bet · GL01JoU20 · 1998-05-12 00:00:00 — bör i stället med bifall till motion1997/98:Jo32 yrkande 27 besluta att betalningsansvaret för återställande avförorenade områden skall fördelas i relation till verksamhetsutövarens del avansvaret på så sätt att varje förorenare svarar för sin del av föroreningen.Justitieutskottets yttrande1997/98:JuU4yMiljöbalkTill jordbruksutskottetSammanfattningI detta yttrande behandlar utskottet regeringens förslag till miljöbalk i dedelar förslaget avser miljödomstolar, miljöorganisationers talerätt,miljösanktionsavgifter och miljöbrott. Utskottet tillstyrker förslaget iangivna delar med en redaktionell ändring.Till yttrandet har fogats tretton avvikande meningar.InledningJordbruksutskottet har berett bl.a. justitieutskottettillfälle att avge yttrande över proposition 1997/98:45 Miljöbalk jämtemotioner, i de delar respektive utskotts beredningsområde berörs.Med anledning av propositionen har väckts motionerna 1997/98:Jo29-38.Ärendet föranleder följande yttrande av justitieutskottet.Yttrandets omfattning m.m.De frågor som aktualiseras i ärendet och som ligger inom justitieutskottetsberedningsområde avser frågor om inrättande av miljödomstolar,miljöorganisationers talerätt, miljösanktionsavgifter och ansvar förmiljöbrott.Vidare tar utskottet upp de motionsyrkanden som berör nämnda områden och somväckts med anledning av propositionen. Härutöver behandlar utskottet någramotionsyrkanden som väckts under den allmänna motionstiden respektive1997. De i yttrandet behandlade motionsyrkandena anges i bilaga.Tillsammans med detta yttrande överlämnas motionerna 1996/97:Ju907 yrkande 2,1996/97:Ju926 yrkandena 6, 7 och 9-13 samt 1997/98:Ju908 yrkandena 1-5 och 7till jordbruksutskottet.Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslås att en ny balk, , införs.Miljölagstiftningen har under med tiden blivit allt mersvåröverskådlig och motstridig. En samordning har därför under fleraår setts som en angelägen lagstiftningsuppgift. Det behövs emellertid inteendast en samordning. För att skapa ett ekologiskt hållbart industrisamhällekrävs det också en skärpt och breddad lagstiftning som gör det möjligt attförena social och ekonomisk utveckling med ett effektivt skydd för miljön.Förslaget till miljöbalk skall därför ses som en både samordnad, skärpt ochbreddad miljölagstiftning för en hållbar utveckling.Målet med är att främja en hållbar utveckling och atttillförsäkra levande och kommande generationer en hälsosam och god livsmiljö.Människans rätt att förändra och bruka naturen är knuten till ett förvaltar-ansvar. I balken ges därför regler till skydd för människors hälsa och miljön,värdefulla natur- och kulturmiljöer och den biologiska mångfalden. Vidare gesregler som skall trygga en god hushållning med mark- och vattenresurserna.Återanvändning och återvinning liksom annan hushållning med råvaror, materialsamt med energi främjas så att ett kretsloppsanpassat samhälle uppnås.Grundläggande internationella miljöprinciper görs rättsligt bindande. Balkensregler skall tillämpas vid all verksamhet och alla åtgärder som har betydelseför mål parallellt med annan lagstiftning som reglerarverksamheten.I sammansmälts bestämmelserna i centrala miljö- och resurslagarsom miljöskyddslagen, naturvårdslagen, naturresurslagen, vattenlagen, lagen omkemiska produkter, renhållningslagen och hälsoskyddslagen samt åtta andra lagartill en sammanhållen och bred miljö- och resurslagstiftning. Därmed kommerbalken att reglera bl.a. landets mark- och vattenresurser och särskilt olikaformer av vattenverksamheter, t.ex. byggande i vatten och vattenreglering.Därmed kommer kravet på miljöhänsyn att strykas under.Miljöbalken innehåller ett kapitel med rättsligt bindande principer ochallmänna hänsynsregler. Dessa skall gälla för all verksamhet och alla åtgärderenligt balken. De innebär bl.a. att alla försiktighetsmått som behövs skallvidtas så fort det finns en risk för skada eller olägenhet för människors hälsaeller miljön.Regeringen bemyndigas att föreskriva om miljökvalitetsnormer för geografiskaområden. Skärpta och utökade krav på miljökonsekvensbeskrivningar införs. Vidprövningen av olägenheter från kärntekniska anläggningar enligt reglerna ommiljöfarlig verksamhet skall också en prövning av den joniserande strålningenske. Regleringen rörande biotekniska organismer samordnas med regleringenbeträffande kemiska produkter. Bestämmelser om skydd av områden och arter föratt bevara den biologiska mångfalden samlas och förtydligas, bl.a. för attunderlätta genomförandet av EG-rättens naturvårdsdirektiv. En ny skyddsforminförs med namnet kulturreservat. Strandskyddets syfte att tillvaratalivsvillkoren för djur- och växtarter regleras tydligare. Områden som inteuppfyller miljökvalitetsnormer kan förklaras som miljöskyddsområden.Miljöbalkens generella regler för verksamheter skall gälla även förverksamhet som organiserar friluftsliv. Det innebär bl.a. att organisatörenskall förebygga att deltagare orsakar skada. Vidare kan anmälningspliktföreskrivas för verksamhet som innebär att friluftsliv organiseras kommersielltmed utnyttjande av allemansrätten.Prövningsplikten för täkter av t.ex. grus och sand utökas genom atthusbehovstäkter kan underställas prövningsplikt. Miljöskydds-, naturvårds- ochhushållningsaspekterna samordnas vid prövning av täkttillstånd.Regeringens tillåtlighetsprövning av större miljöpåverkande anläggningarframhävs. Regeringen skall pröva tillåtligheten av bl.a. stora anläggningar somstarkt påverkar miljön, däribland större trafikanläggningar. Vidare skallregionala miljödomstolar inrättas.Länsstyrelsen ingår också i prövningskedjan. Detta innebär att ett samordnatoch enhetligt prövningsförfarande skapas. En Miljööverdomstol skall knytas tillSvea hovrätt. och vattendomstolarna föreslåsupphöra.Verksamhetsutövare skall i större omfattning och solidariskt ansvara förefterbehandling av förorenade områden. Även fastighetsägarnasefterbehandlingsansvar skärps. Kvalificerat förorenade områden kan förklarassom miljöriskområden.Tillsynsmyndigheternas ansvar klargörs och understryks. De centralamyndigheternas och ledande, utvecklande och informerande rollerförstärks medan kommunen i större utsträckning får ansvar för den operativatillsynen.Miljösanktionsavgifter införs i balken. Tillsynsmyndigheterna skall påföranäringsidkare sanktionsavgift vid överträdelser av miljöregler och meddelandevillkor.Straffbestämmelserna från de lagar som ersätts av samlas ochsamordnas i ett kapitel. bestämmelser om miljöbrott förs övertill . Straffen skärps för vissa typer av brott.Ideella miljöorganisationer som bedrivit verksamhet i under minst treår och som har lägst 2 000 medlemmar ges rätt att överklaga beslut enligtmiljöbalken.Ersättning skall betalas när mark tas i anspråk eller pågående markanvändninginom berörd del av fastighet avsevärt försvåras. Ersättning skall dock intebetalas för intrång upp till den s.k. kvalifikationsgränsen.Miljöskadeförsäkringssystemet utvidgas med en saneringsförsäkring som skalltäcka efterbehandlingsfall i de fall den ansvarige inte kan betala.Förslaget till miljöbalk utgör den första etappen i fyra s.k. balksteg, somrymmer närmare hundratalet lagar och förordningar med några tusen paragraferinkl. information och utbildning. Arbetet fortsätter parallellt med steg två,följdlagstiftning. I steg tre planeras förslag till förordningar. Information,utbildning och ytterligare tillämpningsföreskrifter finns i det fjärdebalksteget. Arbetet bedrivs i syfte att huvuddelen och helheten i förekommandefall skall kunna träda i kraft den 1 januari 1999.Lagrådet har avgivit yttrande över förslagen ipropositionen.UtskottetMiljödomstolarGällande rättBestämmelser om prövning av miljöfrågor återfinns i ett flertalförfattningar och rätten att fatta beslut i sådana frågor är fördelad på ettstort antal olika instanser. I huvuddrag kan gällande ordning beskrivas påföljande sätt.Regeringen har en skyldighet att göra en, i vissa fall obligatorisk, i andrafall fakultativ, tillåtlighetsprövning när det gäller flertalet störreanläggningar. Så får t.ex. enligt 4 kap. lagen (1987:12) om hushållning mednaturresurser m.m. vissa slag av industrianläggningar inte utföras utantillstånd av regeringen. Vid en efterföljande prövning av regeringens beslut ärövriga myndigheter och domstolar bundna av utgången i regeringsärendet.När det gäller den efterföljande prövningen prövas ärenden enligtmiljöskyddslagen (1969:387) i regel av ochvattenmål av vattendomstolarna.Ärenden enligt miljöskyddslagen som inte tillåtlighetsprövas av regeringenprövas som regel antingen av eller avlänsstyrelse. På ankommer att som första instans pröva vissamera omfattande ärenden, vilka anges i en bilaga till miljöskyddsförordningen(1989:364), den s.k. A-listan. Länsstyrelserna prövar ärenden som förtecknats iden till miljöskyddsförordningen hörande s.k. B-listan. Länsstyrelses beslut isådana ärenden får överklagas till , vars beslut i ditöverklagade ärenden inte får överklagas. Beslut av i ärendensom denna avgjort i första instans får överklagas till regeringen.Andra miljömål än miljöskyddsmål prövas i flertalet fall av förvaltnings-myndigheter eller av kommunala nämnder i första instans. I allmänhet överklagasförvaltningsmyndigheternas beslut till länsrätt. Så gäller t.ex. enligthälsoskyddslagen (1982:1080) att beslut av kommunala nämnder i frågor somregleras av lagen får överklagas till länsstyrelse och att länsstyrelsensbeslut i sin tur får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Domstols-prövningen kan här alltså komma att ske i länsrätt, kammarrätt ochRegeringsrätten. I vissa miljömål, t.ex. frågor om inrättande av naturreservatenligt naturvårdslagen (1964:822), gäller dock att förvaltningsmyndighetens - idetta fall - beslut överklagas till regeringen.I de fall där regeringen avgjort ett miljöärende följer av lagen (1988:205)om rättsprövning av vissa förvaltningsbeslut att frågan om beslutetsöverensstämmelse med gällande rätt kan prövas av Regeringsrätten under i lagenangivna förutsättningar.Vattenmål, dvs. mål enligt vattenlagen (1983:291), prövas i första instans avvattendomstol. Vattendomstolarna är sex till antalet och utgörs av tingsrätteri särskild sammansättning. Överrätt i vattenmål (vattenöverdomstol) är Sveahovrätt. Mot dess avgöranden kan talan fullföljas i Högsta domstolen.Frågor om ersättning i samband med miljöärenden kan allt efteromständigheterna komma att prövas av vattendomstol, fastighetsdomstol ellerallmän domstol. Så t.ex. gäller enligt miljöskyddslagen att den som villframställa enskilt anspråk på grund av miljöfarlig verksamhet skall väcka talanvid fastighetsdomstol, under det att talan om skadestånd enligt miljöskadelagen(1986:225) i vissa fall skall väckas vid allmän domstol. Har ett mål prövats avfastighetsdomstol eller allmän domstol, kan fullföljd ske till hovrätt ochHögsta domstolen.PropositionenRegeringen föreslår inrättandet av regionala miljödomstolar och enMiljööverdomstol. De tingsrätter som regeringen bestämmer i förordning skallvara regionala miljödomstolar. skall knytas till Sveahovrätt. och vattendomstolarna avskaffas.Miljödomstolarna skall som första instans pröva ansökningsmål ochersättningsmål som närmare anges i 20 kap. 2 § förslaget. Ansökningsmålenutgörs dels av mål om mera omfattande miljöfarlig verksamhet, dels av mål omvattenverksamhet. Processen i dessa mål skall i huvudsak regleras av särskildabestämmelser i . Dessa bestämmelser, som delvis har förebild i dennu gällande vattenlagen, innebär bl.a. att miljödomstolarna kommer att hafullständig utredningsskyldighet i tillståndsfrågor.De ersättningsmål som skall handläggas av miljödomstolarna motsvarar de målsom är ersättningsmål enligt naturvårdslagen, vattenlagen ochmiljöskadelagen. Det handlar här om mål om skadestånd och enskilda anspråkenligt nämnda lagar. För handläggningen av dessa mål skall rättegångsbalkensregler om rättegången i tvistemål tillämpas.Miljödomstolarna kan vidare ha att pröva vissa ärenden som enligt gällanderätt handläggs av vattendomstol. I sådana ärenden skall miljödomstolen tillämpalagen (1996:242) om domstolsärenden. Vidare kan det ankomma på miljödomstol attpröva utdömande av vite som förelagts enligt . Miljödomstolen skallhandlägga mål av det slaget enligt reglerna i om åtal förbrott, för vilket inte är föreskrivet svårare straff än böter.I propositionen föreslås också att miljödomstolarna i vissa fall skallfungera som fullföljdsinstans. Enligt 19 kap. 1 § i förslaget skall kommunersoch kommunala nämnders beslut i vissa fall få överklagas till länsstyrelse.Såväl länsstyrelses som andra statliga myndigheters beslut i särskilda fall fåröverklagas till miljödomstol. När en miljödomstol prövar överklagade beslut,skall den tillämpa förvaltningsprocesslagen (1971:291), i den mån inte andrabestämmelser meddelats i miljöbalken.Miljödomstolarna skall i princip ha samma sammansättning som gällerbeträffande . I rätten skall sålunda ingå enlagfaren ordförande, som är domare i tingsrätten, och ett miljöråd som skall hanaturvetenskaplig eller teknisk utbildning. Härutöver skall ingå två sakkunnigaledamöter, av vilka den ene skall ha erfarenhet av frågor som faller inomNaturvårdsverkets verksamhetsområde, under det att den andre skall haerfarenhet av industriell eller verksamhet.Enligt förslaget skall en miljödomstol med eget yttrande överlämna vissa måloch ärenden till regeringen för avgörande. Hit hör frågor som rör försvaret ochandra mål eller ärenden som är av särskild vikt eller i vilka Naturvårdsverketframställer begäran om överlämnande.När det gäller fullföljd av talan mot miljödomstolarnas avgöranden, gällerenligt förslaget olika regler beroende på om miljödomstolen handlagt målet somförsta instans eller efter överklagande.Har miljödomstolen avgjort ett mål som första instans, får överklagande sketill . Mot avgörande kan talan föras iHögsta domstolen enligt vanliga regler.Om miljödomstolen handlagt ett överklagat mål, prövar Miljööverdomstolenmiljödomstolens avgörande endast om finner skäl att meddelaprövningstillstånd. I fråga om prövningstillstånd gäller 34 a §förvaltningsprocesslagen. Har prövat ett mål eller ärendesom i första instans har prövats av en kommun eller en förvaltningsmyndighet,får avgörande inte överklagas.I propositionen framhålls att inte är att betrakta som enförvaltningsdomstol. Frågor om resning i mål och ärenden som prövats avMiljööverdomstolen ankommer följaktligen alltid på Högsta domstolen.Mål om ansvar för brott mot skall inte prövas av miljödomstolutan av allmän domstol i vanlig sammansättning och enligt rättegångsbalkensregler om brottmål.I förslaget till lag med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet (7 kap.)finns bestämmelser om förfarandet i miljödomstolarna som för vissa vattenfrågorkompletterar bestämmelser. Förfarandereglerna har förebild ivattenlagen.Lagrådets yttrandeI sitt yttrande över lagrådsremissen i vad den avsåg miljödomstolar anfördeLagrådet bl.a. följande. Att miljödomstolarna föreslogs bli tilldelade såvälförstainstansuppgifter som överprövningsuppgifter kunde ge anledning tilltvekan. För de skilda funktionerna skulle komma att gälla olikaförfaranderegler. Dessa förhållanden ledde till bristande enhetlighet i detföreslagna prövningssystemet. Detta blev särskilt tydligt i mål och ärenden omtillstånd till miljöfarlig verksamhet, vilka trots att de oftast torde gällalikartade sakfrågor skulle handläggas i påtagligt skiljaktig ordning beroendepå om prövningen skedde av miljödomstol som första instans eller somöverprövningsinstans. Om följden av att förslaget i proposition 1996/97:131 omprövningstillstånd i hovrätt dragits tillbaka blev att krav påprövningstillstånd vid överklagande till enbart kom attgälla mål som handlades enligt förvaltningsprocesslagen, markeradesskillnaderna i förfarandehänseende mellan förstainstansmålen ochöverklagningsmålen ytterligare. Det föreslagna fullföljdsförbudet mot vissa avMiljööverdomstolens avgöranden resulterade i att mål som gällde tillämpningenav en stor del av de materiella bestämmelserna på område intekunde komma under bedömande av en instans som hade särskild inriktning på deprejudikatbildande uppgifterna. Ett sådant avsteg från vad som vanligtvisgällde på domstolsområdet syntes, enligt Lagrådet, kräva alldeles speciellaskäl, eftersom det här inte kunde hävdas att de ifrågavarande målenregelmässigt skulle vara av mindre vikt eller att de inte skulle kunna vararättsligt komplicerade.Om särskilda miljödomstolar inrättades, var det naturligtvis angeläget attderas verksamhetsområde var godtagbart avgränsat. Enligt Lagrådets meningsyntes det vara svårt att tillgodose detta krav. Svårigheterna knöt an till attområdet för tillämpning knappast gick att bestämma med ledning avden reglering som föreslagits i 1 kap. beträffande balkens förhållande tillandra lagar. Åtskilliga lagar som kunde sägas vara i större eller mindreutsträckning miljörelaterade kom ju att gälla vid sidan av ochtillämpningen av dessa författningar efter överklagande kom även ifortsättningen att bli en uppgift för förvaltningsdomstolarna. Det kunde därförinte åstadkommas någon tillfredsställande enhetlighet i överprövningen avförvaltningsmyndigheternas beslut på miljöområdet i dess helhet. Fastmera teddedet sig inte osannolikt att miljödomstolar och förvaltningsdomstolar kundekomma att träffa motstridiga avgöranden i frågor som reglerades i miljöbalken.Det intryck Lagrådet fått av det föreslagna systemet med miljödomstolar varatt det snarare ledde till ökad än till minskad splittring fördomstolsväsendets del. I denna riktning talade också att överträdelser avstraffbestämmelserna i inte skulle behandlas av miljödomstol utanav de allmänna domstolarna i sedvanlig sammansättning och enligt förfarandet ibrottmål i allmänhet. Det kunde tilläggas att laglighetsprövning av kommunalabeslut - även om de rörde viktiga miljöintressen - liksom kom atthandläggas av de allmänna förvaltningsdomstolarna i den ordning 10 kap.kommunallagen föreskrev. Från miljödomstolarnas område blev givetvis ocksåundantagna rättsprövningar av sådana beslut regeringen fattar enligtmiljöbalken.Sammanfattningsvis fann Lagrådet att den samordning av miljörättsligadomstolsprövningar som kunde uppnås genom att tillskapa miljödomstolar inteblev så pass fullständig att denna lösning framstod som överlägsen andraalternativ som kunde övervägas, däribland möjligheten att i huvudsak behållaoch i något hänseende - t.ex. införande av domstolsprövning av vissa beslut avkoncessionsnämnden - komplettera gällande domstolsprövningssystem förmiljörelaterade mål. Från domstolsorganisatoriska och processrättsligautgångspunkter måste förslaget anses ha flera principiellt otillfredsställandeinslag med minskad enhetlighet och konsekvens som följd. Lagrådet fann detpåkallat med förnyade samlade överväganden före slutligt ställningstagande tillfrågan om miljödomstolar. Om resultatet blev att sådana domstolar skulleinrättas, borde delfrågan om att till dem föra över måltyper som enligtnuvarande ordning handhades av de allmänna förvaltningsdomstolarna ägnassärskild uppmärksamhet. På det underlag som förelåg såg sig Lagrådet föranlåtetatt avstyrka sistnämnda förändring.Utskottets övervägandenI motion Jo32 (m) yrkas avslag på propositionen i vad den avser inrättande avmiljödomstolar och miljööverdomstol. Till stöd för sitt yrkande anförmotionärerna bl.a. att förslaget innebär att nya specialdomstolar inrättas ochatt miljödomstolarnas tillståndsprövning strider mot strävan att renodladomstolarnas dömande verksamhet. Motionärerna pekar vidare på risken för atträttspraxis utvecklas olika i miljödomstolarna och förvaltningsdomstolarna samtframhåller att förslaget orsakar nya kostnader för domstolsväsendet.I motion 1996/97:Ju926 (mp) begärs att miljödomstolar skall inrättas.Utskottet konstaterar att förslaget till miljödomstolsorganisation i fleraavseenden innebär nyheter i såväl domstolsorganisatoriskt som processrättsligtavseende. Utskottet har inte kunnat undgå att i flera avseenden fästa vikt vidden kritik som Lagrådet framfört. Det är sålunda till en början tydligt attåtskilliga lagar utanför - t.ex. (1987:10) - ärmiljörelaterade. Prövningen av förvaltningsmyndigheters beslut enligt dessalagar kommer även framgent att ankomma på de allmänna förvaltningsdomstolarna,ytterst Regeringsrätten. Laglighetsprövning av kommunala beslut rörande viktigamiljöintressen blir också i fortsättningen en fråga för de allmännaförvaltningsdomstolarna, liksom rättsprövningar av regeringens beslut enligtmiljöbalken förblir en uppgift för Regeringsrätten. Att en sådan ordningriskerar att medföra att praxis utbildas olika i miljödomstolarna och deallmänna förvaltningsdomstolarna går inte att komma ifrån.Utskottet vill också framhålla att förslaget att Miljööverdomstolensavgöranden i mål som överklagats från förvaltningsmyndighet inte skall kunnaöverklagas innebär att dessa mål inte kommer att kunna prövas av någon avrikets prejudikatinstanser. Även på denna punkt kan förslaget sägas innebärarisker för rättsbildningen.Ytterligare vill utskottet anmärka att miljödomstolarna kommer att ställasinför processuella uppgifter i större omfattning än någon annan domstol.Miljödomstolarna skall inte bara handlägga sådana tillståndsprövningar som ankommer på och vattendomstolarna. Deskall vidare, allt efter omständigheterna, kunna tillämpa rättegångsbalkensbestämmelser om såväl dispositiva som indispositiva tvistemål och därjämtebrottmålsreglerna i bötesmål. Härutöver skall de kunna på ett riktigt sätttillämpa bestämmelserna i den från i flera avseenden artskildaförvaltningsprocesslagen. Det synes inte osannolikt att den föreslagnaregleringen i detta hänseende kan leda till tillämpningsproblem.Oaktat det nu anförda vill utskottet framhålla att propositionensförslag har obestridliga förtjänster. Framför allt måste det vara en fördel attprövningen av mål enligt kommer att ske inom ramen för en enhetligdomstolsorganisation. Den nuvarande uppsplittringen mellan Koncessionsnämndenför miljöskydd, vattendomstolar, förvaltningsdomstolar, fastighetsdomstolar ochallmänna domstolar försvinner i fråga om de mål som skall prövas enligtmiljöbalken. En ordning med särskilda miljödomstolar och miljööverdomstol haralltså den fördelen att praxis inom område blir enhetlig.Miljödomstolarna får vidare möjlighet att bygga upp erfarenhet och kompetens pådet ifrågavarande rättsområdet, vilket måste vara till gagn förrättsbildningen.Även om utskottet hyser vissa farhågor i fråga om Miljööverdomstolensställning som sista instans i mål som fullföljts från förvaltningsmyndighet,beaktar utskottet att, som regeringen anfört, dessa mål kommer att haprövats i tre instanser och att är ensamöverprövningsinstans inom detta rättsområde.Utskottet vill vidare framhålla att regeringen i propositionen, underhänvisning till Lagrådets kritik, anfört att den noga kommer att följautvecklingen av miljödomstolarnas prövning och, om problem skulle uppstå, rättatill dessa. Regeringen har i det sammanhanget också anfört att baraär första steget i ett omfattande reformarbete på miljöområdet.Sammanfattningsvis talar enligt utskottets mening sådana skäl för regeringensförslag i fråga om miljödomstolar att det bör bifallas av . Med detanförda tillstyrker utskottet propositionen i nu ifrågavarande del. Motion Jo32i nu berörd del (yrkande 32) avstyrks.Motion 1996/97:Ju926 i aktuell del (yrkande 6) får anses tillgodosedd genompropositionen och den avstyrks.I motion Jo33 (kd) yrkas att miljödomstolar skall ha samma sammansättning ochtillämpa samma rättegångsregler som allmänna domstolar. Enligt motionärerna ärdet olyckligt att miljödomstolarnas prövning av tillståndsfrågor inte kommeratt följa .