bet · GL01JuU13 · 1998-05-12 00:00:00 — skulle kunna innehålla ett förlängt och utvidgat besöksförbud sominnebär att gärningsmannen förbjuds att bosätta sig i brottsoffrets närmasteomgivning. kunde fastställas av en särskildutskrivningsnämnd och överträdelse av föreskrifterna leda till förverkande avmedgiven villkorlig frihet.Det får ankomma på regeringen att utreda frågan närmare och återkomma tillriksdagen med förslag till lagändringar.Också övriga i detta avsnitt behandlade yrkanden innehåller tankar som ärvärda att närmare övervägas i ett sådant sammanhang.Jag anser att utskottets hemställan under moment 48 bort ha följande lydelse:48. beträffande besöksförbudatt med anledning av motionerna 1997/98:Ju27 yrkandena 10-13,1997/98:Ju30 yrkande 3, 1997/98:Ju32 yrkande 6, 1997/98: Ju801,1997/98:Ju901 yrkande 3, 1997/98:Ju917 yrkande 9, 1997/98: Ju919 yrkande5, 1997/98:So653 yrkande 7 och 1997/98:A804 yrkande 20 som sin mening gerregeringen till känna vad som anförts i reservation 45,46. Myndighetssamverkan (mom. 49)() anför:Det är bra att regeringen nu givit myndigheterna i uppdrag att vidta åtgärder ifrågor som rör våld mot kvinnor. Detta är enligt min mening emellertid intetillräckligt. För att komma till rätta med våldsövergreppen mot kvinnor ochbarn krävs det även att det införs en konkret handlingsplan för det svenskasamhället på alla nivåer. Det får ankomma på regeringen att se till att ensådan handlingsplan utformas.Vad jag nu anfört med anledning av motion Ju918 bör som sin meningge regeringen till känna. Motionerna Ju901 och Ju934 i nu aktuella frågorkräver enligt min mening emellertid inte något initiativ.Jag anser att utskottets hemställan under moment 49 bort ha följande lydelse:49. beträffande myndighetssamverkanatt med anledning av motion 1997/98:Ju918 yrkande 1 och med avslag påmotionerna 1997/98:Ju901 yrkande 7 och 1997/98: Ju934 yrkande 6 som sinmening ger regeringen till känna vad som anförts i reservation 46,47. Myndighetssamverkan (mom. 49)() anför:Till betalades våldtäktsoffrens sjukhusräkningar av polisen.Enligt nu gällande bestämmelser är det emellertid kvinnan som skall betala,vilket jag anser vara stötande. Det är otvivelaktigt så att det förbevisföringens skull är nödvändigt att kvinnan genomgår läkarundersökning ochatt det också därför bör vara någon myndighet som bär kostnaden. Om intepolisen bör stå för dessa räkningar måste det utredas hur man på annat sätt kanfinansiera en sådan läkarundersökning. Det får ankomma på regeringen att setill att problemet löses. Vad jag nu anfört med anledning av motion Ju901 börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna. Motionerna Ju918 och Ju934 inu aktuella frågor kräver enligt min mening emellertid inte något riksdagensinitiativ.Jag anser att utskottets hemställan under moment 49 bort ha följande lydelse:49. beträffande myndighetssamverkanatt med anledning av motion 1997/98:Ju901 yrkande 7 och med avslag påmotionerna 1997/98:Ju918 yrkande 1 och 1997/98: Ju934 yrkande 6 som sinmening ger regeringen till känna vad som anförts i reservation 47,48. Policydokument och åtgärdsprogram för nämndemän (mom. 50)() och () anför:Vi anser att det är bra att regeringen utfärdat myndighetsgemensamma uppdragför de olika myndigheter som i sitt dagliga arbete möter misshandlade ochvåldtagna kvinnor och barn. En kategori som emellertid inte kommer att omfattasav policydokument och åtgärdsprogram är nämndemännen. Enligt vår mening är detinte tillfredsställande. Regeringen bör därför utarbeta kompletterandeuppdrag till så att även nämndemännen kommer att omfattas. Dettabör med anledning av motion Ju28 ge regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under moment 50 bort ha följande lydelse:50. beträffande policydokument och åtgärdsprogram för nämndemänatt med anledning av motion 1997/98:Ju28 yrkande 7 som sin mening gerregeringen till känna vad som anförts i reservation 48,49. Handläggningsrutiner hos myndigheter (mom. 51)() och () anför:Handläggningstiden mellan anmälan och förhör liksom mellan åtal ochdomstolsprocess drar ofta ut , vilket sätter press på den våldsutsattakvinnan. Vi anser att mål som gäller våld mot kvinnor måste prioriterasytterligare. För detta talar flera skäl, inte minst att det kan ha enförebyggande effekt och också rädda hotade kvinnors liv. Det får ankomma påregeringen att ta de initiativ som erfordras. Vad vi nu anfört med anledning avmotionerna Ju901 och Ju917 anser vi att bör ge regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under moment 51 bort ha följande lydelse:51. beträffande handläggningsrutiner hos myndigheteratt med anledning av motionerna 1997/98:Ju901 yrkande 4 och1997/98:Ju917 yrkande 10 som sin mening ger regeringen till känna vad somanförts i reservation 49,50. Kvinnojourer (mom. 52)() anför:Kvinnojourernas verksamhet ute i kommunerna har visat sig vara en ovärderligresurs för kvinnor som utsatts för våld av olika slag. Signaler kommer om enförändring av kommunernas syn på kvinnojourernas verksamhet. Det ekonomiskastödet minskar och har i en del fall dragits in med hänvisning till attsocialtjänsten kan klara att hjälpa de drabbade kvinnorna. Andra kommunervillkorar bidragen och har synpunkter på öppettider, verksamhetsprioriteringarm.m. Man vill också inordna kvinnojourerna i kommunens verksamhet medanmälnings- och uppgiftsskyldighet. Detta är i strid med ursprungsidén förkvinnojourerna som bygger på ideellt engagemang och att de skall varafristående från myndigheter. Genom denna fristående ställning har man möjlighetatt nå alla kvinnor. Det får ankomma på regeringen att vidta åtgärder så attkvinnojourernas verksamhet får utvecklas och stärkas i linje medursprungsidéerna.Jag anser att utskottets hemställan under moment 52 bort ha följande lydelse:52. beträffande kvinnojoureratt med anledning av motionerna 1997/98:Ju901 yrkande 8 och1997/98:Ju933 yrkande 7 samt med avslag på motionerna 1997/98:Ju28yrkandena 9 och 11, 1997/98:Ju934 yrkande 4 (delvis), 1997/98:So634 och1997/98:A804 yrkande 23 som sin mening ger regeringen till känna vad somanförts i reservation 50,51. Kvinnojourer (mom. 52)() anför:Kvinnojourerna har spelat en avgörande roll för att synliggöra och beskrivavåld mot kvinnor men också för att utveckla metoder för att hjälpa och stödjakvinnor som utsatts för misshandel och andra övergrepp. Landets 131 lokalakvinnojourer står för en stor del av de direkta insatserna när det gäller stödoch hjälp till våldsutsatta kvinnor och deras barn. Enligt min mening är detangeläget att kommunerna i högre utsträckning än stödjerkvinnojourernas arbete. Så länge det inte råder kvinnofrid i samhället är detockså statens uppgift att ekonomiskt stödja de lokala kvinnojourerna och de tvåriksorganisationerna.Det är positivt att regeringen i propositionen uppmärksammat invandradekvinnor och deras speciella situation. Jag anser dock att särskilda medel böravsättas till kvinnojourerna för att de i sitt arbete skall kunna stödja ochhjälpa utsatta invandrade kvinnor. Kvinnojourerna är enligt min mening bättrelämpade än invandrarorganisationernas kvinnoorganisationer att arbeta medbrottsofferverksamhet.Det får ankomma på regeringen att vidta åtgärder för att genomföra vad jag nutagit upp.Jag anser att utskottets hemställan under moment 52 bort ha följande lydelse:52. beträffande kvinnojoureratt med anledning av motionerna 1997/98:Ju28 yrkandena 9 och 11 samtmed avslag på motionerna 1997/98:Ju901 yrkande 8, 1997/98:Ju933 yrkande 7,1997/98:Ju934 yrkande 4 (delvis), 1997/98:So634 och 1997/98:A804 yrkande23 som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i reservation51,52. Andra frivilligorganisationer (mom. 54)() anför:Att utsättas för misshandel eller våldtäkt är alltid en djup kränkning ochorsakar alltid stora problem. Men för vissa människor, som de medfunktionshinder av något slag, blir ett sådant övergrepp om möjligt än svårarepå grund av deras redan utsatta situation. Det kan därför behövas vissaspecialistinsatser för denna grupp.För de funktionshindrade som utsatts för våldtäkt eller misshandel ställs detspeciella krav på t.ex. kvinnojourerna, som tillgänglighet till texttelefoner,trapphissar, personlig assistans m.m. Det är ofta enkla åtgärder som kan hjälpadessa kvinnor en bit på vägen tillbaka till ett värdigt och tryggt liv.Jag anser att den miljon som regeringen avsätter är otillräcklig och anserdärför att bör avsättas för detta ändamål. Det bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under moment 54 bort ha följande lydelse:54. beträffande andra frivilligorganisationeratt med anledning av motion 1997/98:Ju27 yrkande 15 och med avslag påmotion 1997/98:Ju934 yrkande 12 som sin mening ger regeringen till kännavad som anförts i reservation 52,53. Brottsofferjourer (mom. 55)() anför:De flesta brottsofferjourer har inte någon möjlighet att anställa någonbrottsofferassistent. Vid dessa jourer utförs uppgifterna av ideellt arbetandesamordnare. Vid de brottsofferjourer där det finns en sådanassistent (endast 15 stycken) sker finansieringen genomkommunala bidrag. För att möjliggöra anställning av en deltidsanställdbrottsofferassistent vid fler brottsofferjourer anser jag att ett direktstatsstöd bör inrättas för detta ändamål. Det får ankomma på regeringen attinrätta ett sådant.Jag anser att utskottets hemställan under moment 55 bort ha följande lydelse:55. beträffande brottsofferjoureratt med anledning av motion 1997/98:Ju27 yrkande 14 som sin meningger regeringen till känna vad som anförts i reservation 53,54. Informationsinsatser (mom. 56)() anför:Jag anser att riksomfattande kampanjer för kvinnofrid regelbundet börgenomföras. Att statsmakterna tydligt visar sin inställning har mycket storbetydelse för att synliggöra och motverka våldet mot kvinnor. Kampanjerna börrikta sig till olika grupper och beröra olika områden med kvinnors hälsa ochvälbefinnande i fokus. Det får ankomma på regeringen att ta initiativ tillsådan kampanjer.Jag anser att utskottets hemställan under moment 56 bort ha följande lydelse:56. beträffande informationsinsatseratt med anledning av motion 1997/98:Ju28 yrkande 10 som sin meningger regeringen till känna vad som anförts i reservation 54,55. En förbättrad yrkesutbildning (mom. 57)(), () och () anför:Många barn lever i socialt utsatta miljöer där de vuxnas problem tar över.Barnen blir bifigurer, de blir osynliga i det kaos och de svårigheter somfamiljen lever i. I Rädda Barnens rapport som blir vittne till våld harman följt upp polisanmälningar om misshandel i fyra olika kommuner. Det visadesig att det var mycket slumpartat om barnen över huvud taget nämndes ipolisrapporten. Även om det stod i rapporten att det fanns barn med i bilden såvar det inte självklart att nåddes av dessa uppgifter.Enligt vår mening är det viktigt att poliser, som oftast är de första attkomma i kontakt med familjer där det förekommer misshandel, utbildas i hur deskall möta dessa barn. Det får ankomma på regeringen att ge direktiv härom.Vi anser att utskottets hemställan under moment 57 bort ha följande lydelse:57. beträffande en förbättrad yrkesutbildningatt med anledning av motion 1997/98:So801 yrkande 15 och med avslagpå motionerna 1997/98:Ju919 yrkande 4 och 1997/98:Ju934 yrkande 5 (delvis)som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i reservation 55,56. Utbildning och fortbildning av socionomer (mom. 58)(), (), () och ()anför:Socionomers och övrig berörd socialtjänstpersonals behov av utbildning ibrottsofferfrågor bör enligt vår mening övervägas. Exempelvis skullesocionomutbildningen kunna kompletteras med ett ämne benämntbrottsofferkunskap, vari utbildningsmoment om våld mot kvinnor i hemmet skullekunna utgöra ett självklart inslag. En särskild utbildningssatsning utöver denregeringen nu föreslår borde också göras, särskilt inriktad på socionomer. Detfår ankomma på regeringen att se till att detta kan ske.Vi anser att utskottets hemställan under moment 58 bort ha följande lydelse:58. beträffande utbildning och fortbildning av socionomeratt med anledning av motion 1997/98:Ju24 yrkandena 3 och 4 som sinmening ger regeringen till känna vad som anförts i reservation 56,57. Tillvaratagande av kvinnojourernas och Rikskvinnocentrums erfarenheter iutbildningen (mom. 59)() anför:Enligt min mening är det av största vikt att den kunskap och de erfarenhetersom finns vid landets kvinnojourer och vid Rikskvinnocentrum i Uppsalatas till vara i samband med de olika utbildningsinsatser som aviseras avregeringen. Det får ankomma på regeringen att skapa förutsättningar för att såskall bli fallet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under moment 59 bort ha följande lydelse:59. beträffande tillvaratagande av kvinnojourernas och Rikskvinnocentrumserfarenheter i utbildningenatt med anledning av motion 1997/98:Ju901 yrkande 9 som sin meningger regeringen till känna vad som anförts i reservation 57,58. Fortbildning i övrigt (mom. 60)() anför:Det är bra att regeringen nu satsar på fortbildning av de personalgrupper somarbetar inom rättsväsendet, och hälso- och sjukvården. Jag villhär även lyfta fram vikten av kunskap om kvinnors asylskäl och de kvinnor somfaller inom den s.k. tvåårsregeln och som misshandlas av sina män. Likaså visarundersökningar om sexuella övergrepp mot barn att det finns en storkunskapsbrist hos rättsväsendet, och hälso- och sjukvården.Denna kunskapsbrist borde åtgärdas med den aviserade fortbildningen.Detta bör ge regeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under moment 60 bort ha följande lydelse:60. beträffande fortbildning i övrigtatt med anledning av motion 1997/98:Ju28 yrkande 12 och med avslag påmotionerna 1997/98:A804 yrkande 21 och 1997/98:A805 yrkande 14 som sinmening ger regeringen till känna vad som anförts i reservation 58,59. Uppdrag till (mom. 61)() anför:Rikspolisstyrelsen har fått i uppdrag att i samråd med Riksåklagaren,och genomföra och leda en satsning påfortbildning av sin personal. Enligt min mening skall denna fortbildning dokumenteras ochutvärderas för att se till att pengarna används på bästa möjliga sätt.Erfarenheterna visar tyvärr att pengar från staten till särskilda insatser inteanvänds för den verksamhet de varit avsedda för. Det får ankomma på regeringenatt ge i uppdrag att göra en sådan utvärdering. Resultatetskall redovisas för riksdagen.Jag anser att utskottets hemställan under moment 61 bort ha följande lydelse:61. beträffande uppdrag till Rikspolisstyrelsenatt med anledning av motion 1997/98:Ju32 yrkande 7 som sin mening gerregeringen till känna vad som anförts i reservation 59,60. Forskning kring de bakomliggande orsakerna till våld i nära relationer(mom. 62)(), (), () och ()anför:I princip alla propositionens förslag tar sin utgångspunkt i maktförhållandetmellan könen. Enligt regeringen är det mest extrema exemplet på obalans imaktförhållandet mellan män och kvinnor det våld som män riktar mot kvinnor somde har eller har haft en nära relation till.Samtidigt som jämställdheten mellan könen successivt har ökat i vårt land harkvinnors anmälningar mot män som misshandlat dem eller begått sexuellaövergrepp mot dem ökat . Utvecklingen iriktning mot ökad jämställdhet mellan kvinnor och män urholkar regeringensantaganden om att det framför allt är obalansen i maktförhållandet mellan könensom lett till kvinnornas ökade antal brottsanmälningar mot män. I propositionensaknas dessvärre redovisning av vilka källor och vilken forskning somregeringens antaganden bygger på varför vi inte okritiskt kan ansluta oss tillregeringen ställningstaganden i frågan om vilka orsaker som ligger bakom våld irelationer mellan män och kvinnor. Detta innebär inte att vi anser attregeringen nödvändigtvis har fel utan bara att frågan om de bakomliggandeorsakerna till våld i nära relationer mellan olika eller lika kön bör studerasdjupare än vad som skett. Inom ramen för den av regeringen aviseradeforskningen bör enligt vår mening även uppmärksammas frågor som t.ex. vilka mändet är som slår, vilken inverkan alkohol och andra droger har på våldet, vaddet är som gör att kvinnor i så stor utsträckning inte vill hålla fast vid sinanmälan mot mannen m.fl. frågor. Det får ankomma på regeringen att se till attuppdraget utvidgas till att omfatta även dessa frågor.Enligt vår uppfattning är det först när vi har svaren även på bl.a. dessafrågor som vi på allvar kan börja dra slutsatser om det relationsnära våldetsbakomliggande orsaker.Vi anser att utskottets hemställan under moment 62 bort ha följande lydelse:62. beträffande forskning kring de bakomliggande orsakerna till våld inära relationeratt med anledning av motion 1997/98:Ju24 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad som anförts i reservation 60,61. Kartläggning av sambandet mellan våldspornografi och våld mot kvinnor(mom. 63)(), (), (), () ochRolf () anför:Kvinnoforskningen, såväl i som utomlands, har bidragit till ökadekunskaper om våld mot kvinnor. Det gäller inte minst frågor om makt ochinflytande som konfliktorsak mellan kvinnor och män. Enligt vår mening saknasdet emellertid forskning kring förekomsten av samband mellan våldspornografioch våld mot kvinnor. Det får ankomma på regeringen att föranstalta om att enkartläggning genomförs för att få svar på frågan om huruvida ett sådant sambandföreligger och hur det ser ut.Vi anser att utskottets hemställan under moment 63 bort ha följande lydelse:63. beträffande kartläggning av sambandet mellan våldspornografi och våldmot kvinnoratt med anledning av motion 1997/98:Ju917 yrkande 7 som sin meningger regeringen till känna vad som anförts i reservation 61,62. Polisens resursbehov (mom. 65)(), (), () och ()anför:Vad gäller den aviserade resursförstärkningen till polisen på 10 miljonerkronor att sätta in i kampen mot män som köper tillfälliga sexuella tjänster såanser vi - även om vi inte stöder regeringens förslag till kriminalisering -att polisen bör tillföras ytterligare resurser i kampen mot brott. Detta börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under moment 65 bort ha följande lydelse:65. beträffande polisens resursbehovatt med anledning av motion 1997/98:Ju24 yrkande 7 som sin mening gerregeringen till känna vad som anförts i reservation 62,63. (mom. 66)() och () anför:Våldet i vårt samhälle ökar och tar sig nya uttryck; det breder ut sig, gårlängre ner i åldrarna och blir alltmer brutalt. Det finns inte någotentydigt svar på varför denna utveckling skett. Förklaringen söks oftast ienskilda faktorer som t.ex. arbetslöshet, segregation, bristande normer ochvuxen-ansvar, ökat utbud av alkohol och narkotika samt underhållningsvåldet imassmedierna. Det saknas emellertid en samlad kunskap som kan få oss att förståvarför våldsbrotten förändras och berör så många fler grupper i samhälletän tidigare. Vi anser därför att regeringen bör tillsätta en kommissionmed uppgift att diskutera det spektrum av åtgärder som behöver vidtas för attpå bred front bekämpa de tilltagande våldstendenserna i samhället. Arbetetmåste i hög grad handla om mannen och mansrollen i vårt samhälle; det är männensom står för huvuddelen av våldet. Vidare måste kommissionen vara mobiliserandetill sin natur och samarbeta med olika folkrörelser. Den bör också få i uppdragatt svara för att åtgärdsförslag och diskussioner förs vidare och utvecklas påett lokalt plan. På så sätt kommer arbetet att inriktas på att bli ett rådslagmed hela svenska folket mot våldet.Vad vi nu anfört med anledning av motionerna Ju702, Ju922, Ju928 och So653bör som sin mening ge regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under moment 66 bort ha följande lydelse:66. beträffande våldskommissionatt med anledning av motionerna 1997/98:Ju702, 1997/98: Ju922,1997/98:Ju928 och 1997/98:So653 yrkande 8 som sin mening ger regeringentill känna vad som anförts i reservation 63,64. Brottsofferfrågor (mom. 67)(), (), () och ()anför:Frågan om information till målsäganden om det egna ärendet är av störstabetydelse. Samarbetet mellan polis och brottsofferjourer måste utvecklasytterligare. Brottsoffret bör vid anmälningstillfället bl.a. informeras avpolismyndigheten om brottsofferjourernas arbete och brottsoffers rättighetervad gäller stöd och hjälp av samhället. De brottsoffer som så önskar bör ocksåbli kontaktade eller få besök av polisen efter brottet. Samtligapolisdistrikt bör ha väl utarbetade rutiner för hur stöd och information tillbrottsoffren sker.Ett personligt möte på ett tidigt stadium mellan åklagare och målsägande börkunna ske, när målsäganden har uttryckt önskemål om detta. Åklagaren kan dålämna målsäganden information om handläggningen av ärendet. När åklagarenbeslutar att brott inte kan styrkas bör åklagaren beskriva skälet tillbeslutet, om målsäganden så önskar, för att skapa bättre förståelse för detta.Vikten av information till målsäganden gäller inte minst hur den pågåendeutredningen fortskrider samt t.ex. om hur man begär överprövning av fattadebeslut.Det är också viktigt att domstolarna tar väl hand om målsäganden i sambandmed rättegången. Eget väntrum bör t.ex. erbjudas.Det bör också understrykas att det är angeläget att Brottsofferutredningensförslag leder till skyndsam beredning inom och att regeringendärefter tar de initiativ som behövs för att ytterligare stärka brottsoffrensställning generellt.Slutligen skall vi här även ta upp frågan om finansieringen avBrottsofferfonden. Fonden inrättades i syfte att förbättra brottsoffrenssituation. Den lämnar stöd till forskning, utbildning, information och annanutvecklingsverksamhet som gäller brottsofferfrågor. Fonden tillförs i huvudsakmedel genom brottsofferavgiften, dvs. den avgift om som den som döms förett eller flera brott skall betala om fängelse ingår i straffskalan för någotav brotten. Ursprungligen gick brottsofferavgifterna direkt tillBrottsofferfonden. Den nuvarande regeringen ändrade emellertid ordningen den 1juli 1995 så att influtna medel nu ställs till regeringens disposition förbrottsförebyggande arbete. Genom denna förändring kan alltså medlen användasäven till annat än till stöd till brottsoffer. Den av regeringen infördafinansieringen av fonden innebär enligt vår mening en klar försämring förbrottsoffren. Vi anser att den ursprungliga finansieringsformen skallåterinföras.Det får ankomma på regeringen att ta de initiativ som krävs för att genomföravad vi anfört ovan.Vi anser att utskottets hemställan under moment 67 bort ha följande lydelse:67. beträffande brottsofferfrågoratt med anledning av motionerna 1997/98:Ju29 yrkande 1, 1997/98:Ju907yrkande 2, 1997/98:Ju910 yrkandena 29-31, 1997/98: Ju914 yrkandena 4 och 5och med avslag på motionerna 1997/98: Ju905 yrkande 1, 1997/98:Ju910yrkande 34, 1997/98:Ju917 yrkande 12 och 1997/98:Ju933 yrkande 3 som sinmening ger regeringen till känna vad som anförts i reservation 64,65. Brottsofferfrågor (mom. 67)() anför:Brottsofferfrågorna måste ställas i centrum. Genom resultatet avBrottsofferutredningens arbete kommer förhoppningsvis ytterligare förbättringaratt kunna genomföras på området. Jag vill här peka på några åtgärder som jaganser vara särskilt angelägna att vidta.Enligt min mening föreligger det ett behov av att kunna förordna måls-ägandebiträde vid tredjemansskada, t.ex. då de efterlevande till någon sombragts om livet drabbats av personskada som gett medicinska effekter. Deanhöriga har svårt att föra sin egen talan och vågar inte anlitaadvokat utan att säkert veta att de själva slipper stå för kostnaden. Jag anserdärför att lagstiftningen bör ändras så att målsägandebiträde kan förordnasäven vid tredjemansskador.Frågan om information till målsäganden om det egna ärendet är av störstabetydelse. Samarbetet mellan polis och brottsofferjourer måste utvecklasytterligare. Brottsoffret bör vid anmälningstillfället bl.a. informeras avpolismyndigheten om brottsofferjourernas arbete och brottsoffers rättighetervad gäller stöd och hjälp av samhället.