bet · GM01JuU1 · 1998-12-03 00:00:00 — en delvis ny indelning.Huvudsyftet med förändringen är att nämnderna skallha samma verksamhetsområden som de lokalakriminalvårdsmyndigheterna.ResultatuppföljningDet övergripande målet för rättsväsendet och därmedockså för kriminalvården är att tillgodose denenskildes rättssäkerhet och rättstrygghet.Kriminalvården skall i sin verksamhet upprätthållaen human människosyn, god omvårdnad och ett aktivtpåverkansarbete. Därvid skall iakttas en hög grad avsäkerhet samt respekt för den enskildes integritetoch säkerhet. Verksamheten skall inriktas på attmotverka återfall i brott.Regeringen anför i budgetpropositionen att vissa avverksamhetsmålen är av särskilt intresse förbedömningen av kriminalvårdens resultat. Dessa målär att innehållet i frivårdspåföljderna skall blimer tydligt och konsekvent, att omfattningen av debrotts- och missbruksrelaterade programmen skall ökaliksom antalet intagna som får del av dessa, attomhändertagandet av de psykiskt störda skallförbättras, att bekämpningen av narkotikamissbruketskall ske med fortsatt intensitet, att ökadeinsatser skall göras vad gällerfrigivningsförberedelser, att förhållandena ihäktena skall bli humanare samt att säkerheten ianstalterna och häktena skall vara hög.Såvitt gäller frivården har ett antal föreskrifteroch allmänna råd tagits fram. Härigenom har enligtregeringen förutsättningarna för ett mer tydligt ochkonsekvent innehåll i frivårdspåföljdernaförbättrats. Regeringens bedömning av frivårdensverksamhet försvåras emellertid av att kriminal-vårdens redovisning inte är tillräckligtklargörande.När det gäller verkställighetsinnehålletkonstaterar regeringen att den totalasysselsättningsgraden för de intagna var ,vilket är något högre än föregående år. EnligtKriminalvårdsstyrelsen kan siffran troligen inte blihögre eftersom den outnyttjade tiden bl.a. utgörs avpermissioner och andra former av vistelse utanföranstalt. Inslaget av brotts- och missbruksrelateradeprogram har dock inte ökat. Skälet till detta ärenligt att särskilda programför rattfylleridömda, som var av relativtstor omfattning, har minskat. Minskningen är enföljd av att de rattfylleridömda i allt störreutsträckning avtjänar sina straff genom intensiv-övervakning med elektronisk kontroll och därmeddeltar i programverksamheten inom frivården.I denna del anför regeringen vidare att arbetet medatt kvalitetssäkra programverksamheten fortsätter.Under budgetåret har kriminalvården bl.a. börjattillämpa riktlinjerna i , somett stöd och en hjälp vid bl.a. utvecklingen avprogrammen samt för uppföljning ochkvalitetssäkring.Vad beträffar målet att förbättra omhändertagandetav intagna med psykiska störningar anför regeringenatt dessa intagna enligt istort sett får sina behov av psykiatrisk vård täcktaav sjukvårdshuvudmännen. Vidare har kriminalvårdentecknat skriftliga överenskommelser om vård ochbedömning av intagna med vissa regionalasjukvårdsenheter. Stödavdelningar har öppnats, och iutbildningen för kriminalvårdspersonalen ingår enintroduktion i psykiatri och psykologi. Enligtregeringen står det dock helt klart attkriminalvården måste utveckla metoder för att bättrefölja upp hur behoven tillgodoses. Det är dessutomenligt regeringen för tidigt att dra någraslutsatser av verksamheten på stödavdelningarna.När det gäller målet att frigivningsförberedelsernaskall förbättras konstaterar regeringen att det inteav redovisning framgår vilkaåtgärder som har vidtagits för att öka insatsernaför att den intagne skall få bostad, sysselsättningoch försörjning vid frigivningen. Därför är detförenat med svårigheter att göra uttalanden ommåluppfyllelsen. I denna del bör även nämnas att BRÅpå regeringens uppdrag kartlagtfrigivningssituationen för personer som avtjänarfängelsestraff. Regeringen kommer också att övervägaytterligare uppdrag till BRÅ och berörda myndigheteri syfte att förbättra de intagnas situation.Målet om en humanare häktesverksamhet får enligtregeringen anses uppfyllt. Här nämner regeringen detfortsatta arbetet med att öka möjligheterna tillgemensamma aktiviteter för häktade som inte harrestriktioner. Även för häktade med restriktionerhar förhållandena generellt sett förbättrats. Genomen lagändring (prop. 1997/98:104, JuU22,rskr. 227) kommer intagna i häkte som huvudregel attges tillfälle att vistas tillsammans med andraintagna. Även antalet häktade med restriktionerberäknas minska.Vad härefter gäller målet om en hög grad avsäkerhet anför regeringen att Kriminalvårdsstyrelsenålagts återrapporteringskrav avseende dels antaletfall av våld eller hot om våld från intagna motpersonal och allvarligt våld mellan intagna, delsvilka åtgärder som vidtagits för att förbättrasäkerheten och förebygga våld och hot om våld.Regeringen anför att den följer kriminalvårdensarbete i ämnet. När det gäller rymningar ochmisskötta permissioner anser regeringen attverksamhetsmålen i denna del är uppfyllda.Såvitt gäller regeringens prioriteringar bör nämnasinsatserna för att förbättra situationen för delångtidsdömda. Regeringen anför att möjligheternatill besök har utökats och att det på fleraanstalter finns besökslägenheter där den intagne kanta emot besök av sin familj.Regeringens sammanfattande bedömning är attflertalet av verksamhetsmålen för kriminalvårdenanses uppfyllda. underlagför en bedömning av verksamheten måste emellertidförbättras, likaså metoderna för resultatanalysen.I samband med att utskottet tog ställning tillfjolårets budgetproposition ansåg utskottet att dethade varit av intresse om regeringen också redovisatsina slutsatser beträffande frågan om i vilkenutsträckning verksamhetsmålen uppfyllts(1997/98:JuU1 s. 54). Vidare underströk utskottetvikten av att de brotts- och missbruksrelateradeprogrammen kvalitetssäkras och att effekterna avprogrammen följs upp.Utskottet konstaterar inledningsvis att regeringeni årets budgetproposition på ett betydligt merkonkret sätt än tidigare redovisar sin bedömning avi vilken utsträckning de olika verksamhetsmålenuppfyllts. För flera av de ovan redovisade målengäller emellertid att det är svårt att bilda sig enuppfattning i fråga om måluppfyllelsen. Somregeringen framhåller måste Kriminalvårdsstyrelsensunderlag förbättras i detta avseende.När det gäller de enskilda verksamhetsmålen villutskottet framföra följande.Utskottet ser det som glädjande att metoder hartagits fram för att kvalitetssäkra de brotts- ochmissbruksrelaterade programmen. Som regeringen anförmåste stor vikt bl.a. läggas vid att utvärderaeffekterna av verksamheten. Ett viktigt led iarbetet är att redovisa återfallsfrekvenser förolika kategorier intagna och att utifrån dettaanalysera vilka åtgärder som bäst kan bidra till enökad måluppfyllelse. Metoder som möjliggör en sådanredovisning och analys måste alltså utvecklas.I likhet med regeringen konstaterar utskottet attsatsningarna på de psykiskt störda intagna måsteförbättras, och att regeringen fortlöpande böröverväga vilka åtgärder som är nödvändiga för attytterligare förbättra situationen för denna grupp avintagna.När det gäller frigivningsförberedelserna står dethelt klart att kriminalvården även underhela verkställigheten måste prioritera insatser sommedverkar till att underlätta den dömdes övergångfrån kriminalvård i anstalt till ett liv i frihet.Särskilt gäller detta de långtidsdömda. Detta är enav de viktigaste uppgifterna för kriminalvården iframtiden och ett väsentligt led i detbrottsförebyggande arbetet.I detta sammanhang vill utskottet också framhållaatt den intagnes möjligheter till kontakt medexempelvis familjen är av mycket stor betydelse. Härser utskottet också ett samband med möjligheternaatt ta emot besök.Sammanfattningsvis anser utskottet att ingentingframkommit som motsäger regeringens bedömning ifråga om de mål där underlaget medger attbedömningar görs av måluppfyllelsen. När det gällerverksamhetsmålet om bekämpning av narkotika ianstalterna återkommer utskottet i det följande.AnslagetUnder senare år har kriminalvårdensanslagsförbrukning varit lägre än anvisade anslag.Detta har inneburit att ett betydandeanslagssparande har byggts upp. Vid ingången uppgick det till sammanlagtca . har dock -liksom - en del av anslagssparandettagits i anspråk. Enligt prognosen kommer anslags-sparandet vid budgetårets slut att uppgå till207 . De främsta orsakerna till dethöga anslagssparandet är en lägre beläggning vidanstalter och häkten. Behovet av häktes- ochanstaltsplatser har alltså minskat. Minskningenberor främst på att verkställighetsreformenintensivövervakning med elektronisk kontroll harutvidgats men också på att antalet fängelsedomar harminskat. För har med hänvisning tilldet anförda ett sparkrav om 448 miljoner kronorålagts kriminalvården.Regeringen föreslår för ettramanslag på 3 . I förhållande tillanslaget är detta visserligen enökning, men förslaget innebär ändå attanslagssparandet kommer att behöva tas i anspråk.Detta är också meningen med förslaget. I övrigt haranslaget räknats upp med drygt 67 miljoner kronorsom kompensation för beräknade utgiftsökningar förlöner, lokaler m.m. Viss uppräkning har även skettpå grund av ett ändrat sätt att finansieraavtalsförsäkringar på det statliga området. Vidaretillförs kriminalvården frånanslaget avseende , en överföringsom hänger samman med förslaget till ändring i lagen(1976:511) om omhändertagande av berusade personerm.m. Lagförslaget behandlas nedan. Slutligen förs15,från kriminalvårdens anslagtill utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och socialomsorg, anslaget avseende Statensinstitutionsstyrelse. Den överföringen är ettresultat av att fr.o.m.den 1 januari 1999 ansvarar för verkställigheten avden nya påföljden sluten ungdomsvård.I motion Ju913 (m) begärs, efter justering avyrkandet i utskottet, en höjning av anslaget med178 . Motionärerna gör den bedöm-ningen att regeringens satsning på polisen kommeratt leda till ett ökat behov av anstaltsplatser iframtiden. Samma uppfattning förs fram i motionJu904 (m). I motion Ju910 (kd) begärs en höjning avanslaget med . Beloppet skallbekosta besökslägenheter på anstalterna och samord-nade frigivningsförberedelser.Anslagsyrkandena behandlas ovan i avsnittetUtgiftsramen och anslagen.Omhändertagande av berusade personerRikspolisstyrelsen har i en framställning tillregeringen föreslagit vissa författningsändringarför att möjliggöra kriminalvårdens medverkan vidomhändertaganden bl.a. enligt lagen (1976:511) omomhändertagande av berusade personer m.m. (LOB).Framställningen har remissbehandlats. Regeringen harinhämtat yttrande från Lagrådet, som har lämnatförslaget utan erinran.Regeringen föreslår i budgetpropositionen vissaändringar i LOB. Ändringarna går i korthet ut påföljande. Det skall inte finnas några hinder mot atten person som omhändertagits enligt LOB förvaras hosen kriminalvårdsmyndighet. I fall där denomhändertagne förvaras hos en kriminalvårdsmyndighetskall myndigheten utöva tillsyn av den omhänder-tagne. skall ocksåunderrätta den omhändertagne om anledningen tillomhändertagandet samt i förekommande fall ge denomhändertagne råd och upplysningar innanomhändertagandet upphör, om dessa uppgifter inte harfullgjorts av polisen. Kriminalvårdsmyndighetenskall underrätta den polismyndighet som beslutat omomhändertagandet så snart det finns skäl att omprövabeslutet.I motion Ju918 (mp) påpekas att lagändringarna intefår medföra att polisens arrestlokaler läggs ner,eftersom det i sin tur kan leda till att polisensresurser går åt till transporter. De nya reglernafår inte heller medföra att fler polisstationerhålls stängda efter kontorstid.Regeringen anför att utnyttjandet av polisensarrestceller är mycket lågt. Det gäller särskilt deceller där personer som omhändertagits med stöd avLOB förvaras. Tendensen inom polisen är attresurserna, bl.a. arresterna, koncentreras till ettfåtal platser i varje län. Åtskilliga polisstationerär också stängda . har ävenutnyttjandet av häktena varit lågt.Utskottet noterar att syftet med förslagen är attgöra det möjligt för polisen och kriminalvården attsamverka i högre utsträckning än som för närvarandesker i de s.k. samordnade häktena. Utskottet anseratt ett utökat samarbete vad gäller förvaringen avomhändertagna personer skulle innebära ett merrationellt utnyttjande av resurserna förutsatt atthänsyn vid placeringen tas till att personer somomhändertagits enligt LOB inte är misstänkta förbrott. Utskottet vill också erinra om attresursutnyttjandet och samordningen bör ses i etthelhetsperspektiv. Intresset av samverkan får intedrivas så långt att kostnaderna för transporter avde omhändertagna äter upp vinsterna av en ökadsamverkan. Inte heller bör kostnaderna vältras överpå andra områden. Utskottet vill i sammanhangetunderstryka vikten av att polisstyrelserna har ettså fullständigt underlag för sina beslut sommöjligt. Utskottet utgår från att polisstyrelsernagör rimliga avvägningar både när det gällertransportkostnader och polisstationernasöppethållande. Med det anförda tillstyrker utskottetregeringens förslag. Motion Ju918 i denna delavstyrks.Drogfria anstalterFlera motioner tar upp frågan omnarkotikasituationen i anstalterna. I motionernaJu503 (m) och Ju506 (s) förordas inrättandet av endrogfri anstalt i varje kriminalvårdsregion. Imotion Ju507 (s) framförs liknande tankar ochmotionärerna efterlyser särskilda anstalter förintagna som inte har drogproblem. I motion Ju509(kd, s, m, v, c, fp, mp) understryks vikten av attanstalterna är fria från narkotika, särskilt medtanke på de intagna som har barn som besöker dem ianstalten. I motion Ju903 (m) liksom i motionJu910 (kd) förespråkas ökade kontrollinsatser.Kriminalvården bekämpar narkotikamissbruket ianstalterna genom att differentiera de intagna,tillhandahålla missbruksrelaterad programverksamhet,genomföra kontroller, dvs. urinprovstagningar ochvisitationer, samt driva särskilda projekt. Även ihäktena erbjuds de intagna missbruksrelateradprogramverksamhet och genomförs visitationer.Regeringen anför i budgetpropositionen att arbetetmed att bekämpa narkotikamissbruket ocksåfortsättningsvis skall bedrivas med ökad intensitet.En rad åtgärder har vidtagits i detta syfte. Antaletdeltagare i narkotikarelaterade program ianstalterna har ökat liksom antalet särskildaplatser för intagna narkotikamissbrukare. Ävenomfattningen av visitationerna har ökat. I häktenaarbetar kriminalvården med att motivera missbrukareatt påbörja behandling mot missbruket.Kontrollåtgärder vidtas även i häktena. Regeringenanför vidare att möjligheterna att bekämpanarkotikamissbruk i häktena kommer att förbättrasgenom en ändring i lagen (1976:371) om behandlingenav häktade och anhållna m.fl. som träder i kraft den1 . Det blir då möjligt att i vissa fallta blod-, urin- eller utandningsprov på en häktadför kontroll av drogpåverkan (prop. 1997/98:104,JuU22, rskr. Sammantaget gör regeringen denbedömningen att kriminalvården ökat sina insatser påområdet.Inom har det arbetats framen rapport om orsakerna till våld mellan intagna,den s.k. . I den anförs attnarkotikahantering inom anstaltssystemet alltjämtutgör ett stort problem - inte minst ur ett hot- ochvåldsperspektiv. Rapporten, som färdigställdes imars , innehåller en rad förslag på åtgärder fören effektiviserad narkotikabekämpning inomanstalterna. I rapporten föreslås bl.a. att möjlig-heterna att ta emot obevakade besök begränsas för deintagna som använt narkotika i anstalten. Detföreslås också att narkotikahundar skall inför-skaffas i verksamheten i de fall hundar inte kanrekvireras externt. Kriminalvården arbetar nu enligtregeringen med att ta ställning till dessa och andraförslag.I syfte att utveckla bl.a. statistik harkriminalvården påbörjat det s.k.KARTNARK-projektet. Utskottet har inhämtat attförslag till åtgärder och strategier för eneffektivare narkotikabekämpning kommer attpresenteras före årsskiftet.Nyligen publicerades den första utgåvan avkriminalvårdens redovisning om drogsituationen.Redovisningen avser att sammanfatta de uppgifterkriminalvården har tillgång till vad gäller antaletmissbrukande klienter, drogmissbrukets omfattning,förekomst av droger vid kriminalvårdens anstalteroch häkten, omfattning av kontroll- ochbehandlingsinsatser m.m. Redovisningen avses bli enårlig publikation.Här bör även nämnas att den av regeringentillkallade (dir. 1998:18)bl.a. skall utvärdera de narkotikarelateradeprogrammen inom kriminalvården.Utskottet har tidigare vid en rad tillfällen tagitställning till motionsyrkanden rörande narkotikan ianstalterna. Senast skedde det i samband med attutskottet behandlade ett regeringsförslag omändringar i kriminalvårdslagstiftningen,huvudsakligen rörande behandlingen av delångtidsdömda (bet. 1997/98:JuU19). Utskottetföreslog då i sitt av godkända betänkandeett tillkännagivande om att regeringen skullepåskynda det arbete som pågick i frågan. Utskottetvar emellertid inte berett att tillstyrka förslagsom i huvudsak gick ut på att kontrollen påanstalterna borde bli hårdare.Utskottet vill i likhet med tidigare uttalandeninledningsvis betona vikten av att fängelserna äroch skall vara drogfria. Denna målsättning harbetydelse inte bara för de intagna som harmissbruksproblem utan även för dem som inte ärmissbrukare. Vidare måste beaktas att fängelsemiljönmåste vara drogfri av hänsyn till de barn sombesöker en förälder som sitter i fängelse. Behovetav åtgärder mot narkotikan i anstalterna accentuerasdessutom av att en allt större andel av de intagnaär narkotikamissbrukare.Mot den nu angivna bakgrunden är det enligtutskottets mening positivt att kriminalvårdensinsatser mot narkotikan ökat; visitationerna harblivit fler och andelen av de intagna medmissbruksproblem som deltar i olikabehandlingsåtgärder har ökat. Utskottet noterarockså med tillfredsställelse att det numeraföreligger en redovisning av drogsituationen ianstalterna.När det så gäller motionsönskemålen om åtgärder motnarkotikan kan utskottet konstatera att det pågårett arbete inom kriminalvården som syftar till attåstadkomma förslag på åtgärder för att bekämpanarkotikan i anstalterna. Vissa förslag som syftartill att öka kontrollen finns redan i ,och ytterligare förslag kan förväntas somett resultat av . Vilka åtgärdersom kan vara lämpliga bör emellertid den bearbetningsom pågår få utvisa. Utskottet vill, i linje medsitt uttalande , understryka vikten av attredan befintliga och kommande förslag bearbetas mederforderlig skyndsamhet. Utskottet utgår från attregeringen följer arbetet noga och fortlöpandeöverväger vilka ytterligare åtgärder som krävs föratt effektivisera bekämpningen avnarkotikamissbruket på anstalterna.Utskottet vill i detta sammanhang till sistunderstryka att det krävs stora insatser avkriminalvården på detta område. Det kan t.ex. inteaccepteras att en person börjar missbruka narkotikaunder en anstaltsvistelse. Av särskild vikt dessutomär att personalen inom kriminalvården har denkompetens som behövs för att upptäcka tendenser tillmissbruk och för att ge de intagna det stöd somkrävs för att hejda en sådan utveckling.Med det anförda avstyrker utskottet motionernaJu503, Ju506, Ju507, Ju509, Ju903 och Ju910 i häraktuella delar.KronofogdemyndigheternaInledningKronofogdemyndigheterna utgör tillsammans medRiksskatteverket (RSV) landets exekutionsväsende.RSV har den övergripande ledningen och ansvaret förverksamheten.Sedan den 1 januari 1997 finns det 10 regionalakronofogdemyndigheter med 84 lokalakontor. Kronofogdemyndigheterna är regionalamyndigheter för frågor om verkställighet enligtutsökningsbalken (UB) och andra författningar. Somverkställande myndighet enligt förordningen(1988:784) med instruktion för exekutionsväsendetskall kronofogdemyndigheterna verka för attbetalningsförpliktelser och andra förpliktelser, somkan bli föremål för verkställighet, fullgörs i rätttid och ordning.Riksdagen har godkänt ett övergripande mål förexekutionsväsendet. Enligt detta ärkronofogdemyndigheternas uppgift som verkställandemyndighet att på uppdrag av borgenärer och andrasökande verkställa rättsanspråk som inte regleratspå frivillig väg. Ansökningar skall handläggassnabbt och med hög kvalitet. Kronofogdemyndigheternaskall även i övrigt, genom information och liknandeförebyggande åtgärder, verka för attbetalningsförpliktelser och andra förpliktelser somkan verkställas i stället fullgörs frivilligt i rätttid och ordning.Till frågor om verkställighet enligt UB hör iförsta hand verkställighet av domar och andraexekutionstitlar. Kronofogdemyndigheternaverkställer också beslut om avhysning och annanhandräckning. Till deras uppgifter hör även attsvara för exekutiv försäljning av bl.a. fastegendom. Utöver de exekutiva uppgifterna enligt UBhar kronofogdemyndigheterna att handläggaverkställighetsärenden enligt vissa andraförfattningar, t.ex. lagen (1978:880) ombetalningssäkring för skatter, tullar och avgiftersamt mål om återtagande av gods som köpts på kreditenligt konsumentkreditlagen (1992:830) och lagen(1978:599) om avbetalningsköp mellan näringsidkarem.fl. Kronofogdemyndigheterna är också med ett fåtalundantag tillsynsmyndigheter i konkurs. Sedan den1 handlägger kronofogdemyndigheternavidare den summariska processen, dvs. mål enligtlagen (1990:746) om betalningsföreläggande ochhandräckning.Genom skuldsaneringslagen (1994:334) harkronofogdemyndigheterna fått nya uppgifter. Lageninnebär att kronofogdemyndigheterna skall svara förhuvuddelen av utredningen i skuldsaneringsärendenoch också fatta beslut om frivillig skuldsanering.ResultatuppföljningEnligt vad regeringen anför i budgetpropositionenhar måluppfyllelsen förbättratsjämfört med . Regeringen understryker att målsom gäller förkortning av handläggningstidernagivits en framträdande roll i regleringsbrevet förkronofogdemyndigheterna. Dessa mål har inte tillalla delar uppnåtts, men utvecklingen vad gällerhandläggningstiderna är ändå, enligt vad regeringenanför, som helhet positiv. Regeringen konstaterarvidare att det direkta beloppsmässiga utfallet avindrivningsverksamheten har förbättrats något.Regeringen uppehåller sig i propositionen särskiltvid hur produktiviteten utvecklats.Produktivitetsutvecklingen skiftar för de olikaverksamhetsgrenarna. Utvecklingen styrs i hög gradav fluktuationer i mål- och ärendetillströmningenoch av kronofogdemyndigheternas förmåga att snabbtanpassa resurserna inom en viss arbetsgren tillarbetssituationen. Det kan därför ses som naturligtatt utvecklingen är negativ i fråga om de verksam-hetsgrenar där antalet inkomna mål eller ärenden harminskat . Statskontoret har på regeringensuppdrag mätt produktiviteten vid krono-fogdemyndigheterna. Av mätningen framgår att dentotala produktiviteten utvecklats positivt under år1997 efter en nedgång , liksom som helhet. Nedgången under år1996 förklaras av de nya handläggningsrutinerna förenskilda mål som lett till en kraftig minskning avantalet avslutade mål.Regeringen framhåller vidare de uppgifter omkvaliteten i arbetet som lämnas i RSV:sårsredovisning. I denna anförs att produkterna hartillhandahållits på genomsnittligt ochatt den rättsliga kvaliteten, mätt som andelöverklaganden och hur kronofogdemyndigheternasbeslut står sig i högre instans, får anses vara god.Regeringen bedömer resultatet avkronofogdemyndigheternas verksamhet som helhet somtillfredsställande. Regeringen grundar sin bedömningpå att handläggningstiderna har förkortats inomflertalet områden och att det beloppsmässigautfallet förbättrats något. framhållerregeringen att det ännu återstår att föra engrundlig diskussion om vilka resultatmått som ärmest relevanta. Regeringen pekar på att det kanhävdas att handläggningstiderna blivit alltförframträdande bland verksamhetsmålen på bekostnad avmål som hänför sig till ambitionsnivån i främstindrivningsarbetet.Utskottet noterar med tillfredsställelse attkronofogdemyndigheternas produktivitet förbättratsunder ; det är också glädjande att denrättsliga kvaliteten på kronofogdemyndigheternasavgöranden synes vara god.