bet · GL01SoU16 · 1998-02-17 00:00:00 — Regeringens total-översynav socialtjänstlagen bör innehålla ett uppdrag om att föreslå tydliga reglersom tillfredsställer detta behov, anför motionärerna.Enligt 5 § socialtjänstlagen (1980:620) hör till uppgifter attmedverka i samhällsplaneringen och i samarbete med andra samhällsorgan,organisationer, föreningar och enskilda främja goda miljöer i kommunen. I 7 §sägs att socialnämndens medverkan i samhällsplaneringen skall bygga på nämndenssociala erfarenheter och särskilt syfta till att påverka utformningen av nyaoch äldre bostadsområden i kommunen. Nämnden skall också verka för attoffentliga lokaler och allmänna kommunikationer utformas så att de blirtillgängliga för alla.En liknande motion av samma motionär behandlades i betänkande /98:SoU6 medanledning av regeringens skrivelse om handikappolitiken. Utskottet anförde dåföljande:Utskottet delar uppfattningen i motion So426 (c) att samhällsplaneringen ävenmåste omfatta ett socialt perspektiv. Socialtjänstlagen innehåller bestämmelserom detta. Det ankommer på kommunerna att tillämpa dessa. Detta lyfts också frami den föreslagna projektverksamheten. Något initiativ med anledning av motionSo426 (c) yrkande 4 behövs inte. Motionsyrkandet avstyrks.Riksdagen följde utskottet (rskr. 7).Den projektverksamhet som utskottet hänvisade till var det uppdrag regeringenavsåg att lägga till att samordna arbetet med att utforma ett programför generellt ökad tillgänglighet i kommunerna. Arbetet med programmet skallske i samråd med , handikapporganisationer och andraberörda. Goda exempel på hur det kostnadseffektivt går att förbättratillgängligheten bör redovisas. En del av tillgänglighetsprogrammet bör äveninriktas på att hitta former för en integrerad anpassning av trafiksy-stem ochbebyggelse. I detta sammanhang uttalade utskottet att ytterligare insatserbehövs för att förbättra tillgängligheten i vardagsmiljön för personer medfunktionshinder och att den föreslagna projektverksamheten var värdefull.Utskottet underströk också att kommunala tillgänglighetsprogram bör upprättasoch ingå i varje kommuns översiktsplan. Lokala åtgärdsprogram är utöverlagstiftning den effektivaste metoden att komma vidare för att undanröja mångapraktiska och fysiska hinder.Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sin tidigare uppfattning i denna fråga. Motion So411 (c)yrkande 2 får därmed anses tillgodosedd. Motionen avstyrks.Kunskaper om funktionshinderI motion So411 av m.fl. (c) yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om personalutbildning ochfunktionshinder (yrkande 3) samt om utbildningssatsningar (yrkande 11).Personal inom vård, socialtjänst, arbetsförmedling och försäkringskassa harofta kontakter med handikappade. Motionärerna anser det angeläget att dessapersonalgrupper fortlöpande får vidareutbildning om olika funktionshinder.Staten bör inom sina verksamhetsområden prioritera sådan personalutbildning,anförs det. Detta bör ges regeringen till känna. Motionärerna anser också attpersonalen måste få kunskap om vilka hjälpmedel som finns och hur de används.Riksdagen bör uppmana huvudmännen inom respektive område att se över denkompetens som finns inom området handikapp och IT, med sikte på att förstärkaden och öka användningen av IT.I direktiven till den särskilde utredaren av bemötande av personer medfunktionshinder (dir. 1997:24) anförs att han skall se över hur kraven på bl.a.valfrihet, inflytande och information för funktionshindrade personerrespekteras inom olika områden, framför allt inom hälso- och sjukvården,service och omsorg, socialförsäkringssystemet, habilitering och rehabiliteringsamt hjälpmedelsförsörjning. Han skall beskriva funktionshindrade personerserfarenhet av hur de möts och behandlas vid kontakter med myndigheter och andraoffentliga organ. Utredaren skall vidare beskriva pågående utvecklingsarbete ikommuner och landsting i frågor som rör kvalitet och bemötande och undersökavilka utbildningssatsningar och kompetenshöjande åtgärder huvudmännen vidtarför att öka medvetenheten hos personalen om frågor som rör inflytande,självbestämmande m.m. Utredaren skall föreslå åtgärder som kan bidra till attavhjälpa brister och missförhållanden i bemötandet av personer medfunktionshinder. Uppdraget skall redovisas senast den 30 juni 1998.I betänkande 1997/98:SoU6 behandlade utskottet en motion i samma ärende.Utskottet redovisade dels direktiven till den särskilde utredaren av bemötandeav personer med funktionshinder, dels arbete för att ökainsikten om gällande regler och de värderingar dessa bygger på samt aktivtverka för att myndigheter och andra beaktar funktionshindrade personersrättigheter och intressen. Utskottet delade uppfattningen i den då aktuellamotionen att det är angeläget att personalgrupper som arbetar med personer medfunktionshinder får en grund- och vidareutbildning om olika funktionshinder.Utskottet konstaterade att det i första hand är en fråga för respektivehuvudman att tillse att personalen fortlöpande får den utbildning den behöverför att på ett adekvat sätt kunna sköta sitt arbete. harockså aktualiserat dessa frågor och arbetar med att öka insikten om gällanderegler och värderingar. Överläggningar som genomfört harpåverkat personalutbildningen i flera statliga myndigheter. Utskottet fann attnågot initiativ inte behövdes med anledning av motionen. Denna avstyrktesdärmed.Utskottets bedömningDet är angeläget att alla personalgrupper som arbetar med personer medfunktionshinder får en grund- och vidareutbildning om olika funktionshinder.Det är i första hand en fråga för respektive huvudman att tillse att personalenges den utbildning den behöver för att på ett adekvat sätt kunna sköta sittarbete. har tagit upp dessa frågor och arbetar också medatt öka insikten om gällande regler och värderingar. Även utredningen ombemötande av personer med funktionshinder kommer att berörautbildningsfrågorna. Något initiativ behövs inte med anledning av motion So411(c) yrkandena 3 och 11. Motionsyrkandet avstyrks.Samverkan runt funktionshindradeI motion So285 av m.fl. (v) yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om funktionshindrade ochlättillgängligheten (yrkande 10). Motionärerna anför att stödet till personermed funktionshinder skall vara organiserat så att det är lättillgängligt.Ansvarsfördelningen mellan landsting och kommuner skall vara klar, så att denenskilde inte bollas mellan olika instanser.I motion So308 av m.fl. (mp) yrkas att hosregeringen begär en översyn av hur en finansiell samordning av huvudmän rörandeinsatser för funktionshindrade skall kunna genomföras (yrkande 30).Motionärerna konstaterar att det kan vara så illa att kommunen skallansvara för en rullstol och för den andra. Även LSS är delad mellanolika huvudmän. Detta kan leda till att funktionshindrade riskerar att fallamellan stolarna. Motionärerna anser att en samordning av samtliga insatsermåste prövas och utvärderas. De exemplifierar med hjälpmedel, avgifter,lönebidrag och andra AMS-åtgärder.Enligt 10 § lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade skallkommuner och landsting, om den enskilde så önskar, i samband med att insatserenligt lagen beviljas upprätta en plan i vilken beslutade och planeradeinsatser redovisas. I planen skall även redovisas åtgärder som vidtas av andraän kommunen eller som man känner till. Planen skall fortlöpande ochminst en gång omprövas. Berört landsting och berörd kommun skallunderrätta varandra om upprättade planer. Planen är till för att klargöra denenskildes behov av insatser samt underlätta samordningen mellan de olika organsom individen får stöd av. Av 14 § framgår att kommunen skall verka för attinsatserna som tas upp i planen samordnas.I Handikappreformen. Slutrapport understryker atthuvudmännen är skyldiga att samverka med andra och följaktligen också utvecklaformella former för samverkan. Det gäller både mellan olika enheter och nivåerinom kommun och landsting och mellan olika huvudmän samt mellan huvudmän ochintresseorganisationer. anser att samverkansfrågorna generelltmåste ges en mer central roll. Planeringen måste utgå från en helhetssyn, därsamlade och långsiktiga lösningar bör eftersträvas i stället för kortsiktigapunktinsatser. Behovet av samverkan mellan berörda parter har betonats ilagstiftningen. anser dock att reformen ännu inte tycks ha fåtttill effekt att samverkan nämnvärt förbättrats. Den enskildes möjligheter attfå en individuell plan där insatser från olika instanser har samordnats ärockså dåligt tillgodosedd. Styrelsen betonar att alla stöd- ochbehandlingsinsatser, för att kunna hålla en hög kvalitet, måste koordineras ien individuell planering. Det gäller både individuell plan enligt LSS och debehandlings- och habiliteringsplaner som personen skall ha enligt HSL.Utskottets bedömningSocialstyrelsen har i sin uppföljning av handikappreformen konstaterat attreformen behöver för att slå igenom. Styrelsen bedömer att de samladeeffekterna blir synliga först och anser att återkommandeuppföljningar bör göras. Utskottet kan konstatera att lagstiftningen betonarbehovet av samverkan och att den enskilde enligt LSS har rätt till enindividuell handlingsplan där samtliga stöd- och behandlingsinsatser som görsav såväl kommun som landsting skall redovisas liksom insatser som vidtas avandra organ. Kommunen skall verka för att insatserna samordnas på ett för denenskilde så fördelaktigt sätt som möjligt. Kommunen bör aktivt söka kunskap omandra organs åtgärder för den enskilde så att dessa kan redovisas i planen.Utskottet utgår från att detta arbete nu kommer att utvecklas i kommunerna.Något initiativ med anledning av motionerna So285 (v) yrkande 10 och So308 (mp)yrkande 30 behövs inte. Motionsyrkandena avstyrks.Bostadstillägg till funktionshindradeI motion So403 av m.fl. (m) yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om bostadstillägg tillfunktionshindrade (yrkande 2). Motionärerna anför att många gravtfunktionshindrade har en relativt stor bostadsyta och särskilda anpassningar avbostaden. De kan ha behov av en större lägenhet än normalt för att kunnaförflytta sig med rullstol eller för att utrymme krävs för att en personligassistent skall kunna övernatta i bostaden. Det kan gälla behov av utrymme försärskilda lyftanordningar och andra anpassningar av bostaden. Motionärernaanför att det statliga bostadstilläggssystemet inte tar hänsyn till dennagrupps speciella behov och förutsättningar. När staten 1998 fullt ut tar överbostadstillägget för pensionärer kommer alternativet för mångafunktionshindrade att vara att antingen leva på socialbidrag eller att flyttafrån en handikappanpassad och ändamålsenlig bostad. Motionärerna anser attslutsatsen måste bli att bostadstilläggssystemet skall konstrueras så att ingenfunktionshindrad medborgare skall behöva leva med denna oro. Motionärerna hartagit upp denna fråga i en särskild anslagsmotion.I betänkande 1997/98:SoU1 behandlades en anslagsmotion med begäran om ett nyttanslag till bostadsstöd till funktionshindrade.I betänkandet redovisas att det infördes ett statligtbostadstillägg till pensionärer () vilket ersatte det tidigare kommunalabostadstillägget och särskilt kommunalt bostadstillägg för pensionärer. BTPutgör före inkomstavdrag av bostadskostnaden permånad. Storleken av BTP bestäms av årsinkomstens storlek. Under enövergångsperiod t.o.m. utgången av kan en kommun komplettera BTP medett kommunalt finansierat bostadstillägg. I de nya reglerna inryms ett särskiltbostadstillägg som kompenserar de pensionärer som har särskilt låg inkomst ochhög hyra.Utskottet motsatte sig förslaget till ett nytt anslag och konstaterade attdet fanns möjlighet för en kommun som så beslutar attkomplettera det statliga bostadsbidraget.Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att ett nytt statligt bostadstillägg till pensionärerinfördes . I de nya reglerna inryms också ett särskiltbostadstillägg för att kompensera de pensionärer som har särskilt låg inkomstoch hög hyra. fram till utgången av finnsockså möjlighet för en kommun att besluta att komplettera det statligabostadsbidraget. Utskottet har tidigare motsatt sig förslaget till ett nyttanslag på statsbudgeten för detta ändamål. Utskottet vidhåller sin uppfattningoch avstyrker därmed motion So403 (m) yrkande 2.MBD/DAMP m.m.I motion So674 av m.fl. (fp) yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om att uppdra åt Skolverketoch att ta fram ett handlingsprogram för att hjälpa barn medADHD (yrkande 5). Behovet av tidig diagnos, behandling och habilitering av barnmed hyperaktivitet (ADHD och/eller DAMP) har uppmärksammatsbåde på grund av de problem beteendestörningen skapar för barnen och de problembarnen möter som vuxna om de inte får tidig hjälp, anför motionärerna. De anseratt det är viktigt att lärare, förskolepersonal samt personal inom barn- ochskolhälsovården får en adekvat utbildning om denna diagnosgrupp. Det är viktigtatt de behandlingsmetoder som finns utvärderas och att handlingsprogramutvecklas för att på bästa sätt kunna ge dessa barn hjälp. Motionärerna anseratt detta är en uppgift som bör uppdras åt och Socialstyrelsen.I motion So296 av () begärs tillkännagivande tillregeringen om att ett samlat åtgärdsprogram bör utarbetas förfunktionsstörningen MBD/DAMP. Motionären anför att enligt professor iGöteborg lider av alla förstaklassare av funktionsstörningen MBD/DAMP.Barnen lider av koncentrationsstörningar, impulsivitet, lättretlighet ochaggressivitet. Utan korrekt diagnos blir barnen ofta betraktade som bråkiga ochouppfostrade. En tidig diagnos är viktig liksom insatser i form avspeciallärare och små klasser med tydlig struktur. Rätt insatta åtgärder kanförhindra problem senare i livet. Motionären anser att ett samlat nationelltåtgärdsprogram måste arbetas fram, ett program som behandlar hela problematikenvad gäller denna delvis okända funktionsstörning.I motion So214 av m.fl. (kd) begärs tillkännagivande tillregeringen om vad i motionen anförts om barn med DAMP (yrkande 10).Motionärerna anför att DAMP är ett osynligt handikapp och kunskapen ärfortfarande begränsad såväl hos många som arbetar med barn som hos allmänheten.Barn med DAMP måste mötas på ett adekvat sätt för att minimera skadorna.Anpassad pedagogik, respekt och förståelse är angeläget så att inte barnetförlorar sin självkänsla. Motionärerna anser att snabba åtgärder måste vidtasoch att dessa barn måste få sin diagnos som är en förutsättning för ett adekvatomhändertagande i den egna familjen och i skolan.I motion So308 av m.fl. (mp) hemställs att hosregeringen begär en utredning av hur barn och ungdom med neuropsykiatriskastörningar över hela landet skall kunna tillförsäkras vård och behandling ifungerande vårdkedjor (yrkande 7). Motionärerna anför att barn medneuropsykiatriska störningar i bästa fall får en diagnos när de börjarskolan. Resurserna för stöd till deras familjer, dem själva, deras skola ochfritidsliv är mycket ojämnt fördelade och prioriterade över landet.Motionärerna vill ha en utredning och anser att denna även bör utreda möjligaalternativa/komplementärmedicinska insatser.Utskottet behandlade en motion om bl.a. personer med MDB/DAMP i betänkande1997/98:SoU6. För närmare information om de insatser som görs för denna grupphänvisas till betänkandet. Utskottet konstaterade att kunskapen om s.k.osynliga handikapp som MDB/DAMP m.fl. har ökat även om mycketarbete återstår. Allmänna arvsfonden har stött fler projekt med inriktning påatt öka kunskapen och stödet till barn med dessa funktionshinder. Utskottetpekade också på de extra resurser som tillförts kommunerna för bl.a. skolan.Vidare framhölls att skolan är skyldig att ge det stöd som elever behöver föratt klara undervisningen och skolgången och att den nya tekniken ger nyamöjligheter för elever med funktionshinder att uttrycka sig både skriftligt ochmuntligt. Av regleringsbrevet till för framgår att verketskall vidta särskilda utvärderings- och utvecklingsåtgärder avseende elever somhar behov av särskilt stöd. Utskottet ansåg det aktuella motionsyrkandet ihuvudsak tillgodosett och avstyrkte det.Av regleringsbrevet till för framgår att i sintillsyn särskilt skall fokusera på resursfördelningen avseende elever med behovav särskilt stöd. Under avsnittet om utveckling och forskning sägs attSkolverket skall prioritera insatser som syftar till att öka andelen elever somlämnar och gymnasieskolan med fullständigt slutbetyg.Läs- och skrivkommittén avlämnade sitt slutbetänkande Attlämna skolan med rak rygg - om rätten till skriftspråket och om förskolans ochskolans möjligheter att förebygga och möta läs- och skrivsvårigheter (SOU1997:108). Kommittén har främst analyserat på vilket sätt skolans pedagogiskaförhållningssätt ur ett generellt perspektiv kan förändras för att färre eleverskall lämna skolan med läs- och skrivsvårigheter. Utredningen har bl.a. lagtfram förslag om ändringar i skollagen, läroplaner, grundskoleförordningen,kursplaner m.m. Betänkandet har remissbehandlats.Handikappombudsmannen har i sitt remissvar anfört att en generell pedagogiskinsats är otillräcklig för att barn med dyslexi och DAMP skall få en chans attutvecklas optimalt. anser att de nationella reglerna börskärpas i två avseenden, dels bör elever med dyslexi garanteras tillgång tillhjälpmedel, dels bör rätten till vissa nödvändiga anpassningar slås fast, t.ex.förlängd tid och rätt till att använda kompensatoriska hjälpmedel på prov.Utredningen och remissvaren ligger till grund för den proposition somregeringen avser att avlämna om kvaliteten i skolan.Vidare har en parlamentarisk sammansatt kommitté tillkallats för att lämnaförslag till förnyelse av lärarutbildningen (dir. 1997:54). I utredningensuppdrag ingår att ange mål och principer för styrning av lärarutbildningen samtatt lämna förslag om innehåll och omfattning av de olika lärarutbildningarna,liksom om organisatoriska frågor. Utredningen skall vidare behandla frågor omlärarutbildning för olika pedagogiska profiler samt lärarutbildningarnasdimensionering och rekrytering. I uppdraget ingår också att lämna ytterligareförslag rörande lärarnas fortbildning, vidareutbildning och lärarutbildningensforskningsanknytning. Behovet av specialpedagogisk kompetens bland lärarnaskall vidare analyseras. Därvid skall utredningen särskilt uppmärksammadimensioneringen av den framtida specialpedagogiska utbildningen för förskolan,skolan, vuxenutbildningen och specialskolan. Utredningen som hade fått tid tillden har fått förlängd tid.Barnpsykiatrikommittén (S 1995:06) som har i uppdrag att utreda vården ochstödet till barn och ungdomar med psykiska problem beräknas lämna sittslutbetänkande den 15 mars 1998.Utskottets bedömningUtskottet har tidigare konstaterat att kunskapen om s.k. osynliga handikapp somMBD/DAMP m.fl. har ökat , även om mycket återstår att göra. Deextra resurser som kommunerna tillförts och kommer att tillföras under dekommande åren är viktiga för att kunna förstärka insatserna i skolan. Det ärangeläget att särskild uppmärksamhet riktas mot barn med särskilda behov.Skolverkets undersökningar visar att så inte alltid har varit fallet. Utskottetanser dock att regeringens beredning av frågan nu bör avvaktas. MotionernaSo214 (kd) yrkande 10, So296 (fp), So308 (mp) yrkande 7 och So674 (fp) yrkande5 avstyrks därmed.HandikapporganisationernaI motion So442 av () begärs tillkännagivande tillregeringen om vad i motionen anförts om handikapporganisationernas svåraekonomiska situation (yrkande 1) och om problemet med de ändradeutbetalningsperioderna (yrkande 2). Motionären understryker attHandikapporganisationerna spelar en viktig roll för opinionsbildning ochpåverkan av samhället. Statens stöd till organisationerna har i kronor räknatlegat kvar på samma nivå /93. har antaletorganisationer som skall dela på stödet ökat från 37 till 44 stycken. Under år1997 förändrades också utbetalningsperioderna av anslaget från kvartalsvis iförskott till kvartalsvis i efterskott, vilket medfört ränteförluster förorganisationerna. För att återställa det reella värdet av organisationsstödetbehöver detta öka med närmare 20 miljoner kronor.I utskottets betänkande 1997/98:SoU1 behandlades frågan om bidrag tillhandikapp- och pensionärsorganisationer. I motioner begärdes anslagshöjningaroch omprövning av utbetalningsperioden till organisationerna. Utskottet hadeinget att erinra mot förslaget i propositionen till medelsanvisning ochavvisade därmed de aktuella motionerna. följde utskottet (rskr. 115).Utskottets bedömningHandikapporganisationerna har en viktig opinionsbildande roll och fyller encentral funktion i folkrörelsearbetet i . Organisationerna har därförockså erhållit statligt stöd till en inte oväsentlig del av sinverksamhet. Regeringen har beslutat om fördelningen av bidragen tillhandikapporganisationerna för . Bidrag utgår till 44handikapporganisationer med samma belopp som under och kommeratt utbetalas i mitten av varje kvartal. Utskottet har vidare erfarit attregeringen har för avsikt att se över bidragen till handikapporganisationerna.Utskottet vill inte föregripa regeringens beredning av ärendet. Motion So442(s), som i huvudsak är tillgodosedd, bör därför inte föranleda något uttalandefrån sida. beträffande utgångspunkter för handikappolitikenatt avslår motionerna 1997/98:So240 yrkande 19 och 1997/98:So444yrkandena 1 och 2,res. 1 (m)res. 2 (v)2. beträffande antidiskrimineringslagatt med anledning av motionerna 1997/98:So240 yrkande 21,1997/98:So403 yrkandena 7 och 10, 1997/98:So410 yrkande 2, 1997/98:So430yrkande 5, 1997/98:So443 yrkandena 2 och 4 och 1997/98:So444 yrkandena4-9 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,3. beträffande funktionshindrade på arbetsmarknadenatt avslår motion 1997/98:So444 yrkande 11,res. 3 (v)4. beträffande lagen om stöd och service till vissafunktionshindradeatt avslår motionerna 1997/98:So408, 1997/98:So419 och 1997/98:So444yrkande 3,res. 4 (m, fp, mp, kd)res. 5 (v)5. beträffande hjälpmedelsgarantiatt avslår motionerna 1997/98:So240 yrkande 20, 1997/98:So285 yrkande 11, 1997/98:So403 yrkande 5, 1997/98:So421, 1997/98:So436,1997/98:So438, 1997/98:So443 yrkande 8 och 1997/98:So444 yrkandena 18 och19,res. 6 (m, fp)res. 7 (v)6. beträffande komplettering av 3 a § hälso- och sjukvårdslagenatt avslår motion 1997/98:So430 yrkande 12,res. 8 (kd)7. beträffande IT-hjälpmedelatt avslår motionerna 1997/98:So411 yrkandena 8 och 9 och1997/98:T815 yrkandena 15-17,res. 9 (c)8. beträffande bilstödetatt avslår motionerna 1997/98:So416, 1997/98:So422, 1997/98:So434,1997/98:So439, 1997/98:So443 yrkande 10 och 1997/98:So444 yrkandena 20och 21,res. 10 (fp)res. 11 (v)res. 12 (mp)9. beträffande hemtjänstenatt avslår motion 1997/98:So444 yrkandena 16 och 17,res. 13 (v)10. beträffande beaktande av handikappaspekter inom varjesamhällssektoratt avslår motion 1997/98:So308 yrkande 29,11. beträffande handikappaspekterna i utredningsarbeteatt avslår motionerna 1997/98:So413 och 1997/98:Bo508 yrkande 3,12. beträffande funktionshinder och invandrareatt avslår motion 1997/98:So412,13. beträffande deltagande i kommunens planeringatt avslår motion 1997/98:So411 yrkande 2,14. beträffande kunskaper om funktionshinderatt avslår motion 1997/98:So411 yrkandena 3 och 11,res. 14 (c)15. beträffande samverkan runt funktionshindradeatt avslår motionerna 1997/98:So285 yrkande 10 och 1997/98:So308yrkande 30,res. 15 (v, mp)16. beträffande bostadstillägg till funktionshindradeatt avslår motion 1997/98:So403 yrkande 2,res. 16 (m)17. beträffande MBD/DAMP m.m.att avslår motionerna 1997/98:So214 yrkande 10, 1997/98:So296, 1997/98:So308 yrkande 7 och 1997/98:So674 yrkande 5,res. 17 (m, fp, v, mp, kd)18. beträffande handikapporganisationernaatt avslår motion 1997/98:So442.Stockholm den 17 februari 1998På socialutskottets vägnarSten SvenssonI beslutet har deltagit: (), (), RinaldoKarlsson (s), (), (), (),(), (), (), (),(), (), (), BirgittaWichne (m), (), () och ().