bet · GL01JoU25 · 1998-05-14 00:00:00 — I fråga om denna regel finns det dock enligtföljdlagstiftningspropositionen naturliga begränsningar i samband medskogsbruk. Möjligheten till alternativ lokalisering är naturligtvis avbetydelse vid bedömningen av om en plats kan godtas (prop. 1997/98:45 del 1 s.219). Utskottet, som har gjort liknande uttalanden i betänkande JoU20 s. 42,instämmer även i dessa uttalanden.Enligt följdlagstiftningspropositionen kommer andra hänsynsregler imiljöbalken att gälla så gott som utan inskränkning, eftersom inga eller endastfå föreskrifter på området finns i skogsvårdsförfattningarna. kravet på kunskap (2 kap. 2 §) och produktvalsprincipen (2 kap. 6 §). Ilikhet med vad som skall gälla för 12 kap. 6 § (samrådsbestämmelsen) kommer enligt propositionen att varatillsynsmyndighet inom det område som regleras i skogsvårdsförfattningarna,även om ingripandet stöder sig på de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap.miljöbalken. Utskottet som är av samma uppfattning avstyrker med det anfördamotion Jo50 (m) yrkande 2.För att stoppregeln i 2 kap. 9 § skall tillämpas krävs att enverksamhet eller åtgärd kan befaras föranleda skada eller olägenhet avväsentlig betydelse för människors hälsa eller miljön, även om skyddsåtgärdereller försiktighetsmått vidtas. Om så är fallet krävs särskilda skäl för att fåbedriva verksamheten eller vidta åtgärden. Bestämmelsen är alltså inte avseddatt användas för att kringgå reglerna om naturreservat, biotopskyddsområden ochliknande regler som kan utlösa ersättningsrätt. De farhågor om detta somframförts i motion Jo50 (m) yrkande 4 är därför enligt utskottets meningobefogade och utskottet avstyrker motionen i denna del.Med det anförda avstyrker utskottet även motionerna Jo51 (kd) yrkande 2 ochJo52 (c) yrkande 2.Om all verksamhet som bedrivs inom ramen för pågående markanvändning inomjord- och skogsbruket skulle undantas från tillämpningen av miljöbalkensregler, vilket föreslås i motion Jo50 (m), skulle en mycket stor del avSveriges yta inte omfattas av den grundläggande lagstiftningen på miljöområdet.Detta strider mot såväl nuvarande miljölagstiftning som hela grunden förmiljöbalksförslaget. Lagen om skötsel av jordbruksmark har arbetats in i balkenoch förhållandet till skogsvårdslagen behandlas framför allt iföljdlagstiftningspropositionen och detta betänkande. Utskottet avstyrkerdärför motion Jo50 (m) yrkande 6.När det gäller frågan om miljökvalitetsnormernas tillämplighet framgår det avsåväl miljöbalkspropositionen 1997/98:45 (del 1 s. 264) som avföljdlagstiftningspropositionen (s. 155), att i princip all verksamhet sompåverkar de föroreningsnivåer eller störningsnivåer som människor kan utsättasför utan fara för olägenheter av betydelse eller som miljön eller naturen kanbelastas med utan fara för påtagliga olägenheter, skall omfattas avmiljökvalitetsnormerna. En förutsättning i systemet med miljökvalitetsnormer ärnämligen att normerna får genomslag inom alla sektorer. Normerna utgår frånförhållandena i den yttre miljön. Exempelvis reagerar en sjös vattenkvalitet påkvävetillförsel oavsett om denna hör samman med avloppsutsläpp, läckage frånjord- och skogsbruk, nedfall från trafik eller andra yttre faktorer. Om enverksamhet inte behöver iaktta miljökvalitetsnormerna, utan fritt får öka sinautsläpp, drabbar detta andra som måste göra motsvarande minskningar.Grundregeln måste därför vara att miljökvalitetsnormer gäller för alla. Därförär det enligt propositionen bara vid tillståndsprövning av avverkning isvårföryngrad skog och skyddsskog som det finns behov av att införa särskildabestämmelser om miljökvalitetsnormer i skogsvårdslagen. Bestämmelserna i 5 kap.miljöbalken om miljökvalitetsnormer gäller nämligen utan uttryckligt stadgandei skogsvårdslagen. Av 5 kap. 4 § framgår att verksamhet skallbedrivas så att miljökvalitetsnormer inte överträds. Enligt 5 kap. 3 § skallmyndigheter och kommuner säkerställa att miljökvalitetsnormer uppfylls bl.a.när de utövar tillsyn och meddelar föreskrifter. Utskottet, som instämmer idetta, tillstyrker därför förslaget till ändring av 17 § skogsvårdslagen ochavstyrker motion Jo50 (m) yrkande 8.Skogsvårdslagen innehåller i 19 § en bestämmelse om ersättning till den sominte får tillstånd till avverkning av fjällnära skog eller som i ett sådanttillstånd åläggs att ta hänsyn till naturvårdens eller kulturmiljövårdensintressen. Hänvisning sker till ersättningsbestämmelserna i naturvårdslagen.Detta innebär att ersättning skall betalas i den utsträckning som detinskränkande beslutet innebär att pågående markanvändning inom berörd del avfastigheten avsevärt försvåras.I har reglerna ändrats så att från ersättningen skall dras avett belopp motsvarande den s.k. kvalifikationsgränsen, dvs. ett belopp sommotsvarar ersättning upp till nivån ?avsevärt försvåras?. Det framgår avpropositionen att förslaget förutom av har förts fram aven interdepartemental arbetsgrupp md uppgift att utreda vissa frågor rörandeintrångsersättning (Ds 1991:87), av (SOU 1992:76) ochav (SOU 1993:27). Avräkningen har fått stöd i olikaremissbehandlingar och i propositionen om en ny skogspolitik (prop. 1992/93:226s. delade då regeringens uppfattning i den nämndapropositionen och framhöll att de lagtekniska förändringarna fick behandlas iett senare sammanhang (bet. 1992/93:JoU15 s. 27 ). Eftersom det har införts enregel om avräkning i bör enligt regeringens mening en motsvarandeavräkning ske när ersättning skall betalas enligt skogsvårdslagen. Utskottetdelar denna bedömning och avstyrker motion Jo50 (m) yrkande 5.I anslutning till motion Jo52 (c) yrkande 3 vill utskottet framhålla att ettså allmänt hållet uttalande som föreslås i motionen inte skulle ge någonupplysning om hur förhåller sig till de nu av regeringen framlagdaförslagen och inte heller om vilka eventuella ändringar i ersättningsreglernasom förordas. Utskottet avstyrker även motion Jo52 (c) yrkande 3.JordabalkenI propositionen föreslås att jordabalkens och andra författningars bestämmelserom nyttjanderätt skall tillämpas på den rätt som uppkommer för staten eller enkommun när fastighetsägaren i ett naturvårdsavtal avstår från att bruka sinfastighet i särskilt angivna hänseenden. Denna ändring görs genom att ett andrastycke införs i 7 kap. 3 § jordabalken med innebörd att vad fastighetsägarenskriftligen förbundit sig att tillåta eller tåla i ett naturvårdsavtal skallanses som en nyttjanderätt.Enligt motion Jo50 (m) är förslaget att ge naturvårdsavtal sakrättsligt skyddvällovligt. Enligt motionärerna skall dock rätten att inskriva ettnaturvårdsavtal ankomma på fastighetsägaren att bestämma. Därför yrkas attriksdagen beslutar att ändra 7 kap. 10 § andra stycket jordabalken så att denutvidgas till att omfatta även naturvårdsavtal.I 7 kap. 10 § första stycket jordabalken anges att nyttjanderätt somupplåtits genom skriftlig handling samt servitut får inskrivas. Förbehåll somstrider mot detta är utan verkan utom i fråga om arrende eller hyra. Iparagrafens andra stycke anges att rätt till elektrisk kraft får inskrivas omägaren av den fastighet i vilken rättigheten upplåtits medgivit skriftligen attinskrivning får ske. Denna bestämmelse föreslås inte ändras i propositionen omföljdlagstiftning och där anges att bestämmelserna om inskrivning avnyttjanderätt i 23 kap. jordabalken bör gälla även för naturvårdsavtal och attdet kan förväntas att naturvårdsavtalen kommer att skrivas in. Enligt 23 kap. 1§ jordabalken kan såväl innehavaren av nyttjanderätten som fastighetsägarenansöka om inskrivning. Utskottet vill med anledning av motion Jo50 understrykaatt syftet med den föreslagna ändringen i jordabalken är att genaturvårdsavtalen en starkare ställning, framför allt i sakrättsligt avseende(se prop. s. 255 f.). Det innebär bl.a. att avtalet skall gälla oberoende av omden aktuella fastigheten överlåts till ny ägare. Om rätten till inskrivning avnaturvårdsavtalen skulle göras beroende av fastighetsägarens medgivande finnsdet en allvarlig risk att syftet med reformen inte kan uppnås. Utskottetavstyrker således motion Jo50 (m) yrkande 7.VäglagenEnligt motion Jo50 (m) bör väglagen ändras så att det av lagtexten framgår attsamråd även skall äga rum med de markägare som kan komma att beröras avvägprojektet. I föreslagna 14 a § väglagen anges att den som planerar att byggaen väg skall genomföra en förstudie. Sådana studier görs även menförfarandet är inte lagreglerat. Vid utarbetande av denna förstudie skallsamråd ske bl.a. med den allmänhet som kan antas bli särskilt berörd. Detframgår av såväl propositionens allmänmotivering (s. 178) som avförfattningskommentaren till bestämmelsen (s. 314) att med allmänhet som kananses bli särskilt berörd avses exempelvis markägare och närboende. Omförstudien anger att alternativa terrängkorridorer behöver studeras skall envägutredning upprättas. En vägutredning skall innehålla enmiljökonsekvensbeskrivning och om under förstudien har funnit attvägbyggnadsprojektet kan antas medföra en betydande miljöpåverkan skall detunder vägutredningen ske ett utökat samråd med miljökonsekvensbedömning. Ävendå har fastighetsägare möjlighet att påverka utredningen. I 16 § väglagen, sominte föreslås ändras i detta avseende, anges att vid utarbetande av enarbetsplan för byggande av väg skall samråd i fråga om vägens sträckning ochvägförslagets utformning i övrigt ske med bl.a. berörda fastighetsägare.Motionskravet får därmed anses vara tillgodosett och utskottet avstyrker motionJo50 (m) yrkande 9.TorvlagenI motion Jo51 (kd) har det anförts att beskrivningen av torvlagens ochmiljöbalkens förhållande till varandra visar på väldig otydlighet ochkomplexitet. Detta skapar enligt motionärerna stor osäkerhet om villkoren förfortsatt drift för nuvarande brytningsföretag. Det anges dock inte vad som äroklart och på vilket sätt förslaget bör ändras. Iföljdlagstiftningspropositionen anförs att det redan i propositionen ommiljöbalk (prop. 1997/98:45 del 1 s. 380) anfördes att det i intelängre finns något behov av den dubbelprövning av täkt som sker enligtnaturvårdslagen (1964:822) och miljöskyddslagen (1969:387). Täktens samtligaeffekter på omgivningen skall i stället prövas . Eftersom detredan av (12 kap. 1 §) framgår att tillstånd krävs för täkt måstedärför bilagan till den nuvarande miljöskyddsförordningen ändras så att deninte längre omfattar täkter. Bestämmelsen i 12 kap. 1 § tredje stycketmiljöbalken att tillstånd inte krävs för täkt av torv för vilkenbearbetningskoncession har lämnats enligt torvlagen kommer därefter attinnebära att någon tillståndsprövning med stöd av över huvud tagetinte kommer att ske för sådana täkter. Före torvlagens tillkomst prövadesverksamheten enligt både naturvårdslagen och dåvarande minerallagen.Dubbelprövningen avskaffades för att systemet skulle bli enklare och smidigare(prop. 1984/85:120 s. 328). Att nu dessutom avskaffa den prövning som i dagsker enligt miljöskyddslagen är ett ytterligare steg i denna riktning. Vidareanförs i följdlagstiftningspropositionen att avskaffandet av tillståndspliktenenligt inte får innebära att det tas mindre miljöhänsyn. Det ärviktigt att nödvändig miljöhänsyn i fortsättningen tas vidkoncessionsprövningen enligt torvlagen. Detta åstadkoms genom att relevantabestämmelser i görs tillämpliga vid koncessionsprövningen. Dennalösning är särskilt lämplig med tanke på att , som kommer att haerfarenhet av att tillämpa , är prövningsmyndighet enligt torvlagen.Förslaget innebär i korthet att vid koncessionsprövning skall miljöbalkensallmänna hänsynsregler och bestämmelser om hushållning med mark- ochvattenområden samt miljökvalitetsnormer tillämpas. Vid prövning avbearbetningskoncession skall ytterligare bestämmelser i och i lagenmed särskilda bestämmelser om vattenverksamhet tillämpas, bl.a. ommiljökonsekvensbeskrivningar, miljöorganisationers talerätt ochmarkavvattningssakkunniga. skall kunna bestämma nya villkor om enverksamhet medverkar till att en miljökvalitetsnorm överträds. Möjlighetenavskaffas att kräva säkerhet för att villkor i koncessionen skall uppfyllas. Istället införs en regel om att en koncession skall kunna göras beroende av attverksamhetsutövaren ställer säkerhet för kostnaderna för återställning. Om enverksamhetsutövare inte uppfyller sin skyldighet att vidtaåterställningsåtgärder, skall få meddela vitesföreläggande ochkronofogdemyndigheten särskild handräckning.Det anförda visar enligt utskottets uppfattning att förslaget avseendetorvlagens anpassning till innebär en förenkling avprövningssystemet som nödvändiga miljöhänsyn kommer att krävas.Näringsutskottet har i yttrande 1997/98:NU5y, som bifogas betänkandet,tillstyrkt propositionen i aktuell del och tillbakavisat den uppfattning somframförts i motionen om att torvlagens och förhållande tillvarandra skulle vara otydligt. delar näringsutskottetsuppfattning och avstyrker motion Jo51 (kd) yrkande 3.MinerallagenFörslaget till ändring i minerallagen (1991:45) har inte berörts i någonmotion. Förslaget innebär att minerallagen och skall gällaparallellt. hushållningsbestämmelser skall dock, i likhet med vadsom gäller enligt nuvarande lagstiftning, inte tillämpas vid sådana prövningarenligt eller andra lagar som sker efter prövningen avbearbetningskoncession. I övrigt införs inga begränsningar i möjligheten attingripa med stöd av . Vid koncessionsprövning skall ett antalbestämmelser i tillämpas, däribland flertalet av bestämmelserna ommiljökonsekvensbeskrivningar. Beträffande dessa anges att enmiljökonsekvensbeskrivning enligt nuvarande 4 kap. 2 § femte stycketminerallagen skall finnas även i ärenden om beviljande av koncession. Frågan ärhur formaliserad och omfattande miljökonsekvensbeskrivningen enligtminerallagen bör vara samt hur förfarandet i samband med upprättandet bör varautformat. Regeringen anför att bestämmelserna om miljökonsekvensbeskrivningar imiljöbalken i så stor utsträckning som möjligt bör få tillämpning även påsådana beskrivningar i lagar utanför balken.Syftet med en miljökonsekvensbeskrivning som anges i 6 kap. 3 § miljöbalkenskall enligt regeringen gälla också en miljökonsekvensbeskrivning i samband medprövning enligt minerallagen. Vidare skall en miljökonsekvensbeskrivning enligtminerallagen innehålla samtliga uppgifter av betydelse för en miljöprövning.Alltså skall reglerna i 6 kap. 7 § om vad enmiljökonsekvensbeskrivning skall innehålla tillämpas. De krav som ställs upp ärobligatoriska för verksamheter som kan antas medföra en betydandemiljöpåverkan. Anläggningar för bearbetning av mineralfyndigheter kan oftaantas ha en sådan effekt. För verksamheter som inte kan antas ha en betydandemiljöpåverkan skall kraven vara uppfyllda i den utsträckning det behövs medhänsyn till verksamhetens art och omfattning för att möjliggöra syftet medmiljökonsekvensbeskrivningen. Vidare anförs att vad avser förfarandet finnsbestämmelser i om tidigt samråd, beslut om betydande miljöpåverkan,utökat samråd med miljökonsekvensbedömning, kungörande, allmänhetens tillfälleatt yttra sig, godkännande, beaktande av miljökonsekvensbeskrivningen vidprövning och kostnader. Eftersom anläggningar för provbrytning och bearbetningav mineralfyndigheter skall tillståndsprövas även enligt balken finns detenligt regeringen inte skäl att ha samma utförliga regler i minerallagenangående förfarandet. Det är tillräckligt att reglerna i 6 kap. 9-10 §§miljöbalken tillämpas, dvs. bestämmelserna om att tillståndsmyndigheten skallpröva om miljökonsekvensbeskrivningen uppfyller uppställda krav och beaktainnehållet i beskrivningen vid prövningen samt om att den som är skyldig attupprätta miljökonsekvensbeskrivningen skall stå för kostnaderna. Slutligen börenligt propositionen 6 kap. 11 och 12 §§ om planer ochplaneringsunderlag tillämpas.Utskottet konstaterar att regeringens förslag innebär att bestämmelsen i6 kap. 8 § första stycket om kungörande och tillfälle för allmänheten att yttrasig inte skall tillämpas. Enligt nuvarande 21 § mineralförordningen (1992:285)skall bergmästaren, om en ansökan om koncession inte avvisas, införa kungörelseom ansökan och miljökonsekvensbeskrivningen i Post- och och iortstidning. Huruvida denna bestämmelse skall kvarstå i mineralförordningenframgår inte klart av propositionen, men de tidigare återgivna uttalandena gerintryck av att i vart fall bestämmelsen om kungörande ommiljökonsekvensbeskrivningen inte kommer att krävas eftersom anläggningar förprovbrytning och bearbetning av mineralfyndigheter skall tillståndsprövas ävenenligt . Utskottet anser att det genom den lagstiftningsteknik somvalts uttömmande bör anges i minerallagen vilka bestämmelser i somskall tillämpas. Det finns enligt utskottets uppfattning behov av regler sombl.a. ger allmänheten möjlighet att påverka tillämpningen i koncessionsärendetav hushållningsbestämmelserna i 3 och 4 kap. och därmedlokaliseringen av verksamheten. Utskottet föreslår därför den ändringen iregeringens förslag till 4 kap. 2 § femte stycket minerallagen att även 6 kap.8 § första stycket skall tillämpas. Vidare bör ändringen i 3 kap. 6§ och 8 kap. 1 och 3 §§ minerallagen göras i den lydelse som paragrafernaerhöll genom SFS 1998:165.Lagen om frivillig miljöstyrning och miljörevisionI propositionen föreslås även att en ändring görs i lagen (1994:1596) omfrivillig miljöstyrning och miljörevision. Ändringen, som inte är någon följd-ändring i anledning av , innebär att regeringen bemyndigas attmeddela föreskrifter om försöksverksamhet med EMAS-registrering av sektorerutanför industrin enligt EG:s förordning om miljöstyrning och miljörevision.Förordningen (EEG) nr 1836/93 av om frivilligt deltagande förindustriföretag i gemenskapens miljöstyrnings- och miljörevisionsordning blevgällande rätt i genom det svenska medlemskapet i EU. För attförordningen skulle kunna tillämpas i infördes till förordningenkompletterande bestämmelser genom lagen om frivillig miljöstyrning ochmiljörevision. Enligt lagen ankommer det på regeringen att utse behöriga organför ackreditering och tillsyn av miljökontrollanter samt för registrering avgodkända anläggningar i enlighet med artikel 6 och 18. Vidare ankommer det påregeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddelaföreskrifter om sådana avgifter som avses i artikel 11. I förordningens artikel14 sägs att medlemsstaterna försöksvis får tillämpa bestämmelser som motsvararmiljöstyrnings- och miljörevisionsordningen inom sektorer utanför industrin,t.ex. inom handel och distribution och inom den offentliga sektorn. Sådanförsöksverksamhet bör enligt propositionen startas i och inledningsviskommer förmodligen främst verksamheter inom sektorerna skogsbruk,fastighetsskötsel, kommuner och landsting att bli aktuella för registrering,men även andra sektorer inom den tidigare försöksverksamheten har visatintresse för registrering. Lagändringen föreslås i propositionen träda i kraftden i likhet med all annan lagstiftning som föreslås ipropositionen. Eftersom denna lagändring inte har något samband med miljöbalkenoch följdlagstiftningen till den anser utskottet att det inte finns skäl attskjuta på ikraftträdandet till angivna datum. Försöksverksamheten, som syftartill att förbättra miljöarbetet inom sektorer även utanför industrin, bördärför ges möjlighet att kunna påbörjas så fort som möjligt. Utskottet föreslårdärför att denna lagändring skall träda i kraft redan den 1 juli 1998.ÖvrigtDet avsnitt om ekonomiska konsekvenser som finns i propositionen (s. 304 f.)avser även enskilda. Som utskottet anfört i betänkande JoU20 s. 141 har imiljöbalkspropositionen 1997/98:45 angetts att det enligt regeringens bedömningfinns ett behov att både utvärdera tillämpningen av och attsamtidigt överväga vilka reformbehov som kan finnas framöver. Enligtpropositionen bör därför en utredning tillsättas för att följa tillämpningen,särskilt av hänsynsreglerna, och vid behov föreslå ändringar och tillägg somytterligare kan säkerställa att balkens mål uppnås. Även andra frågor kan bliaktuella för utredningen. Utredningen bör vara parlamentariskt sammansatt.Utskottet delade regeringens bedömning att en parlamentarisk utredning bör fåtill uppgift att följa och utvärdera tillämpningen av balkens regler och angavatt då bör även ingå att bl.a. utvärdera de ekonomiska konsekvenserna för såvälmyndigheter som företag. Denna utvärdering bör enligt utskottet även kunna avsehur den nya lagstiftningen verkar avseende plan- och byggfrågor. har i sitt yttrande 1997/98:BoU4y, som bifogas dettabetänkande, anfört att något särskilt tillkännagivande om en utvärdering ellersärskilda överväganden enligt vad som föreslagits i kd-motionen därför intebehövs. Med det anförda avstyrker jordbruksutskottet motionerna Jo50 (m)yrkande 10 och Jo51 (kd) yrkande 4.Riksdagen har beslutat om ändringar i 2 kap. 2 § plan- ochbygglagen (1987:10) och i 1 kap. 3 § lagen (1995:1649) om byggande av järnvägenligt kulturutskottets betänkande 1997/98:KrU14. föreslåratt med ändring av detta riksdagsbeslut och med anledning avproposition 1997/98:90 beslutar att de nämnda lagrummen skall ha den lydelsesom anges i mom. 38 och 53 i utskottets hemställan.Utskottet har också föreslagit några ändringar i regeringens lagförslag avredaktionell karaktär. beträffande lagvalsprinciper m.m.att avslår motionerna 1997/98:Jo50 yrkande 1 och 1997/98: Jo51yrkande 1,2. beträffande en ny parlamentarisk utredningatt avslår motion 1997/98:Jo52 yrkande 1,3. beträffande hänsynsreglernas tillämpningatt avslår motion 1997/98:Jo50 yrkandena 2 och 4,res. 1 ( m)4. beträffande pågående markanvändningatt avslår motion 1997/98:Jo50 yrkande 6,res. 2 (m)5. beträffande jordabalkenatt antar förslaget till lag om ändring i jordabalken,6. beträffande inskrivning av naturvårdsavtalatt avslår motion 1997/98:Jo50 yrkande 7,7. beträffande lagen om flottning i allmän flottledatt antar förslaget till lag om ändring i lagen (1919:426) omflottning i allmän flottled,8. beträffande kommunalskattelagenatt antar förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen(1928:370),9. beträffande lagen med vissa föreskrifter angående tillämpningenhär i riket av svensk-norska vattenrättskonventionenatt antar förslaget till lag om ändring i lagen (1929:405) med vissaföreskrifter angående tillämpningen här i riket av svensk-norskavattenrättskonventionen av ,10. beträffande lagen om statlig inkomstskattatt antar förslaget till lag om ändring i lagen (1947:576) om statliginkomstskatt,11. beträffande luftfartslagenatt antar förslaget till lag om ändring i luftfartslagen (1957:297),12. beträffande lagen om vissa åtgärder för utnyttjande avvattenkraft vid krig m.m.att antar förslaget till lag om ändring i lagen (1962:627) om vissaåtgärder för utnyttjande av vattenkraft vid krig m.m. med den ändringenatt i 10 § första stycket ordet ?företaget? ändras till ?verksamheten? ochi 17 § första stycket ordet ?vattenföretaget? ändras till?vattenverksamheten?,13. beträffande lagen om kontinentalsockelnatt antar förslaget till lag om ändring i lagen (1966:314) omkontinentalsockeln,14. beträffande lagen om allmänna vatten- och avloppsanläggningaratt antar förslaget till lag om ändring i lagen (1970:244) omallmänna vatten- och avloppsanläggningar,15. beträffande fastighetsbildningslagenatt antar förslaget till lag om ändring i fastighetsbildningslagen(1970:988),16. beträffande väglagenatt med bifall till regeringens förslag och med avslag på motion1997/98:Jo50 yrkande 9 antar förslaget till lag om ändring i väglagen(1971:948),res. 3 (m)17. beträffande lagen med anledning av gränsälvsöverenskommelsenmellan och Finlandatt antar förslaget till lag om ändring i lagen (1971:850) medanledning av gränsälvsöverenskommelsen mellanSverige och ,18. beträffande ledningsrättslagenatt antar förslaget till lag om ändring i ledningsrättslagen(1973:1144),19. beträffande anläggningslagenatt antar förslaget till lag om ändring i anläggningslagen(1973:1149),20. beträffande lagen om förvaltning av samfälligheteratt antar förslaget till lag om ändring i lagen (1973:1150) omförvaltning av samfälligheter,21.