bet · GL01UU16 · 1998-05-14 00:00:00 — Den handlar i stället om att genom olika åtgärder,vidtagna av kärnvapenstaterna samt av världsamfundet på det multilateralaplanet, stegvis och med bibehållen säkerhet nå målet om en kärnvapenfri värld.Utskottet har förstått att regeringen anser att detta är den mest framkomligavägen att nå framgång i det fortsatta nedrustningsarbetet på kärnvapenområdet.Enligt regeringens uppfattning saknas det i praktikenförutsättningar för att i internationella nedrustningsforum kunna få till ståndett allomfattande avtal om ett fullständigt avskaffande av kärnvapnen.Mot bakgrund av dessa överväganden har regeringen i bl.a. FN:sgeneralförsamling, CD, och förberedande kommittén (PrepCom) 2000 lyft fram rapport.Regeringen verkar för att förslag ingående skall granskasi internationella nedrustningsforum, för att omsättas i konkret handling.Mot bakgrund av den stora vikt som regeringen fäster vid nedrustningsfrågornabehandlades dessa utförligt i anförande i ihöstas. Därvid gavs ett otvetydigt budskap om den stöd förett fullständigt avskaffande av kärnvapnen. Utrikesministern framhöll i sittanförande bl.a. att det är absolut nödvändigt att ansträngningarna för attuppnå en kärnvapenfri värld fortsätter. uppmanades att ratificeraSTART II så att START III kan framförhandlas. Detta borde - framhöllutrikesministern vidare - bana vägen för ytterligare nedskärningar frånsamtliga kärnvapenstaternas sida syftande till ett fullständigt avskaffande avkärnvapenarsenalerna.I sitt rådgivande yttrande 1996 i fråga om lagligheten av kärnvapenanvändningframhöll att det föreligger en skyldighet att iuppriktig avsikt bedriva och slutföra förhandlingar som leder tillkärnvapennedrustning i alla dess aspekter under strikt och effektivinternationell kontroll. Detta är ett mycket viktigt konstaterande avdomstolen, vilket inskärper vikten av att kärnvapenstaterna fullt ut uppfyllersina åtaganden om kärnvapennedrustning enligt artikel VI i icke-spridningsfördraget (NPT). Av detta skäl har regeringen lyft fram domstolensrådgivande yttrande.Utskottet vill understryka att överväganden på detta område måsteutformas i beaktande av vad som är politiskt möjligt att uppnå, på kort såvälsom på lång sikt. Vad gäller ett avskaffande av samtliga kärnvapennoterar utskottet att ett sådant steg kräver full enighet hos samtligakärnvapenstater. En sådan uppslutning bakom detta krav är interealistisk.I avvägningen mellan det önskvärda och det möjliga har regeringenuppenbarligen funnit att det är mest meningsfullt attkoncentrera sig bl.a. på de frågor som aktualiserats i och medCanberrakommissionens rapport , för att därigenom på längre siktmöjliggöra ett avskaffande av samtliga kärnvapen.Utskottet, som delar regeringens ambition rörande ett avskaffande av allakärnvapen, finner denna bedömning rimlig. Trovärdigheten i den av fördapolitiken, och därmed tyngden av argument, är beroende av att svenskaståndpunkter framstår som realistiska och genomtänkta. Mot denna bakgrundfinner utskottet regeringens agerande rimligt och lovvärt.Med det anförda anser utskottet motionerna 1997/98:U401 (mp) yrkande 2,1996/97:U403 (mp) yrkandena 2 och 5, 1996/97:U406 (v, s, c, fp, mp, kd),1996/97:U408 (s) samt 1997/98:U414 (s), delvis (1 av 3) besvarade.Kärnvapnens laglighetFrågan om kärnvapnens laglighet behandlas i motion 1997/98:U401 (mp) yrkande 3.Motionärerna vill att skall ansluta sig till Internationella domstolensuttalande om kärnvapnens olaglighet.Utskottet noterar att i första utskottet har givit sitt stöd åtresolutionen om Internationella domstolens rådgivande yttrande av den 8 juli1996 i fråga om kärnvapnens laglighet. , och var förövrigt de enda västgruppsländer som gav sitt stöd till generalförsamlingensresolution.I sitt rådgivande yttrande i fråga om lagligheten av kärnvapenanvändningframhöll enhälligt att det föreligger en skyldighetatt i uppriktig avsikt bedriva och slutföra förhandlingar som leder tillkärnvapennedrustning i alla dess aspekter, under strikt och effektivinternationell kontroll. Därigenom inskärps vikten av att kärnvapenstaternafullt ut uppfyller sina åtaganden om kärnvapennedrustning enligt artikel VI iicke-spridningsfördraget (NPT).I en röstförklaring till resolutionen betonade att både multilateralaförhandlingar inom CD och åtgärder vidtagna av kärnvapenstaterna är viktiga isträvan att åstadkomma ett fullständigt avskaffande av kärnvapnen.Utskottet delar regeringens bedömning, som den kom till uttryck iröstförklaringen, och ser med gillande att regeringen konsekvent har lyft framdomstolens rådgivande yttrande i arbetet i olika nedrustningsforum.Motionärernas önskemål synes med det ovan anförda vara tillgodosedda.Utskottet anser motion 1997/98:U401 (mp) yrkande 3 besvarad.Negativa säkerhetsgarantierI motion 1997/98:U401 (mp) yrkande 4 anför motionärerna attregeringen bör driva frågan om negativa säkerhetsgarantier, dvs. att sökaerhålla utfästelser från kärnvapenmakterna om att inte utsätta stater somavstått från kärnvapen för kärnvapenangrepp eller hot om sådana angrepp.Utskottet konstaterar att driver denna fråga. Fråganberördes på hög nivå senast i tal inför generalförsamlingen den 24september 1997. Regeringen har uttryckligen krävt att ett legalt bindande avtalom sådana garantier kommer till stånd. har också stött upprättandet aven ad hoc-kommitté för detta ämne inom CD. Regeringen agerar också aktivt iNPT/PrepCom för att främja tillkomsten av ett sådant avtal.Därmed synes motionärernas önskemål vara tillgodosedda. Utskottet anser med detanförda motion 1997/98:U401 (mp) yrkande 4 besvarad.Ett fullständigt provstoppsavtalI motion 1996/97:U403 (mp) yrkande 1 efterlyser motionärerna en ratificeringoch implementering av det fullständiga provstoppsavtalet, CTBT.Fördraget om fullständigt förbud mot kärnsprängningar slutförhandlades 1996.Sverige undertecknade fördraget . Regeringen kommerunder att förelägga en proposition om ratificering avfördraget. Utskottet får då anledning att närmare behandla avtalets sakligainnehåll. I avvaktan på regeringens proposition vill utskottet dock redan idetta sammanhang framhålla den principiella betydelsen av detta avtal. Även omdet synes saknas förutsättningar att framgångsrikt kunna framförhandlaett internationellt förbud som går längre än ett förbud mot provsprängningar,så är det mycket svårt att utveckla nya avancerade typer av kärnvapen ommöjlighet saknas att företa provsprängningar. Detta innebär att fördraget omfullständigt förbud mot kärnsprängningar utgör ett effektivt instrument för attstoppa den kvalitativa utvecklingen av dessa vapen. Utskottet välkomnar dennautveckling.Utskottet finner att motionärernas önskemål är tillgodosedda. Därmed ansesmotion 1996/97:U403 (mp) yrkande 1 besvarad.CanberrakommissionenI tre motionsyrkanden behandlas olika aspekter av den s.k. . I motion 1996/97:U403 (mp) yrkande 3 ställer sigmotionärerna bakom kommissionens rapport och vill att den bildar underlag förkommande nedrustningsförhandlingar i . I flerpartimotionen 1997/98:U408(v, fp, c, mp, kd) yrkande 1 vill motionärerna att regeringen skall tainitiativ till uppföljning och genomförande av de mest näraliggande avCanberrakommissionens förslag. Regeringen bör, i samarbete med andra länder,anordna en internationell uppföljningskonferens av Canberra-kommissionensrapport. Också i den enskilda motionen 1997/98:U414 (s), delvis, anförs attregeringen bör verka för en internationell uppföljningskonferens avCanberrakommissionens rapport.Canberrakommissionen tillsattes som en oberoende kommission av den dåvarandeaustraliska regeringen . Syftet var att nå fram till konkretaförslag på vägen mot en kärnvapenfri värld, med garantier för stabilitet ochsäkerhet under avvecklingsfasen. I enlighet med detta uppdrag identifieradekommissionen i den rapport som lades fram ett antal åtgärder somman anser kan vidtas , och andra som är av mera långsiktig karaktär.En grundläggande förutsättning för att nå det övergripande målet, heter det irapporten, är att de fem kärnvapenstaterna förbinder sig att verka för ettavskaffande av kärnvapnen, och påbörjar ett konkret arbete i denna riktning.Kommissionen föreslår också en serie praktiska åtgärder, som man menar kangenomföras . Kommissionen föreslår bl.a. att kärnvapnen bör tas urberedskapsläge, att stridsspetsarna skall skiljas från vapenbärarna, attutplacering av icke-strategiska vapen skall upphöra och att de bilateralanedrustningsförhandlingarna skall återupptas.Canberrakommissionens rapport utgör enligt utskottets uppfattning ett viktigtbidrag till arbetet på det internationella planet rörande frågor omkärnvapennedrustning. Rapporten har också fått ett stort genomslag i deninternationella debatten i dessa frågor. Många av kommissionens förslag liggerväl i linje med nedrustningspolitik. Utskottet ser det därför sommycket positivt att regeringen på olika sätt verkar för att dessa förslagomsätts i konkret handling. Utskottet har förstått att regeringen harambitionen att rapporten skall tas upp till behandling i internationellanedrustningsforum för ingående granskning av möjligheterna att genomföra deolika åtgärderna. Enligt vad utskottet erfarit, överväger regeringen förnärvarande olika sätt att nå detta mål.I detta arbete vill regeringen i första hand att kommissionens förslagbehandlas i redan existerande nedrustningsforum, såsom den förberedandekommittén (PrepCom) för , FN:sgeneralförsamlings första utskott och nedrustningskonferensen (CD) i Genève.Utskottet noterar med tillfredsställelse regeringens vilja att verka för attCanberrakommissionens förslag kommer till nytta i det internationellanedrustningsarbetet. Utskottet vill understryka att det därvid är nödvändigtatt noga överväga på vilket sätt detta bäst kan ske. Att sammankalla ensärskild internationell konferens om rapporten kräver mycket noggrannaöverväganden rörande syftet med konferensen, förutsättningarna för ett fullgottdeltagande, inte minst från kärnvapenstaternas sida, samt möjligheterna attuppnå ett framgångsrikt resultat. Utskottet förutsätter att regeringen i detfortsatta arbetet gör en noggrann studie över vilka forum som i dettasammanhang framstår som mest lämpliga. Något tillkännagivandeförefaller utskottet inte påkallat.Med det anförda anser utskottet motionerna 1996/97:U403 (mp) yrkande 3,1997/98:U408 (v, fp, c, mp, kd) yrkande 1 samt 1997/98:U414 (s), delvis, (2 av3) besvarade.Subkritiska testI motion 1996/97:U403 (mp) yrkande 4, hävdas att redan det gällandeprovstoppsavtalet bör kunna leda till att den kvalitativa utvecklingen avkärnvapen upphör. Preambeln till avtalet bör kunna få denna innebörd. Detta börinnebära att de s.k. subcritical tests som planeras i stoppas.Utskottet noterar att fördraget om fullständigt förbud mot kärnsprängningar,som ännu inte har trätt i kraft, inte täcker provverksamhet såsomdatorsimuleringar och s.k. subkritiska experiment. Utskottet har erfarit attanledningarna härtill är flera. För det första fanns inga möjligheter att uppnåkonsensus i nedrustningskonferensen (CD) om att fördraget även skulle omfattadessa typer av verksamhet då fördraget framförhandlades. För det andraföreligger svårigheter att effektivt kunna verifiera sådana förbud.Fördraget har dock stor betydelse vad gäller att förhindra den fortsattautvecklingen av kärnvapnen. Även om det synes saknas förutsättningar attframgångsrikt kunna framförhandla ett internationellt avtal som går längre äntill ett förbud mot kärnsprängningar, så är det mycket svårt att utveckla nyaavancerade typer av kärnvapen om möjlighet saknas att företa provsprängningar.Detta innebär att fördraget om fullständigt förbud mot kärnsprängningar utgörett viktigt instrument för att förhindra den kvalitativa utvecklingen av dessavapen. innefattar dock inte ett förbud även mot subkritiskatest.Beträffande subkritiska experiment vill utskottet dock framhålla vikten avatt kärnvapenmakterna agerar i enlighet med provstoppsavtalets grundläggandeanda. Utskottet har därför med gillande erfarit att regeringen avser attuppmärksamma denna fråga vid det förestående mötet med NPT/PrepCom.Med det anförda anser utskottet motion 1996/97:U403 (mp) yrkande 4 besvarad.Provsprängningar och spridningsfrågor m.m.I motion 1996/97:U407 (mp) behandlas agerande i . Detbehövs nu (yrkande 1) påtryckningar i EU och FN, så att gör rätt försig av kolonialt förtryck. Motionärerna vill också (yrkande 2) att enepidemiologisk undersökning genomförs i , för att kartlägga dehälsoeffekter som kärnvapentesterna kan ha haft på ögruppens befolkning.Snarlika yrkanden framställs i motion 1997/98:U409 (mp) yrkandena 1 och 2.I flerpartimotionen 1996/97:U408 yrkande 4, vill motionärerna att etttotalförbud mot provsprängningar inkluderas i icke-spridningsavtalet (NPT).I den enskilda motionen 1997/98:U413 (mp) yrkande 1 vill motionären attregeringen internationellt skall agera för urbefolkningarnas rätt till sittland, utan hot från uranbrytning, kärnkraft, kärnvapen eller kärnavfall.Motion 1996/97:U614 (fp) behandlar fredsprocessen i . måste noggrant uppmärksamma frågan om utveckling avkärnvapen och kärnvapenspridning i regionen, heter det i yrkande 6.Miljöpartiets motion 1996/97:U629 (mp) behandlar i yrkande 10 Kinaskärnvapenpolitik. Motionärerna konstaterar att innebörden av den fördapolitiken är oklar. har omvärldens agerande, menar motionärerna, varitalltför lågmält.Enligt utskottets uppfattning ankommer det inte på att närmareuttala sig om vilken typ av kompensatoriska åtgärder som kan vara lämpliga ianledning av de nu avslutade provsprängningarna i Polynesien.Vad avser ekonomiska, sociala och ekologiska ansvar efterkärnvapenproven i har utskottet dock noterat att den franska statenkommer att utbetala en summa motsvarande ,. Dessa medel lär motsvara ungefär det inkomstbortfall som ärföljden av att upphört med kärnvapenproven. Enligt uppgift skallmedlen ses som en direkt kompensation för förlusten av den ekonomiskainfrastrukturen i form av forskare, tekniker etc. och syftar bl.a. till attbistå med att omstrukturera ekonomin. Denna ersättning kompletterasmed annat ekonomiskt stöd. uppgick de totala franska transfereringarnatill till 6,81 miljarder , , behandlade frågan om Frankrikeskärnvapenprov i en rapport . Rapporten avslutades med ensammanfattning av de miljö- och hälsorisker de underjordiska proven kunnatmedföra. Dessa risker bedömdes dock av FOA vara mycket obetydliga.Utskottet har vidare noterat att det internationella atomenergiorganet, ,har inlett en undersökning av kärnvapenprovens effekter på Mururoa. Resultatenav denna undersökning kommer att presenteras . I anslutningtill framläggandet av denna studie anordnar , från till den 3juli, en internationell konferens där den radiologiska situationen i Mururoaoch Fangataufa kommer att behandlas.Med det anförda anser utskottet motionerna 1996/97:U407 (mp) yrkandena 1 och 2och 1997/98:U409 (mp) yrkandena 1 och 2, besvarade. Något övrigt riksdagenseller regeringens agerande synes inte påkallat.Vad gäller urbefolkningarnas rätt, har utskottet i tidigare betänkanden, senasti betänkande 1994/95:UU24, framhållit hur viktigt det är att verka för attetniska minoriteter åtnjuter grundläggande fri- och rättigheter, rätten till enegen kulturell identitet och ett eget kulturliv, till egen religion och egetspråk. I samma betänkande betonade utskottet vikten av att urbefolkningarnassituation uppmärksammas, att deras rättigheter skyddas och att vederbörligasociala och ekologiska hänsyn tas till urbefolkningarna i den samhälleligaplaneringen och utvecklingen. Utskottet vidhåller denna uppfattning.Under generalförsamlingsmötet invigdes årtiondet för urbefolkningar, medbörjan . Målet för dekaden är att finna vägar att lösa deproblem som urbefolkningarna står inför, framför allt avseende miljö, hållbarutveckling, utbildning och hälsa.Sedan 1982 arbetar en särskild arbetsgrupp för urbefolkningsfrågor, tillsattav FN:s underkommission för förhindrande av diskriminering och för beskydd avminoriteter. har denna grupp arbetat med ett utkast till endeklaration om urbefolkningars rättigheter. Utskottet konstaterar att Sverigeaktivt stöder detta arbete. Utskottet konstaterar vidare att aktivtverkat för att möjliggöra för urbefolkningarna att delta i arbetet medutformandet av en FN-deklaration. politik på området synes alltsåligga väl i linje med vad motionärerna efterlyser.Med det anförda anser utskottet motion 1997/98:U413 (mp) yrkande 1 besvarat.Beträffande önskemålet om att införliva ett förbud mot provsprängningar i , kan utskottet konstatera att ett totalförbud mot provsprängningar,inklusive s.k. fredliga kärnsprängningar, nu stipuleras i fördraget omfullständigt förbud mot kärnsprängningar, CTBT. Detta fördrag har hittillsundertecknats av 149 stater. Tretton stater har ratificerat avtalet, blanddessa och . Fördraget har redan skapat en starkpolitisk norm mot kärnsprängningar. Enligt vad utskottet erfarit ärmöjligheterna små att få till stånd ett internationellt förbud somäven skulle inkludera exempelvis datorsimuleringar och s.k. subkritiskaexperiment. Vad särskilt avser NPT kan konstateras att ändringar i detta avtalskulle kräva att samtliga konventionsstater ställer sig bakom sådana. En sådanförändring av avtalets innebörd skulle alltså inte vara oproblematisk. Även omenighet skulle nås just i denna fråga, måste också beaktas att alla försök attändra avtalet skulle kunna få mycket allvarliga konsekvenser. Utskottet hållerdet inte för osannolikt att även andra frågekomplex skulle dras in i en sådanprocess. I realiteten torde det vara mycket svårt att nå enighet om ettändringsförslag, då de anslutna staterna har alltför motstridiga intressen påväsentliga områden. Det kan inte uteslutas att fördraget som helhet skullekomma att undermineras i en sådan process.Utskottet finner det inte påkallat med ett svenskt initiativ syftande till enförändring av icke-spridningsavtalets regler på denna punkt. Därmed avstyrksmotion 1997/98:U408 (v, fp, c, mp, kd) yrkande 4.I motion 1996/97:U614 (fp), yrkande 6, påtalas risken förkärnvapenframställning och kärnvapenspridning i Mellanöstern.Utskottet noterar att statssamfundet uppmärksamt följer utvecklingen iregionen.Icke-spridningsfördraget (NPT) är av central betydelse i den internationellaicke-spridningsregimen på kärnvapenområdet. Fördraget har numera erhållit i detnärmaste universell anslutning. Viktiga undantag är dock de tre s.k.tröskelstaterna . Det är synnerligen viktigt attäven dessa stater tillträder fördraget. För parterna i NPT, däribland ,är universell anslutning till avtalet en högprioriterad fråga. Detta fastslogssenast vid NPT:s gransknings- och förlängningskonferens . Konferensenfastslog också att fördragsparterna skulle göra vad som står i deras makt föratt uppnå denna målsättning. Universell anslutning till NPT är också en centralfråga i arbetet i den förberedande kommittén 2000. De provsprängningar som utförde iår, visar också på nödvändigheten av fortsatta internationella påtryckningar idenna fråga. Enligt utskottets mening är agerande oacceptabelt, ochvisar hur vktigt det är att fortsatta kampen för en fullständigkärnvapennedrustning. , och måste nu ta sitt ansvar ochbli delaktiga av det i det närmaste världsomfattande ,NPT. Nya stater som skaffar sig kärnvapen skapar mycket allvarliga hot motframtidens säkerhet. Utskottet vill också påminna om att de nuvarandekärnvapenstaterna i icke-spridningsfördragets artikel 6 förbundit sig attinleda förhandlingar syftande till ett totalt avskaffande av kärnvapnen.Frågorna om en kärnvapenfri zon i och en zon fri frånmassförstörelsevapen i regionen behandlas i internationellanedrustningsforum. Möjligheterna till framsteg är dock starkt knutna tillutvecklingen i fredsprocessen. Dessa tankar har ännu inte kunnat förverkligas.I pågår arbetet i den förberedande kommissionen för provstoppsfördragetsikraftträdande (Fördraget om fullständigt förbud mot kärnsprängningar). 149stater har undertecknat fördraget, däribland och Iran.Målsättningen är att få till stånd universell anslutning till fördraget.Också arbete i olika multilaterala exportkontrollforum syftar till attförhindra spridning av massförstörelsevapen, däribland inom . Vadavser kärnvapen sker arbetet i (), Zangerkommitténoch Missile Technology Control Regime (MTCR). Inom EU bevakas utvecklingen iMellanöstern ingående, bl.a. i anslutning till medlemsländernas deltagande iarbetet i nämnda forum.Vad särskilt gäller skall landet enligt FN:s säkerhetsråds resolution687 (1991) ovillkorligen acceptera att dess massförstörelsevapen förstörs, tasbort eller på annat sätt oskadliggörs. har enligt resolutionen tilluppgift att tillse att landets hemliga kärnvapenprogram avvecklas och att Irakinte heller på nytt förvärvar kärnvapenkapacitet.Utskottet finner att det internationellt pågår ett omfattande arbete rörandesäkerhetsfrågorna i . Utskottet har på annan plats i dettabetänkande uttalat sig om politik rörande ochprovstoppsavtalet CTBT. agerar mycket aktivt på området. I sammanhangetvill utskottet erinra om det mycket värdefulla arbete som FN utfört i ,genom UNSCOM.Med det anförda anser utskottet motion 1996/97:U614 (fp) yrkande 6 besvarad.Vad gäller kärnvapenpolitik, konstaterar utskottet att nuundertecknat fördraget om fullständigt förbud mot kärnsprängningar. Genom resolution50/245 antog fördraget medöverväldigande majoritet. Fördraget öppnades för undertecknande den 24september . Det undertecknades därvid av bl.a. samtliga de femkärnvapenstaterna, däribland således också . Inga kärnvapenprov-sprängningar har genomförts efter det att fördraget slutförhandlats och öppnatsför undertecknande.Fördraget om fullständigt förbud mot kärnsprängningar (CTBT) har hittillsundertecknats av 149 stater. Det har redan skapat en stark politisk norm.Hittills har tretton stater ratificerat fördraget, däribland de tvåkärnvapenstaterna och . Fördraget kommer att träda ikraft då 44 i fördraget namngivna stater ratificerat det. de fem kärnvapenstaterna.Utskottet har erfarit att en kinesisk ratifikation av fördraget kan förväntasinom det närmaste året. Det kan vidare konstateras att aktivt deltar i detpågående arbetet i i den förberedande kommissionen för fördragetsikraftträdande.Med det anförda anser utskottet motion 1996/97:U629 (mp) yrkande 10 besvarad.Kärnvapenfria zonerI motion 1997/98:U411 (v) yrkande 1 efterlyser motionärerna stöd förett förslag om som en kärnvapenfri zon. Regeringen bör driva frågan omen kärnvapenfri zon i , heter det i motionen.Utskottet har vid ett flertal tillfällen haft anledning att ta ställning tillmotionsyrkanden av denna eller liknande innebörd. Senast skedde det ibetänkande 194/95:UU19.Kärnvapenfria zoner som upprättas på grundval av arrangemang som frittöverenskommits mellan stater utgör enligt utskottets uppfattning ett viktigtinstrument för att främja regional och global fred och säkerhet.Under senare år har redan existerande kärnvapenfria zoner stärkts och nyasådana upprättats. Avtal om kärnvapenfria zoner täcker numera stora delar avsödra halvklotet. (Tlatelolcofördraget, Rarotongafördraget, Pelindabafördragetoch Bangkokfördraget. De facto ges även kärnvapenfri status genomAntarktisfördraget. )Enligt utskottets uppfattning är det viktigt att arbetet på detinternationella planet rörande kärnvapenfria zoner drivs vidare. Utskottet hari detta sammanhang erfarit att FN:s () under 1997inledde ett arbete som syftade till att fastställa riktlinjer och principer förupprättande av kärnvapenfria zoner. Arbetet fortsätter och avses attslutföras . och övriga EU-länder agerar pådrivande iförhandlingarna och har gemensamt framlagt ett förslag till sådana riktlinjeroch principer.Frågan om en nordisk kärnvapenfri zon måste enligt utskottets uppfattning sesi ett bredare europeiskt sammanhang. Utskottet konstaterar att de nordiskaländerna valt olika nationella säkerhetspolitiska lösningar. I praktikeninnebär detta att det f.n. saknas möjligheter att med framgång verka för ennordisk kärnvapenfri zon.