bet · GL01SoU13 · 1998-03-26 00:00:00 — I propositionenföreslås nya bestämmelser om att insatser skall vara av godkvalitet samt att dess personal skall ha lämplig utbildning och erfarenhet.Socialstyrelsen har påbörjat ett arbete med syfte att höja kompetensen hosyrkesgrupper som arbetar med utsatta barn. Möjligheterna till ut- ochfortbildning på området har också utökats. De föreslagna bestämmelserna i 50-52samt 70 a och 70 b §§ SoL om utredningar och dokumentation på socialtjänstensområde och om den enskildes rätt till insyn i dokumentationen stärker enligtutskottets mening såväl rättssäkerheten för familjen och den enskildesintegritet som skyddet för barnet i fråga. Utskottet förutsätter attSocialstyrelsen vid sin tillsyn av även fortsättningsvisuppmärksamt följer utvecklingen av kvaliteten i utredningsarbetet rörande vårdav barn och unga.Flera motionsyrkanden om familjerådslag behandlades också. Utskottet ansåg attarbetsmetoden bör utvärderas innan ytterligare satsningar på modellen görs.Utskottet avstyrkte samtliga yrkanden. gäller nya bestämmelser i socialtjänstlagen somsyftar till att stärka barnens ställning i . 1 § harkompletterats med en bestämmelse med lydelsen att när åtgärder rör barn skallsärskilt beaktas vad hänsynen till barnets bästa kräver. Vidare har i 9 §införts en bestämmelse om barns rätt att komma till tals.Sedan årsskiftet gäller även nya regler om socialtjänstensutredningsskyldighet i ärenden som rör underårigas behov av skydd eller stöd.Vid bedömningen av behovet av insatser får socialnämnden konsultera sakkunnigasamt i övrigt ta de kontakter som behövs. Utredningen skall bedrivas så attinte någon onödigt utsätts för skada eller olägenhet och inte göras meromfattande än vad som är motiverat av omständigheterna i ärendet. Den somberörs skall underrättas om att en utredning inleds. Utredningen skall bedrivasskyndsamt och, om inte särskilda skäl föreligger, vara slutförd inom fyramånader (50 a § SoL). skall vara skyldig att slutföra enutredning även om den underårige byter vistelseort, dock inte om den nyakommunen samtycker till att ta över utredningen av ärendet (50 b § SoL).I proposition 1996/97:124 Ändring i socialtjänstlagen anför regeringen attutredningar som gäller barn som kan behöva skydd bör ha högsta prioritet inomsocialtjänsten och skall inledas utan dröjsmål. Hur utredningsarbetet genomförsberor mer på utredarens kompetens och mindre på lagregler. Enligt regeringenkan ändå de nya reglerna avhjälpa vissa förekommande brister. Det får inte rådanågot tvivel om att en utredning pågår. Familjen skall alltid informeras omnämndens beslut och avsikter. Regeringen förutsätter vidare att eventuellakonsulter informeras om i vilket syfte de anlitas, vilka frågeställningarsocialtjänsten vill ha besvarade osv. Ett tydligare utredningsförfarande skaparbättre förutsättningar för ett ökat förtroende för arbete hosallmänhet och hos andra myndigheter, anförs det.Ytterligare bestämmelser om dokumentation har också införts isocialtjänstlagen, främst i förtydligande syfte och som komplement tillförvaltningslagens regler (51 och 52 §§ SoL). Reglerna stadgar bl.a. atthandläggning av ärenden som rör enskilda samt genomförande av beslut omstödinsatser, vård och behandling skall dokumenteras, att dokumentationen skallutvisa beslut och åtgärder som vidtas i ärendet samt faktiska omständigheteroch händelser av betydelse samt att dokumentationen skall ske med respekt förden enskildes integritet.22 § SoL om vård utanför det egna hemmet har också ändrats. Bestämmelsen itredje stycket om att vården bör utformas så att den främjar den enskildessamhörighet med anhöriga och kontakt med hemmiljön har kompletterats till attomfatta kontakt även med andra närstående än dem som räknas som anhöriga. Vidplacering av barn bör vidare i första hand övervägas om barnet kan tas emot avnågon anhörig eller annan närstående. Barnets bästa skall dock alltid beaktas(22 § fjärde stycket SoL). Regeringen uttalar i proposition 1996/97:124 att dekrav som lagen ställer i fråga om samhörighet och kontakt med hemmiljön intebara handlar om geografisk närhet. Att språkliga och kulturella skillnader isynsätt och bakgrund beaktas och att man väljer ett hem som kan samarbeta medbarnets biologiska föräldrar är av största vikt vid alla placeringar och isynnerhet vid placeringar av invandrarbarn. personal måste varalyhörd för föräldrarnas egna önskemål utan att för den skull ge avkall på denprofessionella bedömningen av vad som är ett lämpligt hem för det enskildabarnet, anförs det.Regeringen anför vidare att föräldrar till placerade barn kan behöva stöd ochhjälp barnet är placerat. bör aktivt erbjudavårdnadshavarna råd, stöd och annan hjälp som de behöver för att upprätthållaen god kontakt med den underårige och familjehemmet, anförs det.Enligt 47 § SoL får uppdrag att besluta på socialnämndens vägnar ges åt ensärskild avdelning som består av ledamöter eller ersättare i nämnden bl.a. iärenden som avser medgivande till att ett barn tas emot i ett enskilt hem förstadigvarande vård och fostran (25 § socialtjänstlagen), omprövning av sådanafrivilliga placeringar (28 § samma lag) samt omhändertagande enligt6 § LVU. Om nämndens beslut enligt den sistnämnda paragrafen inte kan avvaktasfår nämndens ordförande eller någon annan ledamot som nämnden har förordnatbesluta om omhändertagande.I 22 § LVU stadgas att socialnämnden under vissa angivna förhållanden fårbesluta att den unge skall hålla regelbunden kontakt med en särskilt utseddkontaktperson eller delta i behandling i öppna former inom (s.k.mellantvång).Socialstyrelsen anför i rapporten och familjeomsorgens arbete med barn0-12 år att generellt sett har kvaliteten i handläggningen av barnavårdsärendenhöjts. Handläggningskompetensen har ökat och barnperspektivet har stärkts.Bl.a. tillsyn visar dock att det fortfarande finns allvarligabrister. Enligt måste arbetet för att uppfylla de krav somsocialtjänstlagen ställer på utredningsarbetet få hög prioritet.Socialstyrelsen har haft regeringens uppdrag att utveckla och stärkafamiljehemsvården. Uppdraget har resulterat i tre rapporter.En del i uppdraget gällde frågan om överflyttning av vårdnaden omfamiljehemsplacerade barn till familjehemsföräldrarna, för att trygga tillvaroni familjehemmet för de barn som trots alla ansträngningar inte kan återvändahem. I rapporten (1995:8) sammanställs kunskap omsamt framhålls och förtydligas problem och möjligheter med långvarig vård ifamiljehem. En ?svensk modell? för varaktighet i familjehemsvården diskuteras,vilken enligt rapporten skulle kunna rymma möjlighet att flytta vårdnaden förbarn i de fall det är möjligt och lämpligt, att göra tydliga planer förvaraktig familjehemsvård enligt SoL och eventuellt även att fatta beslut omlångvarig vård enligt LVU.En annan del av uppdrag var att följa utvecklingen förinvandrarbarn i familjehem och bedöma vad som krävs för att de skall kunnabibehålla kontakten med den egna kulturen. Uppdraget avslutades genom rapportenInvandrarbarn i familjehem (1995:7). I rapporten konstateras bl.a.att, med undantag av barn med finska föräldrar och ensamma flyktingbarn,av de placerade invandrarbarnen finns i helt svenska familjehem,hos släktingar och i andra familjer med samma etniska bakgrund sombarnet. anför att det inte finns några enkla svar på vilken typav familjehem som bäst tillgodoser invandrarbarnens behov men att ett ökaterfarenhetsutbyte kring svårigheter och lösningar kan vara ett sätt attutveckla kvaliteten i arbetet. Det är vidare angeläget att kommunerna gerfamiljehem med invandrarbarn, i synnerhet de familjehem som själva ärinvandrare, ett förbättrat stöd.I Allmänna råd 1986:2 Individinriktade insatser förinvandrarfamiljer anförs att bl.a. följande bör beaktas vid beslut om placeringav invandrarbarn utanför hemmet: Sträva efter att placera barnet i ettfamiljehem som har samma kulturella, etniska och språkliga bakgrund som barnet.Undvik särskilt att placera icke svensktalande barn i åldern i svensktfamiljehem eftersom barn i den åldern är särskilt känsliga med avseende påbl.a. I vissa lägen måste etnisk och kulturell närhet gå föregeografisk närhet. De längre avstånden mellan biologiskt hem och familjehemmåste då kompenseras på annat sätt. Det är dock alltid barnets behov som skallfälla avgörandet vid valet av familjehem, varför det kan bli aktuellt attplacera barnet i svenskt familjehem. Det familjehemsplacerade barnet har alltidrätt till sitt ursprung. Före placering i svenskt familjehem skall därför enkonkret plan göras upp för hur barnet skall bibehålla kontakten med sittursprung.Svenska Kommunförbundet har i samarbete med genomfört etttvåårigt projekt för att pröva modellen med familjerådslag i . Modellengår ut på att familjen själv kommer fram till bra och hållbara förslag tillbeslut om hur deras barn skall fostras och växa upp. Föräldrar, barn,släktingar och eventuellt också vänner, grannar och andra i familjens nätverkträffas, diskuterar och gör en handlingsplan. Familjerådslaget förbereds ochgenomförs av en samordnare som skall vara fristående från ochoberoende av familjen. skall godkänna familjens plan ochdärefter stödja och hjälpa familjen att genomföra planen. harockså uppföljningsansvaret.Försöksverksamhet med familjerådslag pågick i tio svenska kommuner ochavslutades . En av utsedd forskargrupp utvärderarprojektet och kommer att avlämna en rapport under hösten 1998.I januari 1998 startade ett nytt projekt,familjerådslag för unga brottslingar. Projektet kommer att pågå i elva kommuner under två år.Statens institutionsstyrelse (SiS) har sedan starten haft en ökandeobalans i ekonomin. För att öka intäkterna har ett nytt avgiftssystem,innebärande större differentiering framför allt beträffande ungdomsvården,införts.Riksrevisionsverket har på regeringens uppdrag genomfört en utvärdering avSiS verksamhet i syfte att hitta förutsättningar för balans mellan tillgång ochefterfrågan (- en granskning av tvångsvårdensorganisation och administration). RRV föreslår att SiS vidtar en rad åtgärderför att förbättra kostnadseffektiviteten. SiS har påbörjat arbetet medanledning av RRV:s rapport.Regeringen har tillsatt en särskild utredare med uppdrag att göra en översynav SiS organisationsstruktur, finansiella styrning av verksamheten och framtidaplatsbehov (dir. 1997:113). Uppdraget skall redovisas senast den 1 april 1998.Barnkommittén har bl.a. gjort en genomgång av rättspraxis när det gällerberedande av vård enligt LVU. Kommittén är kritisk mot det sätt lagen äruppbyggd på och utformningen av dess rekvisit och anför att tyngdpunkten imålen synes komma att ligga mer på en utredning av föräldrarnastillkortakommanden än på en analys av vad som är bäst för barnet.Barnkonventionens utgångspunkt i dessa sammanhang, dvs. det enskilda barnetsbästa och respekten för dess åsikter och rättigheter, framgår inte särskilttydligt, anförs det. Enligt kommittén är det angeläget att se över LVU. Liksomsocialtjänstlagen måste LVU förstärkas med ett tydligare barnperspektiv så attdet klarare framgår att lagen är en skyddslag där barnets bästa är det primära.Översynen av LVU bör enligt kommittén även avse frågan om att utforma enmodell för varaktighet i de fall familjehemsplaceringar blir långvariga.Barnets rätt måste stärkas även när det gäller familjehemsplaceringar. Barnetsrätt till kontinuitet i olika avseenden är mycket viktig, oavsett om dethandlar om korta eller långa placeringar. Enligt kommittén bör detutvecklingsarbete som har påbörjats av för att stärka barnet ifamiljehemsvården intensifieras och ges resurser. Kommittén redogör för den?svenska modell? för varaktighet i familjehemsvården som diskuteras i rapportenOvisshetens barn och menar att modellen är intressant att vidareutveckla.I slutbetänkande behandlas bl.a. utagerande ungdomarmed sammansatt problematik i form av missbruk, kriminalitet och psykiskaproblem. Enligt kommittén är det oacceptabelt att ungdomar som vårdasenligt LVU eller SoL inte alltid erhåller adekvat hjälp för sina psykiskaproblem genom hälso- och sjukvårdens försorg. Kommittén föreslår att enbestämmelse skall införas i socialtjänstlagen om att socialnämnden skall kunnabesluta om ett s.k. behandlingsråd där företrädare för barn- ochungdomspsykiatrin och samt personal från hem för vård ellerboende tillsammans planerar den unges vård. skall ha en skyldighetatt delta.Utredningen om föräldrautbildning anger i sitt betänkande Stöd i föräldraskapetatt föräldrar med placerade barn behöver råd, stöd och hjälp sombarnet är placerat för att upprätthålla en god kontakt med barnet ochfamiljehemmet. Utredningen betonar att aktivt bör erbjudavårdnadshavarna sådant stöd och föreslår att skall få i uppdragatt utveckla metoder för detta arbete.En särskild utredning har tillsatts med uppgift att göra en översyn av vissafrågor rörande socialtjänstlagen och uppgifter (S 1997:16).Utredningen skall bl.a. lämna förslag till hur tillsynen över socialtjänstenkan förbättras och effektiviseras. Uppdraget skall redovisas senast den 31 mars1999.Utskottets bedömningUtskottet vill på nytt betona att det är angeläget att ingripanden när detgäller barn sker med beaktande av barnets bästa. I socialtjänstlagen harinförts nya bestämmelser om god kvalitet i insatser, om lämpligutbildning och erfarenhet hos personalen, om utredningsskyldigheten i ärendensom rör skydd eller stöd av underåriga samt om dokumentation. Bl.a. stadgas attutredningen skall bedrivas skyndsamt och på ett sådant sätt att ingen onödigtutsätts för skada eller olägenhet. Den som berörs skall underrättas om att enutredning inleds. Dokumentationen i ärenden skall utformas med respekt för denenskildes integritet och det skall antecknas om den enskilde anser att någonuppgift i dokumentationen är oriktig. De nya bestämmelserna i socialtjänstlagenstärker rättssäkerheten för familjen, den enskildes integritet och skyddet förbarnet i fråga. Någon anledning att ta bort delegationsrätten för beslut omomhändertagande av barn föreligger enligt utskottets mening inte.Socialstyrelsen har konstaterat att kvaliteten i handläggningen avbarnavårdsärenden höjts , att handläggningskompetensen ökat ochatt barnperspektivet stärkts men att det fortfarande finns brister. Utskottetvill framhålla vikten av att arbetet för att uppfylla de krav somlagstiftningen ställer på utredningsarbetet ges hög prioritet. Utskottetförutsätter att utvecklingen följs noga även fortsättningsvis.Enligt 22 § socialtjänstlagen gäller att vården av ett barn utanför hemmetbör utformas så att den främjar barnets samhörighet med anhöriga och andranärstående samt barnets kontakt med hemmiljön. I linje härmed ligger enligtutskottet att bör eftersträva att placera syskon i sammafamiljehem eller i vart fall så att kontakten mellan syskonen underlättas sålångt som möjligt.I 26 § socialtjänstlagen stadgas att socialnämnden är skyldig att lämnavårdnadshavarna till barn som placerats utanför hemmet råd, stöd och annanhjälp som de behöver. Eftersom huvudprincipen är att barnet skallåtervända till den ursprungliga miljön är det enligt utskottet nödvändigt attde biologiska föräldrarna får hjälp att reda ut den situation som föranlettomhändertagandet av barnet.Enligt skrivelsen överväger regeringen att tillsätta en utredning för att seöver LVU i syfte att stärka barnperspektivet.Utskottet anser att motion So613 (mp), yrkandena 1, 3-5 och 8, i huvudsak fåranses tillgodosedd. Motionen avstyrks därför.De åtgärder som var möjliga enligt 26 § barnavårdslagen hade kommit att saknabetydelse långt innan lagen upphörde att gälla. Utskottet vidhåller attde möjligheter till förebyggande åtgärder som LVU ger får anses tillräckligaoch att det saknas anledning att införa en motsvarighet till nämnda paragraf iLVU. Motion So610 (m) yrkande 6 avstyrks.Utskottet har tidigare anfört att det saknas anledning att ta bort möjlighetenatt besluta om s.k. mellantvång enligt LVU. Utskottet har inte ändratuppfattning och avstyrker därför motion So654 (v) yrkande 2.I socialtjänstlagen har, som tidigare nämnts, införts en bestämmelse om attsocialtjänstens insatser skall vara av god kvalitet. Regeringen uttalade iproposition 1996/97:124 Ändring i socialtjänstlagen att en förtroendefullsamverkan mellan den enskilde och personal är av stor betydelseför kvaliteten i insatser och att det är väsentligt att denenskilde har ett reellt inflytande över de insatser som ges. Regeringenframhöll vikten av en kontinuerlig uppföljning och utvärdering avsocialtjänstens insatser och betonade roll när det gäller attbl.a. ge stöd till lokalt utvecklingsarbete och att utveckla modeller förutvärdering. Utskottet avstyrker med vad som anförts motionerna So654 (v)yrkande 3 och So649 (v) yrkande 8.Barnpsykiatrikommittén tar i sitt slutbetänkande upp undersökningar som gjortskring s.k. utagerande ungdomar med blandproblematik samt presenterar ettförslag som syftar till att förbättra vården av dessa ungdomar. Betänkandetkommer att remissbehandlas. Utskottet, som anser att regeringens kommandeförslag bör avvaktas, avstyrker motion So654 (v) yrkande 4.Regeringen har för avsikt att tillsätta en utredning med uppdrag att övervägaolika modeller för att skapa varaktighet i de fall familjehemsplaceringar blirlångvariga. Enligt utskottet är motion So642 (kd, m, c, fp) tillgodosedd ochbör därför avslås.Socialtjänsten bör enligt sträva efter att placerainvandrarbarn i ett familjehem med samma kulturella, etniska och språkligabakgrund som barnet. Vidare framgår av 22 § fjärde stycket socialtjänstlagenatt det vid placering av barn i första hand bör övervägas om barnet kan tasemot av någon anhörig eller annan närstående men också att barnets bästa alltidskall beaktas. Utskottet anser det särskilt angeläget att ett barn medinvandrarbakgrund kan behålla kontakten med sitt etniska ursprung. Huvudregelnbör därför vara att placera barnet hos släktingar eller i ett annat hem medsamma kulturella, etniska och språkliga bakgrund som barnet. En bedömning avvad som är barnets bästa måste dock göras i varje enskilt fall. Om barnetplaceras i ett svenskt familjehem bör på andra sätt hjälpabarnet att behålla kontakten med sitt ursprung. Enligt utskottet är detangeläget att kommunerna satsar på att öka andelen utländska familjehem menäven att de som finns erhåller ett gott stöd. Utskottet avstyrker motionSo304 (mp) yrkande 11.En särskild utredare har fått i uppdrag att göra en översyn av SiSorganisationsstruktur, finansiella styrning av verksamheten och framtidaplatsbehov. Utredaren skall bl.a. se över den nuvarande blandfinansierademodellen samt bedöma i vilken grad kommunernas ansökan och beslut om vård vidSiS institutioner påverkas av avgifternas storlek. Motion So671 (s) får därmedanses tillgodosedd och avstyrks därför.Utskottet anser inte att bör ta något initiativ om familjerådslaginnan utvärderingen av arbetsmetoden är klar. Inget hindrar en kommun att redannu involvera barnets familj och nätverk i utredningen inför t.ex. ett beslut omomhändertagande och placering av ett barn. Av den tidigare nämnda rapportenfrån om individ- och familjeomsorgens arbete med barn framgåratt det berörda barnets nätverk i flertalet av de undersökta kommunerna harfått ökad betydelse i det sociala arbetet. Utskottet avstyrker därmedmotionerna So10 (mp) yrkande 4, So613 (mp) yrkande 2, So625 (s) och Sf306 (fp)yrkande 5.Hälsovård för barn och ungdomarMotionernaI motion So801 av m.fl. (c) hemställs om ett tillkännagivande avvad i motionen anförts om ett tydligt barnperspektiv i den nationellaforskningsplanen kring ojämlikhet i hälsa (yrkande 13). Enligt motionärernakrävs det speciella insatser för att stimulera och stödja en tvärvetenskapligforskning kring orsakerna till skillnaderna i ohälsa bland barn med olikasocial bakgrund. Den nationella forskningsplanen kring ojämlikhet i hälsa börinkludera ett tydligt barnperspektiv. I motionen begärs vidare etttillkännagivande av vad som anförts om vikten av ett barnperspektiv iövergripande mål och riktlinjer för hälso- och sjukvårdens medverkan ifolkhälsoarbetet (yrkande 14). I de övergripande målen och riktlinjerna måsteenligt motionärerna vikten av ett tydligt barnperspektiv betonas. Det ärnödvändigt att skapa ett generellt heltäckande system för förebyggande vård sominnefattar individ-, familje- och samhällsinriktade insatser och som bedrivs inära samverkan med bl.a. föräldrar, skolan, och frivilligaorganisationer, anförs det.I motion So282 av m.fl. (fp) begärs ett tillkännagivande av vadi motionen anförts om valfrihet i barnhälsovården (yrkande 11). Motionärernavill införa en form av barnhälsovårdspeng så att föräldrarna själva kan väljabarnavårdsmottagning. Samma kvalitetskrav skall gälla för den privataverksamheten som inom verksamhet, anförs det.I motion So214 av m.fl. (kd) yrkas att regeringen ges tillkänna vad i motionen anförts om barnsjukvårdens utveckling (yrkande 1).Motionärerna påpekar att antalet vårdplatser för sjuka barn har minskat med ca15 % och att verksamheter ofta centraliserats till destörre sjukhusen. Motionärerna framhåller att avståndet till sjukvården kanvara avgörande för utgången i akuta fall samt att närheten till anhöriga ochkamrater är viktig vid sjukdom. Enligt motionärerna bör bassjukvården finnas sånära medborgarna som möjligt medan den mest specialiserade sjukvården avkvalitetsskäl bör ges på större sjukhus. Motionärerna begär vidare etttillkännagivande av vad i motionen anförts om antalet vårdplatser inombarnsjukvården (yrkande 8). Motionärerna anför att vårdtiderna på sjukhustenderar att bli allt kortare. Det är tungt och jobbigt för föräldrarna att tapå sig hela ansvaret för ett sjukt barn i hemmet. När de känner sig trötta,pressade och kanske oroliga upplever även barnet otrygghet. En ytterligare dagpå sjukhuset kan enligt motionärerna då vara ovärderlig. Motionärerna påtalaräven att många har långt till närmaste barnklinik och att det är avgörande frånbåde medicinsk synvinkel och ur trygghetsperspektiv att snabbt kunna kommatillbaka om sjukdomen skulle förvärras. Enligt motionärerna måste därförbehovet av vårdplatser inom barnsjukvården noga följas upp. I motionen begärsvidare ett tillkännagivande om barnläkarkompetens i sjukvården (yrkande 2).Enligt motionärerna sköts barnavårdscentralernas verksamhet numera i stort settav distriktssköterskor och allmänläkare. Motionärerna anser attbarnläkarkompetensen skall vara en naturlig del i primärvården och attkonsultverksamhet av barnläkare bör vara ett minimikrav. Såväl barnpsykologersom kuratorer har vidare en viktig uppgift, anförs det. Om teamet fungerarskapas förutsättningar för en riktig helhetsbedömning och nödvändiga åtgärderkan vidtas snabbt. Vidare får hela teamet en bredare kompetens, vilket kommerbarnen till godo. Motionärerna yrkar även att regeringen skall ges till kännavad i motionen anförts om nationella riktlinjer för skolhälsovården (yrkande3). Dessa riktlinjer bör enligt motionärerna undanröja den ojämlikhet som rådermellan olika kommuner vad gäller tillgång till skolhälsovårdande resurser.Motionärerna påpekar att utformningen och resurserna till skolhälsovården oftautgår från bedömningar gjorda av enskilda rektorer, vilka sällan har nödvändigkompetens för att göra dessa avvägningar. I motionen begärs vidare etttillkännagivande om handlingsplaner inom barnhälsovårdens förebyggande arbete(yrkande 4). Enligt motionärerna är vi dåliga på att uppmärksamma psykosocialaproblem hos barn. Motionärerna anser att arbetet med de familjer som har behovmen inte efterfrågar hjälp bör intensifieras och att konkreta handlingsplanerbör upprättas. Motionärerna begär vidare ett tillkännagivande av vad i motionenanförts om kvalitetssäkring (yrkande 6). Motionärerna anser att arbetet medkvalitetssäkring för barnhälsovården skall prioriteras och utvecklas för attvården även fortsättningsvis skall kunna garanteras ett bra innehåll och godaresultat oberoende av organisationsform. Inom all kvalitetssäkring är detresultaten som är viktigast att mäta.