bet · GL01KU25 · 1998-05-12 00:00:00 — Revisorerna anser dock att det ärsannolikt att genom att betala utersättning för Borgs konsultinsatser till ett bolagutomlands har underlättat för attskatteplanera.Turism- och exportfrämjande insatser i VästtysklandDen fattade regeringen beslut om ettextra anslag till turistråd på 800 000 kr.Av beslutsakten framgår att medlen beviljades för deändamål som angetts i en skrivelse från Turistrådettill , nämligen att finansiera en intensifierad marknadsföringsinsats undersommaren 1986 för turism till frånVästtyskland".Riksdagens revisorer anför i sin granskning avTuristrådet att den interna kontrollen påTuristrådet inte var tillfredsställande vid tidenför ansökan om medel till insatser för enintensifierad marknadsföring av turism till Sverigefrån . De intervjuade revisorernaunderstryker också att hade svårt att påett korrekt sätt budgetera sina projekt. Riksdagensrevisorer noterar vidare att förfarandet att begäraextra pengar för verksamheten var relativt vanligt -vid en genomgång av ärenden frånJordbruksdepartementet har defunnit att vid ett flertal tillfällenbegärt medel utöver vad som har tilldelats i denordinarie budgeten. Uppgifterna i den här aktuellaansökan om hur medlen skulle användas förefallerenligt revisorer dessutom stämma välöverens med användningen av anslaget då en del avTuristrådets verksamhet hänfördes tillexportfrämjande åtgärder.Det faktum att regeringens beslut den 6 februari1986 om medel till turismfrämjande åtgärder fattadesendast efter det att styrelseordförandenBertil i brev uppmanat VD omatt få fram pengar till , anfördes imediedebatten som stöd för påståendet att GertKarlsson påverkat regeringsbeslutet. Riksdagensrevisorer pekar emellertid på att ett beslut omöverlämnande till fattadesredan den 21 januari 1986. Revisorerna menar att detär troligt att ärendet då redan var färdigberetteftersom beslut i ärendet fattades så snart efteröverlämnandet. Detta skulle enligt revisorerna tydapå att uppmaning till att fåfram pengar till Borgs ersättning inte hade någotsamband med beslutet om medel till turismfrämjandeåtgärder. De menar att uppmaningen enligt dettaresonemang skulle ha framställts för sent för att hakunnat påverka regeringens beslut.Någon definitiv klarhet i vilken bakgrund ansökanhade och vad medlen i praktiken användes till harenligt revisorerna dock inte gått att få.Revisorerna har emellertid inte funnit något sambandmellan ärendet rörande turismfrämjande insatser iVästtyskland och Borgs ersättning för sitt första årsom turistambassadör.Utskottets bedömningUtskottet har i sin granskning inte funnit någontingsom ger anledning att anta att harmedverkat till eller varit informerad om att BjörnBorg skulle ha erhållit skattefriersättning för sina insatser som "turistambassadör".Granskningen föranleder inte något ytterligareuttalande från utskottets sida.4 Regeringens ansvar förförvaltningen m.m.4.1 Regeringens utnämningspolitikÄrendetI en granskningsanmälan, bilaga A 4.1, har tillutskottets granskning anmälts regeringensutnämningspolitik.Tidigare granskningUtskottet har vid ett flertal tidigare tillfällengranskat regeringens utnämningar till statligachefstjänster. Regeringen granskades av utskottet iföregående års granskningsbetänkande (1996/97:KU25).Åren 1989, 1990, 1991 och 1996 ägde också meromfattande granskningar rum (1988/89:KU30 s. 73 f.,1989/90:KU30 s. 79 f., 1990/91:KU30 s. 77 f.,1995/96:KU30 s. 52 f.).BakgrundEnligt 11 kap. 9 § regeringsformen tillsätts tjänstvid bl.a. förvaltningsmyndighet som lyder underregeringen av regeringen eller av myndighet somregeringen bestämmer. Verkschefer tillsätts enligtde instruktioner som gäller för verken avregeringen. Vid tillsättning av statlig tjänst skallenligt bestämmelsen i regeringsformen avseendeendast fästas vid sakliga grunder, såsom förtjänstoch skicklighet.I 4 § lagen (1994:260) om offentlig anställning() föreskrivs att vid anställning avseende skallfästas bara vid sakliga grunder, såsom förtjänst ochskicklighet. Skickligheten skall sättas främst, omdet inte finns särskilda skäl för något annat.I 4 § anställningsförordningen (1994:373)föreskrivs att vid anställning myndigheten utöverskickligheten och förtjänsten också skall beaktasådana sakliga grunder som stämmer överens medallmänna arbetsmarknads-, jämställdhets-, social-och sysselsättningspolitiska mål.Myndighetschefer och vissa andra chefer tillsättsnormalt för en bestämd tid. Enligt 33 § fårchefen för ett statligt affärsverk eller förArbetsgivarverket - om denne är anställd för bestämdtid - skiljas från sin anställning före utgången avdenna tid, om det är nödvändigt av hänsyn tillverkets bästa. Är chefen för någon annanförvaltningsmyndighet som lyder underregeringen anställd för bestämd tid, får hanförflyttas till en annan statlig anställning somtillsätts på samma sätt, om det är påkallat avorganisatoriska skäl eller annars är nödvändigt medhänsyn till myndighetens bästa.En närmare redovisning av reglerna m.m. lämnas i1995/granskningsbetänkande.Inhämtade uppgifterUtskottet inhämtade till 1995/96 årsgranskningsbetänkande uppgifter om hur regeringenCarlsson III hade organiserat sitt arbete ichefstillsättningsfrågor. Utskottet erhöll i dettasammanhang bl.a. broschyren Statligt ledarskap ochett avsnitt ur promemoria1996:1 Samrådsformer i . Utskottethar med anledning av den nu aktuellagranskningsanmälan inhämtat från Regeringskanslietatt rekryteringen av myndighetschefer fortfarande iallt väsentligt sker på det sätt som då redovisadesför utskottet.Utskottet har i en promemoria från Regeringskanslietvidare erhållit förteckningar över vilka utnämningartill statliga chefsbefattningar i myndigheter,inklusive kommittéer, styrelser och nämnder, somregeringen har gjort efter den förra redovisningentill utskottet , bilaga A 4.2. Avmaterialet framgår vilka tillsättningar som hargjorts av myndighetschefer och övriga chefer som hörtill regeringens s.k. frikrets (anställda avregeringen som även beslutar om deras lön).Promemorian innehåller även en lista överstyrelseordförande vid myndigheter som leds av enstyrelse med fullt ansvar, affärsverken medräknade.I övriga myndighetsstyrelser är normaltmyndighetschefen ordförande. Såvitt avser kommittéerlämnas i promemorian en lista över ordförande ochsärskilda utredare som tillsatts i början av 1998.För 1997 hänvisar tillkommittéberättelsen (regeringens skrivelse1997/98:103). Av de sammanställningar som görs iRegeringskansliets promemoria framgår även vilkabefattningar de utnämnda generaldirektörerna,myndighetscheferna och kommittéordförandena hade närde utnämndes.Utskottet har från vidareinhämtat en förteckning över de personer som underinnevarande mandatperiod anställts somdepartementsråd efter att tidigare ha haftbefattning inom enligt det s.k.politikeravtalet, bilaga A 4.3. Utskottet har ävenerhållit ett exemplar av politikeravtalet. Avtaletär från då det ersatte dettidigare avtalet från omanställningsvillkor för politiskt sakkunniga inomRegeringskansliet. Avtalet gäller politisktsakkunniga i med tidsbegränsadeanställningar som biträdande statssekreterare,planeringschef, pressekreterare eller politisktsakkunnig, inklusive assistent, samt politiskttimanställda brevsvarare eller talskrivare iRegeringskansliet. Politiskt sakkunnig som ärriksdagsledamot omfattas ej av avtalet.Utskottet har hållit en offentlig utfrågning iärendet med statsminister , bilaga B 8.Vid utfrågningen framhöll statsminister att de grundläggande kriterierna förregeringens utnämningspolitik är förtjänst ochskicklighet. Utöver detta fanns det vid utnämningarenligt anledning att eftersträva en godbalans i vissa avseenden, bl.a. mellan män ochkvinnor och mellan personer med politisk och annanbakgrund. Vad gällde balansen mellan män och kvinnormenade att det finns för få kvinnor istatliga chefsbefattningar. Däremot ansåg Perssonatt det råder god balans beträffande utnämningar avpersoner som har politisk bakgrund respektive de sominte har det. underströk att det är en meritatt ha arbetat i politiska församlingar och att denstatliga förvaltningen mår väl av att den typen avkompetens finns företrädd.Beträffande regeringens utnämningar av personer medpolitisk bakgrund och fördelningen av dessa mellanolika riksdagspartier menade att det finnsett litet underskott av moderater bland de förtjäntaoch skickliga personer som har politisk bakgrund.Regeringen hade enligt ansträngt sig för attskapa bättre balans i detta avseende - under vårenhade tre moderater blivit tillfrågade men avböjt attta statliga chefsbefattningar. fickfrågan om han inte tyckte att det var konstigt attdet, proportionellt sett i förhållande tillpartiernas storlek, var så många flersocialdemokrater än t.ex. moderater som utnämndes.Statsministern svarade att han trodde att enbidragande förklaring till detta var att det framförallt inom det moderata partiet finns en strävan dra sig mot näringslivet. Därmed blevurvalskretsen som fanns kvar i de politiskaförsamlingarna inte alltid lika stor. denna förklaring för "" eftersom den tidigare formulerats avIngvar vid en KU-utfrågning omutnämningspolitiken.Vad gällde anställningar av departementsråd inomRegeringskansliet hävdade att en person somvarit anställd enligt det s.k. politikeravtalet sompolitisk sakkunnig inte av den anledningen skalldiskvalificeras för departementsrådstjänster.Persson framhöll att det ligger en styrka i att detäven finns personer i statsförvaltningen som harpartipolitisk bakgrund, med den speciella kunskap omden politiska processen som en sådan erfarenhet förmed sig.Utskottets bedömningUtskottet anser att de utnämningar som gjorts sedanmars 1997 enligt de från erhållnaförteckningarna är förenliga med regeringsformensföreskrift att endast sakliga grunder såsomförtjänst och skicklighet skall vara tillämpliga vidtillsättning av statlig tjänst. Granskningenföranleder inget ytterligare uttalande frånutskottet.4.2 Kommunikationsminister av ärendet om den s.k.Citytunneln i MalmöBakgrundCitytunnelnMed avses en järnvägsförbindelse i formav ett dubbelspår i tunnel som förbinder Malmöcentralstation och landfäste.Citytunneln skall avlasta som gårgenom flera av Malmös bostadsområden genom att allapersontåg till och från avses gå genomtunneln.Av ny järnväg skall gå i en tunnel somborras i kalkberget under centrala . beräknas kosta ,varav staten står för . Tiden från beslut attbygga till dess att den tas i drift harbedömts till cirka sju år.Svensk-Danska Broförbindelsen är dethelstatliga bolag som genomför de svenskalandanslutningarna till . Aktierna iSVEDAB förvaltas av och . Närbrotrafiken kommer i gång skall avgifterna från tågoch bilar ge intäkter.Enligt proposition 1996/97:161 omÖresundsförbindelsen och beslutaderegeringen att underteckna enavsiktsförklaring om att bygga i att tillsätta en förhandlingsman med uppdragatt, med utgångspunkt från avsiktsförklaringen,förhandla om och teckna ett preliminärt avtal omfinansiering och byggande av en Citytunnel. Enligtavsiktsförklaringen skall medverka ifinansieringen av projektet genom att låna ut för att finansiera byggandetav tunnlarna. skall skriva ned lånet tilltunnlarna med det överskott som kan uppkomma iSVEDAB:s verksamhet till och med 30:edriftsår.Förhandlingsmannen lämnade ettförslag till avtal om finansiering och byggande avCitytunneln.Den 20 februari 1997 beslutade regeringen attuppdra åt och att ingåoch underteckna det preliminära avtal som den avregeringen förordnade förhandlingsmannen förhandlarfram om finansiering och byggande av en Citytunnel.Den 26 februari 1997 beslutade styrelseatt uppdra åt generaldirektören attunderteckna det preliminära avtalet.Enligt tidningsupppgifter ansåg Banverketsgeneraldirektör att det skulleinnebära för stora ekonomiska risker för Banverketmed den föreslagna finansieringen av Citytunneln.När beslutade att uppdra åtgeneraldirektören att underteckna det preliminäraavtalet om finansieringen reserverade hon sig somenda ledamot. Därefter avgick hon från posten somgeneraldirektör. Enligt tidningsuppgifter ansågMonica att regeringen direkt beordratBanverkets styrelse att godkänna ett förslag omfinansiering av , trots att detta förslagförkastats av ledning och experter.Den 27 februari 1997 undertecknades huvudavtalet omgenomförande och en finansiering av en citytunnel iMalmö för persontrafik med järnväg. Avtalet slötsmellan staten, , , kommun ochKommunalförbundet för kollektivtrafik.Banverket företräddes av direktören 5 december 1996 beslutade regeringen enproposition om den framtida inriktningen av åtgärderi transportinfrastrukturen. I enlighet medregeringens förslag godkände den 20 mars1997 bl.a. att en delfinansiering av Citytunnelnskulle inrymmas inom planeringsramarna för perioden1998-2007 (bet. 1996/97:TU7, rskr. 174) (res.c,särskilda yttranden m resp. v och mp).Förhandlingsmannens förslag till avtal omfinansiering och byggande av utgjordegrund för proposition 1996/97:161, somundertecknades . I propositionenföreslogs att till skullelåna ut 1 jämte belopp förkapitaltjänstkostnader för investeringar iCitytunnelprojektet. skulle vara begränsatåterbetalningsskyldigt för detta lån fram till det30:e driftsåret. Därefter föreslogsbetalningsskyldigheten övergå på , och länskollektivtrafik. föreslogs ikläda sig ettbetalningsansvar motsvarande 600 miljoner kronor.Trafikutskottet har i betänkande 1997/98:TU6,Öresundsförbindelsen och , tillstyrktregeringens förslag i proposition 1996/97:161rörande statens organisatoriska och finansiellaengagemang i i . Den 5november 1997 beslutade i enlighet medtrafikutskottets förslag.BanverketBanverket leds av en styrelse, som ansvarar förmyndighetens verksamhet. Generaldirektören är understyrelsen chef för . Generaldirektörenansvarar för och leder den löpande verksamhetenenligt styrelsens direktiv och riktlinjer.Banverkets ledningsform, en styrelse med fulltansvar för verksamheten, är ett led i enförsöksverksamhet. Ledningsmodellen har valts främstför myndigheter som arbetar underaffärsverksliknande förhållanden. Banverketsinstruktion finns i bilaga 4.4.AnmälningarnaI granskningsanmälningar, se bilagorna A 4.5- A 4.7,har begärts att granskar omkommunikationsminister har utövatministerstyre gentemot vid handläggningenav det s.k. Citytunnelärendet. Anmälarnaifrågasätter om kommunikationsministern lagt sig ihandläggningen av ett rutinärende i ett statligtverk genom att beordra att underteckna ettavtal om Citytunneln.Utredningen i ärendetI en promemoria inhämtad frånKommunikationsdepartementet genomStatsrådsberedningen har följande underlag lämnats,bilaga A 4.8.Vidare har f.d. generaldirektören ordföranden i tillfälle att inkomma med yttranden,bilagorna A 4.9 - A 4.11.Kommunikationsdepartementet har bl.a. anförtföljande.Inför undertecknandet av det preliminära avtaletförde den av regeringen utsedde förhandlingsmannenKaj Janérus diskussioner med , , , länskollektivtrafik och . Under tre månadersförhandlingar anmälde varken till Janéruseller till att verketinte stod bakom de grundläggande förutsättningarna iavsiktsförklaringen. Kort innan avtalet skulleslutförhandlas anmälde emellertid generaldirektörenför , , till Janérus attBanverket av olika skäl inte kunde underteckna ettavtal som innebar några ekonomiska förpliktelser förBanverket.Den 5 februari 1997 redogjorde Janérus förförhandlingsläget för statssekreteraren i vid ett besökpå departementet. Janérus redogjorde för MonicaAnderssons inställning till att underteckna avtalet.Någon gång mellan den 10 och 14 februari 1997ringde upp kommunikationsministerInes Uusmann. uppgav därvid attstyrelseordföranden i , generaldirektörenIngemar Skogö, hade talat med henne och uppgett atthon var skyldig att underteckna avtalet. uppgav att hon var besvärad av samtaletoch att hon själv ansåg att det krävdes ettriksdagsbeslut för att hon skulle kunna skriva på.Ines Uusmann gav inte uttryck för någon personliguppfattning i frågan. Däremot hänvisade hon tillregeringsbeslutet under samtalet.Ines Uusmann erbjöd också att omhon med anledning av samtalet med Skogö hade någothon ville diskutera kunde expeditionschefen idepartementet ringa upp henne. Då expeditionschefenringde upp förklarade hon att såinte var fallet.Den 25 februari 1997 hade ett samtalmed som inte var till freds medregeringsbeslutet som uppdrogåt bl.a. att ingå och underteckna detpreliminära avtalet. poängteradeatt det hade fattats utan att departementet hadetalat med henne. Hon uppgav ånyo att hon ansåg attdet krävdes ett riksdagsbeslut för att hon skullekunna skriva på ett beslut som binder kommandegenerationer. Hon uppgav att hon tänkte avgå och -felaktigt - att även styrelsen hade för avsikt attgöra det. Hon föreslog för att lösa den uppkomnasituationen att Janérus ensam skulle skriva underavtalet för statens räkning.Under tiden förekom flerasamtal mellan styrelseordföranden i Banverketlandshövdingen och statssekreteraren ochandra befattningshavare vid departementet. Allasamtalen var föranledda av att hadehänskjutit frågan om undertecknande till styrelsenoch att hade behov av material, främstregeringsbesluten, och information om vad somförevarit i ärendet för att kunna föreläggastyrelsen frågan. underrättade därefterdepartementet om att styrelsen beslutat attBanverket skulle ingå avtalet, att avgått och att styrelsen utsettställföreträdande generaldirektören att undertecknaavtalet.Kommunikationsminister , som avutskottet ombetts att kommentera anmälningarna, haranfört följande.Som framgår av den lämnade redogörelsen harregeringen uppdragit åt kommunikationsministern attunderteckna en avsiktsförklaring och senare åt bl.a.Banverket att ingå och underteckna det preliminäraavtalet som följde på denna avsiktsförklaring. Detpreliminära avtalet har för sin giltighet gjortsberoende av regeringens godkännande. Ett sådantgodkännande är avhängigt av att godkännerregeringens förslag i proposition 1996/97:161Öresundsförbindelsen och . Att regeringeningår ett preliminärt avtal och att överenskommelsendärefter underställs , såvitt gällerriksdagsbundna frågor innan ett slutligt bindandeavtal ingås, är ett tillämpatförfaringssätt.Enligt 11 kap. 6 § första stycket regeringsformenlyder bl.a. under regeringen. Denskyldighet att - även avseende enskilda fall - lydaregeringens order som enligt 6 § första stycketåvilar begränsas genom 11 kap. 7 §regeringsformen. Regeringen får således enligtsistnämnda stadgande inte bestämma hurförvaltningsmyndighet skall i särskilt fall beslutai ärende som rör myndighetsutövning mot enskildeller mot kommun eller som rör tillämpning av lag.Regeringens uppdrag åt att ingå ochunderteckna ett preliminärt avtal faller inte under11 kap. 7 § regeringsformen.Slutligen framgår av den nu lämnade redogörelsenatt kommunikationsministerns och departementetskontakter med rört verkställighet avregeringens beslut. Det åvilarkommunikationsministern att tillse att regeringensbeslut på hennes ansvarsområde verkställs.Monica har bl.a. anfört följande.Hennes tveksamhet mot att för räkningskriva under avtalen grundades i att det inte fannsnågra beslut av regering och riksdag om finansieringav . För föreslagna lån om 1,7miljarder med ränta på ränta fanns inte ens engaranti i Riksgälden upptagen, utan bara reverserfrån och , vilkas säkerhet verkensjälva inte hade beslutanderätt om, utan ytterstregering och riksdag, då verken äranslagsmyndigheter. De ansvariga styrelseledamöternai och hon själv som ämbetsman ochgeneraldirektör för skulle således taansvar för beslut med långtgående konsekvenser förkommande generationer. Hon hade framfört sinabetänkligheter till vid ettsammanträffande 6 och om sin avsikt attinte underteckna avtalet. hade dåhållit med henne om att det borde räcka att KajJanérus skrev på avtalen för statens räkning. levde sedan i tron att hon hadedepartementet på sin sida och blev därför överraskadnär hon fick kännedom om att regeringen den 20februari 1997 givit order om att skriva påavtalet.Ines Uusmann ringde henne . hade då berättat för henne att Banverketsrevisorer delade hennes invändningar. hade också sagt till attUusmann försatt , styrelsen och MonicaAndersson själv i en hopplös situation och att honmåste hitta en lösning. hade dåuppgivit att det var som låg bakombeslutet att beordra att skriva på avtaletoch att hon inte hade fått igenom det krav på engaranti i Riksgälden som hadeställt. ringde expeditionschefeni departementet och gav order om att MonicaAndersson måste skriva på avtalet, eftersomregeringen beslutat att hon skulle göra det. Efterytterligare någon timme ringde ochberättade att ringt henne och gettorder om att skulle ha telefonsammanträdemed styrelsen. Det beslutades att sammanträdetskulle hållas kl. 9.00 den 26 februari 1997.När sammanträdet inleddes redogjorde MonicaAndersson för Citytunnelfrågan, Banverketsställningstaganden , den tekniskautredningen från , svar på den, föravsiktsförklaringen och hela händelseförloppet sedanden . Hon beskrev ingående det lån på1,7 miljarder som förutsattes teckna ochredogjorde för en rapport från från advokatbyrånMannheimer och Swartling om vissa rättsliga frågorrörande och den ekonomiskaanalysen från , och . Hon beskrev sitt och styrelsens ansvar förBanverket, att styrelsen inte hade rätt att utsättaverket för exceptionella risker och deras skyldighetatt uppträda i enlighet med vad ämbetsmannarollenföreskriver. Hon informerade avslutningsvisstyrelsen att hon skulle komma att avgå om hon ochstyrelsen kom till olika slutsatser.Flera styrelseledamöter sade att de delade hennesuppfattning och var upprörda över hur ett ansvarigtverk behandlades. föreslog att styrelsenskulle ajournera sig till och att dagenskulle användas till att försöka få fram enkompromiss om en garanti i Riksgälden. styrelsemötet med att be styrelsen betänkaatt den kunde bli avsatt om den gick emotregeringsbeslutet.Gerd ringde senare på dagenoch uppgav att det var omöjligt att få garantier iRiksgälden, men att personligen lovatgarantera att inte skulle behöva stå denekonomiska risken. hade då svaratatt ett sådant löfte inte hade något reellt värde sålänge inte regeringen stod bakom det.Vid sammanträdets återupptagande röstadestyrelsen för att bifalla ett av förslag om att underteckna avtalet mensamtidigt understryka att avtalet inte fick påverkaBanverkets framtida verksamhet negativt. stödde ensam experters förslagoch reserverade sig mot beslutet. När beslutet varfattat deklarerade sin avsikt attlämna in sin avskedsansökan till regeringen,eftersom hon inte kunde sitta kvar när styrelsenkört över det egna verkets experter.Gerd har i sitt yttrande tillkonstitutionsutskottet endast funnit anledning attredovisa sina kontakter medKommunikationsdepartementet i ärendet samtBanverkets styrelses hantering av frågan omundertecknande av det preliminära avtalet omfinansiering av Citytunneln.Enligt redovisas hennes kontakter meddepartementet fullständigt och korrekt i denpromemoria som upprättats avKommunikationsdepartementet i granskningsärendet (seovan). När det gäller hur frågan om hurundertecknandet av det preliminära avtalethanterades och vad som i övrigt förekom vidsammanträdet med den 26 februari1997 hänvisar till protokollet frånsammanträdet. Av protokollet framgår bl.a. attstyrelsen beslutat att uppdra åt generaldirektörenatt hos regeringen understryka betydelsen av att detpreliminära avtalet om finansiering och byggande aven Citytunnel inte fick påverka framtidaverksamhet negativt samt att, i enlighet medregeringens uppdrag, underteckna det preliminäraavtalet. Vidare framgår att anmältreservation till protokollet och meddelat att honhade för avsikt att hos regeringen begära att blientledigad från sin tjänst som generaldirektör förBanverket.Kommunikationsminister har förkännedom tillställts de handlingar som ärendettillförts av och av begreppen ministerstyre ochregeringens s.k. befälsrätt över myndigheternaRegeringsformens bestämmelse omregeringens kollektivabeslutsfattandeEnligt 7 kap. 3 § regeringsformen (RF) avgörsregeringsärenden av regeringen vidregeringssammanträde. Beslutsfattandet är alltsåkollektivt.