bet · GL01KU31 · 1998-05-26 00:00:00 — Denna beskrivning skulle t.ex. kunna ske inom ramen för denkommittéberättelse som publiceras våren 1999.I sina överväganden i denna del framhåller revisorerna att om kommittéernalämnar beslutsunderlag som fyller högt ställda krav i olika hänseenden, ökarsannolikheten för beslut som är ändamålsenliga och resursbesparande samtidigtsom sannolikheten för samhällsekonomiskt dyrbara misstag minskar. Vidresonemang om kommittéarbetets kvalitet och värde kan man enligt revisorernaskilja mellan tre olika grupper av kvalitetskrav: klarhet och begriplighet,specialkunskaper samt politisk användbarhet.I den revisionsrapport som legat till grund för förslaget (rapport /97:6)nämns följande exempel på komponenter som måste uppfyllas för att kvalitet i enkommittés arbete skall anses föreligga:- relevans och mångsidighet i problembeskrivning och underlagsmaterial,- sanningshalt och trovärdighet i faktaredovisningar (att alla relevanta faktaoch omständigheter återges på ett korrekt och rättvisande sätt),- tydlighet, begriplighet och pedagogik i framställningen.I dagsläget är det enligt revisorerna svårare att förena dessa delvisväsensskilda kvalitetskrav på grund av bl.a. en ökad komplexitet isamhällsfrågorna, eventuellt även en ökad konfliktnivå, minskad tilltro tillexperter och ökad mångfald inom forskarvärlden. Regeringens sätt att tillsättakommittéer har samspelat med dessa förändringar. Vid resursknapphet ökar ocksåsvårigheterna att förena olika kvalitetskrav. Det finns enligtrevisorerna principiella skäl att varna för att kommittéerna i alltför låg gradhar möjlighet att uppfylla de olika kvalitetskraven.När det gäller lämpligheten av olika utredningsformer anser revisorerna attutredningar inom kan vara den bästa lösningen, om syftet äratt få fram politiskt användbara resultat på kort sikt. Om syftet är att dranytta av väldefinierade specialkunskaper som finns inom en statlig myndighetligger det nära till hands att ge uppdraget till denna myndighet. Om medverkankrävs från flera olika organisationer, myndigheter eller forskningsgrenar kankommittéformen vara att föredra.När det gäller effektivitet i kommittéarbetet, är det huvudsakliga problemeti dag inte att det går åt för mycket resurser utan snarare att resultatet avverksamheten är ifrågasatt. I denna situation är det enligt revisorerna viktigtatt utveckla kommittéernas arbetsvillkor.Revisorerna anser när det gäller kommittéuppdragens karaktär att tanken omavgränsning och viss renodling avseende kunskapshöjning, samförståndsskapanderespektive utformning av förslag, som nämnts i det föregående, är väl värd attpröva. Revisorerna betonar även betydelsen av att man ägnar tillräcklig tidoch möda åt att få fram en mångsidig och empiriskt välgrundadverklighetsbeskrivning.I frågan om identifiering och samordning av utredningsbehov anser revisorernaatt det är viktigt att ägna särskild uppmärksamhet åt uppgiften att identifieraproblem som berör flera samhällssektorer eller politikområden. Regeringen ochdess kansli har en central roll när det gäller identifieringen av förändrings-och reformbehov, men även de granskande organen och andra statliga myndigheterhar väsentliga funktioner härvidlag. Regeringen bör intensifiera sitt arbetemed att identifiera utredningsbehov genom strategiska förstudier gärna överdepartementsgränserna. Särskilt i de fall arbetet kräver forskningsanknytningkan kommittéformen vara lämplig. Revisorerna betonar också det ömsesidigasamband som finns mellan arbetet i och kommittéväsendet.Enligt revisorerna finns det flera omständigheter som försvårar förberedelsernai när det gäller tillsättandet av kommittéer, bl.a. tids- ochkapacitetsbrist, vilket kan leda till att beslut om kommittéuppdrag fattasalltför sent och att långsiktigt nödvändiga analysuppgifter senareläggs. Deutredningar som senare ändå måste utföras får därmed ett onödigt pressattidsschema. Arbetet med identifieringen av utredningsbehov bör mot dennabakgrund ges högre prioritet i , anser revisorerna.Revisorerna rekommenderar också en ökad användning av kommittéer i fråga omatt förbereda svenska ställningstaganden i EU. Kommittéer borde enligtrevisorerna även kunna användas för att förbereda svenska ståndpunkter sominitieras av kommissionen.MotionernaI följdmotion 1997/98:K11 hemställer och , båda (mp),att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts imotionen om kommittéväsendets roll (yrkande 1), där motionärerna ställer sigbakom vad revisorer anfört i det här aktuella förslaget tillriksdagen. I samma motion begärs vidare att som sin mening gerregeringen till känna vad som anförts i motionen om att kommittéer bör användasi högre grad i beredningsprocessen inför ställningstaganden i EU (yrkande 4).Detta yrkande överensstämmer med vad revisorerna rekommenderat i sitt förslag idenna del. I motionen föreslås också att det vid behandling av viktigare frågori EU tillsätts en s.k. skuggutredning på svensk basis i syfte att bereda flertillfälle att delta i EU:s beslutsprocess och att få fram de svenskaståndpunkterna (yrkande 5).I motion 1997/98:K222 hemställer () att regeringen ges tillkänna vad som i motionen anförts om korrekt bakgrundsmaterial i offentligautredningar och rapporter, så att politiska beslut kan bygga på seriös grunddär den faktiska situationen redovisas. Motionären framhåller vikten av att destatliga instanserna är noggranna i sitt sökande efter fakta. Vissa avsnitt ien utredning och i underlag för politiska beslut bygger självfallet påvärderingar, men ?hårdvaran? måste det rimligen finnas full acceptans för,anser motionären. Regeringen måste få uppdrag att åstadkommaförändringar och förbättringar som kan leda till tydliga och klara fakta ibasmaterial som ligger till grund för politiska beslut.Utskottets bedömningRevisorerna anser i denna del att regeringen bör utveckla kommittéväsendetsroll och återkomma till med en beskrivning av hur regeringen hanteratde frågor om kommittéväsendets roll som revisorerna tagit upp i sin granskning.Som framgått av utskottets redovisning i det föregående har revisorernabehandlat kvalitetskrav, utredningsformer, effektiviteten i kommittéarbetet,kommittéuppdragens karaktär, identifiering och samordning av utredningsbehovsamt ökad användning av kommittéer i EU-arbetet.Utskottet anser att de problemområden som revisorerna har identifierat ärrelevanta och att de resonemang revisorerna för kring dessa problemområden börkunna ligga till grund för en redovisning av det slag som revisorerna föreslår.Utskottet tillstyrker förslaget i denna del, vilket som sin meningbör ge regeringen till känna.De synpunkter som framförs i motion 1997/98:K11 yrkandena 1 och 4 (mp)innebär att motionärerna ställer sig bakom vad revisorerna anfört i denna del.Motionen föranleder därför ingen åtgärd av och avstyrks därför.I motion K11 yrkande 5 föreslås att kommittéer bör användas i högre grad iberedningsprocessen inför ställningstaganden i EU. Utskottet har (bet.1997/98:KU27) behandlat EU-frågornas behandling i och därvidföreslagit att frågor som väckts i motioner under innevarande och somhar denna inriktning bör bli föremål för en samlad utredning. Det här aktuellamotionsyrkandet bör enligt utskottets mening också behandlas i dettasammanhang. Motionsyrkandet föranleder således inga åtgärder från riksdagenssida, varför det avstyrks.I motion 1997/98:K222 (fp) framhålls bl.a. att bakgrundsmaterialet ioffentliga utredningar o.d. bör vara korrekt. Enligt utskottets mening stämmermotionärens synsätt väl överens med revisorernas diskussion om kvalitets-aspekter på kommittéarbetet. Därmed får motionärens önskemål ansestillgodosett, varför motionen avstyrks.Kommittéernas arbetsvillkor och arbetsformerRevisorernas överväganden och förslagRevisorerna anser att regeringen bör vidta åtgärder för att förbättrakommittéernas arbetsvillkor och arbetsformer och återkomma till meden beskrivning av hur regeringen hanterat de frågor som revisorerna tagit upp idenna del av sin granskning (yrkande 2). Detta skulle kunna ske inom ramen förden kommittéberättelse som publiceras våren 1999.Den konflikt som förefaller att finnas mellan tidspress ochkvalitetskrav i kommittéarbetet kan enligt revisorerna mildras på många olikasätt. Tiden för rekrytering av ordförande, ledamöter, sekretariat etc. kansannolikt krympas om departementen intensifierar sitt arbete i denna del.Tidsåtgången för tolkning av kommittéuppdraget kan i princip krympas genombättre utformade kommittéuppdrag och direktivdialog mellan utredningsledningoch departement innan direktiven beslutas. Tidsåtgången för administration ochlösande av tekniska problem kan minska genom förbättrat administrativt stödfrån . Tidsåtgången för genomförande av empiriskaundersökningar, studieresor, seminarier och utfrågningar kan sannolikt intekrympas utan att ambitionsnivån sänks. Tiden för rapportskrivning och skrivningav eventuella lagtexter kan krympas om arbetet fördelas på flera händer.När det gäller utformningen av kommittédirektiv och beräkning avutredningstid anser revisorerna att den nuvarande ordningen, som innebär att del av den fastlagda utredningstiden förbrukats innan kommitténs arbetekan börja, är olämplig och bör ändras. Kommittéerna får närmast som regel sinutredningstid förlängd om de så begär. Detta är en förklaring till att detnuvarande systemet alls fungerar. Enligt revisorerna är utredningstiderna i dagi många fall så pressade att man inte kan bortse från de varningstecken somfinns beträffande de negativa konsekvenserna och värdet av utredningsarbetet.Enligt revisorerna har frågan om de generella delarna av kommittédirektiven,t.ex. kraven på konsekvensanalyser och prövning av det offentliga åtagandet,ett samband med avgränsningen av uppdraget. Metoden med generella direktiv, somberörda fackdepartement inte tagit explicit ställning till, innebär att mankombinerar en ämnesmässig begränsning av ett uppdrag med stora och oprecisakrav på det analytiska och samhällsekonomiska innehållet. Det finns enligtrevisorerna skäl att ifrågasätta detta sätt att utforma kommittéuppdrag. Bättrevore att utgå från direktiv som innehåller genomtänkta och integrerade krav påutredningsarbetet. Kraven på konsekvensanalyser borde preciseras ikommittéernas egna direktiv. Den nuvarande situationen som innebär attkommittéerna i första hand arbetar med sina ?egna? direktiv och tar lätt på degenerella direktiven är enligt revisorerna inte acceptabel.När det gäller kommittéernas sammansättning, kompetens och arbetsformer anserrevisorerna att rekryteringen av kommittésekreterare skulle behöva breddas såatt sekretariaten består av mer än en person. Ett ökat erfarenhetsutbyte mellankommittésekreterare bör enligt revisorerna uppmuntras. Utformningen avkommittéuppdragen och renodlingen av kommittéuppdragen borde göra det lättareatt engagera ekonomiskt kunniga personer för kommittéuppdrag. Revisorerna serockså positivt på vissa förslag som lämnats av remissinstanserna, däriblandinrättandet av en särskild pool av ekonomikunniga utredare som kan biståkommittéerna med konsekvensanalyser respektive att inrätta en basresurs tillkommittéernas förfogande i syfte att snabbare få fram bakgrundsbeskrivningar.Revisorerna understryker vikten av att regeringen fortsätter att drivaarbetet med att förbättra det administrativa stödet till kommittéerna ochbetonar det önskvärda i att varje kommitté får en budget med självständigtbudget-ansvar.När det gäller former för publicering anser revisorerna att resultatet avkommittéarbetet inte slentrianmässigt bör publiceras i . Av praktiskaskäl bör materialet samlas till ett fåtal volymer i då uppdraget ärslutfört.MotionenI följdmotion 1997/98:K11 av och , båda (mp), föreslåsatt som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts imotionen om kommittéernas arbetsvillkor (yrkande 2). Yrkandet innebär attmotionärerna ställer sig bakom vad revisorerna anfört i denna del av sittförslag.Utskottets bedömningRevisorerna anser i denna del att regeringen bör vidta åtgärder för attförbättra kommittéernas arbetsvillkor och arbetsformer och återkomma tillriksdagen med en beskrivning, inom ramen för kommittérapporten , av hurregeringen hanterat de frågor som revisorerna tagit upp i denna del av singranskning. Revisorerna har i denna del behandlat frågor om konflikten mellantidspress och kvalitetskrav, utformningen av direktiv och beräkning avutredningstid, de generella delarna av direktiven, kommittéernassammansättning, kompetens och arbetsformer, det administrativa stödet samtformer för publicering.Utskottet anser att de frågor som revisorerna tagit upp i denna del är avbetydelse för möjligheten att förbättra kommittéernas arbetsvillkor m.m. ochtillstyrker därför revisorernas förslag även i denna del. Detta bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna.Motion 1997/98:K11 yrkande 2 (mp) innebär ett instämmande i vad revisorernaanfört. Motionen föranleder därför ingen åtgärd av . Motionenavstyrks.Remisshanteringen av kommittérapporterRevisorernas förslagRemissinstitutet bör enligt revisorerna tas på allvar och respekteras som enväsentlig form för kvalitetssäkring av utredningsresultaten. Revisorernabetonar också betydelsen av genomarbetade remissammanställningar som på etträttvisande sätt redovisar remissinstansernas synpunkter. Antaletremissinstanser bör övervägas mot denna bakgrund. vill haen mycket bred remissbehandling av en avgränsad fråga kan detta ske i annanform än remissbehandling av en hel utredningsrapport. Revisorerna avråder frånatt använda utfrågningar som ersättning för traditionell remissbehandling.Revisorerna anser att regeringen bör återkomma till med enbeskrivning av hur man organiserat och utvecklat remisshanteringen avkommittébetänkandena, vilket skulle kunna ske inom ramen för denkommittéberättelse som publiceras (yrkande 3).MotionenI följdmotion 1997/98:K11 av och , båda (mp), hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenanförts om remisshanteringen av kommittérapporter (yrkande 3). Yrkandet innebäratt motionärerna ställer sig bakom det som revisorerna framfört i sitt förslagi denna del.Utskottets bedömningRevisorerna anser i denna del att regeringen bör återkomma till meden beskrivning av hur man organiserat och utvecklat remisshanteringen avkommittébetänkanden, vilket skulle kunna ske inom ramen för kommittéberättelsenvåren 1999.Utskottet instämmer i vad revisorerna anfört i denna del. Detta bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna.Motion 1997/98:K11 yrkande 3 (mp) innebär ett instämmande i vad revisorernaanfört i denna del. Motionen föranleder därför ingen åtgärd av riksdagen.Motionen avstyrks.Kommittéernas sammansättningKommittéberättelsenI regeringens skrivelse 1997/98:103 Kommittéberättelse 1998 - Kommittéernassammansättning redovisas bl.a. fördelningen mellan kvinnor och män ikommittéerna. Av redovisningen framgår att andelen kvinnor bland kommittéernasledamöter inklusive ordförande uppgick till . Någon jämförelse bakåt itiden är av redovisningstekniska skäl inte möjlig. Av en redovisning där äventidigare års principer använts framgår att andelen kvinnor sammantaget ökat med0,, att andelen kvinnliga ledamöter ökat och att andelen kvinnligaordförande ökat med 2,6 %.MotionenI motion 1997/98:K27, som väckts med anledning av skrivelsen, hemställer PeterEriksson (mp) att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kraftiga åtgärder från regeringens sida för att öka antaletkvinnliga ordförande och sakkunniga i kommittéerna. I motionen framhålls attkonstitutionsutskottet vid ett stort antal tillfällen granskat kommittéväsendetfrån jämställdhetssynpunkt. Någon direkt synbar förbättring i fråga omjämställdhet har enligt motionären inte skett trots KU:s kritik.Utskottets bedömningUtskottet, som ett flertal gånger i samband med granskningen av regeringenframfört liknande synpunkter som de i motionen, instämmer i vad motionärernaanför om vikten av att kommittéerna får en bättre balans mellan manliga ochkvinnliga ordförande och sakkunniga. Enligt utskottets mening bör medanledning av motion 1997/98:K27 som sin mening ge regeringen till känna vadutskottet anfört. Regeringen bör lämna en redogörelse för sina överväganden idenna del i samband med den redovisning som utskottet föreslagit idet föregående.Resultatstyrning av statlig verksamhetPropositionenPropositionens innehåll i huvudsakFörvaltningspolitiska kommissionen ansåg att resultatstyrningen fortfarandeuppvisade brister avseende bl.a. helhetssyn, verksamhetsanpassning ochpolitiskt engagemeng samt tendenser till ny detaljstyrning av myndigheterna.Enligt kommissionen bör regeringen ta initiativ till en grundläggande översynav resultatstyrningen.Enligt regeringens mening är resultatstyrningen ett av regeringens viktigasteredskap för att kunna skapa en effektiv förvaltning som arbetar i enlighet medriksdagens och regeringens mål och politiska prioriteringar. Regeringen anseratt resultatstyrningen har vissa brister som framgått av betänkande. Regeringen har vidtagit vissa åtgärder i syfte attförbättra resultatstyrningen och planerar ytterligare åtgärder. Regeringenanser inte att en översyn är det bästa sättet att utveckla resultatstyrningen.Det är enligt regeringen bättre att vidta riktade åtgärder inom de områden därdet finns brister.En konkret åtgärd är enligt propositionen att utarbeta en strategi för atttillgodose och regeringens behov av resultatinformation. Ett arbetehar inletts i för att få fram en bättre strukturerad och mertillgänglig information. måste också bli bättre på attanalysera verksamheten utifrån ett övergripande perspektiv. Dialogen påtjänstemannanivå mellan respektive utskott i och departementen avsesvidareutvecklas i syfte att få bättre kunskap om bl.a. behov avresultatinformation. En annan åtgärd är att utveckla mål- ochresultatdialogerna mellan departementsledningarna och myndighetscheferna.En åtgärd syftande till att fokusera det politiskt intressanta ibudgetpropositionen var att regeringen föreslog mål påutgiftsområdesnivå avseende de effekter som de statliga insatserna syftar till.I budgetpropositionen angavs också vilka prioriteringar som gäller för 1998.Regeringen kommer i budgetpropositionen att bedöma om dessa effektmåluppnåtts.De åtgärder som vidtagits förväntas bidra till att resultatinformationen tillregering och riksdag förbättras, vilket i sin tur kan leda till attpolitikernas intresse för resultatstyrningen ökar. Helhetssynen förväntas ocksåförbättras och tendensen att myndigheterna åläggs för många och detaljerademål motverkas. Styrningen kommer enligt regeringen dessutom att anpassasbättre till verksamheternas olika förutsättningar och öka myndigheternasincitament till samarbete.MotionernaI följdmotion 1997/98:K35 föreslår m.fl. (fp) att som sinmening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om att systematisktsamla in, analysera och redovisa synpunkter från medborgarna (yrkande 9). Dettabör enligt motionärerna ske med hänsyn till att medborgarperspektivet bör varacentralt i resultatstyrningen.I följdmotion 1997/98:K39 föreslår m.fl. (v) att riksdagenbeslutar att hos regeringen begära en grundläggande översyn avresultatstyrningssystemet i enlighet med vad som anförts i motionen (yrkande1). Motionärerna konstaterar att regeringen i den aktuella propositionen intetagit initiativ till en sådan översyn som förordades av . Enligt motionen krävs en grundläggande översyn och en kritiskgranskning av hur resultatstyrningen fungerat. En sådan översyn börockså söka vägar till metoder som stärker den politisk-demokratiska styrningenoch finna former som i ökad grad utgår från medborgarperspektivet, därmedborgarnas kritik och synpunkter stimuleras och aktivt tas till vara.I följdmotion 1997/98:K42 föreslår () att somsin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om fokuseringpå medborgarnas klagomål i utvärderingen av myndigheternas verksamhet (yrkande1). En effektiv förvaltning innebär inte automatiskt att den också är öppen ochtillmötesgående för medborgarna. För att förvaltningen skall styras så att denstår i medborgarnas tjänst bör medborgarnas reaktioner på hur myndigheternafungerar tillmätas betydande vikt.Utskottets bedömningI propositionen redogör regeringen översiktligt för sina planer och vidtagnaåtgärder när det gäller utvecklingen av resultatstyrningen. Utskottet har ingainvändningar mot vad regeringen anför i denna del. I tre följdmotioner framförsbl.a. synpunkter på medborgarperspektivet på resultatstyrningen (mot.1997/98:K35 yrkande 9, fp, K39 yrkande 1, v, och K42 yrkande 1, c). Ettframträdande tema i dessa motioner är önskan att medborgarnas synpunkterinklusive klagomål på den verksamhet som myndigheterna driver bör tillmätas betydelse vid utvärderingen av verksamheten. Utskottet vill för sin delinstämma i motionärernas synpunkter, som enligt utskottets mening är värdefullaför resultatstyrningens fortsatta utveckling. Vad utskottet här anfört medanledning av motionerna bör som sin mening ge regeringen till känna.Riksdagens revisorers förslagFörslaget i huvuddragFörslaget 1997/98:RR7 innehåller sju delförslag, av vilka de tre förstabehandlats i ett tidigare betänkande om arbetsformer (1997/98:KU27).Dessa förslag berör regeringens redovisning till av den statligaförvaltningens verksamhet respektive granskning av ochgranskning av regeringens resultatanalys, dvs. frågor med anknytning tillriksdagen och resultatstyrningen.I det här aktuella betänkandet behandlas de förslag som avser relationenmellan regeringen och myndigheterna i resultatstyrningshänseende. Revisorernaföreslår i denna del att även skall lämna resultatredovisningbeträffande den egna verksamheten på samma sätt som andra myndigheter (yrkande4), att regeringen för redovisar erfarenheterna avmyndighetsstyrelsernas roll (yrkande 5), att regeringen uppdrar åt någon avstabsmyndigheterna att kartlägga vilka olika slags incitament som förekommer irelationen mellan myndigheter och departement (yrkande 6) samt att regeringenbör överväga att ge arbetet med resultatstyrning en organisatorisk hemvist inomRegeringskansliet (yrkande 7). Dessa förslag behandlas i särskilda avsnitt idet följande.I de allmänna delarna av revisorernas förslag behandlas bl.a. vilken typ avresultat som redovisningen bör omfatta, med vilken frekvens resultaten skallredovisas, utvärderingskompetens samt resultatdialogen mellan regeringen ochmyndigheterna.Enligt revisorerna har de övergripande målen och verksamhetsmålen förmyndigheterna i regleringsbreven inte givits ett sådant innehåll och en sådanprecision att de kan ligga till grund för uppföljning och utvärdering avmyndigheternas verksamhet. Därför är det angeläget att regeringen intensifierarsitt arbete med att formulera tydliga och mätbara mål för skilda verksamheter,främst verksamhetsmål. Målen bör av myndigheterna uppfattas som ändamålsenligaoch relevanta med hänsyn till verksamheten.Information om myndigheternas produktivitets- och kvalitetsutveckling börenligt revisorerna ha en viktig roll för uppföljningen av förvaltningensverksamhet. Kraven på resultatinformationen måste enligt revisorerna preciserasoch motiveras. Myndigheternas resultatredovisningar bör omfatta endastväsentlig resultatinformation, med vilket revisorerna menar information sombesvarar grundläggande frågor rörande myndigheternasverksamheter. En sådan ordning kräver att regeringen i regleringsbreven endastefterfrågar information som kan förväntas besvara grundläggande frågor ommyndigheternas prestationer.