bet · GL01SoU12 · 1998-03-12 00:00:00 — Rådet uttalar också att kloning genom celldelninguttryckligen bör förbjudas genom till exempel ett tillägg till lagen (1991:115)om åtgärder i forsknings- och behandlingssyfte med befruktade ägg frånmänniska.Den 20 mars 1997 beslöt regeringen att underteckna konvention ommänskliga rättigheter och biomedicin. Konventionen är det första bindandeinternationella instrumentet för skydd av människor i samband med forskning ochhälso- och sjukvård. Konventionen innehåller bestämmelser om samtycke vidmedicinsk behandling, skydd av personer som deltar i forskning, och då medsärskild vikt på skydd av personer som själva inte är i stånd att samtycka.Enligt konventionen får prediktiva genetiska test endast utföras av medicinskaskäl eller i samband med medicinsk forskning. Konventionen kommer i ett senareskede att byggas ut med fylligare ställningstaganden i en rad frågor, somforskning på människa, skydd av , transplantationsfrågor och genetiskatester.Utskottet behandlade i betänkandet 1997/98:SoU2 några yrkanden om genetiskintegritet m.m. ().Utskottet konstaterade bl.a. att Utredningen om medicinska undersökningar iarbetslivet hade avlämnat sitt betänkande SOU 1996:63. I betänkandetssammanfattning s. 18 anfördes följande under rubriken att använda gentester för att förutsäga arbetsskada ochyrkessjukdom vid en anställning är i dagens läge begränsad. Det utesluteremellertid inte att medicinska undersökningar som görs med hjälp av genteknikskulle kunna användas för sortering av olika individer. Utredningen anser dockatt det är etiskt oriktigt att en arbetsgivare skall få ställa krav på engenomgången genetisk undersökning för en anställning. Vidare utvecklasgenteknologin så snabbt och på ett sätt som man inte kan kontrollera. I ställetbör lagstiftningen ligga före en sådan utveckling. Av dessa skäl föreslårutredningen att gentester i arbetslivet skall vara förbjudna.Betänkandet hade remissbehandlats med blandat utfall.Utskottet refererade också till departementspromemorian Genetisk integritet -vem har rätt att använda information från genetiska undersökningar (Ds 1996:13)vari redovisas förslag till lag om genetisk information. Enligt förslaget skalltredje man inte få använda information som kommit fram vid genetiskundersökning. Promemorian har remissbehandlats.Utskottet ansåg att regeringens kommande förslag på området borde avvaktas ochavstyrkte därför motionsyrkandena (mp).En proposition om genetisk integritet har aviserats till den 25 maj 1998.Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sin inställning att regeringens kommande förslag på områdetbör avvaktas. Utskottet avstyrker därför motionerna So229 (fp), So265 (kd, mp),So347 (kd) yrkandena 4, 6-8 och Jo543 (v) yrkande 6.Hivpreventiva frågor, informationsinsatser, m.m.I motion So206 av m.fl. (m) begärs tillkännagivanden om vad imotionen anförts om hiv/aidsarbetets inriktning på information, rådgivning ochbeteendepåverkan (yrkande 1), om samlevnadsundervisningen i skolan (yrkande 3),om hiv och invandrare (yrkande 4) och om frivilliga organisationersinformationsarbete (yrkande 6). Information som påverkar attityder och beteendeär enligt motionärerna avgörande för att hejda smittspridningen. Information omhiv/aids bör också ingå i all upplysningsverksamhet om sexuellt överförbarasjukdomar. Kampanjer på nationell och regional nivå behövs för att påminnamänniskor om riskerna med hiv. Informationskampanjerna måste, enligtmotionärerna, vara ärliga och formulerade på ett sådant sätt att människor iriskzonen påverkas och låter testa sig. Det är viktigt att informationenutformas så att den når de målgrupper som avses. Särskilda målgrupper för detförebyggande arbetet måste, enligt motionärerna, vara ungdomar, homo- ochbisexuella män, flyktingar och invandrare, narkotikamissbrukare ochutlandsresenärer. För att verkligen påverka attityder och beteenden börinformationsinsatserna kombineras med samtal och dialog. Personer som arbetarmed att förhindra smittspridning måste få särskild utbildning så att de kanmöta unga människor och hjälpa dem att finna större säkerhet, trygghet ochansvarstagande i sin sexualitet. Sådan utbildning måste gälla kunskap om såvälhetero- som homosexualitet. Skolan har en viktig uppgift när det gällerfördjupad information till ungdomar. Information om hiv liksom om andrasexuellt överförbara sjukdomar samt om homosexualitet måste ingå i allsamlevnadsundervisning, anser motionärerna. Lika viktigt är det att nåflyktingar och invandrare, som kanske tidigare inte fått någon information isina hemländer om faran med hivsmittan. Särskild information bör också riktastill olika personalgrupper som kommer i kontakt med flyktingar och invandrare.Vidare framhåller motionärerna frivilligorganisationernas viktiga roll i detförebyggande arbetet. En större del av informationsmedlen bör komma dessaorganisationer till del. I yrkande 2 begär motionärerna att som sinmening ger regeringen till känna vad som anförts om en utvärdering avlagstiftningens effekter och annat hivpreventivt arbete. Om den relativtbegränsade smittspridningen i vårt land är ett resultat av smittskyddslagensbestämmelser och förbud mot t.ex. bastuklubbar har enligt motionärerna aldrigutvärderats. Samma förhållande gäller det arbete som Folkhälsoinstitutetbedriver samt effekterna av olika informationskampanjer. Motionärerna anser detglädjande att regeringen beslutat tillsätta en utredning för att utvärderaolika åtgärder som satts in för att minska spridningen av hiv. Vidare begärsett tillkännagivande om vad som anförts om utvärdering av kontaktspårningen(yrkande 7). Kontaktspårningen är, enligt motionärerna, ett av de viktigastevapnen i smittskyddsarbetet och den måste bedrivas intensivt och på ettkompetent och förtroendegivande sätt. I syfte att få en så effektivkontaktspårning som möjligt i hela landet, bör dess kvalitet och resurseromgående utvärderas. Vidare begärs också ett tillkännagivande om vad somanförts om provtagning av hiv (yrkande 8). Provtagningen fyller, enligtmotionärerna, en viktig funktion i kampen mot hiv. En väl utbyggd hivtestningav god kvalitet måste därför vara ett naturligt inslag i hälso- och sjukvården.Det är viktigt att provtagningen görs både i form av screening och medavidentifierade tester för att få en effektiv övervakning av epidemin.Samtidigt måste en lättillgänglig provtagning finnas för människor som äroroliga för att de kan vara hivinfekterade, menar motionärerna. Vidare börflyktingar och invandrare som kommer till erbjudas hivtest som ett ledi en hälsoundersökning. Slutligen yrkas att beslutar om en sådanändring av smittskyddslagen att såväl konsultation som behandling vidsamhällsfarlig sjukdom skall vara kostnadsfri för patienten, oavsett om dennevänder sig till den offentliga sjukvården eller försäkringsanslutenprivatpraktiserande läkare i enlighet med vad som anförts i motionen (yrkande9). Motionärerna avvisar den åtskillnad som görs mellan offentlig och enskildvård. Frihet att välja vårdgivare är särskilt viktig när det gäller en sexuelltöverförd sjukdom. I yrkande 11 begärs ett tillkännagivande om forskningen.Motionärerna anser att forskningen är av central betydelse för att vi skallhitta ett vaccin mot hiv samt hitta rätt behandling till både aidssjuka ochtill symtomfria hivsmittade. Forskningen på detta område måste få möjlighet attutvecklas. Det måste vara en prioriterad fråga att satsa pengar på dettaforskningsområde där redan ligger väl framme.I motion So334 av m.fl. (fp) begärs också olikatillkännagivanden på det hivpreventiva området. I yrkande 1 begärs således etttillkännagivande till regeringen om vad i motionen anförts om skolhälsovårdensoch ungdomsmottagningarnas roll i det hivpreventiva arbetet. Motionärernarefererar till uppgifter från att de ungdomsgrupper som går på gymnasieskolans individuella program löper större risker än andraungdomar genom tidigare samlagsdebut, flera partner och lägrepreventivmedelsanvändning. Skolhälsovård och ungdomsmottagningar har här enviktig roll att spela enligt motionärerna. Motionärerna begär ocksåtillkännagivanden när det gäller att förhindra smittspridningen blandhomosexuella (yrkande 4), insatser för att förhindra heterosexuellsmittspridning (yrkande 5) samt när det gäller att kvalitetssäkra hivtestningen(yrkande 6). Motionärerna konstaterar att smittspridningen är störst i gruppenmän som har sex med män. Här är det viktigt att ,landstingen m.fl. samarbetar med de ideella organisationerna som företräder dehomosexuella och de hivsmittade för att utveckla preventionsprogram som ledertill att man vet hur man skall skydda sig och att man också använder dennakunskap. Den heterosexuellt smittade gruppen ökar till stor del beroende på attmånga människor invandrat till från områden där hivsmitta är mycketutbredd. I det preventiva arbetet måste information finnas tillgänglig påasylförläggningarna men också via invandrarföreningarna. I gruppenheterosexuellt smittade finns också ungdomar och andra som ådragit sig smittanutomlands vid en tillfällig förbindelse. Den information som under ett antal årgivits till ungdomar i samband med utlandsresa måste därför enligt motionärernafå fortsätta att ges. Motionärerna anser slutligen att det finns en oro överatt kontrollen av kvaliteten på hivtesterna inte är tillräckligt hög. De anserdärför att insatser bör göras för att försäkra sig om att testerna håller högkvalitet.I motion So345 av m.fl. begärs också ett tillkännagivande omhiv/aids (yrkande 6). Motionärerna anser att om inte de förebyggande insatsernavi byggt upp och som visat sig så framgångsrika hålls på hög nivå kan när somhelst ett bakslag inträffa. Motionärerna hänvisar i övrigt till motionen So334.I motion So308 av m.fl. (mp) begärs ett tillkännagivande ominförandet av ett ?socialt biståndstänkande? vad gäller kompetens i bl.a.smittskyddsfrågor (yrkande 16). Motionärerna anser att påinternationell nivå aktivt skall hjälpa till i arbetet med att bygga upp ettfolkhälsoarbete runt t.ex. sexuellt överförbara sjukdomar samt informera omhiv/aids.Pågående arbete och tidigare behandlingI förra budgetbetänkandet, 1996/97:SoU1, behandlades nära nog identiskamotionsyrkanden (s. 45-47). Utskottet anförde (s. 90):Utskottet anser det glädjande att de hivförebyggande insatserna varitframgångsrika och att smittspridningen inte har fått den omfattning somtidigare befarats. Insatserna mot hiv/aids måste dock ges fortsatt högprioritet på alla samhällsnivåer och bör i ökad utsträckning riktas mot degrupper där riskbeteendet är som störst och där en fortsatt hög smittspridningsker. Utskottet delar också regeringens inställning att det finns ett behov attfrån centralt håll initiera och stödja förebyggande insatser. De preventivainsatserna bör dock så långt som möjligt integreras i kommuners och landstingsreguljära verksamhet. Det är också angeläget att ett ökat samarbete mellanolika aktörer kommer till stånd. Många frivilligorganisationer ochintresseorganisationer gör betydelsefulla insatser på området och deraserfarenheter bör tas till vara i det fortsatta arbetet.Vissa motionsyrkanden bedömdes inte stå i någon egentlig motsättning till vadsom anfördes i budgetpropositionen om pågående arbete på olika håll utan ansågsi huvudsak vara tillgodosedda. Vissa frågor skulle vidare tas upp av kommitténför översyn av smittskyddslagen. Slutligen vidhöll utskottet sin tidigareintagna inställning att patientavgifter bör erläggas när vård och behandlingför en samhällsfarlig sjukdom ges av privatpraktiserande läkare.I den senaste budgetpropositionen 1997/98:1 utgiftsområde 9 anförs följandeunder anslaget A 4. Insatser mot aids:De hiv-preventiva insatserna har varit framgångsrika. har förblivit ettland med låg förekomst av hiv-infektion trots ett omfattande resande ochinvandring från länder med hög förekomst av hiv/aids. upptäcks cirka250 nya fall av hivsmitta. Alltfler människor lever i med hiv. Trotsatt antalet nyupptäckta fall har minskat något är smittspridningenbland män som har sex med män fortsatt hög. Det är också svårt att nå bl.a.vissa invandrargrupper med information och stöd. Detta ger anledning tillfortsatt hög uppmärksamhet.Rapporten i - om sexuallivet i har nyligenfärdigställts. Detta vetenskapligt baserade material kommer att utgöra underlagbl.a. för att ytterligare effektivisera det hiv-preventiva arbetet. Tvåundersökningar om sexuellt riskbeteende på utlandsresor har genomförts.Rapporterna ligger till grund för preventiva insatser riktade tillutlandsresenärer. gjordes en stor satsning påkonferenser om sexualitet, homosexualitet och hiv. Sammanlagt genomfördes 18konferenser om homosexualitet riktade till bl.a. lärare, kuratorer,vårdpersonal och personal på ungdomsmottagningar. Intresset var mycket stortoch alla intresserade kunde inte beredas plats.Folkhälsoinstitutet har ett nära samarbete med olika frivilligorganisationervad gäller hiv/aids-frågor. Det största ekonomiska stödet går till Noaks Ark-Röda korset, RFSL och . En utvärdering av dessa organisationer visar att dehar specifik och ändamålsenlig målgruppsinriktning. Organisationerna harframgångsrikt engagerat medlemmar och aktivister och skapat en social rörelsekring sexualupplysning och preventionsarbete.Ekonomiskt stöd ges också direkt till de hivsmittades frivilligorganisationerpå riksnivå. De rikstäckande invandrarorganisationerna samarbetar direkt medFolkhälsoinstitutet och spelar en aktiv roll bl.a. i samband med vissa projekt.En utvärdering av det s.k. extra bidraget främst till storstädernaredovisades för i budgetpropositionen . Sammantagetkonstaterades att ett avancerat och mångfacetterat arbete bedrivs som bygger pågenomarbetade handlingsprogram.Under innevarande år liksom under de närmast föregående åren harstorstadsregionerna tilldelats från anslaget Insatsermot aids. Medlen har utgått efter ansökan och prövning av Folkhälsoinstitutet.Som konstaterats i utvärderingen av det s.k. extra bidraget bedrivs inom dessaområden ett långsiktigt och kvalificerat arbete. Det hiv-preventiva arbetet harett starkt politiskt stöd. Enligt regeringens bedömning är det därför nulämpligt att gå ifrån det särskilda ansökningsförfarandet med de re-surskravdetta ställer och med den detaljstyrning som det innebär. Under anslaget A 2.Bidrag till särskilda insatser i vissa kommuner och landsting underutgiftsområde 25 föreslår regeringen för att bidrag om sammanlagt 90miljoner kronor utges för förebyggande insatser till dessa regioner enligt enschabloniserad modell.SlutsatserUnder detta anslag beräknas medel för stöd till de frivilligariksorganisationerna, för stöd till projekt utanför storstadsregionerna ochtill egen verksamhet för att förebygga hiv/aids, dvs.nationell kunskaps-uppbyggnad, samordning, kunskapsspridning samt uppföljningoch utvärdering, medan bidrag till det hiv-preventiva arbetet istorstadsregionerna utgår från utgiftsområde 25.Det hiv-preventiva arbetet har varit framgångsrikt och bör enligt regeringensmening ges fortsatt hög prioritet. Den inriktning som angavs i förra åretsbudgetproposition ligger fast dvs.- att insatserna bör genomföras inom ramen för sammanhållna handlingsprogram,- att insatserna i ökad utsträckning bör riktas mot de grupper som löper störstrisk att smittas med hiv/aids,- att samarbetet mellan olika aktörer behöver fördjupas,- att stödet till frivilligorganisationer bör prioriteras och att deraskompetens tas tillvara och utvecklas och- att insatserna fortlöpande skall följas upp och utvärderas.Utskottet gjorde följande bedömning i betänkandet 1997/98:SoU1.Utskottet anser det glädjande att de hivförebyggande insatserna varitframgångsrika och att smittspridningen inte har fått den omfattning somtidigare befarats. Insatserna mot hiv/aids måste ges fortsatt hög prioritet påalla samhällsnivåer och bör i ökad utsträckning riktas mot de grupper därriskbeteendet är som störst och där en fortsatt hög smittspridning sker. Depreventiva insatserna bör dock så långt som möjligt integreras i kommunernasoch landstingens reguljära verksamhet. Det är också angeläget attfrivilligorganisationers och intresseorganisationers betydelsefulla insatseroch erfarenheter tas till vara i det fortsatta arbetet. Utskottet har inget attinvända mot att bidraget till storstadsregionen på utbetalas från utgiftsområde 25 anslag A 2 och avvisar därmedModeraternas och motioner om att behålla bidraget tillstorstadsregionerna inom anslaget A 4 Insatser mot aids. Utskottet finner denav regeringen föreslagna medelsanvisningen välavvägd och avvisar därmedVänsterpartiets och yrkanden om ytterligare resurser tillanslaget. Utskottet anser således inte att någon överföring av resurser börgöras från anslaget A 10 till anslaget A 4 och avvisarsåledes yrkande även i denna del.I det senaste forskningsbetänkandet 1996/97:SoU6 behandlades ett motions-yrkande liknande yrkande 11 i motion So206 (m). För en utförlig redogörelsehänvisas till betänkandet (s. 24-25). I sin bedömning konstaterade utskottetatt regeringen hade uttalat i propositionen att forskningen inomsmittskyddsområdet borde ha en fortsatt hög prioritet. Forsknings- ochutvecklingsarbetet skulle bl.a. inriktas på praktisk tillämpning av nyavetenskapliga fynd. Utskottet delade denna inställning och såg inte någonegentlig motsättning mellan motionsyrkandet och propositionen. Yrkandet ansågsi huvudsak tillgodosett och avstyrktes. följde utskottet (rskr. 59).Utskottets bedömningUtskottet vidhåller att det är glädjande att de hivförebyggande insatsernavarit framgångsrika och att smittspridningen inte har fått den omfattning somtidigare befarats. Insatserna mot hiv/aids måste dock ges fortsatt högprioritet på alla samhällsnivåer och bör i ökad utsträckning riktas mot degrupper där riskbeteendet är som störst och där en fortsatt hög smittspridningsker. Utskottet anser att det finns ett behov av att från centralt hållinitiera och stödja förebyggande insatser. De preventiva insatserna bör dock sålångt som möjligt integreras i kommuners och landstings reguljära verksamhet.Det är också angeläget att ett ökat samarbete mellan olika aktörer kommer tillstånd. Skolhälsovården och ungdomsmottagningarna har en viktig funktion. Mångafrivilligorganisationer och intresseorganisationer gör betydelsefulla insatserpå området och deras erfarenheter bör tas till vara i det fortsatta arbetet.Motionerna So206 (m) yrkandena 1, 3, 4 och 6, So334 (fp) yrkandena 1, 4-6 ochSo345 (fp) yrkande 6 står inte i någon egentlig motsättning till den fördapolitiken. Detsamma gäller motion So308 (mp) yrkande 16. Något initiativ frånriksdagen behövs inte. Motionerna avstyrks därför.De frågor som berörs i yrkandena 2, 7 och 8 i motion So206 (m) omfattas avdirektiven (1996:68) för kommittén för en översyn av smittskyddslagen.Riksdagen bör inte föregripa kommitténs kommande förslag på området.Yrkandenaavstyrks.När det gäller yrkande 9 i motion So206 (m) vidhåller utskottet sin tidigareinställning att patientavgifter bör erläggas när vård och behandling för ensamhällsfarlig sjukdom ges av privatpraktiserande läkare. Utskottet vidhållerockså sin inställning när det gäller forskningen på området. Yrkandena 9 och 11i motion So206 (m) avstyrks därför.Försöksverksamheten med rena sprutorI motion Ju904 av m.fl. (m) begärs ett tillkännagivande om attförsöksverksamheten med fria sprutor till narkotikamissbrukare skall avbrytas ienlighet med vad som anförts i motionen (yrkande 11). Enligt motionärernasbestämda uppfattning är det motstridigt att förena riksdags beslut omtotalförbud mot all icke-medicinsk hantering av narkotika med en verksamhet somgår ut på att dela ut verktygen för att kunna injicera narkotika. I EU-sammanhang har tydligt markerat sitt avståndstagande motlegaliseringsivrarna och i stället framhållit restriktiva syn pånarkotika. Vi motsätter oss utdelning av rena sprutor i men tillåter dethär hemma. Det är ett dubbeltydigt budskap som motionärerna inte ställer sigbakom.I motionerna So628 av m.fl. (m) yrkande 6 och So610 av GullanLindblad m.fl. (m) yrkande 16 finns liknande yrkanden.I motion So334 av m.fl. (fp) begärs ett tillkännagivande omen utvärdering av sprututbytesprogammet i med hjälp av internationellexpertis (yrkande 2). Motionärerna konstaterar att sprututbytesprogrammet iSkåne har pågått som försök . Positionerna i utvärderingen avprogrammet tycks låsta enligt motionärerna. Därför bör en internationellutvärderingsgrupp tillsättas för att göra en bedömning av resultaten och liggatill grund för projektets framtid samt ställningstagandet om infektionsklinikeri övriga skall få starta program av detta slag. Detta är viktigt medtanke på att narkotikamissbruket åter ökar med den risk det innebär för ettåteruppflammande av hivepidemin bland narkomaner och därmed risk för spridningut i samhället, heter det i motionen.Tidigare behandling och pågående arbeteUtskottet behandlade liknande motionsyrkanden i betänkandet 1997/98:SoU2 Vissa hälso- och sjukvårdsfrågor () varvid följande bakgrundgavs (s. 86-87):I betänkandet 1995/96:SoU5 behandlade utskottet regeringens skrivelse 1995/96:1Utbytesverksamhet med rena sprutor till narkotikamissbrukare. Utskottet anfördeföljande:Utskottet delar regeringens uppfattning att den pågående utbytesverksamhetenmed sprutor och kanyler till narkotikamissbrukare, som bedrivs i ochMalmö, inte bör avbrytas. Verksamheterna bör även fortsättningsvis hakaraktären av försök och syfta till att söka vetenskapligt stöd för dess värdei kampen mot aids. Utbytesverksamheternas betydelse i rehabiliteringen avnarkotikamissbrukare bör även studeras. Det är nödvändigt att ett fungerandesamarbete mellan försöksprojekten och kommer till stånd. tidigare uttalat är det viktigt att försöksverksamheten bedrivs inoga kontrollerade former och i allt väsentligt omgärdas av de regler ochvillkor som gällt. Utskottet förutsätter att huvudmannen dokumenterarutbytesverksamheten och att förstärker sina insatser för attfortlöpande följa verksamheterna och utvärdera dessa. Utskottet föreslår meddet anförda att skrivelsen inte föranleder någon åtgärd från sidaoch avstyrker motionerna.Riksdagen följde utskottet.Socialstyrelsen inspekterade försöksverksamheten. En rapportöver inspektionen håller på att färdigställas och beräknas vara klar inom kort.När rapporten föreligger avser styrelsen enligt uppgift att utarbetaföreskrifter med krav på verksamheten.Utskottet vidhöll i bedömningen sin tidigare inställning när det gäller denförsöksverksamhet med sprutor och kanyler till narkotikamissbrukare som bedrivsi och . har genomfört en inspektion av verksamhetenoch avser, enligt uppgift, när rapporten över inspektionen är klar,att utfärda närmare föreskrifter för verksamheten. Motionerna (m) avstyrktes.Res. (m).Riksdagen följde utskottet.Socialstyrelsen har publicerat en inspektionsrapportrörande i och (Dnr 44-9880/98). I rapportenanförs följande under rubriken omkring kan injektionsmissbrukare byta sina använda sprutor ochkanyler mot rena verktyg vid infektionsklinikerna i respektive Lund.Syftet är att minska spridningen av blodsmitta, fr a HIV/AIDS. Verksamheten harbedrivits som försöksprojekt och finansierats genom anslag frånFolkhälsoinstitutet.Under åren 1992-1993 granskades verksamheterna på uppdrag av Socialstyrelsenoch resulterade i tre rapporter. Dessa bedömdes av tre vetenskapliga råd ochlåg till grund för skrivelse till i juni1993 och som ett underlag för eventuell föreskrift och allmänna råd.Utredningarna kunde inte ge något entydigt svar på vilka effekter somförsöksverksamheten med sprututbyte haft på smittspridning av HIV eller påmissbruksutvecklingen i området. rekommenderade fortsattsprututbyte under kontrollerade former.Regeringen avgav en skrivelse till (skr. 1995/96:1) avinnehåll att försöksverksamheten kunde fortsätta. Verksamheten skulledokumenteras, medverkan skulle garanteras och Socialstyrelsenförutsattes utarbeta de föreskrifter som kunde anses nödvändiga i samband medfortsatt uppföljning. beslöt enligt regeringens förslag (jfr bet.1995/96:SoU5, rskr.