bet · GL01KU31 · 1998-05-26 00:00:00 — Utskottet kan, av skäl somutvecklats ovan, inte ställa sig bakom motionärernas principiella uppfattning.Statlig tjänsteexport i form av t.ex. kunnande och tjänster är enligtutskottets mening en naturlig del av verksamheten i en utvecklad förvaltning.Motionen avstyrks även i denna del.I motion 1997/98:K42 (c) föreslås att de självständiga myndigheternaavskaffas och inordnas under departementen i (yrkande 3). Somframgått av det föregående gav Förvaltningspolitiska kommissionen, varsöverväganden ligger till grund för den här aktuella propositionen, inte uttryckför uppfattningen att den svenska statsförvaltningen bör omstruktureras på detsätt som föreslås i motionen. Utskottet ser heller ingen anledning förriksdagen att ta något initiativ till en utredning med den inriktning sommotionen förespråkar. Motionen avstyrks i denna del.I samma motion föreslås att , som en konsekvens av den uppgiftbolaget tilldelats inom den statliga energipolitiken, bör ombildas till ettaffärsdrivande verk alternativt bli en avdelning inom Närings- ochhandelsdepartementet (yrkande 4). Utskottet konstaterar att den idémässiga ochpolitiska grunden för nya roll har redovisats i näringsutskottetsbetänkande /97:12 (s. 45-47), bakom vilket en bred majoritet i riksdagenställde sig . Utskottet finner ingen anledning att ifrågasättariksdagens energipolitiska beslut i vad avser roll och inte hellerlämpligheten av de organisatoriska konsekvenserna av beslutet. Mot dennabakgrund avstyrks motionen även i denna del.Myndigheternas ledningsformerPropositionenFörvaltningspolitiska kommissionen ansåg att de nuvarande lekmannastyrelsernabör avskaffas. Argumentet för detta var enligt kommissionen att fördelningen avbeslutsbefogenheterna mellan myndighetschef och styrelse medför oklarheterbeträffande ansvaret och gör att styrelsen inte fungerar som ett ledningsorgan.Kommissionen ansåg att det vore fel att återinföra representation förintresseorganisationer i de statliga styrelserna, främst av det skälet attansvarsbilden blir oklar. Organisationerna bör enligt kommissionen i stället påett tidigt stadium komma till tals genom samrådsorgan, överläggningsgruppereller liknande. Detta är viktigt, inte minst i EU-arbetet.Regeringen anser, i likhet med flera remissinstanser, att frågan omledningsformer bör tillämpas flexibelt och att den nuvarande huvudmodellen meden lekmannastyrelse vid chefens sida inte generellt bör avskaffas. Dennaledningsform, styrelse med begränsat ansvar, har enligt regeringen sitt värdeinte minst som forum för demokratisk insyn och medborgerligt inflytande.Regeringen ser ingen anledning att ändra denna form av ledning för myndigheter,där den fungerar väl ur såväl verksamhetens som regeringens styr-ningsperspektiv.Regeringen anser vidare att ledningsformen styrelse med fullt ansvar förverksamheten även i fortsättningen bör övervägas främst för myndigheter somarbetar under affärsverksliknande förhållanden eller har en verksamhet sominnebär ett stort finansiellt och självständigt ansvar. Ett tiotal centralaförvaltningsmyndigheter har förutom affärsverken denna ledningsform. Ävenstyrelserna för universitet och högskolor har denna ledningsform.Ledningsformen enrådighetsverk bör enligt regeringens mening övervägas därdet finns behov av en mer direkt och tydlig styrning av myndigheten och därpolitiska beslut måste genomföras utan fördröjning. bör enligtpropositionen i regel ha ett rådgivande organ med ledamöter som tillsatts avregeringen.Regeringen instämmer i Förvaltningspolitiska kommissionens bedömning attintresserepresentation inte bör återinföras i de statliga styrelserna. Desamrådsformer som finns bör i stället vidareutvecklas och prövasytterligare.Mot bakgrund av den hittillsvarande utvecklingen sedan det s.k.verksledningsbeslutet anser regeringen att den för att kunna styra ochutveckla den framtida statsförvaltningen mer effektivt bör ha större möjlighetatt flexibelt tillämpa olika ledningsformer än vad som är fallet. Regeringenfinner det angeläget att den vid val av ledningsform bör kunna utgå frånmyndigheternas verksamhet och mål sådana som de är fastlagda av ochregeringen och därefter välja den ledningsform som bäst bedöms gynnaverksamheten och de uppställda målen.MotionernaI följdmotion 1997/98:K37 föreslår m.fl. (c) att somsin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts omförtroendemannamedverkan genom lekmannastyrelser (yrkande 2). Motionärernaanser att propositionens formuleringar när det gäller förvaltningarnasledningsform är för vaga och att huvudprincipen bör vara att det skall finnasförtroendemannamedverkan genom en lekmannastyrelse vid sidan avmyndighetschefen, särskilt när det gäller myndigheter som hanterar övergripandefrågor samt myndigheter som har en stor statlig budget.I följdmotion 1997/98:K39 hemställer m.fl. (v) att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts omverksamhetsanpassad myndighetsledning (yrkande 4). Enligt motionärerna börlekmannastyrelser finnas i de flesta myndigheter och förvaltningar för attutgöra ett forum för demokratisk insyn och kontroll. Propositionen borde, istället för att föreslå inskränkningar i styrelsernas betydelse och minskningarav antalet myndigheter med lekmannastyrelser, ha valt motsatt väg.Liknande synpunkter framförs i följdmotion 1997/98:K40 av ochLena , båda (s). Lekmannastyrelser bör även i fortsättningen varahuvudregeln. Smärre myndigheter som sysslar med rutinärenden kan inrättas somenrådighetsverk, förutsatt att det finns någon typ av insyns-organ knutet tillmyndigheten. För myndigheter som arbetar under affärsliknande förhållandeneller har en verksamhet som innebär stort finansiellt och självständigt ansvarbör ledningsformen styrelse med fullt ansvar främst övervägas. Därmyndighetschefen skall biträdas av en lekmannastyrelse med begränsadebeslutsbefogenheter bör ansvarsfördelningen dem emellan göras tydlig imyndighetens instruktion, anser motionärerna.Utskottets bedömningAv propositionen framgår bl.a. att regeringen anser att flexibilitet är viktigtvid val av ledningsform för de statliga myndigheterna. Den nuvarandehuvudformen med lekmannastyrelse vid sidan av myndighetschefen, styrelse medbegränsat ansvar, är enligt regeringen värdefull från insyns- ochinflytandesynpunkt och bör finnas kvar där den fungerar väl. Enligt regeringenbör den inte, som Förvaltningspolitiska kommissionen ansåg, avskaffasgenerellt. med fullt ansvar bör enligt regeringenövervägas främst för myndigheter som arbetar under affärsverksliknandeförhållanden eller vilkas verksamhet innebär ett stort finansiellt ochsjälvständigt ansvar. Ledningsformen enrådighetsverk bör enligt regeringenövervägas där det finns ett behov av en mer direkt styrning och där politiskabeslut måste genomföras utan fördröjning. I regel bör verket ha ett rådgivandeorgan. Utskottet tillstyrker propositionens förslag i denna del (avsnitt 7.4).Regeringens syn på myndigheternas ledningsformer förefaller enligt utskottetsmening stämma väl överens med intentionerna hos motionärerna bakom motion1997/98:K40 (s). Motionen föranleder ingen åtgärd från . Motionenavstyrks.I motionerna 1997/98:K37 yrkande 2 (c) och 1997/98:K39 yrkande 4 (v) framförskritik mot regeringens uttalande i propositionen. I motion K37 anförs attformuleringarna i propositionen är vaga och att lekmannastyrelse bör varahuvudprincipen. I motion K39 framförs liknande synpunkter. Enligt motionen ärdet fel av regeringen att föreslå inskränkningar i styrelsernas betydelse ochatt minska antalet myndigheter med lekmannastyrelse.Enligt utskottets mening ger den av regeringen deklarerade principen omflexibilitet möjlighet att anpassa ledningsformen efter myndigheternasskiftande karaktär, vilket utskottet anser vara en rimlig princip. Motionärernaförefaller enligt utskottets mening ha övertolkat innebörden av regeringensuttalande i riktning mot att regeringen generellt skulle vilja minskalekmannainflytandet över myndigheterna. En sådan tolkning saknar enligtutskottets mening grund. Med detta får motionerna anses besvarade, varför deavstyrks.InformationsförsörjningPropositionenEnligt regeringens bedömning bör statsförvaltningen, med beaktande avintegritets- och säkerhetsaspekter, ta till vara informationsteknikensmöjligheter att förenkla och förbättra medborgares och företags kontakter medmyndigheterna, öka allmänhetens insyn och kontroll av myndigheternas verksamhetoch effektivisera samverkan mellan myndigheter, med övrig offentlig sektor samtmed EU-institutionerna och andra länders förvaltning.I proposition 1995/96:125 har regeringen redovisat en nationell IT-strategi.Regeringen har i en skrivelse till (skr. 1997/98:19) redovisat detpågående arbetet med att bygga ut infrastrukturen för den offentliga sektornskunskaps- och informationsförsörjning. Toppledarforum har utfärdatrekommendationer för hur hemsidor på Internet med hög kvalitet bör se ut.Förslag till ett nytt offentligt rättsinformationssystem har utarbetats inomJustitiedepartementet.Regeringen bedömer att utvecklingen mot alltmer datoriserade ärendeprocesserär bra och gör det möjligt för förvaltningen att arbeta bättre övermyndighetsgränser. Regeringen anser vidare att samverkan mellan myndigheter kanbespara staten resurskrävande uppbyggnad av databaser och förbättra kvaliteteni lagrad information.Insynen i och tilliten till förvaltningen måste enligt regeringens meningsäkerställas genom ett klart och entydigt regelverk. Flera lagar berörs,däribland tryckfrihetsförordningen, förvaltningslagen och sekretesslagen.När det gäller IT-infrastrukturen anser regeringen att myndigheterna böranvända kommunikation baserad på Internetstandarder mot medborgare och företag,därför att tekniken uppfyller de krav som kan ställas på en öppenkommunikationsarkitektur. Genom myndigheternas användning av system som byggerpå Internet åstadkoms en enhetlig miljö för samverkan, utveckling, drift ochsäkerhet.Regeringen anser att en detaljstyrning av förvaltningens IT-utveckling inte ärmöjlig eller önskvärd. Däremot är det önskvärt att det finns fungeranderiktlinjer för uppbyggnaden av en gemensam infrastruktur för den offentligaförvaltningen. Regeringen bedömer att den typ av samverkan som Toppledarforumrepresenterar, dvs. gemensamt projektarbete mellan stat, kommun och landsting,bör utvecklas vidare. Arbetet med att utveckla riktlinjer och sprida resultatenbör fördjupas inom områdena för självbetjäning, uppgiftsinsamling frånmedborgare och företag samt informationsspridning. Riktlinjerna bör knyta antill de förvaltningspolitiska målen, och riktlinjerna bör tjäna som grund förstyrning och uppföljning inom IT-området.Beträffande säkerhet i kommunikationen mellan myndigheter anförs ipropositionen att regeringen har uppdragit till Statskontoret att utarbeta ensammanhållen strategi för IT-säkerhet. I uppdraget ingår att ange hursäkerhets-arbetet kan inordnas i handlingsprogrammet för att bredda ochutveckla användningen av informationsteknik. Statskontoret skall inom ramen förToppledarforums arbete med säkerhetslösningar lämna förslag till ett regelverkför användning av digitala signaturer och för kryptering inom den offentligaförvaltningen. Statskontoret förbereder vidare upphandling av rutiner förutfärdande av s.k. aktiva kort. Regeringen avser att skyndsamt ta fram ettgemensamt regelverk för säker kommunikation i statsförvaltningen.Regeringen bedömer att myndigheter vilkas verksamhet riktar sig främst tillföretag och medborgare bör erbjuda elektroniska tjänster för självbetjäning somkomplement till traditionella tjänster. I begreppet självbetjäning liggermöjligheten att elektroniskt få tillgång till myndighetsinformation,blanketter, föreskrifter, lagar och förordningar. Självbetjäning innebär ävenmöjligheter att kunna lämna in blanketter och uppgifter elektroniskt tillstatliga myndigheter och i övrigt initiera ärenden elektroniskt där detta ärmöjligt med hänsyn till lagstiftningen. Tjänsterna bör bygga på hemsidor påInternet, elektroniska blanketter, elektroniskt tillgängligmyndighetsinformation samt elektroniskt tillgängliga lagar och förordningar.Myndigheterna bör enligt propositionen också pröva möjligheterna att utvecklanya förvaltningstjänster via bl.a. multimedia, avancerad TV/radio och telefonisom komplement till beprövade metoder. Medborgare och företag bör så långt sommöjligt själva kunna välja på vilket sätt kontakter och tjänster förmedlas.En enkel, säker och kostnadseffektiv tillgång till samhällets grundläggandeinformation, s.k. grunddata, är ett offentligt åtagande av väsentlig betydelseför den offentliga förvaltningen, för medborgarna och företagen, anserregeringen. Att dra upp riktlinjer för grunddata är ett prioriterat område. Enframtida utveckling av offentlighetsprincipen kräver enligt regeringensbedömning klarare regler för det offentliga åtagandet. I detta sammanhang kannämnas att regeringen beslutat om direktiv (dir. 1998:32)beträffande en översyn av bestämmelserna om allmänna handlingars offentlighet isyfte att vidga möjligheterna för offentlighetsprincipen i ansats när det gäller samhällets grundläggandeinformation har varit begränsad till person-, företags- ochfastighetsregistren. Enligt regeringens bedömning bör grunddata ges endefinition som omfattar offentlig information av vikt för samhälletseffektivitet och med bred användning. Arbetet i detta avseende behöver enligtregeringen fördjupas, både i fråga om omfattningen och typ av grunddata. Ävenandra typer av data, t.ex. rättsinformation, än de som behandlats avGrunddatabasutredningen kan vara lika viktiga i detta sammanhang. Regeringenavser att genomföra en fördjupad studie av behoven av grunddata för attkonkretisera vilka uppgifter som bör klassas som grunddata samt redovisa hurett författningsstöd skall se ut.Enligt regeringens bedömning behövs samordning av grunddata på olika nivåer.Gemensamma frågor kring krav på teknik, säkerhet och kvalitet är enligtpropositionen en myndighetsuppgift. Frågan om det behövs en särskild myndighetför denna samordning eller om någon befintlig myndighet kan åta sig uppgiftenkräver ytterligare beredning, anser regeringen. Regeringen kommer enligtpropositionen att ta initiativ till utveckling av lämpliga former församordningen på olika nivåer, både inom och mellan berördamyndigheter och intressen.MotionernaI följdmotion 1997/98:K34 hemställer m.fl. (m) att hosregeringen begär förslag till lagstiftning om användningen av information somfinns på Internet (yrkande 1). Enligt motionärerna bör alla statligamyndigheter, verk och statliga bolag lägga fast strategier föranvändningen av IT som en viktig del i sina informationsuppdrag gentemotmedborgarna och företagen. Vidare bör varje medborgare och företag kunnagenomföra all nödvändig myndighetskommunikation över Internet. I dettasammanhang behövs snabbt regler för användning av digitala signaturer sommöjliggör även denna form av Internetanvändning. Mot denna bakgrund börregeringen återkomma till med förslag till samlade riktlinjerför användningen av information och kommunicerandet av information som finns påInternet (webbaserad information).I samma motion föreslås också att hos regeringen begär utredningoch förslag rörande omprövning av den nuvarande offentlighetsprincipen (yrkande2). Motionärerna hänvisar i detta sammanhang till ett remissvar frånDatainspektionen där det framhålls att offentlighetsprincipen inte är utformadmed hänsyn till IT-utvecklingen, varför nya överväganden bör göras mellanintresset av offentlighet och den personliga integriteten. EnligtDatainspektionen bör en diskussion och en analys av begreppet offentlighetkomma till stånd, ett krav som Moderata samlingspartiet tidigare framförtmotionsvis och här framför på nytt.I den nämnda m-motionen hemställs vidare att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts om regeringens fortsattaarbete med att ta fram ett säkerhetssystem för kommunikationen inomstatsförvaltningen (yrkande 3). Enligt motionärerna är det angeläget attregeringen i det pågående arbetet med att ta fram en säkerhetslösning för IT-infrastrukturen tar ett samlat grepp om IT-säkerhetsfrågan, som rymmerbetydligt mera än krypteringsfrågan. Säkerhetslösningar måste också enligtmotionärerna baseras på en kontinuerlig utbildning av berörd personal inomstatsförvaltningen. Risken för angrepp mot olika digitalainformationsstrukturer är en annan problematik som bör beaktas. Användningen avcertifikat i form av elektroniska id-kort bör också utvecklas, ansermotionärerna.I följdmotion 1997/98:K35 hemställer m.fl. (fp) att somsin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ett IT-samhälle för alla och tillgång till samhällsdatabaser (yrkande 10). I motionenanförs beträffande ett IT-samhälle för alla bl.a. att det på offentliga platsersom folkbibliotek och medborgarkontor bör finnas tillgång till publika datorerså att alla kan komma till tals med t.ex. politiska organ och myndigheter.Beträffande tillgången till samhällsdatabaser framhålls i motionen att utbudetav samhällsinformation bör organiseras så att alla medborgare enkelt kan nåväsentliga delar av samhällets grunddatabaser och att tillgången till dessa börunderlättas. Tillgängligheten via Internet bör också främjas. Vid utbyggnad avinformationssystemen bör hänsyn tas till medborgarnas önskemål om möjlighetertill kontakt med sina folkvalda politiska representanter. Elektroniskaanslagstavlor bör i ökande grad göras tillgängliga för medborgarna.I motionen hemställs vidare att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om åtgärder för att sprida åtkomsten tillInternet och etablering av nya tjänsteföretag (yrkande 11). Enligt motionärernabör alltfler medborgare göras medvetna om de möjligheter som Internet erbjuder,varigenom efterfrågan på tjänster på nätet ökar. Därigenom skapas möjlighetertill etablering för nya företag som erbjuder tjänster angående råd om t.ex.villkoren för verksamhet på nätet och om produkter som underlättar användningenav nätet. har viktiga uppgifter att fylla när det gällerinformationsspridning på det aktuella området.I fp-motionen föreslås också att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om integritetsskydd i IT-samhället (yrkande12). Enligt motionen måste ett IT-samhälle ge ett starkt skydd för denpersonliga integriteten. Alla medborgare bör ha rätt till skydd av privatlivetmot intrång av alla slag inklusive det intrång som baseras på myndigheternasuppgiftsinsamlande särskilt på känsliga områden.I motionen hemställs också att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om IT och jämställdhet (yrkande 13). Enligtmotionärerna är det nödvändigt att kvinnor har ett betydande inflytande överIT-utvecklingen liksom när det gäller val av tillämpningar inom området. Därförbör kvinnorna vara med och utveckla normer för tekniken och dess innehåll ochutformning m.m.Utskottets bedömningUtskottet, som (bet. 1997/98:KU21) behandlade IT-frågor i mersamlad form, konstaterade vid det tillfället att det pågick ett omfattandearbete med att utveckla informationstekniken och att regeringen strävade efteratt på bred front uppmärksamma de problem som var förknippade med dennautveckling. Enligt utskottets mening ger regeringens redovisning i den häraktuella propositionen samma intryck i vad avser regeringens sätt att arbetamed dessa frågor.I motion 1997/98:K34 yrkande 1 (m) begärs förslag till lagstiftning omanvändningen av information som finns på Internet. Utskottet konstaterar attett yrkande med väsentligen samma innehåll behandlades i det nämnda betänkandet1997/98:KU21. Utskottet fann, med hänvisning till den pågående utvecklingen,inte anledning för att aktualisera frågan om riktlinjer etc. på detsätt som föreslogs i motionen som avstyrktes. Utskottet intar samma hållning nuoch avstyrker motion K34 yrkande 1.I yrkande 2 i samma motion föreslås att hos regeringen begärutredning och förslag rörande omprövning av den nuvarandeoffentlighetsprincipen. Regeringen har som nämnts i det föregående beslutattillsätta en kommitté med uppgift att göra en översyn av bestämmelserna omallmänna handlingars offentlighet i syfte att vidga möjligheterna föroffentlighetsprincipens tillämpning i IT-samhället. Detta initiativ torde svaramot önskemålen hos motionärerna, varför motionen i denna del avstyrks.I samma motion behandlas också frågan om regeringens fortsatta arbete med ettsäkerhetssystem för kommunikation inom statsförvaltningen (yrkande 3). Somframgått av det föregående har regeringen uppdragit åt Statskontoret attutarbeta en sammanhållen strategi för IT-säkerhet, och regeringen avser enligtpropositionen att skyndsamt ta fram ett gemensamt regelverk för säkerkommunikation inom statsförvaltningen. Med detta får motionen i denna del ansesbesvarad, varför den avstyrks.I motion 1997/98:K35 yrkande 10 (fp) behandlas frågor med anknytning till IT-samhället med avseende på publika datorer, samhällsdatabaser m.m. Dessa frågorhar behandlats av utskottet i det nämnda betänkandet 1997/98:KU21. Utskottethänvisade i detta sammanhang till den snabba utbyggnaden av medborgarkontor,som ger medborgarna ökade möjligheter att kommunicera med myndigheterna viapublika datorer. I betänkandet redovisades också utvecklingen vad gällersamhällsdatabaser, bl.a. avseende s.k. grunddata och ett nytt rättsdatasystemsamt informationsservice till medborgarna via Internet. Med detta får motionenanses besvarad, varför den avstyrks.I motionen (yrkande 11) efterlyses åtgärder för att sprida åtkomsten tillInternet. Detta kan enligt motionen ske genom att medborgarna görs medvetna omde möjligheter Internet erbjuder, varigenom efterfrågan på tjänster på nätetökar. Därigenom skapas enligt motionen möjligheter till etablering av nyatjänsteföretag.Till vissa delar har frågor av det slag som tas upp i motionen berörts iregeringens skrivelse (skr. 1997/98:19) Utvecklingen i informationssamhället.Av denna redovisning framgår bl.a. följande.I ett konsumentpolitiskt avsnitt i skrivelsen anförs att utvecklingen på IT-området innebär stora förändringar för konsumenterna bl.a. genom tillkomsten avden ?elektroniska marknadsplatsen?, varigenom många nya varor och tjänster kankomma att erbjudas via någon form av IT-baserade system som t.ex. Internet. Närutvecklingen går mot att många varor och tjänster erbjuds och eventuelltkommer att erbjudas enbart via IT-baserade system, kommer tillgängligheten tillinformationstekniken att vara av central betydelse. Tillgänglighetenförutsätter också att konsumenterna har kunskaper för att kunna använda sig avt.ex. Marknadsföring via Internet aktualiserar frågan om särskildaregler. Av skrivelsen framgår också att i Europeiska kommissionenskonsumentpolitiska prioriteringar för ingår att vidtaåtgärder som tillåter konsumenterna att utnyttja de möjligheter som erbjudsgenom informationssamhället. Enligt konsumentenhet harhittills inga åtgärder vidtagits med anledning av denna deklaration.Utskottets kontakter med har gett vid handen att verket ännuinte erbjuder någon service av det slag som efterfrågas i motionen och förnärvarande inte har några planer på att etablera en sådan verksamhet.Utifrån de kontakter utskottet haft med inklusive och drar utskottet slutsatsen att de frågor dethär är tal om är så nya att de ännu inte hunnit finna sina former. Samtidigtfinner utskottet att det från medborgar- och konsumentsynpunkt är angeläget attsådana åtgärder vidtas som är ägnade att skapa översikt över den informationsom finns och en effektiv kommunikation mellan dem som har information och demsom söker information om Internet. Utskottet utgår från att regeringen i sittarbete med IT-frågorna beaktar de problem som utskottet med anledning avmotionen redovisat. Mot denna bakgrund finns det enligt utskottets mening ingetbehov av ett tillkännagivande till regeringen.