bet · GM01AU1 · 1998-11-26 00:00:00 — 10).KristdemokraternaKristdemokraterna ser den fulla sysselsättningen somett djupt ideologiskt mål. I motion A257 (yrk. 1, 3,4, 13, 30 och 31) betonar partiet attföretagsklimatet och småföretagen är centrala för denya arbeten som måste skapas för att flera skallkunna försörja sig själva och få mer makt över sinaliv. En långsiktig och stabil ekonomisk politik börsamspela med en reformerad, aktivarbetsmarknadspolitik. Detaljregleringen och floranav åtgärder är alltjämt för stor och måste ersättasmed mer generella och enkla system (yrk. 1).Politiken måste utgå från subsidiaritetsprincipen.Nedflyttning av ansvar och resurser måste ske frånhögre till lägre nivå. Kommun, arbetsförmedling ochförsäkringskassa bör svara för det praktiska ochekonomiska genomförandet. De statliga resurserna föråtgärderna bör följa med i en sådan decentraliseringoch företag, fackföreningar m.fl. bör involveras(yrk. Också i motion N330 (yrk. 17) framförsförslag av likartad innebörd.Med en mer flexibel och lokalt tillämpadarbetsmarknadspolitik är det inte möjligt att i ettfixt tal bestämma hur många personer som skallfinnas i åtgärder. anser att nivåni stället bör uttryckas i intervall, som kombinerasmed ett utvärderingssystem. Intervallet bör förnästa budgetår ligga mellan 140 000 och 160 000åtgärdsplatser, anser i motionA257 (yrk. 13).S.k. rundgång måste förhindras, men utan atttryggheten rycks undan för redan hårt drabbade.Insatserna för långtidsarbetslösa måste inriktas påsådan kompetenshöjning som kan underlätta arbete ide branscher som har de bästa framtidsutsikterna.Projekt som motverkar passivisering bör stöttas.Ansvariga myndigheter måste vara mera aktiva, t.ex.genom riktade informationsinsatser. Regeringen börtillsätta en särskild delegation med uppdrag att tafram förslag som kan stärka den arbetslöse i dennessociala situation (yrk. 4).Lönebildningen måste förbättras. ärlönestrukturen extremt sammanpressad. Större hänsynbör tas till kompetens, kunnande, prestation ochansvar. Det medför att lönebildningen i störreutsträckning bör ske på det lokala planet, vilketförutsätter observans i fråga om situationen mellanarbetsgivaren och den enskilde. Bra former förarbetsvärdering kan vara ett instrument för en merobjektiv lönesättning. Lönerna för ungdomar bör varamer flexibla. Med lägre ingångslöner skulle flerunga kunna få arbete. Andra delar i en bättrefungerande lönebildning är enligt Kristdemokraternahögre avgifter i arbetslöshetsförsäkringen från deförsäkrade och ett vinstdelningssystem för deanställda (yrk. 30).Partiet förordar en mer flexibel arbetsrätt som ärbättre anpassad till de mindre företagen. Tvåpersoner bör kunna undantas frånturordningsreglerna, fackets vetorätt videntreprenader bör avskaffas och ett förbud införasmot blockader av enmansföretag,provanställningstiden bör förlängas till tolvmånader, återanställningsrätten minskas till sexmånader för bl.a. personer ochvisstidsanställning vid arbetsanhopning tillåtas upptill (yrk. 31).CenterpartietEnligt i motion A214 (yrk. 10, 15, 17och 18) måste en politik för ökad sysselsättning gemöjlighet för allt fler att komma in påarbetsmarknaden och också underlätta för människoratt klara den allt snabbare omställningstakten påarbetsmarknaden. Ett antal åtgärder krävs.Problemen med flaskhalsar på arbetsmarknaden måstemotverkas genom ökad satsning på kvalificeradarbetsmarknadsutbildning och mer decentraliseradarbetsmarknadspolitik. Genom sänktaarbetsgivaravgifter minskar arbetskraftskostnadernaoch nya arbeten tillkommer.Det blir allt svårare att tillämpa nu gällandearbetsrättslagstiftning på den moderna och flexiblaarbetsmarknaden. Regeringen bör tillsätta enutredning med uppdrag att se över dagensarbetsrättsliga regelsystem i syfte att förändra ochanpassa det så att det ger långsiktiga och tydligavillkor, främjar tillväxt samt tillgodoserföretagens krav på flexibilitet och den enskildesrätt till trygghet (yrk. En anpassning måsteske till det nya arbetsliv som växer fram och kravenpå livslångt lärande.Arbetsmarknadspolitiken måste decentraliseras ochgöras mer flexibel (yrk. Även på detta områdebehöver regelverket ses över. De centralaregleringarna och antalet åtgärder måste minska. Delokala arbetsförmedlingsnämnderna bör ges merbefogenheter. Större andel av resurserna bör kunnahanteras lokalt och länkas ihop med andra åtgärder.Också i partiets motion Fi210 (yrk. 32 och 33)poängteras behovet av decentralisering ochregelförenklingar. Dagens volymmål inomarbetsmarknadspolitiken bör ersättas av effektmåleller mer kvalitativa mål. anser attmöjligheterna, inom ramen för de nationella målenför arbetsmarknadspolitiken, bör öka att lokalthantera de medel som står tillarbetsmarknadspolitikens förfogande. Enligt motionN337 (yrk. 17) är det ett minimikrav att en friareanvändning av arbetsmarknadspolitiska medelomedelbart bör omfatta regionalpolitisktprioriterade områden.Arbetsmarknadsverkets organisation och funktion börses över. Ett centralt ämbetsverk hindrar denönskvärda flexibiliteten. För att öka effektivitetenbör länsarbetsnämndernas handlingsutrymme utvidgas.Arbetsmarknadspolitiska insatser måste kunnasamverka med den regionala och lokala närings- ochutbildningspolitiken. AMV:s ställning och funktionbör analyseras utifrån dessa utgångspunkter, anserCenterpartiet i motion A214 (yrk. 18).I samma motion konstateras att arbete alltid måstelöna sig. Regeringen bör tillsätta en utredning meduppdrag att se över hur olika bidrag samverkar.Incitamenten att ta arbete eller utbilda sig bortfrån arbetslöshet måste stärkas (yrk. 15).Arbetslöshetsförsäkringen skall vara enomställningsförsäkring och inte en permanentförsörjningskälla, enligt i motionFi210 (yrk. Eftersom det är flera problemförknippade med en tidsbegränsad ersättningsrätt bördet i stället införas en avtrappning av ersättningeninom arbetslöshetsförsäkringen.FolkpartietFolkpartiet betonar i motion A255 (yrk. 1-5 och 19)att arbetsmarknadspolitiken vilar på tre ben: enaktiv arbetsmarknadspolitik, ett gynnsamtnäringslivsklimat och sunda statsfinanser. De trebenen är beroende av varandra och utgör allaförutsättningar för att man skall kunna bekämpaarbetslösheten.Målet för arbetsmarknadspolitiken måste vara attpressa ner den totala arbetslösheten och att ökaantalet sysselsatta. Partiet konstaterar medtillfredsställelse att regeringen har som mål attpressa ner den totala arbetslösheten till år 2004.Politiken måste inriktas på att få fram riktigaarbetstillfällen. Målet måste vara färre arbetslösaoch fler i arbete (yrk. 1).Folkpartiet poängterar arbetets sociala värde. Attha arbete är inte bara en ekonomisk fråga. För deflesta människor innebär det att man har en uppgiftsom andra efterfrågar och att man har ett socialtumgänge. Detta gäller inte minst arbetshandikappade(yrk. 2).Inget volymmål bör anges för dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Ett sådant målleder till att kvantitet riskerar att gå ut överkvalitet. Det bör vara möjligt att genomförabesparingar inom arbetsmarknadspolitiken genomkraftfull decentralisering och minskad byråkrati,samverkan med andra aktörer som kommuner ochnäringslivsorganisationer, konkurrensutsattupphandling av fler verksamhetsdelar än ochgenom att när det är lämpligt välja billigareåtgärder framför dyrare. Det får dock inte innebäraatt man prioriterar bort något dyrarearbetsmarknadsutbildningar som nästan säkert ledertill arbete (yrk. 3).Satsningar bör göras på arbete inom tjänstesektorn.Detta ställer krav på arbetsmarknadspolitiken. Denskall underlätta snabb rekrytering av arbetskraft.Den skall hjälpa arbetssökande att hitta nya vägartill arbete eller kompetenshöjning och underlättarörlighet på arbetsmarknaden. De många nya former avkontrakt eller anställningar som växer fram ställerkrav på förnyelse av arbetsförmedlingar,arbetsmarknadspolitiska åtgärder och arbetsrätt(yrk. Arbetsmarknadspolitiken måste vidareanpassas till att kompetensutveckling och socialkompetens blir allt viktigare i arbetslivet (yrk.5). De privata arbetsförmedlingarna måste få finnaskvar. Det är bra med mångfald påarbetsförmedlingsområdet (yrk. 19).I kommittémotion A254 (yrk. 1 och 2) betonarFolkpartiet i likhet med i motion A255 att dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna måste utformas såatt de leder till riktiga nya arbeten.Arbetsmarknadsstatistiken mäts på olika sätt av SCBoch AMS. Ett mer enhetligt mått borde tillämpas föratt ge en mer rättvisande bild av arbetslöshetensomfattning. Detta är önskvärt för att undvikamanipulation och missförstånd.Arbetsmarknadslagarna bör enligt motion N332 (yrk.19) moderniseras. Reglerna i lagen omanställningsskydd och medbestämmandelagen böråterställas till vad som gällde under den borgerligaregeringsperioden. föreslår attturordningsreglerna ändras så att två personer kanundantas i varje turordningskrets, att möjligheternatill provanställning förlängs upp ,fackets vetorätt vid entreprenader slopas och förbudinförs mot blockad av enmansföretag,konfliktreglerna ses över och att facketstolkningsföreträde i olika lagar ersätts av medelför konfliktlösning som regleras i kollektivavtal.Vidare anser att staten skall behandlaföretagarperspektivet som likvärdigt medlöntagarperspektivet och att reglerna föruppdragstagare, exempelvis konsulter och personalfrån uthyrningsföretag, bör moderniseras så att deinte kolliderar med regelsystemet i lagen omanställningsskydd.MiljöpartietMiljöpartiet tar i två motioner upp frågan om enarbetstidsförkortning. Enligt motion So309 (yrk. 5)är det viktigt att sänka normalarbetstiden, i ettförsta steg på väg mot 30-timmarsvecka. Kraven på flexibilitet i näringslivetkommer enligt kommittémotion N334 (yrk. 10) att öka.Detta får inte leda till att människors socialasituation blir sämre. Genom att normalarbetstidensänks till i första hand går detatt acceptera ökad flexibilitet.Enligt kommittémotion So460 (yrk. 3) bör man prövaen samordning av statsbidrag till landsting ochkommuner med statsbidrag tillarbetslöshetsersättning och arbetsmarknadsåtgärder.Förslaget skall ses mot bakgrund av att kommuner ochlandsting tappat stora inkomstergenom minskat skatteunderlag och reduceradestatsbidrag. Det har bl.a. medförtpersonalinskränkningar som i sin tur inneburit attvälutbildad personal får ersättning från staten viaarbetslöshetskassan och då går sysslolös i ställetför att bidra till högre kvalitet iomvårdnadsarbetet inom hälso- och sjukvården ochdärmed erhålla lön från . EnligtMiljöpartiet har en rapport från AMS visat att debudgetmässiga effekterna för staten av att friställapersonal är begränsade.I motion Kr274 (yrk. 10) anser att dearbetsmarknadspolitiska målen bör underställas dekulturpolitiska.Övriga motionerPer och (m, kd) anser imotion N326 (yrk. 17) att den obligatoriskaplatsanmälan skall slopas som ett led i förenklingarför företagen.Inger m.fl. (s) pläderar i motion A230för ett utvecklande och jämställt arbetsliv och tardärvid upp frågor som rör bl.a. deltidsarbete,kompetensutveckling, IT, löneskillnader ocharbetsmarknadspolitiska åtgärder.Sofia () förespråkar i motion A218 endecentraliserad arbetsmarknadspolitik.Arbetsmarknadspolitiska medel från staten bör ihuvudsak fördelas till landsting/regioner som sedanbeslutar om fördelning till kommunerna. De lokalaarbetsförmedlingsnämnderna bör därefter besluta ommedelsfördelningen utan att länsarbetsnämnden haröverprövningsrätt.Arbetsmarknadsutskottets syn påinriktningen av arbetsmarknadspolitikenArbetsmarknadslägetSom framgått ovan tecknas i budgetpropositionen enpositiv bild av den ekonomiska utvecklingen och avläget på arbetsmarknaden. Den öppna arbetslöshetenfortsätter att minska, sysselsättningen stiger ochantalet lediga platser som anmäls tillarbetsförmedlingen är fler än under föregående år.Finansutskottet drar i sitt ställningstagande den19 om förslag till ramar årsstatsbudget (bet. 1998/99:FiU1) slutsatsen attförutsättningarna är goda för en hög tillväxt isvensk ekonomi . Det finnsdock en ökad risk för en något lägre tillväxt underframför allt 1999 än den bedömning som regeringengjorde i budgetpropositionen. En sämre tillväxtinnebär en svagare utveckling av sysselsättningenoch de offentliga finanserna. Det finns dock enligtfinansutskottet vissa motverkande faktorer som lägreinflation och lägre räntor. Därför förutsätterfinansutskottet att regeringen vid behov återkommermed förslag till åtgärder i vårpropositionen.Enligt AMS prognos om utvecklingen avarbetsmarknaden som publicerades den 23november 1998 kan den pågående återhämtningen påarbetsmarknaden bromsas upp något.Industrikonjunkturen har dämpats under det senastehalvåret och väntas förbli dämpad även under nästaår som den totala inhemska efterfråganendast väntas mattas marginellt. Enligt AMS har denstarka inhemska efterfrågan medfört många nyaarbetstillfällen inom den privata tjänstesektorn ochatt den kommunala sysselsättningen har ökat. Ettoroande inslag i AMS prognos är enligt utskottet attde regionala skillnaderna i sysselsättning ocharbetslöshet väntas tillta. Likaså tilltar enligtAMS polariseringen på arbetsmarknaden. Efterfråganökar främst på välutbildad arbetskraft medanefterfrågan på korttidsutbildad arbetskraft knapptstiger.Arbetsmarknadsutskottet har iett yttrande till finansutskottet (bilaga 4 tillprotokoll 1998/99:4) framhållit attarbetsmarknadsläget är svårtolkat men utskottetansåg sig inte ha underlag för en bedömning av om denyckeltal i fråga om sysselsättning och arbetslöshetsom redovisas i budgetpropositionen behöverrevideras. Utskottet vidhåller denna uppfattning.Som framhålls i budgetpropositionen är svenskekonomi i grunden stark. sermed tillfredsställelse på att regeringen undermandatperioden avser att söka skapa största möjligauppslutning för en politik för full sysselsättning.Det samarbete mellan Socialdemokraterna,som inledningsvisredovisats inbegriper fem områden. Inom två avområdena - sysselsättning respektive jämställdhet -berörs som framgått mer direkt ett antal frågor somligger inom arbetsmarknadsutskottets ansvarsområde.Mål inom sysselsättnings- ocharbetsmarknadspolitiken m.m.Utskottet övergår nu till att behandla mål inomsysselsättnings- och arbetsmarknadspolitiken ochdärmed sammanhängande frågor. Som framgått ovananser regeringen att det nuvarande s.k.arbetslöshetsmålet, alltså det mål som innebär attden öppna arbetslösheten skall nedbringas till 4 %år 2000, bör kompletteras med ettsysselsättningsmål. har isitt tidigare nämnda yttrande till finansutskottetframhållit att det av flera skäl är bra attarbetslöshetsmålet kompletteras med ettsysselsättningsmål. Som sägs i propositionen är detönskvärt att en så stor del av befolkningen sommöjligt är sysselsatt i reguljärt arbete eftersomdet bidrar till högre tillväxt, ökad välfärd, enjämnare inkomstfördelning och ett mer jämställtsamhälle. I sammanhanget underströk utskottet attmålet måste vara att den ökade sysselsättningenskall komma både kvinnor och män till del. Ibetänkande 1998/99:FiU1 framhåller finansutskottetatt ambitionen att öka sysselsättningen skärps genomatt målet om en halvering av den öppnaarbetslösheten kompletteras med ettnytt sysselsättningsmål. Arbetsmarknadsutskottetvill framhålla att det slutliga målet måste vara attuppnå full sysselsättning.Vänsterpartiet anser som nämnts att det nyasysselsättningsmålet måste omfatta nyckeltal sombelyser bl.a. den könssegregerade arbetsmarknaden,arbetstidsmönster, anställningsformer ochsysselsättningsmönster och att uppgifter bör tasfram såväl för riket som för regioner. Utskottetdelar uppfattningen att det är viktigt med ett brastatistiskt underlag för att belysa utvecklingen påarbetsmarknaden.Behovet av statistiska mått rörandearbetsmarknaden, däribland s.k. resultatindikatorer,behandlas i en arbetsgrupp somtillsatts av regeringen. Arbetsgruppens uppdragomfattar styrning, uppföljning och utvärdering avarbetsmarknadspolitiken. Den skall bl.a. se över denuvarande verksamhetsmålen för Arbetsmarknadsverket.I budgetpropositionen sägs att det är viktigt att fåtill stånd en effektiv uppföljning av målen liksomatt få ett underlag för omprövning. Utskottet delardenna uppfattning.Behovet av att få fram bättresysselsättningsstatistik på regional nivå haruppmärksammats bl.a. i anslutning till denförsöksverksamhet med friare användning avarbetsmarknadspolitiska medel som pågår i vissa län.I fyra av försökslänen; , , Gävleborgoch kommer SCB:s arbetskraftsundersökningar() att utvidgas i detta syfte.Utskottet anser att det är önskvärt att man kanfölja arbetsmarknadsutvecklingen på regional nivå.En rad regioner och kommuner/kommundelar deltar förnärvarande i försöksverksamhet med friare användningav medel för arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Detfinns därmed ett intresse för att mäta och jämföraarbetsmarknadsutvecklingen i försöksområdena medmotsvarande utveckling i andra delar av landet.Utskottet utgår från att man i det tidigare nämndaöversynsarbetet behandlar behovet av könsuppdeladoch regional sysselsättningsstatistik.Med anledning av ett motionsyrkande frånFolkpartiet vill utskottet i detta sammanhangpoängtera betydelsen av attarbetsmarknadsstatistiken görs så enhetlig ochlättöverskådlig som möjligt. Det gäller såväl ifråga om SCB:s arbetskraftsundersökningar som ifråga om den statistik som tas fram inomArbetsmarknadsverket. Utskottet vill också betonaatt bör medverka till internationelltjämförbar arbetsmarknadsstatistik.Det finns i detta sammanhang anledning att peka påatt regeringen i budgetpropositionen föreslår attSCB skall tillföras mer resurser för attvidareutveckla lönestatistiken och för att ta framstatistiskt underlag för jämställdhetsbokslut.Utskottet ser positivt på detta.Miljöpartiet ställer i en motion krav på att dearbetsmarknadspolitiska målen bör underställas dekulturpolitiska. I sitt yttrande 1997/98:AU8y tillkulturutskottet tog utskottet ställning tillliknande motionsyrkanden och framhöll då att dearbetsmarknadspolitiska och kulturpolitiska måleninte skall behöva ställas mot varandra. En rätttillämpad arbetsmarknadspolitik bör motverkaöveretablering av konstnärer och därmed ettkulturutbud som inte svarar mot vad som ärkulturpolitiskt motiverat.Kompletterande målSom redovisats ovan anser att deövergripande målen för arbetsmarknadspolitiken ochAMV:s verksamhet bör kompletteras med ett fjärdemål: att bryta den könssegregerade arbetsmarknaden.Utskottet kan till att börja med konstatera attarbetsmarknadsmyndigheterna har ett uppdrag attverka för kvinnors och mäns rätt till arbete på likavillkor och att motverka en könsuppdeladarbetsmarknad. Detta slås fast i förordningen(1987:405) om den arbetsmarknadspolitiskaverksamheten. Det finns tre övergripande effektmålför AMV : att hålla vakanstiderna nere förlediga platser, att minska långtidsarbetslöshetenoch att motverka långa tider utan arbete. Ibudgetpropositionen föreslås att målen skall kvarståoförändrade . Till effektmålen finns förinnevarande budgetår fem verksamhetsmål knutna. Iett av dessa anges att de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna skall användas så att de tillsammans medförmedlingsinsatserna medverkar till att brytakönsuppdelningen på arbetsmarknaden.Utskottet instämmer i uppfattningatt det är viktigt att bryta könsuppdelningen påarbetsmarknaden och anser att detta ävenfortsättningsvis måste komma till uttryck i målenför . Som nämnts har enarbetsgrupp tillsatts med uppgift att bl.a. göra enöversyn av de nuvarande verksamhetsmålen förArbetsmarknadsverket. Utskottet anser att denaktuella frågan lämpligen kan övervägas i dennaöversyn. Utskottet återkommer i avsnittet 3.2 tillfrågor som rör verksamheten vidArbetsmarknadsverket.Frågor om volymmålNär det gäller det krav som ställts påArbetsmarknadsverket i fråga om antal personer iarbetsmarknadspolitiska åtgärder, det s.k.volymmålet, vill utskottet i likhet med fleramotioner poängtera att kvantitet inte får ställasmot kvalitet. Som framhålls i budgetpropositionenskall arbetsmarknadspolitiken ges en tydligaretillväxtfrämjande inriktning. Det skall bl.a. finnasett fortsatt stort utrymme för yrkesinriktadarbetsmarknadsutbildning som komplement till detreguljära utbildningsväsendet. skallpraktikåtgärderna minska i omfattning. Närkonjunkturen förbättras och fler får arbete, skiftarbehovet av arbetsmarknadspolitiska insatser frånaktiverande åtgärder med höga volymer tillkompetenshöjande åtgärder. Som framhålls ibudgetpropositionen har arbetsmarknadsutbildningen iett gynnsamt konjunkturläge stor betydelse för attöka de arbetslösas anställbarhet. Det är angelägetatt snabbt kunna tillsätta lediga platser och attundvika flaskhalsproblem. Utskottet återkommer iavsnittet 3.3 till frågor rörande volymmålet.Lokal samverkanUtskottet vill i enlighet med tidigareställningstaganden, bl.a. i betänkande 1997/98:AU1,betona att arbetsmarknadspolitiken i första hand ären statlig angelägenhet. Detta utesluter inte attdet skall finnas förutsättningar för enstark lokal förankring av verksamheten, något sombetonas i flera motioner. Genom en sådan förankringökas träffsäkerheten och kvaliteten i åtgärderna ochman kan undvika detaljstyrning från central nivå.När det gäller formerna för lokal samverkan iarbetsmarknadspolitiken noterar utskottet att detingår i uppgifterna för den tidigare nämndaarbetsgruppen att se över dessa i syfte attsäkerställa hög kvalitet.I avsnittet 3.2 och 3.3 kommer utskottet attnärmare behandla frågor om försöksverksamhet medlokal samverkan och friare användning av medel förarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det finns dockanledning att redan här erinra om utskottetsställningstagande i betänkande1997/98:AU11 om regionalpolitik. Utskottet ansåg däratt försöksverksamheten borde begränsas tillpågående försök i 19 kommuner och kommundelar samtSkåne, , , och Jämtlandslän. Någon utvidgning borde inte komma till ståndförrän erfarenheterna hade analyserats. Utskottetvidhåller denna uppfattning.Samverkan med andra politikområdenI anslutning till dessa överväganden om lokalförankring och friare användning avarbetsmarknadspolitiska medel vill utskottet någotberöra betydelsen av ökad samverkan mellanarbetsmarknadspolitiken och andra politikområdensåsom exempelvis regional- och näringspolitik. Iflera motioner återfinns yrkanden med innebörden attsådan samverkan mellan olika politikområden bör öka.Utskottet instämmer i denna uppfattning och menaratt samverkan är en förutsättning för ökad tillväxtoch sysselsättning. För att bli verkningsfull räckerdet inte med att samverkan sker horisontellt, alltsåmellan olika poli- tikområden. Den måste också istörre utsträckning ske vertikalt och såledesinnebära utökat samarbete mellan central, regionaloch lokal nivå.Arbetsmarknadsutskottets ställningstaganden bl.a.om regional näringspolitik ochstorstadspolitik medför enligtutskottets uppfattning väsentligt bättre möjlighetertill sådan horisontell och vertikal samverkan. Efterförslag från arbetsmarknadsutskottet beslutaderiksdagen om en ny regionalnäringspolitik och om ett program för utarbetande avregionala tillväxtavtal (prop. 1997/98:62, bet.AU11, rskr. 204, 205). Avtalen skall bl.a. kunnainnefatta arbetsmarknadspolitiska insatser. Efterförslag från utskottet väntas besluta ommål och inriktning av storstadspolitiken (prop.1997/98:65, bet. 1998/99:AU2). Genom beslutet kommerlokala utvecklingsavtal att kunna träffas mellanstaten och kommunerna avseende de mest utsattabostadsområdena i , och . Deberörda kommunerna skall kunna träffa avtal medlänsarbetsnämnd och länets försäkringskassa om lokalsamverkan med utvecklingsprogram för arbetslösa iutsatta stadsdelar.Den sistnämnda formen av avtal är särskilt inriktadpå insatser för långtidsarbetslösa ochlångtidsinskrivna personer. Att minskalångtidsarbetslösheten och att motverka långa tiderutan reguljärt arbete är två av de tre övergripandemålen för AMV. Insatser för att undanröja hindrenför dessa personer att få arbete har såledesutomordentligt hög prioritet inomarbetsmarknadspolitiken. Insatserna skall utgå frånarbets- och kompetenslinjen.