bet · GL01FiU25 · 1998-05-12 00:00:00 — Statlig fastighetsförvaltning och lokalförsörjning, m.m. (prop. 1997/98:137) I betänkandet behandlar utskottet proposition 1997/98:137 Förvaltning avstatens fastigheter och statliga myndigheters lokalförsörjning, m.m. jämte demed anledning av propositionen väckta motionerna 1997/98:Fi12-16. Dessutombehandlas en motion från allmänna motionstiden och två motioner somutbildningsutskottet med eget yttrande överlämnat till finansutskottet.I betänkandet instämmer utskottet i regeringens bedömning att denlokalförsörjnings- och fastighetsförvaltningsreform som genomfördes 1991-1992var nödvändig. Reformen har lett till ökad effektivitet ifastighetsförvaltningen och myndigheternas lokalförsörjning. Utskottet anseratt som sin mening bör ge regeringen till känna vad utskottet anförom att direktiven till aktuella verk och bolag för ändamålsfastigheter börutformas så att de går ut på att fastighetsverksamheten är ett stöd till denverksamhet som bedrivs i lokalerna med beaktande av effektivitetskrav ifastighetförvaltningen. Utskottets ställningstagande innebär atthyressättningen för ändamålsfastigheter bör få en flexibel tillämpning. Förslagi motioner om att införa den generella modell för hyressättningen somföreslagits av den särskilde utredaren avstyrks.Utskottet tillstyrker regeringens förslag beträffande styrningen av denstatliga lokalförsörjningen. Förslagen innebär att nuvarande begränsningar förstatliga myndigheters rätt att teckna nya hyresavtal som sträcker sig längre änsex respektive ersätts med en modell som bygger på krav på flexibiliteti statliga myndigheters lokalbindning.Utskottet tillstyrker vidare regeringens förslag att regeringen övertaraktierna i , dotterbolag till ,genom utdelning eller annat förfarande, dock avstyrks motionsförslag om attsälja aktier i . Dessutom tillstyrker utskottet att styrelserna iStatliga med dotterbolag utses utan särskilda krav pårepresentation från universitet och högskolor. Slutligen tillstyrks att läggs ned per den 1 juli 1998.Utskottet avstyrker i betänkandet motionsyrkanden om att hos regeringenbegära förslag till en lag om fastighetsinvesteringsbolag.Till betänkandet har fogats 10 reservationer och 1 särskilt yttrande. I proposition 1997/98:137 föreslår regeringen1. att godkänner vad regeringen föreslår om nya riktlinjer förstyrningen av den statliga lokalförsörjningen (avsnitt 6),2. att godkänner att regeringen övertar aktierna iSpecialfastigheter (avsnitt 7),3. att godkänner vad regeringen föreslår om sättet att utsestyrelserna i med dotterbolag (avsnitt 8),4. att godkänner att läggs ned och attregeringen vidtar de åtgärder som behövs för avvecklingen (avsnitt 9). 1997/98:Fi12 av m.fl. (fp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att avyttringen av statens innehav av kommersiella fastigheter ochVasakronan bör påbörjas ,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vikten av att det i styrelserna för finns sakkunskap om universitetens och högskolornas villkor,3. att beslutar att marknadsmässiga avkastningskrav inte skallställas på ändamålsfastigheter där hyresgästen saknar frihet att byta lokalutan att verksamhetens karaktär förändras i hög grad,4. att som sin mening ger regeringen till känna att den bör angevilken instans som skall avgöra hyrestvist mellan fastighetsvärd och användareav fastigheter eller lokaler med starkt specialiserad användning.1997/98:Fi13 av m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om hyressättning i av staten ägda ändamålsfastigheter,2. att hos regeringen begär att försäljning av aktier i påbörjas i enlighet med vad som anförts i motionen,3. att hos regeringen begär förslag till lag omfastighetsinvesteringsbolag i enlighet med vad som anförts i motionen.1997/98:Fi14 av m.fl. (fp, m, c, v, mp, kd) vari yrkas1. att , med modifiering av tidigare beslut om avkastningskrav påvissa kulturhistoriska ändamålsfastigheter, beslutar att ett särskiltavkastningskrav inte skall ställas på ändamålsfastighet där hyresgästen saknarfrihet att byta lokal och staten av den anledningen inte står någon ekonomiskrisk,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att, vid redovisning av effektiviteten i lokalförsörjning,förvaltningen av statliga fastigheter skall belysas ur både ägarens ochbrukarens perspektiv,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att hyran för ifrågavarande ändamålsfastigheter bör kunnafastställas i två delar, dels kapitalkostnader, dels drift och underhåll somhyresgästen kan påverka,4. att hos regeringen begär förslag om vilken instans som skallavgöra hyrestvist mellan fastighetsvärd och lokalbrukare.1997/98:Fi15 av m.fl. (v) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att en hyres- och kontraktsmodell bör införas enligt utredningensförslag,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om fastigheter av ändamålskaraktär inom AB.1997/98:Fi16 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om hyressättning i ändamålsfastigheter,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om styrelserepresentation i Statliga Akademiska Hus AB.1997/98:Fi908 av och () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till lag om fastighetsinvesteringsbolagi enlighet med vad som anförts i motionen.1997/98:Ub38 av m.fl. (m) vari yrkas8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om universitetens och högskolornas lokalförsörjning.1997/98:Ub39 av m.fl. (mp) vari yrkas6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om tilläggsdirektiv till utredning av universitetensoch högskolornas lokalförsörjning.Yttranden från andra utskottFinansutskottet har berett justitieutskottet, kulturutskottet ochutbildningsutskottet tillfälle att yttra sig över propositionen jämteföljdmotioner. Utskotten har avlämnat yttrandena /98:JuU10y, 1997/98:KrU3yoch 1997/98: UbU7y som fogats till betänkandet som bilagorna 1-3. InledningPropositionens huvudsakliga innehållI propositionen gör regeringen bedömningen att nuvarande riktlinjer för denstatliga fastighetsförvaltningen och lokalförsörjningen skall ligga fast.Vad avser statliga myndigheters hyreskontrakt föreslår regeringen attnuvarande begränsningar för statliga myndigheters rätt att teckna nyahyresavtal som sträcker sig längre än sex respektive ersätts med enmodell som bygger på krav på flexibilitet i statliga myndigheterslokalbindning. Regeringen begär godkännande att överta aktierna iSpecialfastigheter , dotterbolag till , genomutdelning eller annat förfarande.Vidare föreslås att styrelserna i med dotterbolagutses utan särskilda krav på representation från universitet och högskolor.Slutligen föreslås att läggs ned per den 1 juli1998.Ärendet och dess beredningGenom beslut gav chefen för efter regeringensbemyndigande en särskild utredare i uppdrag att göra en utvärdering avombildningen av , m.m. (dir. 1996:21). I uppdraget ingickbl.a. att undersöka konsekvenserna av ombildningen, belysa om syftena uppnåtts,peka på eventuella brister och lämna förslag till förändringar.Utredningen överlämnade delbetänkandet Statensändamålsfastigheter, princip för förvaltning och hyressättning (SOU 1996:187)och slutbetänkandet Lokalförsörjning och fastighetsägande, enutvärdering av statens fastighetsorganisation (SOU 1997:96). I maj 1997lämnades tilläggsdirektiv rörande vissa frågor om (dir.1997:88). Ett särskilt betänkande, Försvarets fastigheter, former för enkostnadseffektiv och verksamhetsinriktad förvaltning (SOU 1997:144),överlämnades . De två förstnämnda betänkandena harremissbehandlats.Riksdagens revisorer har till anmält sin granskning avmyndigheternas lokalförsörjning (1995/96:RR11). I betänkandet (1996/97:FiU8)Myndigheternas lokalförsörjning ansåg finansutskottet , medhänvisning till det pågående utredningsarbetet och i avvaktan på regeringensberedning av aktuella frågor, att det inte då fanns anledning för attta ställning till de förslag som revisorerna framfört i sin granskning.Utskottet ansåg emellertid att revisorernas rapport bör utgöra ett underlag fördet vidare utredningsarbetet. Utskottet förutsatte att rapporten även skullekomma att utgöra en del av regeringens kommande beredningsarbete.BakgrundRiksdagen beslutade om nya riktlinjer för den statligafastighetsförvaltningen och ombildningen av , m.m. (prop.1991/92:44, bet. 1991/92:FiU8, rskr. 1991/92:107). lade då också fastnya riktlinjer för den statliga lokalförsörjningen. tillkännagavriksdagen att regeringen borde återkomma till i vissa frågor angåendeförvaltning av universitetens och högskolornas fastigheter, statens ansvar förslottsanläggningar med omgivande mark och kronomarkerna samt förvaltningen avnationella kulturinstitutioner.Riksdagen beslutade om en ny organisation för förvaltning avstatens fastigheter och lokaler m.m. (prop. 1992/93:37, bet. 1992/93:FiU8,rskr. 1992/93:123). Bland annat godkände att huvuddelen avuniversitets- och högskolefastigheterna fördes över till en särskildfastighetskoncern, sedermera benämnd Statliga Akademiska Hus AB.Lokalförsörjningsreformen och ombildning syftade till attuppnå en effektivare lokalförsörjning samt en effektivare fastighets- ochförmögenhetsförvaltning. beslutade följande riktlinjer för denstatliga lokalförsörjningen:Ð skall skiljas från brukandet av lokaler och mark.Ð En mer rättvisande bild skall ges av mark- och lokalkostnaderna istatsbudgeten.Ð skall bedrivas med ett, så långt möjligt, mark-nadsmässigt avkastningskrav.Ð bör bedrivas i separata resultatenheter, som sålångt möjligt formas efter olika fastigheters särart.Ð Statens ägarroll bör renodlas. Graden av kapitalbindning och avkastningen påkapitalet bör fortlöpande bli föremål för prövning.Ð Styrelsens och den verkställande ledningens ansvar för fastighetsför-valtningen bör ut på ett bättre sätt än vad som är möjligt inommyndighetsformen. Förvaltningen bör därför företrädesvis bedrivas iaktiebolagsform.Ð De fastigheter som av historiska eller andra skäl inte kan överföras tillbolag bör, oavsett nuvarande förvaltare, omfattas av en samordnadförvaltning i myndighetsform.Övergripande utvärdering av lokalförsörjningsreformenPropositionenRegeringen konstaterar i propositionen (avsnitt 4) att den genomförda reformenvar bra och att principerna bakom den skall ligga fast. Regeringen aviserardock att den avser verka för ytterligare effektiviseringar inomlokalförsörjningsområdet.Skälen för regeringens bedömning är följande. Den reform av statensfastighetsförvaltning och myndigheternas lokalförsörjningsansvar som genom-fördes och som bl.a. innebar att Byggnadsstyrelsenombildades var nödvändig. Den hade sitt ursprung i att den offentligaverksamheten blivit mer differentierad. Effektivitet i verksamheten fordrar dåökad delegering av ansvar och beslut, bl.a. om hur resurser skall fördelasmellan personal och lokaler. Fastighetsreformen måste alltså ses som ett led ien förändrad syn på budgetprocessen. Utvärderingen av Byggnadsstyrelsensombildning har visat att den nya reformen innebar en positiv förändring.Huvudprinciperna om myndigheternas lokalförsörjningsansvar och uppdelningenmellan fastighetsägande och lokalutnyttjande är bra. Lokalkostnader ochlokalanvändning analyseras på ett helt annat sätt än tidigare i myndigheternasverksamhetsplanering. Flexibilitet och smidighet i hanteringen av lokalfrågorhar ökat jämfört med tidigare. Utvecklingen går i den riktning somreformen syftade till. En klar majoritet av lokalanvändarna anser också att detnuvarande systemet fungerar bättre än det tidigare.Regeringen konstaterar att förändringarna av lokalförsörjningen ochfastighetsförvaltningen är sammantaget så stora att man med fog kan tala om ettsystemskifte - från en centralstyrd och monopolistisk lokalför-sörjningsmodelltill ett delegerat och marknadsorienterat system. Om-läggningen, som är enkonsekvens av den mål- och resultatstyrning som har införts istatsförvaltningen, kom tidsmässigt att sammanfalla med efterkrigstidensdjupaste kris på fastighetsmarknaden. Myndigheterna och de nyafastighetsförvaltarna har tvingats förhandla fram nya hyresavtal för ettfastighetsbestånd som i omfattning motsvarar en stor del av de börsnoteradefastighetsbolagens lokaler. Mot denna bakgrund kan det vara svårt att dralångtgående slutsatser av några få års erfarenheter av reformen. Vidare anserregeringen att det är viktigt att förändringar inte grundas påövergångsproblem, speciella yttre förutsättningar de inledande åren, kritik sombottnar i kvarstående önskemål om hyresgästförvaltning ellerintressemotsättningar i enskilda hyresförhandlingar som till stor del kan varaen naturlig följd av att lokalkostnaderna nu har fått en reell betydelse förhyresgästernas (myndigheternas) ekonomi. Regeringen anser därför inte att detfinns skäl att ändra på principen om myndigheternas lokalförsörjningsansvar.Ytterligare effektiviseringar inom lokalförsörjningsområdet kan dockåstadkommas genom att de statliga myndigheterna mer aktivt engagerar sig i ochprioriterar sina lokalförsörjningsfrågor. Vissa myndigheter kan t.ex. krympasitt lokalutnyttjande.Finansutskottets ställningstagandeUtskottet delar den bedömning som regeringen gör att reformen av statensfastighetsförvaltning och myndigheternas lokalförsörjningsansvar somgenomfördes , och som bl.a. innebar att Byggnadsstyrelsenavskaffades, var nödvändig. Bedömningen bygger på den utvärdering som gjortsoch som bl.a. ledde till slutsatsen att reformen förde till ökad effektivitet.Huvudprinciperna bakom reformen är bra, både myndigheternaslokalförsörjningsansvar och uppdelningen mellan fastighetsägande ochlokalutnyttjande. I likhet med regeringen anser utskottet att det saknas skälatt ändra dessa.Statens ägande av ändamålsfastigheter och hyressättning i ändamålslokalerBakgrund - utredningenUtredningens definition av en ändamålsfastighet är att den i regel består av enbyggnad som helt saknar eller har en mycket liten alternativ användning och attden har skräddarsytts för sitt ändamål. Vissa lokaler är så specialanpassadetill unika hyresgästbehov, läge och funktion att hyresvärden sannolikt aldrigkan finna en alternativ användning som på ett rimligt sätt kan förräntakapitalet. Ett ömsesidigt och starkt beroendeförhållande föreligger mellanhyresvärd och hyresgäst. För denna typ av mycket specialanpassadeändamålslokaler är det enligt utredningen inte meningsfullt att tala om enmarknad eller marknadslik hyra. Utredningen konstaterar att det efterlokalförsörjningsreformen på vissa håll uppstod konflikter mellan hyresvärd ochhyresgäst, främst när det gäller hyressättning för ändamålsfastigheter.Konflikterna härrör enligt utredningen från brister i utformningen avspelreglerna vid fastighetsreformen, t.ex. dålig öppenhet vidhyresförhandlingar från fastighetsägarens sida samt dunkla principer vidhyressättning och utformning av statens avkastningskrav.För att komma till rätta med bristerna föreslår utredningen att en hyres- ochkontraktsmodell införs som i stort innebär långa kontraktstider för statensändamålslokaler. Hyreskontrakten skall bygga på långsiktighet. Hyresgästenskall ha rätt att förlänga kontrakten, och vid en sådan omsättning skall sammahyressättningsprincip fortsätta att gälla.Hyresgästen skall vara skyldig att kompensera fastighetsägaren omhan lämnar fastigheten innan hela investeringen är betald. Hyran utformas somen komponenthyra, dvs. att hyra för kapitalkostnad, behov av ombyggnadsarbete,drift och underhåll skiljs åt. I en separat klausul i kontraktet bör anges attfastighetsägaren inte har rätt att ta ut mer än marknadsmässig ersättning fördrift och underhåll och att hyresgästen skall ha full insyn iupphandlingsprocesser och liknande. Den del av hyran som utgör kapitalkostnadbör bestämmas enligt en nominell modell där hyran minskar över tiden.Utgångspunkten för statens avkastningskrav bör vara den femårigastatsobligationsräntan samt den tekniska risk som är förknippad med fastighetenoch som bärs av fastighetsägaren. Om hyresgästen lämnar fastigheten i förtidoch fastigheten har ett värde, utöver restvärdet, i alternativ användning skall75 % av detta värde tillfalla hyresgästen.Vidare föreslås i utredningen att, utöver utformning av hyreskontrakt enligtovan, styrningen av de fastighetsförvaltande enheterna skall ske genom attägaren utformar direktiv som innefattar vilket risktagande bolaget/verket skallfå ta, dvs. marknadsrisker knutna till den framtida efterfrågan samt ränte- ochinflationsrisker. Särskilda anvisningar för att styra myndigheters lokalfrågori budgetprocessen bör utarbetas.Utredningen anser att ändamålsfastigheter kan betraktas som en viktigproduktionsfaktor för staten, och ett ägande kan motiveras av den kontroll somstaten därmed får över denna produktionsfaktor.PropositionenI propositionen (avsnitt 5) redogör regeringen för sin bedömning att det inteär lämpligt att införa en sådan hyres- och kontraktsmodell förändamålsfastigheter som utredningen föreslagit. Däremot är det viktigt med enöppen och aktiv dialog mellan fastighetsägare och hyresgäster. Detta ärsärskilt angeläget beträffande ändamålslokaler.Skälen för regeringens bedömning är följande. De fastigheter som utnyttjas iden statliga verksamheten är av många olika slag. Staten bedriver verksamhet igenerella kontorslokaler på orter med väl fungerande lokalmarknader däralternativen är många och uppenbara för såväl hyresvärd som hyresgäst(kommersiella fastigheter). Annan statlig verksamhet bedrivs i specialanpassadelokaler, t.ex. speciallaboratorier inom ett universitets campus-område ochkriminalvårdsanstalter, där alternativen för såväl hyresvärd som hyresgäst ärbegränsade (ändamålsfastigheter). Regeringens uppfattning är dock att gränsenmellan vad som är en ändamålsfastighet och en kommersiell fastighet ofta ärmycket svår att dra.Skälen till att staten äger vissa ändamålsfastigheter är t.ex. att byggnadenär symbolen för den primära verksamhet som bedrivs, att fastigheten betraktassom ett nationellt kulturarv, att den ägs av historiska skäl, att den ägs avsäkerhetsskäl, eller att staten vill ha full rådighet över enproduktionsfaktor.Staten äger genom fastighetsförvaltande bolag och verk ett omfattandefastighetsbestånd av ändamålskaraktär. Dessa bolag och verk äger dock normaltockså fastigheter som inte bör betraktas som ändamålsfastigheter. Gemensamt förstatliga ändamålsfastigheter är att de är starkt förbundna med en viss statligverksamhet och att de inte kan förvaltas på renodlat kommersiella grunder. Ettmotiv för ett långsiktigt statligt ägande av ändamålsfastigheter är att kunnaerbjuda statlig verksamhet långsiktiga och stabila förutsättningar.Vanligtvis utgör inte en fastighetsrörelse av ändamålskaraktär ensjälvständig affärsidé utan fastighetsrörelsen bedrivs i ett ömsesidigtberoendeförhållande med en primärverksamhet. Inriktningen på enfastighetsrörelse av ändamålskaraktär bör därför vara att stödja den myndighetsom brukar ändamålslokalerna i sin verksamhet. Ägarens uppdrag bör utgå ifrånatt fastighetsbolaget skall äga och förvalta vissa kategorier av fastigheter,eller fastigheter för vissa hyresgäster, för att tillgodose enprimärverksamhets behov av ändamålslokaler. Ett självklart mål bör vara attoptimera kundnyttan, dvs. att till en given hyresnivå erbjuda maximal nytta iform av t.ex. funktionella lokaler, hög standard och god service. De ekonomiskamålen får här inte samma mening som i en fullt konkurrensutsatt verksamhet därekonomiska resultatmått fungerar som det viktigaste, och kanske det enda,kriteriet för effektivitet. Målstrukturen för fastighetsbolag och verk medändamålsfastigheter skiljer sig därför från vinstmaximerande fastighetsbolagoch kan vara mer komplicerat att fastställa.Regeringen anser att bolag och verk som äger ändamålsfastigheter skallbedriva verksamheten på ett kostnadseffektivt sätt. Verksamheten skall genereraavkastning på det av staten tillskjutna kapitalet, med hänsyn till risktagande,utan att högre hyror behöver tas ut än vad marknaden i övrigt betalar förjämförbara lokaler. Kundnyttan kan inte drivas dithän att det i fastigheternainvesterade kapitalet inte genererar erforderlig avkastning och successivturholkas i värde. En sådan utveckling skulle innebära att primärverksamhetensubventioneras på bekostnad av fastighetsrörelsen och att hyressättningen intesker korrekt. Lokalförsörjningsreformen innebär en frihet för statligahyresgäster att välja hyresvärd och lokal. Även de statliga ägarna avändamålsfastigheter är därför utsatta för konkurrens, särskilt i ennybyggnadssituation. Detta innebär att förräntningskraven inte heller kansättas för högt. Avkastningskraven skall därför bestämmas utifrån affärsmässigaprinciper med beaktande av risktagande.Det är rimligt att hyresvärd och hyresgäst i hyresförhandlingar enas omvillkor som innebär att hyresgästen betalar en större del av investeringenunder kontraktstiden ju mer speciellt utformad fastigheten är. I de fall därvare sig hyresvärd eller hyresgäst har några alternativ kan det varaaffärsmässigt att vid en nyinvestering avtala om att hyresgästen förbinder sigatt betala hela investeringen. I andra fall kan parternaenas om andra villkor för t.ex. hur verksamhetsrisken skall fördelas mellanhyresvärd och hyresgäst. Regeringen anser därför att det är viktigt att låtaparterna ha möjlighet att förhandla fritt i varje enskild situation. Ledningeni fastighetsverksamheterna ansvarar för att de finansiella riskernahanteras på ett ändamålsenligt sätt.Regeringen anser därmed att det inte är lämpligt att införa en sådan hyres-och kontraktsmodell som utredningen föreslagit.Regeringen anser däremot att det är viktigt med en öppen och aktiv dialogmellan fastighetsägare och hyresgäster i lokalfrågor. Det är särskilt angelägetbeträffande ändamålslokaler.MotionernaI flera motioner tar man mer eller mindre uttryckligen avstånd från regeringensredovisade principer för hyressättningen. Sålunda konstateras i motion Fi13 avLars m.fl. (m) att regeringen valt att utan rimliga skäl avvisa den avutredningen föreslagna modellen för hyressättningen av ändamålsfastigheter.Regeringen bör återkomma med ett förslag i den riktning som utredaren anvisat(yrkande 1). I motion Fi15 av m.fl. (v) yrkande 1 begärsuttryckligen att en hyres- och kontraktsmodell skall införas enligtutredningens förslag. Regeringen gör, menar motionärerna, inget åthyressättningsproblemet, utan skjuter det framför sig. Det var välkommet, heterdet i motion Fi16 av m.fl. (mp), när den särskilde utredarenlämnade förslag om ändrade principer för hyressättningen. Regeringen väljer attavstå från förändringar och betonar statens roll som kostnadseffektivfastighetsägare samt framhåller att hyresgästerna är fria att välja andrahyresvärdar, anför motionärerna (yrkande 1).I två likartade yrkanden, motion Fi12 av m.fl. (fp) yrkande 3och motion Fi14 av m.fl. (fp, m, c, v, mp, kd) yrkande 1,framförs uppfattningen att marknadsmässiga avkastningskrav inte skall ställaspå ändamålsfastigheter där hyresgästen saknar frihet att byta lokal.Motionärerna anser det vidare lämpligt att regeringen i förväg anger hurtvister mellan fastighetsvärd och lokalanvändare skall lösas (yrkande 4 i resp.motion). I den senare motionens yrkande 3 begärs att skall uttala sigför att hyran för ifrågavarande ändamålsfastigheter bör kunna fastställas i tvådelar, dels kapitalkostnad, dels drift och underhåll som hyresgästen kanpåverka.I motion Ub38 av m.fl. (m) slutligen begärs att somsin mening skall ge regeringen till känna vad i motionen anförts omuniversitetens och högskolornas lokalförsörjning (yrkande 8). Motionärernapekar på att det ställs krav på snabba anpassningar av lokalbeståndet och attdet är angeläget att besluten ligger så nära pedagoger och forskare sommöjligt. i mot.) har tillämpats trots att någon marknadknappast kan anses råda.