstankeregistret samt överväga vilka ändringar som behövs ipolisregisterlagen (1965:94). Arbetet skulle bedrivas i enlighet med deriktlinjer som regeringen hade lagt fram i proposition 1994/95:144. I uppdragetingick också att utarbeta förslag till en rättslig reglering avpolisunderrättelseregister och DNA-register. Uppdraget omfattade ursprungligeninte Säkerhetspolisen. Utredningen antog namnet Registerutredningen.Regeringen beslutade genom tilläggsdirektiv att deninskränkning i uppdraget som avsåg Säkerhetspolisen inte längre skulle gälla.I mars 1996 överlämnade utredningen delbetänkandetKriminalunderrättelseregister - DNA-register (SOU 1996:35). Utredningens förslag i delbetänkandet var utformade motbakgrund av datalagen (1973:289). överlämnade utredningen sittslutbetänkande Polisens register (SOU 1997:65). Förslagen i slutbetänkandetbygger på förslag till persondatalag (SOU 1997:39).Förslagen från delbetänkandet har därför flyttats över till den nya lag ompolisens behandling av personuppgifter som föreslås i slutbetänkandet.Betänkandet har remissbehandlats.I den nu aktuella propositionen tar regeringen ställning till utredningensförslag. Därutöver föreslår regeringen en ändring i sekretesslagen såvitt avsersekretess för uppgifter som hänför sig till vapenregister. Ändringen ärföranledd av en tidigare beslutad omläggning av systemet för avisering avfolkbokföringsuppgifter (prop. 1994/95:201, bet. 1994/95:SkU26, rskr. 1994/95:372). Regeringen föreslår vidare att det i vissa lagar görs rent redaktionellaföljdändringar till den av antagnapersonuppgiftslagen (prop. 1997/98:44, bet. 1997/98:KU18, prot. 1997/98:91).Internationellt polissamarbeteEuroparådets rekommendation om användningen av personuppgifter inompolissektornInom antogs en rekommendation No. R (87) 15, omanvändningen av personuppgifter inom polissektorn. Rekommendationen innehållerspeciella dataskyddsregler för personuppgifter som polisen samlar in, lagrar,använder eller överför med hjälp av automatisk databehandling i syfte attförhindra och bekämpa brott eller upprätthålla allmän ordning. Endast sådanapersonuppgifter som är nödvändiga för att förhindra en verklig fara ellerbekämpa ett visst brott får samlas in, om inte den nationella lagstiftningentillåter ett mer omfattande uppgiftssamlande. Skilda kategorier av lagradeuppgifter skall så långt som möjligt kunna skiljas från varandra efter gradenav riktighet och tillförlitlighet. I synnerhet skall uppgifter som grundar sigpå fakta kunna skiljas från uppgifter som grundar sig på omdömen ellerpersonliga värderingar.EuropolMedlemsstaterna i Europeiska unionen har genom Europolkonventionen beslutatupprätta en europeisk polisbyrå, Europol. har tillträttkonventionen (prop. 1996/97:164, bet. 1997/98:JuU2, rskr. 1997/98:22).Målsättningen med Europol är att förbättra effektiviteten hos behörigamyndigheter i medlemsstaterna och deras samarbete vad gäller förebyggande avoch kampen mot viss definierad brottslighet, t.ex. grova narkotikabrott,gränsöverskridande handel med barn som utnyttjas sexuellt, olaglig handel mednukleära och radioaktiva ämnen eller den brottslighet som är förknippad medillegala immigrationsnätverk.Europols arbetsuppgifter skall i första hand bestå av att underlättainformationsutbytet mellan medlemsstaterna, inhämta, sammanställa och analyserainformation och underrättelser samt delge de nationella enheterna deunderättelser som berör deras länder. Europol skall ha ett informationssystembestående av ett informationsregsiter med begränsat tydligt innehåll somtillåter snabb sökning av de uppgifter som finns hos medlemsstaterna och hosEuropol, analysregister för arbetet i olika undersökningar och ettindexregister, som innehåller vissa uppgifter från analysregistren.SchengenRiksdagen har beslutat godkänna att ansluter sig tillSchengensamarbetet (prop. 1997/98:42, bet. 1997/98:JuU15, prot. 1997/98:91).Schengensamarbetet bygger på två grundtankar. Det första är den friarörligheten för personer, i den betydelsen att personkontrollerna vidnationsgränserna mellan Schengenstaterna skall upphöra. Den andra är att kampenskall stärkas mot internationell kriminalitet och illegal invandring. Etthjälpmedel i detta sammanhang är dataregistret Schengens informationssystem(SIS). Registret är uppbyggt som ett spanings- och efterlysningshjälpmedel. Detskiljer sig således helt från Europols register. I SIS kan varje Schengenstatföra in uppgifter om personer eller föremål som är efterlysta eller på annatsätt eftersökta med en begäran om att någon åtgärd skall vidtas när denefterlysta personen påträffas. I SIS förekommer endast identifieringsuppgifterav dessa personer. De kompletterande uppgifter som behövs för att ett landskall kunna verkställa åtgärden lämnas över först när det blir aktuellt i varjeenskilt fall genom direkt kontakt mellan länderna.ReformbehovetPropositionenRegeringen anför att datorkapaciteten och tekniken för informationsöverföringutvecklas i snabb takt inom polisväsendet. Den nu gällande lagstiftningenhindrar enligt regeringen polisen från att på ett effektivt sätt använda sig avde fördelar den moderna informationstekniken innebär.Vidare framhåller regeringen att det kan förutses att praktiskt taget alltskrivarbete inom polisen kommer att utföras med hjälp av någon formav informationsteknik. Enligt regeringen kommer tekniken med scanning på siktatt leda till att polisen helt och hållet arbetar med elektroniska akter inomramen för bl.a. förundersökningsförfarandet.Regeringen anför att den tekniska utvecklingen gör att det är angeläget attdet också tas fram en lagstiftning som ger den rättsligaramen för myndigheternas utvecklingsarbete. Lagstiftningen bör inte hindrapolisen från att på ett effektivt sätt använda informationsteknik. Samtidigtmåste sådana viktiga samhällsintressen som upprätthållandet avoffentlighetsprincipen och skyddet för den personliga integriteten nogabeaktas. Det är enligt regeringen uppenbart att den nuvarandepolisregisterlagstiftningen inte uppfyller de krav som bör ställas i dagenssamhälle. En reformering av registerlagstiftningen är därför nödvändig.Därutöver framhåller regeringen att det också är angeläget att lagstiftningenuppfyller de krav som uppställs i de internationella överenskommelser somSverige har ingått. I det internationella brottsbekämpande samarbetet harutvecklingen av informationstekniken också stor betydelse. Regeringen anför attvarken Europolkonventionen eller innebär att måsteinföra någon ny polisregisterlagstiftning. kan enligt regeringenuppfylla sin åtaganden också med gällande reglering av polisregisterfrågorna.Däremot påverkas effektiviteten i polissamarbetet av registerlagstiftningensutformning.Enligt regeringen bör en utgångspunkt för en reform vara att hinder för ettrationellt utnyttjande av datorstöd inte bör ställas upp i större utsträckningän vad som är nödvändigt med hänsyn till intresset av skydd för den personligaintegriteten.MotionernaI motion 1997/98:Ju44 av m.fl. (v) hemställs att riksdagenavslår propositionen (yrkande 1). Motionärerna påpekar att den lagstiftning sombehandlas i propositionen är utomordentligt känslig vad gäller dengränsdragning som måste göras för att värna berättigade krav på hänsyn till denenskildes integritet. Vad som har blivit känt om registrering avovidkommande uppgifter i register är enligt motionärerna tillräckligorsak för att lägga ned stor möda på att söka förhindra att lagstiftningen gerutrymme för liknande övegrepp . Motionärerna anför vidare attregeringens avvägningar när det gäller motstridiga intressen på detta områdekännetecknas av en obalans och att hänsynen till effektiviteten i polisarbetetoch en önskan att uppträda som mönsterelever inom Schengen- ochEuropolsamarbetet fått väga alltför tungt i förhållande till den enskildesanspråk på rimlig hänsyn till den personliga integriteten. Enligt motionärernabör hela propositionen omarbetas för att integritetsaspekterna för den enskildeskall bli bättre beaktade.Även i motion 1997/98:Ju43 av () hemställs att riksdagenavslår propositionen (yrkande 1). Enligt motionären bör det i införasen generell integritetslagstiftning för att förstärka skyddet för denpersonliga integriteten och i avvaktan därpå är det orimligt att införadelreformer som verkar i motsatt riktning. Motionären anser att rimligheten idetta krav har förstärkts genom det nu framlagda förslaget om polisensregister. Propositionen bör därför avslås. Enligt motionären bör regeringendärefter återkomma med en övergripande lagstiftning och sedan vid behov meddetaljreglering.Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att den allt större betydelse som användningen av moderninformationsteknik får i polisens arbete medför ökade krav på lagstiftningensom reglerar denna verksamhet. Regeringen påpekar att den nu gällandelagstiftningen hindrar polisen från att på ett effektivt sätt använda sig av defördelar som den moderna informationstekniken innebär. Vidare anför regeringenatt det i lagstiftningen måste beaktas sådana viktiga samhällsintressen somupprätthållandet av offentlighetsprincipen och skyddet för den personligaintegriteten. Enligt regeringen är det uppenbart att den nuvarandepolisregisterlagstiftningen inte uppfyller de krav som bör ställas i dagenssamhälle. Utskottet instämmer i denna bedömning. Utskottet vill vidare, ilikhet med regeringen, framhålla att det är angeläget att lagstiftningenuppfyller de krav som uppställs i de internationella överenskommelser somSverige har ingått. Regeringen konstaterar att visserligen kan uppfyllasina åtaganden med gällande reglering av polisregisterfrågorna. Enligtregeringen påverkas däremot effektiviteten i polissamarbetet avregisterlagstiftningens utformning. Utskottet konstaterar härvid att enutgångspunkt för regeringen vid utformningen av den nu föreslagnalagstiftningen har varit att hinder för ett rationellt utnyttjande av datorstödinte bör ställas upp i större utsträckning än vad som är nödvändigt med hänsyntill intresset av skydd för den personliga integriteten. I reformarbetet haravvägningar således gjorts i syfte att uppställa garantier mot otillbörligkränkning av den personliga integriteten. Mot bakgrund av det anförda anserutskottet att propositionen inte bör avslås såsom föreslås i motionerna1997/98:Ju43 yrkande 1 och 1997/98:Ju44 yrkande 1.SekretessPropositionenRegeringen föreslår att den absoluta sekretessen avskaffas för allapolisregister utom belastningsregistret. Den enskilde får en principiell rättatt få ut uppgifter om sig själv från samtliga polisregister.Därutöver föreslår regeringen att sekretessen för uppgifter i polisregisteroch andra register med uppgifter om brott tidsbegränsas till . Den s.k.förundersökningssekretessen till skydd för polisens verksamhet skall enligtförslaget gälla för uppgifter i underrättelseverksamhet och iövrigt.När det gäller förundersökningssekretessen föreslår regeringen attsekretessen till förmån för den enskilde för uppgifter i det allmännasbrottsförebyggande och brottsbeivrande verksamhet skall gälla med ett omväntskaderekvisit. För uppgifter som förekommer i underrättelseverksamhet skallvidare enligt förslaget sekretess även gälla med ett omvänt skaderekvisit tillskydd för polisens verksamhet.I skälen för sitt förslag anför regeringen sammanfattningsvis när det gällermöjligheterna till ökad insyn i polisregister att den absoluta sekretessenskall behållas för uppgifter i belastningsregister. För uppgifter i andraregister skall det i stället gälla sekretess med ett omvänt skaderekvisit tillskydd för den enskilde. Det innebär att uppgifterna får lämnas ut om det stårklart att det kan ske utan skada. Förslaget innebär enligt regeringen också attreglerna i 14 kap. sekretesslagen, utom när det gäller belastningsregistret,blir tillämpliga. Det innebär bl.a. att den enskilde själv får rätt att ta delav de uppgifter som finns registrerade om honom eller henne om det står klartatt det kan ske utan skada för utredningen och det inte heller finns någonannan sekretessgrund. När det gäller uppgifter i belastningsregister föreslårregeringen att den enskilde alltid skall ha rätt att få ut de uppgifter somfinns registrerade om honom eller henne.Vidare konstaterar regeringen när det gäller frågan om tidsbegränsning avsekretessen att sekretessen för kriminal- och polisregister inteär begränsad i tiden. Som regel upphör emellertid sekretess för andra uppgiftervid en viss angiven tidpunkt. Skälet till att sekretessen i regeltidsbegränsats är enligt regeringen att en uppgift endast bör vara underkastadsekretess i det fall där det verkligen medför en risk för skada att röja den.Denna risk minskar normalt . I förarbetena till sekretesslagen (prop.1979/80:2 del A s. 87) framhöll departementschefen att det t.ex. kunde blimycket svårt att enbart med utgångspunkt från ett skaderekvisitavgöra om en viss handling skulle omfattas av sekretess eller inte. Det ansågsdärför att sekretesslagen en gång för alla borde avgöra vid vilken tidpunktskaderisken skall anses upphöra. Regeringen anser att sekretessen för uppgifteri polisregister och andra register angående brott skall begränsas till 70 år.Regeringen konstaterar vidare att den s.k. förundersökningssekretessen, somgäller till skydd för det allmännas brottsförebyggande och brottsbeivrandeverksamhet, enligt 5 kap. 1 § sekretesslagen gäller i högst . Enligtregeringen kan det finna skäl att förlänga , t.ex. för att skydda enuppgiftslämnare, eftersom någon absolut sekretess enligt regeringens förslaginte längre skall gälla för uppgifter i flertalet polisregister. Regeringenanser vidare att det i den underrättelseverksamhet som bedrivs hosSäkerhetspolisen och den öppna polisen finns starka skäl för en längresekretesstid än . Sekretesstiden bör därför bestämmas till högst 70 år.När det gäller med vilket skaderekvisit förundersökningssekretessen tillförmån för polisens verksamhet skall gälla anför regeringen att det med hänsyntill den verksamhet som Säkerhetspolisen bedriver är motiverat att skärpasekretessen när den absoluta sekretessen avskaffas för uppgifter i . Sekretess med ett omvänt skaderekvisit kommer då att gälla för allauppgifter som Säkerhetspolisen behandlar i sin underrättelseverksamhet.Regeringen konstaterar vidare att i sitt remissvar överRegisterutredningens betänkande har anfört att motsvarande sekretesskydd måstegälla för den öppna polisens spanings- och underrättelseverksamhet. Regeringenhar förståelse för denna synpunkt. Därvid konstaterar regeringen att denabsoluta sekretess som råder för uppgifter i polisregisterindirekt har stor betydelse även för polisens verksamhet. Regeringen kan därförinstämma i uppfattning att samma argument som förts frambeträffande Säkerhetspolisens verksamhet även gör sig gällande för den öppnapolisens underrättelseverksamhet. Enligt regeringens bedömning är det därförmotiverat att införa ett omvänt skaderekvisit även till skydd för den öppnapolisens underrättelseverksamhet.Därutöver anför regeringen att den avgränsning som föreslås av den öppnapolisens underrättelseverksamhet genom en definition i polisdatalagen ärtillräcklig för att det skall vara möjligt att införa en strängare sekretessäven i den öppna polisens underrättelseverksamhet. För uppgifter som hänför sigtill underrättelseverksamhet bör därför sekretess gälla om det inte står klartatt uppgifterna kan röjas utan att syftet med beslutade eller förutseddaåtgärder motverkas eller den framtida verksamheten skadas.MotionernaI motion 1997/98:Ju44 av m.fl. (v) anförs att de skäl somanförts för en förlängningen av sekretesstiden för underrättelseverksamhet sombedrivs vid och den öppna polisen inte har en sådan tyngd attförlängningen av sekretesstiden kan godtas. Regeringens förslag till 5 kap. 1 §fjärde stycket sekretesslagen bör därför avslås (yrkande 2).Därutöver anförs i motionen att det inte kan godtas attförundersökningssekretessen skärps hos och i den öppnapolisens underrättelseverksamhet. Enligt motionärerna innebär det förhållandetatt ett omvänt skaderekvisit införs endast en relativt begränsad förändring iförhållande till den nuvarande absoluta sekretessen. anser attett rakt skaderekvisit skall gälla beträffande förundersökningar också hosSäkerhetspolisen och i den öppna polisens underrättelseverksamhet (yrkande 3).I motion 1997/98:Ju48 av och (båda mp) föreslåsatt sekretessen för uppgifter i polisregister och andra register med uppgifterom brott tidsbegränsas till (yrkande 2). Enligt motionärerna bör ävenförundersökningssekretessen till skydd för polisens verksamhet gälla (yrkande 3).I motion 1997/98:Ju49 av m.fl. (fp) anförs att ett omväntskaderekvisit till skydd för den enskilde genomgående bör gälla för uppgifterom enskilds personliga och ekonomiska föhållanden (yrkande 2).Därutöver anförs i motionen att något skaderekvisit inte bör uppställas iförhållande till den registrerade, såvida det inte föreligger synnerliga skäl.Den enskildes rätt att ta del av uppgifter om sig själv är enligt motionärernasärskilt viktigt i de fall då den enskilde drabbas negativt på grund avfelaktiga uppgifter. Detta skulle förstärka medborgarnas kontroll överpersonuppgiftshanteringen. Motionärerna yrkar att vad som anförts gesregeringen till känna (yrkande 3).BakgrundI sekretesslagen förekommer tre grader av sekretesskydd.Ett rakt skaderekvisit innebär presumtion för offentlighet. Av ett sådantskaderekvisit följer att sekretess föreligger, om det kan antas att någon skadauppkommer om uppgiften röjs.Ett omvänt skaderekvisit innebär presumtion för sekretess. Om ett sådantskaderekvisit uppställs innebär det att sekretess gäller, om det inte stårklart att uppgiften kan röjas utan skada.Absolut sekretess innebär att något skaderekvisit inte ställs upp som villkorför sekretessen. Sekretessen gäller således under alla förhållanden.Utskottets bedömningUtskottet ser med tillfredsställelse på att regeringen , i syfte att ökamedborgarnas insyn i polisens register, föreslår lättnader i den sekretess somför närvarande gäller för dessa register. Härvid delar utskottet regeringensbedömning att det är motiverat att skilja mellan olika register när det skallavgöras hur sträng sekretess som bör gälla. Utskottet tillstyrker regeringensförslag att den absoluta sekretessen avskaffas för alla polisregister utombelastningsregistret och att sekretess i stället skall gälla med ett omväntskaderekvisit. För att öka insynen i registren är det också värdefullt attsekretessen nu föreslås bli begränsad i tiden. Regeringen föreslår härvid attsekretessen för uppgifter i polisens register och i andra register angåendebrott begränsas till , vilket motsvarar den sekretess som normalt gällerför enskilds personliga förhållanden. Utskottet anser en sådan tid motiveradoch tillstyrker regeringens förslag. Vad som föreslås i motion 1997/98:Ju48yrkande 2 om en kortare sekretesstid avstyrks därför.Mot bakgrund av att det nu föreslås att absolut sekretess inte längre skallgälla för uppgifter i polisens register delar utskottet regeringens bedömningatt det finns skäl att förlänga tiden för den s.k. förundersökningssekretessen.Utskottet delar regeringens uppfattning att sekretesstiden för uppgifter iunderrättelseverksamhet som bedrivs hos den öppna polisen och Säkerhetspolisenförlängs från 40 till . Därmed avstyrker utskottet motion 1997/98:Ju44yrkande 2 och 1997/98:Ju48 yrkande 3. Övrig del av den s.k.förundersökningssekretessen skall således även fortsättningsvis gälla i 40 år.När det gäller frågan om med vilket skaderekvisit sekretess skall gälla tillskydd för polisens brottsförebyggande och brottsbeivrande verksamhet villutskottet först erinra om att sådan sekretess enligt 5 kap. 1 §sekretesslagen gäller med ett rakt skaderekvisit. Sekretessen enligt nämndalagrum gäller för uppgift om förundersökning i brottmål och angelägenhet, somavser användning av tvångsmedel i sådant mål eller i annan verksamhet för attförebygga brott. Den gäller också för polisens verksamhet i övrigt för attförebygga, uppdaga, utreda eller beivra brott.Regeringens förslag innebär att ett omvänt skaderekvisit införs förSäkerhetspolisens underrättelseverksamhet. Med en sådan ordning kommersekretess med ett omvänt skaderekvisit att gälla för alla uppgifter somSäkerhetspolisen behandlar i sin underrättelseverksamhet, dvs. både i och i övrigt.