bet · GL01LU16 · 1998-03-10 00:00:00 — Regeringen harförklarat sig beredd att skjuta till medel för vissa initialkostnader,förutsatt att det går att finna finansiärer som är villiga att bidra till deterforderliga aktiekapitalet.Den särskilde förhandlaren har , , i sinredovisning till regeringen av uppdraget konstaterat att det för närvarandesaknas förutsättningar att ingå överenskommelser med intressenter förfinansiering och ägande av ett försäkringsbolag som skall tillhandahållarättsskyddsförsäkring för patent. I rapporten redogörs för förhandlingsarbetet,som inneburit omfattande kontakter med representanter för uppfinnare,småföretagare, banker, försäkringsbolag, innovationsinriktade organisationeroch företag m.fl. varvid det konstateras att det råder en stor enighet om attproblemet med patentintrång som drabbar framför allt enskilda uppfinnare ochsmåföretag är allvarligt. Enligt många bedömare är det dessutom ett växandeproblem. Även om många anser att problemet är angeläget att lösa finns detenligt rapporten uppenbarligen inte tillräckligt stort intresse hos någon av deintressenter som har möjlighet, finansiellt och i övrigt, för att få till stånden ordning, baserad på privat engagemang. En nationell lösning av problemettorde därför, åtminstone , enligt den särskilde förhandlarenförutsätta ett väsentligt större engagemang, bland annat finansiellt, frånstatens sida, än vad som varit aktuellt enligt förhandlingsuppdraget. Vidaresägs att det kan diskuteras huruvida det från allmänna utgångspunkter ärlämpligt att staten på sådant sätt skulle ta ansvaret för problemets lösningoch det är också oklart om det vore förenligt med EU:s konkurrensregler.Avslutningsvis anges att problemet med patentintrång har tagits upp på EU-nivå,men att de flesta bedömare anser att en eventuell lösning på europeisk nivåligger fram i tiden. Som sin slutsats anser den särskilde förhandlarenatt i den föreliggande situationen bör inrikta ansträngningarna på att,tillsammans med övriga intresserade länder, aktivt driva fram en europeisklösning av problemet.Utskottet finner det vara utomordentligt beklagligt att det inte har varitmöjligt att lösa de finansiella förutsättningarna för den föreslagnaförsäkringsmodellen. Som framhålls i rapporten är patentintrången nämligen ettallvarligt och växande problem, framför allt för enskilda uppfinnare ochsmåföretagare. Med hänsyn till frågans betydelse förutsätter utskottet attregeringen dels noga överväger om det kan finnas alternativa vägar att nå framtill en nationell lösning, dels verkar för att driva fram en försäkringslösningpå europeisk nivå.I motion L804 pekar () på att förslag tillpatentintrångsförsäkring innebär att en patentintrångsförsäkring skall tecknasredan i anslutning till att en ansökan om patent ges in. Det är enligtmotionären viktigt att även den som redan har ett giltigt patent inte ställsutanför möjligheten att teckna försäkring. Det är enligt motionären önskvärtatt också dagens patenthavare skall kunna omfattas av den trygghet som enförsäkring kan ge.Utskottet kan, särskilt mot bakgrund av de konstaterade svårigheterna attfinansiera ett försäkringssystem, konstatera att en realistisk modell måstebygga på att kostnaderna för försäkringsverksamheten hålls på en så låg nivåsom möjligt. förslag har beaktat detta, bl.a. genom att förutsättningenför rätten att teckna försäkring skall vara att det redan i anslutning tillingivandet av patentansökan tecknas en s.k. optionsförsäkring. För att detskall finns några möjligheter att trots allt söka uppnå en nationellförsäkringslösning, så bör det enligt utskottets mening inte komma i fråga attta några initiativ som ytterligare försvårar en sådan lösning.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motionerna L801 yrkande 2,L804, N247 yrkande 10 och N274 yrkande 14 (delvis).PrioritetI själva uppfinningsbegreppet ligger att en uppfinning skall vara ny. Detpatenträttsliga nyhetskriteriet är strängt och det ställer krav på attuppfinningen skall utgöra en objektiv och absolut nyhet. Sålunda anges i 2 §patentlagen att patent meddelas endast på uppfinning som är ny i förhållandetill vad som blivit känt före dagen för patentansökningen. Med begreppet?blivit känt? avses allt som blivit allmänt tillgängligt, oavsett på vilketsätt så har skett och oberoende av var och när förhållandet blev allmänttillgängligt och vidare även oberoende av om uppfinnaren känt till materialeteller ens haft en reell möjlighet att känna till dess existens. En invändningom att nyhetskravet inte är uppfyllt kan göras gällande när som helst, ävenefter det att patent har meddelats. Visar det sig att en sådan invändning ärriktig, utgör den en ogiltighetsgrund. Den som överväger att söka patentskyddför en uppfinning i flera länder skulle ställas inför betydande svårighetertill följd av nyhetskravet, om inte särskilda regler hade utformats för attreglera den situationen. Det torde nämligen vara praktiskt taget omöjligt attsända in ansökningar så att de anländer tillpatentmyndigheterna i de olika länder som kan vara aktuella. Därtill kommer attdet vid tiden för en första ansökan i regel inte torde vara möjligt attslutgiltigt bedöma den geografiska omfattningen av det skydd som uppfinningenkan komma att motivera.Pariskonventionen till skydd av den industriellaäganderätten, vartill anslutit sig, innehåller vissa regler omprioritetsrätt som syftar till att avhjälpa sådana effekter(konventionsprioritet). Bestämmelserna innebär att uppfinnare som sökt skyddför en uppfinning i en konventionsstat har rätt att sökaskydd för uppfinningen i andra konventionsstater med verkan att ansökningarna idessa stater skall anses gjorda med den första ansökningen.I 6 § patentlagen regleras rätten att åtnjuta prioritet från tidigare ansökanom patent i eller från tidigare ansökan om patent eller vissa andraskyddsformer i främmande stat som är ansluten till . Ansökanom patent på uppfinning, vilken före ansökningsdagen harangivits i ansökan som avser patent för eller patent i främmande statsom är ansluten till konventionen, skall anses gjord med den tidigareansökningen, om sökanden yrkar det.I 22 § patentlagen behandlas offentliggörande av patentansökan. Avbestämmelsens första stycke framgår att handlingarna i ett patentärende skallhållas tillgängliga för var och en fr.o.m. den dag då patentet meddelas. Föratt förhindra att de långa handläggningstiderna för patentansökningar ledertill att ansökningar hålls hemliga , har införts en bestämmelse i22 § andra stycket om obligatoriskt offentliggörande efter viss tid.Handlingarna i patentansökningsärenden skall enligt bestämmelsen hållastillgängliga för envar när 18 månader har gått från ansökningsdagen eller, omprioritet yrkas, den dag från vilken prioritet begärs.I motion 1996/97:L801 av m.fl. (m) begärs förslag till lag-ändringar som gäller prioritetsåret (yrkande 3). Motionärerna anser att tidenför prioritet bör förlängas till . Härigenom skulle man underlätta försökandena dels att hitta lämpliga samarbetspartner inom landet eller utomlandsför lämpliga produktions- och finansieringsformer, dels att ta ställning tillom patent skall sökas även i andra länder. I samband med en förlängning avprioritetstiden måste givetvis tiden för offentliggörande av patent ocksåutsträckas från nuvarande 18 månader . I konsekvens härmedbör internationellt verka för att motsvarande ändringar kommer tillstånd i internationella konventioner på patenträttens område. I motionen yrkasett tillkännagivande om detta (yrkande 4).Utskottet, som hade att ta ställning till likalydandemotionsyrkanden, anförde vid det tillfället i sitt av godkändabetänkande /97:LU12 i frågan följande.Utskottet kan i och för sig ha förståelse för tanken att en uppfinnare ellerannan som söker patentskydd för en uppfinning skulle ha mycket att vinna på enförlängning av prioritetsperioden. Enligt utskottets mening måste emellertidfrågan bedömas i ett vidare perspektiv och med beaktande av effekterna påvillkoren för företagandet i stort. Från den utgångspunkten är det uppenbartatt prioritetsperioden utgör ett betydande osäkerhetsmoment. frånden första ansökningen föreligger nämligen på grund av prioritetsreglerna iländer där patentskydd ännu inte sökts en latent möjlighet för att ettpatentskydd kommer att etableras. En viktig funktion av patentförfarandet äratt information om ny teknik på ett effektivt sätt snabbt blir tillgänglig förden som har ett behov av den i forskning, i kommersiell tillämpning eller påannat sätt. Om exempelvis en svensk företagare fått kännedom om en förhonom/henne värdefull uppfinning genom att patentskydd har sökts någonstans iutlandet, kan det vara riskabelt för honom att, så länge prioritetsfristenlöper, ta initiativ till att kommersiellt utnyttja uppfinningen. Om enpatentansökan lämnas in även i , skulle nämligen förutsättningarna föratt utnyttja uppfinningen ändras radikalt. Enligt utskottets mening vägerintresset tyngre av att det inom rimlig tid blir klarlagt i vilken omfattningen ny uppfinning slutligen blir patentskyddad än den enskilde uppfinnarensintresse av ytterligare utsträckt tid för att bedöma behovet avpatentansökningar i andra länder. Den nuvarande prioritetsperioden på tolvmånader är resultatet av internationella överläggningar och får enligtutskottets mening ses som en lämplig avvägning mellan de olika intressen somgör sig gällande.Sedan utskottet gjorde den redovisade bedömningen haringet framkommit som föranleder en annan bedömning. Utskottet avstyrker därförbifall till motion L801 yrkandena 3 och 4.Biotekniska uppfinningarEn utgångspunkt för patentlagens regler om det patenterbara området är attnågon skillnad inte skall göras mellan olika tekniker. Patent kan sålundameddelas också för biotekniska uppfinningar. En etisk gräns för vad som ärpatenterbart finns i patentlagens 1 § fjärde stycket, som innehåller ettgenerellt förbud för patent på uppfinningar vars utnyttjande skulle strida motgoda seder eller allmän ordning. Vidare föreskrivs i samma lagrum förbud motpatent på djurraser och växtsorter. Förbud gäller också för patent på ettväsentligen biologiskt förfarande för framställning av växter eller djur.Patent får dock meddelas på ett mikrobiologiskt förfarande och på produkter somär ett resultat av ett sådant förfarande. För växtsorter finns en särskildrättslig skyddsform, växtförädlarrätt, vilken regleras i växtskyddslagen(1971:392).Sex motioner har väckts med yrkanden som riktar sig mot möjligheten att tapatent på livsformer. I motionerna L805 av m.fl. (c), (yrkande 6),Jo511 av m.fl. (kd), (yrkande 11) samt Jo542 av GudrunLindvall m.fl. (mp), (yrkande 9) begärs ett uttryckligt förbud mot patent påliv, och i Jo511 begärs därtill en lagändring av innebörd att de patent somredan har beviljats på genmanipulerade produkter återkallas (yrkande 12). Imotionerna K715 av m.fl. (kd), (yrkande 11) och Jo511 (yrkande 13)begärs att skall verka i ministerrådet för att stoppa förslaget tilldirektiv om patent på biotekniska uppfinningar. I Jo542 (yrkande 10) och Jo543av m.fl. (v) (yrkande 11) begärs att skall verka för eninternationell konvention som förbjuder patent på liv. I motion L809 av BodilFrancke () begärs att i FN skall driva frågan om patent påliv så att varje folk garanteras rätt till de egna generna, såväl till växtersom till djur (yrkande 1) och att i alla sammanhang där det är möjligtskall verka för att patent på liv tas bort (yrkande 2).Utskottet vill erinra om att det inom EU pågår ett arbete med attutforma ett direktiv om rättsligt skydd för de biotekniska uppfinningarna.Motivet för ett sådant direktiv är att garantera fri rörlighet på den inremarknaden av patenterade biotekniska produkter genom att harmoniseramedlemsstaternas lagstiftning så att de rättsliga förutsättningarna förpatentskydd, liksom skyddets omfattning, klargörs och harmoniseras. Innehålleti ett kommande direktiv kommer att vara bestämmande för utformningen av desvenska rättsreglerna på området.Sedan i en gemensam ståndpunkt antog ett förslagtill direktiv, krävde vid sin behandling av förslaget fleraändringar. En förlikningskommitté presenterade ett gemensamt utkast, vilketröstades ned av parlamentet med påföljd att direktivet inte kundeantas. Kommissionen har därefter lagt fram ett reviderat direktivförslag.Europaparlamentet avslutade sin första behandling i det ärendet medatt anta 66 olika förslag till ändringar i kommissionens reviderade förslag.Kommissionen har därefter lagt fram ett ytterligare revideratförslag till direktiv, i vilket Kommissionen har gjort omarbetningar påsamtliga punkter utom en där parlamentet har begärt ändringar. Generellt kansägas att har förordat en starkare betoning av de etiskaaspekterna och att kommissionen i stor utsträckning har beaktat detta.Ministerrådet antog i en gemensam ståndpunkt det nyadirektivförslaget. Ärendet skall nu åter behandlas av inomramen för det s.k. medbeslutandeförfarande som är tillämpligt i ärendet. Denbehandlingen har ännu inte inletts.Direktivförslaget innehåller bestämmelser för harmonisering avmedlemsstaternas nationella patentlagstiftning avseende biotekniskauppfinningar. Utgångspunkten är att alla medlemsstaterna i och för sig skallskydda sådana uppfinningar i sin nationella lagstiftning. Den föreslagnadirektivtexten anger emellertid också vissa etiskt betingade undantag sominnebär att patent på vissa slags uppfinningar inte kan komma i fråga. Vidareklargörs distinktionen mellan uppfinning och upptäckt både när det gällerbiologiskt material i allmänhet och beträffande människokroppens beståndsdelar.Direktivet behandlar också ensamrättens omfattning, vilket har betydelse bl.a.för såväl användningen av skördat material som utsäde inom jordbruket.Djurraser och växtsorter, liksom väsentligen biologiska förfaranden förframställning av växter eller djur, utesluts enligt förslaget frånpatenterbarhet. När det gäller patentering av mänskligt material sägs att denmänskliga kroppen i sina olika bildnings- och utvecklingsstadier, liksom enbartupptäckten av någon av dess beståndsdelar, inte kan utgöra en patenterbaruppfinning. De regler som på etiska grunder utesluter patentering ha utökats idet ändrade förslaget. Ett uttryckligt förbud mot patent på kloning avmänniskor har tagits in. Detsamma gäller förfaringssätt för modifiering avmänsklig arvsmassa. Likaså utesluts förfaranden som innebär industrielltutnyttjande av mänskliga embryon och från det patenterbara området.Sådana förfaranden som är till nytta för fostret, exempelvis metoder somunderlättar konstgjord befruktning, skall dock vara patenterbara.Enligt den etiska regel som avser djurskyddshänsyn skall man fråga sig om ettförfarande som sannolikt förorsakar djuren lidande medför några påtagligamedicinska fördelar för människor eller djur. Blir svaret nej, skallpatentskydd inte kunna komma i fråga. Detta torde innebära att genmodifieringav boskap för att t.ex. öka avkastningen inom jordbruket inte är ettpatenterbart förfarande om det skulle förorsaka djuren lidande.Bestämmelserna om patentskyddets omfattning innebär att det skydd sompatentet ger för ett biologiskt material också skall omfatta sådant biologisktmaterial som framställs genom förökning av det skyddade materialet, om deegenskaper som är ett resultat av uppfinningen finns med också i den nyagenerationen. Genom ett s.k. jordbruksundantag (farmer´s privilege) får böndertrots detta använda sin egen skörd som utsäde utan patenthavarens samtycke. Närdet gäller boskap skall lantbrukaren enligt föreslaget ha rätt att säljaavkomman av djur som omfattas av ett patent så länge som det sker inom ramenför normal jordbruksverksamhet och inte handlar om kommersiell avel.Det ändringsförslag från som kommissionen inte har beaktatgäller uppgifter om det genetiska materialets ursprung. Parlamentet förordadeatt om en uppfinning är baserad på växt- eller djurmaterial skallpatentsökanden ange materialets geografiska ursprung samt visa att ursprungs-landets lagar angående tillträde till och export av genresurser har följts.Vidare föreslog parlamentet att om ett alster av en uppfinning består avbiologiskt material av mänskligt ursprung, skall sökanden i patentansökan delsange från vilken person materialet har tagits, dels lämna bevis om att personeni fråga har lämnat sitt samtycke. Anledningen till att kommissionen inte harföljt den förstnämnda delen av förslaget anges vara att det går längre änkonventionen om biologiskt mångfald kräver. Den andra delen av förslaget ärenligt kommissionen inte förenlig med om skydd för personuppgifter.Utskottet kan konstatera att direktivförslaget ligger väl i linje med dengällande svenska patenträtten. Vissa ändringar kommer dock att krävas. Denetiska gränsdragningen måste förtydligas med mera konkreta bestämmelser om vadsom inte kan komma i fråga för patentskydd. Vidare måste patentlagenkompletteras med bestämmelser om jordbruksundantag.Mot bakgrund av vad som sålunda redovisas kan utskottet notera - i likhet medvad utskottet gjorde då motionsyrkanden med samma inriktningbehandlades - att de frågor som motionärerna tar upp har varit föremål för ettomfattande arbete inom EG och att innehållet i ett kommande direktiv kommer attvara bestämmande för utformningen av de svenska reglerna. Utskottet utgåremellertid alltjämt från att regeringen arbetar för att få gehör för ettsynsätt som överensstämmer med grundläggande svenska etiska värderingar. Någraskäl för ett initiativ från sida föreligger därför inte förnärvarande. Enligt utskottets mening finns dock anledning att ocksåfortsättningsvis noga följa utvecklingen på detta område.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motionerna L805 yrkande 6,L809 yrkandena 1 och 2, K715 yrkande 11, Jo511 yrkandena 11-13, Jo542 yrkandena9 och 10 samt Jo 543 yrkande 11.PatentintrångDen som gjort sig skyldig till intrång i den ensamrätt som patentskyddet ger,patentintrång, skall enligt 9 kap. 7 § patentlagen dömas till böter ellerfängelse i högst om intrånget har skett uppsåtligt eller av grovoaktsamhet. Patentintrång är ett s.k. angivelsebrott, vilket innebär attallmänt åtal får väckas endast om målsäganden anger brottet till åtal. Enytterligare förutsättning för att väcka allmänt åtal är enligt lagrummet attdet av särskilda skäl är påkallat från allmän synpunkt.I motion L806 anser m.fl. (kd) att straffbestämmelsen ärotillräcklig. Den har knappast använts eftersom begreppet ?särskildaskäl? enligt motionärerna har avskräckt åklagarna från att förapatentintrångsärenden till domstol. I motionen yrkas att hosregeringen begär en sådan lagändring att särskilda skäl inte skall utgöra ennödvändig förutsättning för att väcka åtal med anledning av patentintrång.Utskotttet kan konstatera att samtliga immaterialrättsliga lagar innehållerbestämmelser om straff vid intrång som skett uppsåtligt eller av grovoaktsamhet. Straffsanktionen är normalt böter, men även fängelse ingår istraffskalan. Genom en lagändring harmoniserades straffskalan över helaimmaterialrätten genom att straffmaximum fängelse infördes.Trots de harmoniserade straffbestämmelserna föreligger en viktig skillnadmellan upphovsrätten och det industriella rättsskyddet i fråga omförutsättningarna för att väcka allmänt åtal. När det gäller brott motupphovsrätten får allmän åklagare väcka åtal efter angivelse av målsägandeneller om det är påkallat från allmän synpunkt (59 § första stycketupphovsrättslagen). Allmän åklagare skall därför, efter angivelse från enmålsägande och om förutsättningarna - grov oaktsamhet eller uppsåtligt intrång- föreligger, väcka åtal. På det industriella rättsskyddets område krävs föratt väcka åtal, förutom angivelse från en målsägande, att det av särskilda skälär påkallat från allmän synpunkt (se exempelvis 57 § andra stycket patentlagenoch 37 § andra stycket varumärkeslagen). Ingenting hindrar dock att enstraffprocess initieras genom ett enskilt åtal.Den restriktiva ordningen för att väcka allmänt åtal på det industriellarättsskyddsområdet skall ses mot bakgrund av det förhållandet att det därfrämst är företag som processar och att en generell åtalsregel skulle krävastora resurser av det allmänna, eftersom mål om exempelvis patentintrångvanligen är mycket komplicerade. För företagen är det dessutom i regel inte denstraffrättsliga påföljden som är det primära, utan de är i första handintresserade av att få rättsläget fastställt, intrånget stoppat samt ersättningför eventuell skada.Att det är lättare att föra upphovsrättsliga tvister åtalsvägen beror bl.a.på att målsäganden, upphovsmannen, i regel är en enskild person och att detdärför framstår som rimligt att åklagaren för talan. Målsäganden kan därigenomföra sin skadeståndstalan i brottmålet med åklagarens bistånd.Enligt utskottets mening finns det skäl för skillnaderna i åtalsreglernamellan intrång i det industriella rättsskyddet och upphovsrättsintrång. Någrapåtagliga negativa effekter av de begränsade möjligheterna att väcka allmäntåtal vid patentintrång har, enligt vad utskottet kan bedöma, inte förekommit.Utskottet kan därför inte ställa sig bakom den ändring som begärs i motionen.En sådan ändring torde dessutom i hög grad vara en resursfråga.Utskottet avstyrker med det anförda bifall till motion L806.BruksmönsterI motion L805 av m.fl. (c) sägs att ett särskilt bruksmönsterskyddbör införas i lagstiftningen. Många småföretagare är enligt motionärerna merbetjänta av ett enklare skydd för sina idéer än de mer omfattande ochkomplicerade former som följer av en patentansökan. Patentsystemets långahandläggningstider, det komplicerade och kostnadskrävande förfarandetavskräcker många småföretagare och enskilda uppfinnare från att söka patent.Detta förhållande kan enligt motionärerna få till följd att vad som kunde varaidén för en företagare till en framgångsrik sysselsättning förloras till någotstorföretag som har resurser och möjligheter att fullfölja patentet. Den typ avett enklare skydd som bruksmönsterskyddet är finns redan i de flesta EU-länderna och, för att underlätta för småföretagen, bör det övervägas att införaden skyddsformen även i . Detta bör ges regeringen till känna (yrkande4).Frågan om en harmonisering av reglerna om bruksmönsterskydd är föremål föröverväganden inom EU. lade kommissionen fram en grönbok ombruksmönsterskydd inom den inre marknaden. har legat till grund förett brett samråd om behovet och inriktningen av åtgärder på gemenskapsnivå påområdet. Kommissionen har , , följt upp grönboken motbakgrund av de synpunkter som har inkommit genom att lägga fram ett förslagtill ett direktiv om tillnärmning av de rättsliga ordningarna förbruksmodellskydd för uppfinningar, KOM (97) 691.I direktivförslaget anges att de särskilda kännetecknen för den föreslagnaskyddsformen skall vara en snabb och enkel registrering, lägre skyddsvillkor,en låg kostnad och möjligheten till ett preliminärt skydd i avvaktan på att ettpatent meddelas. Den genomsnittliga tiden för meddelande av bruksmönsterskydd ide länder som redan har sådant skydd i någon form är , vilket skalljämföras med vad som gäller för patent, dvs. Den snabbaregistreringen kan förstärka den konkurrensmässiga ställningen, främst för desmå och medelstora företagen, och den möjliggör ett snabbt ekonomisktutnyttjande av uppfinningen, såväl genom meddelande av licenser som genom endirekt användning av uppfinningen inom företaget. Villkoren för att erhålla ettbruksmönsterskydd är mindre strikta och lättare att uppfylla än de som gällerför patent, vilket gör det möjligt att skydda även uppfinningar som innebärendast smärre tekniska framsteg. Till skillnad från patent skallbruksmodellskydd meddelas utan förprövning av nyhet och uppfinningshöjd, vilketgör att skyddet blir billigare att erhålla.