bet · GL01UU9 · 1998-03-12 00:00:00 — Regeringen understryker också att detinte finns något motsatsförhållande mellan statligt bistånd och de enskildaorganisationernas insatser.I skrivelsens avsnitt rörande fattigdomsbekämpning på lokal nivå, betonasvikten av att stärka lokalsamhällets möjligheter att satsa på mänskligaresurser i form av hälsovård och skolor. Vikten av att stödja de fattigasmöjligheter att påverka sin situation genom att stärka deras möjligheter attdelta i det politiska livet framhålls särskilt. Detta, menar regeringen, kanske genom stöd till lokala organisationer, , lokaldemokrati och ett decentraliserat rättsväsende. Enligt regeringens uppfattningkan den eftersträvade stärkta fattigdomsinriktningen innebära direkt stöd tilllokala myndigheter, med medverkan av lokala enskilda organisationer och privataföretag. Inom är dialog och erfarenhetsutbyte med desvenska enskilda organisationerna ett oundgängligt inslag i den dagligaverksamheten. Bl.a. genomförs möten inför varje s.k. utvecklingsråd inom EU.Det finns också ett centralt forum - - för dialog mellanregeringen och de enskilda organisationerna.Utskottet delar regeringens syn på värdet av de enskilda organisationernasinsatser. En ökad fokusering på lokalt demokratifrämjande arbete bedrivs medfördel i nära samarbete med enskilda organisationer, som ofta har ett välutvecklat samarbete på gräsrotsnivå, i städerna såväl som på landsbygden. Dennasyn på organisationernas roll synes inte avvika från vad motionärerna anfört.Med det anförda anser utskottet motionerna U5 (fp) yrkandena 3 och 4, U6 (v)yrkande 5 och U3 (kd) yrkande 2 besvarade.Åtgärder mot utnyttjande av barn, drog- och alkoholmissbrukMiljöpartiet efterfrågar i motion U2 (mp) yrkande 7 fortsatta svenska åtgärdermot utnyttjande av barn. I samma motions yrkande 9 understryks vikten avinsatser mot drog- och alkoholmissbruk.Inom ramen för det övergripande biståndspolitiska målet,fattigdomsbekämpningen, prioriteras i det svenska biståndsarbetet bl.a.åtgärder för att motverka exploatering av barn, t.ex. barnarbete och sexuelltutnyttjande av barn och ungdomar. Ett arbete har också inletts för att mersystematiskt integrera barnperspektivet i det svenska utvecklingssamarbetet.Sverige ger stöd till ett treårigt projekt mot kommersiell sexuellexploatering av barn i . Projektet är ett led i uppföljningen av 1996 årsVärldskongress mot kommersiell sexuell exploatering av barn och äger rum isamarbete mellan Sida och ESCAP (United Nations Economic and Social Commissionfor and the Pacific). Syftet är dels att uppnå en långsiktigt ökad kunskapoch medvetenhet bland myndigheter och enskilda organisationer, dels att höjaden allmänna kunskapsnivån i samhället om kommersiellt sexuellt utnyttjande avbarn och ungdomar.Sverige driver aktivt frågor om barnets rättigheter i det internationellasamarbetet, bl.a. inom FN, EU och , vad gäller såväl normativa somoperativa insatser. Utskottet har tidigare (bet. 1997/98:UU2) konstaterat attdet i budgetpropositionen angavs att arbetar för att ett mersystematiskt barnperspektiv tydliggörs i det samlade internationellautvecklingssamarbetet. Utskottet noterade vidare att det i budgetpropositionenavsatts i en särskild budgetpost, Utsatta barn i fattigaländer, varför det samlade stödet till barn ökar. är den viktigastemultilaterala kanalen för stöd genom denna nya post. Ett stort antal andra FN-organ, liksom internationella och nationella organisationer, bedriver ettomfattande och viktigt arbete för att stärka utsatta barns ställning.I den nu aktuella skrivelsen behandlas också barnens situation. Fattiga barn,betonas det i skrivelsen, är mer sårbara än andra barn för kränkningar av demänskliga rättigheterna. Föräldrarnas fattigdom är i praktiken ofta en orsaktill att barnens rättigheter kränks. Att verka för efterlevnad av FN:skonvention om barnets rättigheter utgör en viktig del av det svenskautvecklingssamarbetet - både multilateralt och bilateralt. är aktivtsåväl i arbetet med att få till stånd ett tilläggsprotokoll tillbarnkonventionen om barn i väpnade konflikter som höjer den accepteraderekryteringsåldern till som i arbetet mot kommersiell och sexuellexploatering av barn.Regeringens agerande på detta område, vilket har utskottets stöd, synes liggaväl i linje med vad motionärerna efterlyser.Med det anförda anser utskottet sålunda motion U2 (mp) yrkande 7 besvarad.Sverige är en av de ledande finansiärerna av FN:s program mot droger och är enav de största bidragsgivarna till FN:s arbete på narkotikaområdet. harregeringen föreslagit ett bidrag till UNDCP, FN:s narkotikaprogram, på 45miljoner kronor, en höjning från föregående år . Från det aktuellaanslaget ges även bidrag till WHO:s program mot missbruk avberoendeframkallande medel, WHO/PSA. Utskottet noterar att FN kommer att hållaett särskilt möte om narkotika . Syftet är att hitta globalalösningar på narkotikaproblemen. För att förbereda detta möte harUtrikesdepartementet och gemensamt tillskapat ett särskiltsekretariat. Sida har i utvecklingssamarbetet börjat lyfta fram frågor omanvändning och missbruk av tobak och narkotika, i syfte att uppnå en förbättradhälsa och en minskad belastning på hälsovården i utvecklingsländerna. Sidastöder också enskilda organisationer såsom och det anförda anser utskottet motion U2 (mp) yrkande 9 besvarad.Bistånd till den offentliga sektornI motion U3 (kd) yrkande 8 betonar vikten av att korruptioneni mottagarländerna bekämpas, inom ramen för det bistånd som går till denoffentliga sektorn. Motionärerna vill också att riktade satsningar görs pårättsväsende, utbildning, jordreformer och skattesystem. Miljöpartietefterlyser också, motion U2 (mp) yrkande 8, svenska biståndsinsatser motkorruption.Utskottet har vid ett flertal tillfällen haft anledning att uppehålla sig vidfrågan om korruptionen i mottagarländerna. Senast skedde detta i betänkande1997/98:UU2, där utskottet anförde bl.a. följande:Utskottet delar motionärernas uppfattning om att korruptionen utgör en fara ochett allvarligt problem i många utvecklingsländer. Utskottet instämmer också iframförda synpunkter om att det främst är de fattiga människorna som drabbas avkorruption och att biståndet på intet sätt får bidra till eller gynnakorruption.Korruptionsproblematiken är nära kopplad till statens och samhällets funktionoch situation. Där den demokratiska kulturen inte är rotad och där makthavareoch tjänstemän utsätts för en begränsad - om någon - kontroll tenderarkorruptionen att vara starkare än i demokratiska samhällssystem med välutvecklade kontrollerande funktioner. Det är därför positivt att en stor del avförvaltningsbiståndet avser att främja det civila samhället, demokratin samtförstärkandet av den samhälleliga kontrollen. En utveckling mot ökad demokratimotverkar den typ av missförhållanden som korruption innebär. Det är därför,enligt utskottets förmenande, värdefullt att fäster allt större viktvid stödet till demokratins utveckling i samarbetsländerna.Utskottet kan vidare konstatera att genom direkta insatser inom ramenför utvecklingssamarbetet motverkar korruption. Inom svenska biståndsinsatserhar arbetet mot korruption och missbruk skärpts och frågor omdetta tas upp i avtalen och dialogen med samarbetsländerna. I fall dåkorruption kan bevisas påverkar detta omfattningen och inriktningen avsamarbetet med landet. Det finns exempel då utbetalningaravbrutits till dess att åtgärder för att förhindra fortsatt missbruk bevisligengenomförts.Utskottet vill också hänvisa till att Sida genomfört en översyn och så sent somi presenterat riktlinjer för arbetet med korruption iutvecklingssamarbetet. Också internationellt arbetar aktivt för attmotverka korruption. har t.ex. varit pådrivande för Världsbankensarbete med att ta fram ett liknande policydokument som Sidas, ett dokument somskall ligga till grund för bankens samarbete med utvecklingsländerna. Sverigearbetar också med frågan inom övriga utvecklingsbanker.I skrivelsen framhåller regeringen också vikten av korruptionsbekämpning. Genomstöd till reformering av statsförvaltningen, t.ex. när det gäller principer förrekrytering, lönesättning och befordran, kan biståndet bidra till att minskaförutsättningarna för korruption, anförs det i skrivelsen. Biståndsgivarna börockså ta upp dessa frågor i dialogen med samarbetsländerna och tydliggöra attkorruption inte tolereras i samband med användningen av biståndsmedel.Dåligt fungerande skattesystem nämns i skrivelsen som ett särskilt problem ide minst utvecklade länderna. I skrivelsen beskrivs också sambanden mellankorruption, ett dåligt fungerande rättsväsen och bristande respekt förmänskliga rättigheter. Utskottet delar regeringens bedömning rörande vikten avfortsatta insatser till främjande av en väl fungerande offentlig sektor imottagarländerna. Utskottet vill, i likhet med regeringen, framhålla värdet avoberoende medier och fri opinionsbildning, för god insyn i förvaltningen.Utskottet finner också att de samhällssektorer som framhålls i motion U3 (kd)yrkande 8 behandlas tämligen utförligt i skrivelsen och redan är viktigasektorer för det svenska biståndet. Enligt utskottets bedömning synesregeringens prioriteringar i allt väsentligt sammanfalla med vad motionärernaanfört.Med det anförda anser utskottet motionerna U2 (mp) yrkande 8 och U3 (kd)yrkande 8 besvarade.Utbildning och hälsovårdKristdemokraterna framhåller i motion U3 (kd) yrkande 5 utbildning ochhälsovård som viktiga ingredienser i ett effektivt bistånd. Dessa två områdenmåste därför inta en högt prioriterad plats i det svenska biståndsarbetet,heter det i yrkandet.Stöd till hälsovård och utbildning utgör kärnverksamheter för detsvenska utvecklingssamarbetet, särskilt med programländerna. I skrivelsenframhålls vikten av investeringar i hälsoutveckling och utbildning som särskiltviktiga för ekonomisk, social och demokratisk utveckling. Stödet till dessasektorer kommer enligt regeringens bedömning i huvudsak att handla omstrukturella reformer. Regeringen angav i budgetpropositionen (1997/98:1) attden anser att undervisningsbiståndet bör inriktas på att stödja reformprocesserför att ge grundläggande utbildning för alla, inklusive handikappade, att höjautbildningens kvalitet samt att nå diskriminerade grupper såsom fattigaflickor. Inom hälsobiståndet angavs att inriktningen bör vara fortsatt stödtill reformprocesser i syfte att åstadkomma hälso- och sjukvård av god kvalitetför alla samt att förbättra folkhälsan för utsatta grupper. Som prioriteradeområden angavs reformer som syftar till effektivisering och decentralisering,sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter inklusive hiv/aidsbekämpning samtbarns och ungdomars hälsa. Utskottet ställde sig i betänkande 1997/98:UU2 bakomdessa prioriteringar. Detta utskottets ställningstagande äger fortsattgiltighet.Med det anförda anser utskottet motion U3 (kd) yrkande 5 besvarad.KreditsystemI motion U3 (kd) yrkande 9 menar motionärerna att kreditsystem, liknandeprojektet i , är ett biståndsinstrument värt attutveckla.Mikrokrediter, dvs. små lån till utsatta grupper, har som motionärerna påpekarvisat sig vara en framgångsrik kreditform. Dessa krediter väntas växa ibetydelse. har stor erfarenhet på området. fäster ökadvikt vid denna biståndsform. har gått med i den avVärldsbanken ledda samordningsgruppen för mikrokrediter, forAssistance to the Poorest.I den nu aktuella skrivelsen betonas att mikroföretagen (med färre än tioanställda) är särskilt viktiga i fattigdomsbekämpningen. Arbetsintensivaföretag, ofta på landsbygden, spelar en viktig roll för den ekonomiskatillväxten i många länder. Ett fattigdomsinriktat bistånd, heter det vidare,bör inriktas på småskaliga projekt som bedrivs med arbetsintensiva metoder. Närdet gäller finansiering av investeringar finns det goda skäl att prioriteralokala lösningar. Mikrokrediter anges som ett sätt att att skapa en egenförsörjning, särskilt för kvinnliga företagare, som ofta saknar tillgång tillannan finansiering.Utskottet delar detta synsätt. I arbetet med att åstadkomma tillväxt iutvecklingsländernas ekonomier har denna form av kreditgivning visat sigsärskilt lyckosam. De goda erfarenheterna bör enligt utskottets mening tas tillvara i utformningen av fortsatta svenska insatser. Även om effekterna hittillsvisat sig särskilt tydligt inom jordbrukssektorn, bör även andra områden kunnabli aktuella, där så synes motiverat. Syftet bör vara att så långt som möjligtanpassa finansieringsformen efter den lokala situationen och behoven i varjeenskilt fall. Denna utskottets bedömning synes i allt väsentligt sammanfallamed vad motionärerna anfört.Med det anförda anser utskottet motion U3 (kd) yrkande 9 besvarad.U-ländernas skuldsättningKristdemokraterna upehåller sig i motion U3 (kd) yrkande 10 vid u-ländernasskuldsättning. Skuldlättnader är nödvändiga för att många av dessa länder skallges möjligheter till en ekonomisk tillväxt. bör förespråkaskuldavskrivningar i större utsträckning än vad som sker, beträffande deländer som strävar efter demokrati och försöker komma till rätta medstrukturella problem.Sverige har varit ett av de länder som mest aktivt agerat förinternationella skuldlättnadsprogram för de skuldtyngda . harockså lämnat ett omfattande bilateralt stöd både genom nedskrivning avfordringar och i vissa fall totala avskrivnigar. Stöd tillskuldtjänstbetalningar har också förekommit. Utskottet konstaterar också attdet av och igångsatta s.k. HIPC-initiativet (Highly IndebtedPoor Countries) är det mest långtgående internationella programmet förskuldlättnad. Utskottet har tidigare uttalat sitt stöd för detta initiativ(bet. 1997/98:UU2).Utskottet anser, i likhet med regeringen i skrivelsen, att HIPC-initiativetmåste utgöra ramen också för svenska skuldlättnadsåtgärder, antingen genomdirekt stöd till programmet eller genom kompletterande åtgärder syftande tillatt uppnå en hållbar lösning på de fattigaste ländernas skuldproblem. En minstlika viktig förutsättning som skuldlättnader för detta är att säkra en sund ochhållbar ekonomisk politik i dessa länder. I villkoren för den långtgåendeskuldnedskrivning som HIPC-initiativet innebär ingår genomförandet av flerårigareformprogram, i samarbete med IMF och . Utskottet ser det sommycket viktigt att initiativet lyckas och att regeringen är pådrivande i dennafråga. Den massiva skuldbörda som åvilar många utvecklingsländer är ettallvarligt hinder för en bärkraftig ekonomisk utveckling. Utskottet vill isammanhanget framhålla vikten av ett brett internationellt engagemang i dessafrågor. Enskilda organisationer och kyrkliga sammanslutningar kan spela en storroll härvidlag, inte minst genom att väcka intresse hos allmänheten för svåra situation. Ett sådant vällovligt initiativ utgör den av debrittiska kyrkorna initierade 2000. Också den syftar till enomfattande skuldavskrivning.Med det anförda anser utskottet motion U3 (kd) yrkande 10 besvarad.EU:s gemensamma biståndMiljöpartiet understryker i motion U2 (mp) yrkande 10 att det genom EUförmedlade biståndet inte får utformas på ett sådant sätt att det slår ut enexisterande lokal livsmedelproduktion. Överlag, anförs det i yrkande 11, måstetillses att EU:s politik är koherent, på så sätt att unionens utrikes-,handels- och jordbrukspolitik inte motverkar biståndsinsatserna.Vad gäller livsmedelsbistånd från EU instämmer utskottet i uppfattningen attsådant bör användas i begränsad omfattning med hänsyn till de negativa effektersom kan uppstå för den inhemska produktionen. I regeringens strategi för EU-biståndet, vilken presenterades för , betonas attandelen livsmedelsbistånd från EU bör minska. har dettaockså skett, och enligt tillgängliga uppgifter utgörs avEU:s biståndsinsatser av livsmedelsbistånd.Utskottet har erfarit att regeringen, bl.a. i EU:s livsmedelsbiståndskommittévid framförhandlandet av rådets förordning om principerna för och förvaltningav livsmedelsbistånd samt om särskilda stödåtgärder för livsmedelsförsörjningen(96/1292 EG, ), drivit frågan om lokal och regional upphandling föratt stärka inhemsk produktion i mottagarlandet. Regeringen verkar vidare aktivtför att EU:s gemensamma jordbrukspolitik förändras så att subventioneringen avjordbruksproduktionen och särskilt livsmedelsexporten av överskott reduceras.En sådan reduktion skulle innebära att den för livsmedelssäkerhetnödvändiga satsningen på en ökad livsmedelsproduktion i dessa länder intemotverkas på det sätt som sker . Utskottet stöder regeringens strävandenhärvidlag.Frågan om koherens, dvs. att olika politikområden skall samverka, har högprioritet inom EU. I en sådan reformering måste ingå ökat marknadstillträde,liksom att motverka att livsmedelsöverskott dumpas på utvecklingsländernasmarknader. Samtliga politikområden måste utformas på ett sådant sätt attmaximal effekt uppnås. Utskottet välkomnade i betänkande 1996/97:UU15 den viktregeringen fäster vid att försöka nå en större samstämmighet i EU:s relationertill utvecklingsländerna.Vad gäller jordbrukspolitiken framgår av regeringens skrivelse 1996/97:71Sverige, EU och handelspolitiken inför 2000-talet att en reform av EU:sjordbrukspolitik anses angelägen av flera orsaker, varav en är att u-ländernasmöjlighet att exportera jordbruksprodukter till EU bör förbättras. I yttrandet1996/97:UU5y uttalade utskottet sitt stöd för regeringens hållning härvidlag.Detta utskottets ställningstagande gäller alltjämt. Utskottet delar regeringensuppfattning om vikten av att liberalisera världshandeln för att underlätta förutvecklingsländerna att finna avsättning för sina produkter.Utskottet har, bl.a. i betänkande 1996/97:UU15, uttalat att har mycketatt bidra med vad gäller erfarenhet och kunnande i förändringsprocessen av EU:sbistånd. Utskottet förordar en fortsatt hög profil i diskussionerna, särskilt iden s.k. post-Loméprocessen men även i andra sammanhang där EU:s biståndutformas.Det svenska agerandet allmänt vad avser EU:s bistånd vägleds av den strategisom fastställdes , med prioritering av fattigdomsbekämpning, miljöoch hållbar utveckling, demokrati och mänskliga rättigheter samt jämställdhet.Utskottet vill i sammanhanget erinra om att regeringen för riksdagenredovisar agerande inom EU. Utskottet kommer senare under innevarandeår att ta ställning till en skrivelse från regeringen i detta ämne, varvidockså EU:s jordbrukspolitik kommer att behandlas.Med det anförda anser utskottet motion U2 (mp) yrkandena 10 och 11 besvarad.VärldsbanksfrågorMiljöpartiet framhåller i motion U2 (mp) yrkande 6 att olikaenheter måste nå fram till en gemensam policy beträffande miljö och socialafrågor. Den nordiska representanten i bör, heter det, verka idenna riktning. vill i motion U6 (v) yrkande 2 att riksdagenställer sig bakom motionärernas syn på strukturanpassningsprogrammen som ettbidrag till utveckling.Världsbanken har alltmer stärkt sin inriktning påfattigdomsbekämpning. I denna process ingår en utveckling mot större socialtoch ekologiskt hänsynstagande. Strategi- och implementeringsarbete pågår ävenvad gäller jämställdhet. Inriktningen, vilken stämmer väl med de svenskabiståndsmålen, utgör grunden för det omfattande reformpaket för banken somgodkändes av styrelsen.Banken har publicerat en omfattande rapport om den fattigdomsinriktadeverksamheten. De nordiska länderna har genom sin exekutivdirektör i styrelsenaktivt drivit frågan om att följa upp och stärka bankens fattigdomsinriktning.Ett viktigt verktyg härvidlag är de fattigdomsanalyser som systematisktgörs av förhållandena i mottagarländerna.Utskottet har tidigare konstaterat (bet. 1996/97:UU15 och 1997/98:UU2) attVärldsbanken har inlett ett ambitiöst reformarbete och utvecklats positivtunder senare år både vad gäller fattigdomsinriktning och beträffande hänsyntill sociala och ekologiska faktorer. Även vad gäller utvärderingar harframsteg gjorts. Vid i varpresident tal of Inclusion en tydlig manifestation avbankens engagemang i en global kamp mot fattigdom, korruption och socialorättvisa.Utskottet uttalade i samma betänkande sitt stöd för bankensreformansträngningar som i stort synes överensstämma med svenskaprioriteringar. Även de regionala utvecklingsbankerna har numera enövergripande inriktning på fattigdomsbekämpning. Utskottet har i ovan nämndabetänkande uttalat sitt stöd även för dessas reformansträngningar. Regeringenhar aktivt förespråkat ett närmare samarbete utvecklingsbankerna sinsemellanoch mellan bankerna och FN. Utskottet ställer sig bakom dessa strävanden.Hela Världsbanksgruppen har fattigdomsbekämpning som övergripande mål försin verksamhet och samma krav på miljömässig och social hållbarhet för denutveckling den främjar i samarbetsländerna. En tänkbar orsak till eventuellaskillnader i arbetssätt mellan å ena sidan (Internationellautvecklingsbanken) och (Internationella utvecklingsfonden) och å andrasidan IFC (Internationella finansieringsbolaget) och MIGA (Världsbankensgarantiorgan) kan vara att de senare organisationerna arbetar med partner inomden privata sektorn. Enligt vad utskottet inhämtat finns dock ingen åsyftadskillnad i den bakomliggande analysen av de sociala och miljömässiga sambandensbetydelse för fattigdomsbekämpningen. Miljöhänsyn har hög prioritet för bådeIFC och MIGA, och deras roll är att demonstrera att invest-eringar i ekologiskthållbara lösningar har kommersiell bärkraft.Världsbankens styrelse har tillgång till detaljer i projektförslag, menenligt vad utskottet erfarit är kapacitet att löpandegranska enskilda projekt begränsad. Regeringen prioriterar därför detlångsiktiga policyarbetet. Både IFC och MIGA kommer under innevarande år attrevidera sina strategier, och regeringen har aviserat sin avsikt att aktivtdeltaga i båda dessa processer. Beträffande MIGA kan nämnas att regeringen harbegärt en granskning av biståndets effektivitet, som är avsedd att bilda engrund för agerandet beträffande MIGA:s framtida strategi.Med det anförda anser utskottet motion U2 (mp) yrkande 6 besvarad.StrukturanpassningsprogrammenBeträffande strukturanpassningsprogrammens betydelse för ekonomiskautveckling vill utskottet inledningsvis slå fast att strukturanpassning, iolika former, är en nödvändig process i alla samhällen, i både i- och u-länder.Under de som strukturanpassningsprogram utformade av Bretton Woods-institutionerna har genomförts, har de successivt anpassats till förändradegrundförutsättningar. har fokus kommit att förskjutas frånmakroekonomisk balans, som har uppnåtts i många länder, till mer djupgåendestrukturella reformer.Regeringen har länge förespråkat en helhetssyn, därstrukturanpassningsprogrammen särskilt inriktas på fattigdomsbekämpning.Särskild vikt har lagts vid att programmen blir uttryck för det berörda landetsdemokratiskt förankrade prioriteringar. Detta synsätt genomsyrar också vadregeringen säger i skrivelsen. Regeringen konstaterar där att bankernas rollerförändras, i takt med att de privata kapitalflödena till ökar.Bankerna, som tidigare främst finansierade infrastrukturprojekt, inriktar sig alltmer på breda utvecklingsfrågor, med fattigdomsbekämpningen i centrum.Den policybaserade utlåningen utgör alltjämt en viktig del av verksamheten,även om inriktningen förändrats från allmänna strukturanpassningslån tillsektor-investeringslån. Bankerna har en övergripande inriktning påfattigdomsbekämpning, som förstärkts. Fördelningsfrågorna hartydligare kommit i fokus. förespråkar i ökad utsträckning enarbetsintensiv tillväxt, inom ramen för en alltmer avreglerad marknadsekonomi.Alltmer av bankens resurser kanaliseras till investeringar i fattigamänniskors hälsa. och de nordiska länderna har varitpådrivande för att stärka bankernas fattigdomsprofil.Utskottet konstaterar att förändringarna i Världsbanksgruppens arbetssätt istor utsträckning överensstämmer med prioriteringar i detinternationella utvecklingssamarbetet. Utskottet välkomnar denna utveckling ochvill i likhet med regeringen understryka vikten av attstrukturanpassningsprogrammen ges en utformning som ligger i linje medsamarbetsländernas egna, demokratiskt förankrade, prioriteringar.