bet · GL01JuU21 · 1998-05-19 00:00:00 — Påföljden överlämnande till vårdinom skall därför finnas kvar. De straffrättsligt motiveradekraven på förutsebarhet, konsekvens och proportionalitet skall dock ges ettstörre utrymme, bl.a. genom att kraven på socialnämndens yttranden i ungdomsmålskärps.Regeringen föreslår att en ny frihetsberövande påföljd, sluten ungdomsvård,skall införas för brott som någon begått innan han fyllt . Påföljden, somavser att ersätta fängelsestraffet för unga lagöverträdare, skall varatidsbestämd och verkställas av Statens institutionsstyrelse.Överlämnande till vård inom m.m.PropositionenEn av uppgifter är att främja en gynnsam utveckling av de unga.Inom finns enligt propositionen lång erfarenhet och högkompetens i frågor som rör arbetet med ungdomar och deras problem.Socialtjänsten utgör således en viktig resurs för att motverka ungdomarskriminella utveckling och måste enligt regeringen därmed anses ha störremöjligheter än kriminalvården att åstadkomma positiva förändringar. Enplacering av en ung lagöverträdare inom kriminalvården innebär en ökad risk föratt den unge uppfattar denna placering som en bekräftelse av sig själv somkriminell. Regeringen anser att unga lagöverträdare så långt det är möjligtskall hållas utanför kriminalvården och att principen därför även ifortsättningen bör vara att barn och ungdomar som begår brott i första handskall vara föremål för åtgärder inom . I linje härmed anserregeringen att påföljden överlämnande till vård inom bör finnaskvar i påföljdssystemet.Överlämnandepåföljden har emellertid enligt propositionen varit föremål förkritik genom att den i vissa sammanhang ansetts vara ineffektiv och att detmånga gånger varit svårt att på förhand få en uppfattning om påföljdensverkliga innehåll. Vidare har utvecklingen inom straffrätten inneburit ett ökatstraffvärdetänkande. Regeringen anser mot bakgrund härav attöverlämnandepåföljden bör förstärkas för att kunna utgöra ett trovärdigtalternativ till övriga påföljder även . Detta kan ske genom att låtade straffrättsligt motiverade kraven på förutsebarhet, proportionalitet ochkonsekvens få ett större utrymme än i dag.För att kraven på förutsebarhet och proportionalitet skall få störregenomslag i fråga om överlämnandepåföljden föreslår regeringen bl.a. vissatillägg till 31 kap. 1 § första stycket . Ändringarna innebär atträtten får överlämna en ung lagöverträdare till nödvändig vård inomsocialtjänsten enbart under förutsättning att det finns en av socialnämndenuppgjord vårdplan tillgänglig. Det krävs vidare att rätten ansersocialtjänstens planerade åtgärder som tillräckligt ingripande med hänsyn tillbrottslighetens straffvärde och art samt till den tilltalades tidigarebrottslighet.För att ge överlämnandepåföljden ett så brett tillämpningsområde som möjligtföreslår regeringen vidare att domstolen får förena ett överlämnande till vårdinom med en föreskrift om s.k. ungdomstjänst, om det behövs medhänsyn till brottslighetens straffvärde eller art eller den tilltaladestidigare brottslighet. Ungdomstjänst innebär att den unge under viss angiventid skall utföra oavlönat arbete eller delta i annan särskilt anordnadverksamhet i lägst 20 och högst (31 kap. 1 § tredje stycketbrottsbalken). Ungdomstjänsten skall administreras av och dennärmare utformningen av dess innehåll skall anförtros åt socialnämnden.Regeringen föreslår även ett tillägg till 11 § lagen (1964:167) med särskildabestämmelser om unga lagöverträdare (LUL) om att socialnämndens yttranden tillåklagare inför ett beslut i åtalsfrågan skall innehålla en redogörelse förvilka åtgärder som nämnden har vidtagit samt en plan för de åtgärdersom nämnden avser att vidta. Arten, omfattningen och varaktigheten avåtgärderna skall därvid framgå.Med hänvisning till kravet på att påföljdssystemet skall präglas av konse-kvensföreslås i propositionen ett nytt andra stycke i 31 kap. 1 § brottsbalken.Bestämmelsen innebär att om det framgår av vårdplanen att den unge skall bliföremål för vård eller annan åtgärd enligt socialtjänstlagen, skall domstolenmeddela en särskild föreskrift om att han skall genomgå sådan vård elleråtgärd. Påföljden blir på detta sätt tydligare för såväl den unge som församhället i övrigt. Den unge får ett klart besked om vad de rättsvårdandeorganen förväntar sig av honom efter en dom på överlämnande till vård inomsocialtjänsten. Föreskriften bör enligt regeringen utformas så att den dömdeåläggs att följa den vårdplan som socialnämnden utformat i sitt yttrande tilldomstolen och som bör fogas till domen. Bryter den dömde mot föreskriften,eller mot en föreskrift om ungdomstjänst, bör det enligt regeringen ytterstleda till att överlämnandepåföljden undanröjs och ersätts med en annan påföljd.Regeringen föreslår att 38 kap. 2 § ändras på så sätt attöverlämnandepåföljden kan undanröjas om den unge i väsentlig grad bryter motdomstolens föreskrift om att genomgå vård eller åtgärd enligt socialnämndensvårdplan. Ändringen innebär att ett undanröjande kan ske även då socialtjänstenändrar uppfattning om vilka insatser som bör göras för den dömde. Rättsväsendetbör dock i dessa fall endast vidta åtgärder i de fall resultatet annars skulleuppfattas som stötande. Ett undanröjande bör enligt regeringen som regel inteske om den planerade vården uteblir på grund av att den unges situation harförbättrats i sådan grad att vården inte längre behövs. Regeringen föreslåräven att rätten, i stället för att undanröja förordnandet om överlämnande, börkunna besluta att varning skall meddelas den dömde, om detta anses som entillräcklig åtgärd.En ny paragraf, 65 a §, föreslås i socialtjänstlagen. Enligt denna skallsocialnämnden underrätta åklagarmyndigheten om planerad vård eller åtgärderenligt en vårdplan inte kommer till stånd eller om någon bryter mot enföreskrift om ungdomstjänst.Av 4 § LUL framgår att en förundersökning mot den som inte har fyllt ochsom gäller brott för vilket är föreskrivet fängelse fördelgivning av brottsmisstanke. Regeringen avser att följa upp effekterna avbl.a. denna regel, som trädde i kraft , men anser medhänsyn till vad som föreslås beträffande de ökade kraven på utformningen avsocialnämndens yttranden att det redan nu finns ett behov av att förlängatidsfristen . Regeringen betonar dock att mål med ungalagöverträdare alltid bör handläggas skyndsamt och att tiden mellan brott ochreaktion bör vara så kort som möjligt.Enligt propositionen avser regeringen att ge ochKommmittén för brottsförebyggande arbete i uppdrag att inleda enförsöksverksamhet med medling med anledning av brott. Med medling avses att ettmöte kommer till stånd mellan gärningsman och brottsoffer inför en medlare.Regeringen avser vidare att tillkalla en särskild utredare som skall få iuppdrag att ur rättslig synvinkel närmare belysa och analysera inte baramedling utan även andra typer av verksamheter som är nära besläktade medmedling.MotionernaI motion Ju34 av m.fl. (m) yrkas att hos regeringenbegär förslag till ett nytt påföljdssystem för unga lagöverträdare (yrkande 6delvis). Motionärerna avvisar regeringens förslag rörande överlämnande tillvård inom . Enligt motionärerna bör påföljden avskaffaseftersom den är intimt förknippad med misslyckanden och reaktioner på brottfrämst är en uppgift för rättsväsendet. Motionärerna motsätter sig vidareregeringens förslag om att förlänga tidsfristen inom vilken en förundersökningskall vara avslutad och åtal väckt beträffande personer . Nuvarandetidsfrist måste först utvärderas. I motionen yrkas vidare att hosregeringen begär förslag om en utökad användning av samhälls-tjänsten för bl.a.unga lagöverträdare i enlighet med vad som anförts i motionen (yrkande 1).Regeringens förslag om ungdomstjänst försämrar enligt motionärernaöverskådligheten i påföljdssystemet och bör därför inte genomföras. I ställetbör bestämmelserna om samhällstjänst ändras för att öka användningen av dennapåföljd för bl.a. unga lagöverträdare. Motionärerna anser att samhällstjänstbör göras till en självständig påföljd, dvs. inte endast utgöra ett alternativtill fängelse. Alternativt bör rekvisitet ?synnerliga skäl? i 30 kap. 5 §brottsbalken ändras till ?särskilda skäl? för att i ökad utsträckning kunnadöma personer till fängelse. Dock bör bestämmelsen kompletteras medett tillägg om att den unge i första hand skall dömas till samhällstjänst.Motionärerna anser att regeringen skall återkomma till medkompletterande förslag rörande samhällstjänstens framtida användning.I motion Ju37 av m.fl. (v) yrkas att avslår regeringensförslag till ändring i 31 kap. 1 § första och andra styckena i omvård inom (yrkande 3). Regeringen förespråkar en tydligarekoppling mellan brott och straff och en klar markering från samhällets sida motoacceptabla handlingar för att på så sätt ge ungdomarna tydliga gränser för vadsom är rätt och fel. Enligt motionärerna innebär detta att samhället frånsägersig sitt ansvar och lägger det på ungdomarna, eller barnen, själva.Motionärerna är kritiska mot att domstolarna enligt förslaget ges rätt attbedöma innehållet i vårdplanen. De saknar kompetens härför. Vidare finns detrisk för att ungdomarna får ta konsekvenserna av att kommunerna inte har rådatt vidta åtgärder som kostar mycket pengar genom att domstolen inte bedömervårdplanen som tillräckligt ingripande och i stället dömer till annat straff.Det som behövs är enligt motionärerna ett aktivt arbete för att socialtjänstenskall utvecklas och få de resurser som behövs för att leva upp tillsocialtjänstlagstiftningens krav. Motionärerna anser att regeringens förslaginnebär konflikter mellan det socialrättsliga och det straffrättsliga systemet.Först måste man bestämma från vilken utgångspunkt man skall agera, genom attbestraffa den unge eller genom att hjälpa honom till rätta. Enligt motionärernaär det viktigaste inte att straffa den unge utan att skapa möjligheter förhonom eller henne till ett bättre socialt liv. Det är också olämpligt attdomstolarna ges möjlighet att undanröja påföljden överlämnande till vård inomsocialtjänsten och besluta om ett annat straff om ändrarinnehållet i vårdplanen.I motion Ju33 av m.fl. (fp) begärs ett tillkännagivande om att deprinciper som ligger till grund för påföljdsbestämningen för vuxna i ökadutsträckning också bör vara vägledande för det fortsatta utformandet avpåföljder för unga (yrkande 2). Ett påföljdssystem måste enligt motionärernavara logiskt konsekvent och förhållandevis enkelt för att allmänhetens tilltrotill systemet skall kunna upprätthållas. Inte minst när det gäller ungdomar ärdet av största betydelse att sambandet mellan brottet och påföljden framgår. Omden verkliga grunden för det straffrättsliga ingripandet inte tydligt anges kanungdomarna enligt motionärerna få den felaktiga uppfattningen att brottetegentligen saknar betydelse för ingripandet mot honom. Det finns också enpåtaglig risk för att den unge berövas ansvaret för sina handlingar, vilketinte gagnar hans fortsatta utveckling mot ett ordnat liv, anförs det.I motion Ju35 av m.fl. (kd) begärs ett tillkännagivande omfamiljegruppskonferenser (yrkande 1). Enligt motionärerna är familjegrupps-konferens en bra metod för ungdomar som begår brott. Under ledning av polisendiskuterar den unge, någon anhörig till honom eller henne, en representant frånsocialtjänsten och brottsoffret lämpliga åtgärder för den ungestillrättaförande. Enligt motionärerna är det viktigt att utveckla och stärkaden sociala väv utan vilken den unge brottslingen saknar möjlighet att anpassasig till samhället. Familjerna vet ofta bättre än experterna vad som är bästför tonåringen, anförs det.Utskottets bedömningUngdomar som begår kriminella handlingar är ofta socialt utsatta och harsärskilda behov av stöd och hjälp. har som en av sina viktigasteuppgifter att hjälpa och stödja barn och ungdomar som riskerar att utvecklasogynnsamt. Inom verksamheter finns stor erfarenhet och högkompetens när det gäller frågor om barn och ungdomar med sociala problem. Dennaerfarenhet finns inte i samma utsträckning inom kriminalvården eftersom endastett fåtal ungdomar döms till fängelse. Utskottet anser liksom regeringen attsocialtjänsten har större möjligheter än kriminalvården att motverka ungdomarskriminella utveckling och åstadkomma positiva förändringar samt att ungdomar imöjligaste mån bör hållas utanför kriminalvården. Utskottet delar därmed inteden uppfattning som förs fram i motion Ju34 (m) yrkande 6 om att reaktioner påbrott enbart skall vara en uppgift för rättsväsendet. Utskottet ställer sig istället bakom regeringens bedömning att unga lagöverträdare ävenfortsättningsvis i första hand skall vara ett ansvar för och attpåföljden överlämnande för vård inom bör finnas kvar.Utskottet delar emellertid också uppfattningen i propositionen att det ärviktigt att den unge lagöverträdaren får en bättre uppfattning än om vadett överlämnande till vård inom kommer att innebära för honomoch vad som förväntas av honom från samhällets sida. Att tydliggöra den ungesegna ansvar innebär enligt utskottets mening inte att samhällets ansvar för atthjälpa och stödja honom minskar. Utskottet ser därför positivt på regeringensförslag att skärpa kraven på innehållet i socialnämndens yttranden samt attsärskilda föreskrifter skall meddelas om det framgår av vårdplanen att den ungeskall genomgå vård eller andra åtgärder enligt socialtjänstlagen. Motion Ju33(fp) yrkande 2 får enligt utskottets mening anses tillgodosedd genom förslageni propositionen.Utskottet delar inte inställningen i motion Ju37 (v) yrkande 3. Domstolarnahar stor erfarenhet av brottmål mot ungdomar. Enligt 25 § LUL skall lagfarnadomare och nämndemän i ungdomsmål, om det inte möter hinder, vara särskiltlämpade för uppgiften med avseende på intresse och fallenhet för arbete medunga lagöverträdare. Enligt har vidare resurserna för vård ochbehandling inom arbete med utsatta ungdomar ökat i mer änhälften av landets kommuner och antalet unga som tvångsvårdas förändrats mycketlitet . Utskottet förutsätter att socialnämnden i sin vårdplan angerde åtgärder som enligt nämnden är nödvändiga för den unge och att nämndensutlåtande väger tungt vid domstolens val av påföljd. Domstolen bör som föreslåsi propositionen kunna undanröja ett förordnande om överlämnande till vård inomsocialtjänsten i de fall socialnämnden ändrat uppfattning om vilka insatser sombör göras för den dömde om det annars skulle uppfattas som stötande.Förslaget om ungdomstjänst torde enligt utskottet vara positivtför en ung lagöverträdares utveckling eftersom denne härigenom kan fåerfarenhet av samhällsnyttig verksamhet tillsammans med människor som inteingår i hans vanliga umgänge. Förslaget i propositionen medför också attfrihetsberövande åtgärder kan undvikas i ännu större utsträckning än i dag.Till skillnad från samhällstjänst skall en föreskrift om ungdomstjänst ävenkunna bestå i att den unge skall delta i olika former av program ellerutbildning i angelägna frågor samt kunna meddelas även om alternativet inte ärett fängelsestraff. Utskottet anser att regeringens förslag om ungdomstjänstbör tillstyrkas. Förslaget i motion Ju34 (m) yrkande 1 om att i stället ändrabestämmelserna om samhällstjänst kan utskottet inte ställa sig bakom.Med hänsyn till de ökade krav som ställs på socialnämnderna i propositionenhar utskottet inget att erinra mot att tidsfristen i 4 § LUL förlängs från fyratill . Utskottet delar regeringens uppfattning att mål medunga lagöverträdare alltid bör handläggas skyndsamt och att tiden mellanbrottet och reaktionen bör vara så kort som möjligt.Systemet med familjegruppskonferenser innebär att den unge lagöverträdaren,tillsammans med sin familj och andra vuxna av betydelse för honom, företrädareför polisen och sociala myndigheter samt helst även målsäganden kommer överensom lämpliga åtgärder för den unge och om hur brottet skall gottgöras.Justitieutskottet behandlade motionsyrkanden om familjegrupps-konferenser ibetänkande 1996/97:JuU12. Utskottet ansåg att ytterligare utredning kringmetoden är nödvändig innan ställning kan tas till om ett sådant institut överhuvud taget bör införas. Utskottet förutsatte att frågan beaktades vidJustitiedepartementets beredning av Riksåklagarens rapport unga lagöverträdare och avstyrkte motionsyrkandena. har ingen annan uppfattning i frågan.Utskottet ställer sig positivt till förslaget i propositionen om attsocialnämnden skall underrätta åklagarmyndigheten om de åtgärder som redovisasi vårdplanen inte kommer till stånd eller om den som överlämnats till vård inomsocialtjänsten bryter mot en föreskrift om ungdomstjänst.Utskottet anser sammantaget att 31 kap. 1 § första-fjärde styckena iförslaget till lag om ändring i samt förslagen till ändringar ilagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare ochsocialtjänstlagen (1980:620) bör tillstyrkas. Motionerna Ju33 (fp) yrkande 2,Ju34 (m) yrkandena 1 och 6 delvis, Ju35 (kd) yrkande 1 och Ju37 (v) yrkande 3bör avstyrkas.Sluten ungdomsvårdPropositionenRegeringen föreslår att en ny frihetsberövande påföljd, sluten ungdomsvård,skall införas för brott som någon begått innan han fyllt 18 år.En grundläggande princip inom den svenska kriminalpolitiken är att ungalagöverträdare endast i undantagsfall skall dömas till fängelse. Dels är detinte rimligt att straffa ungdomar som begår brott lika hårt som vuxna, delsinnebär fängelsestraffet särskilda risker för unga människor. Detta talar föratt fängelsestraffet helt bör utmönstras när det gäller de yngstalagöverträdarna. Enligt regeringen förekommer det emellertid att ungdomar begårså allvarliga brott att samhället måste kunna reagera kraftfullt genom ettfrihetsberövande. För att brott skall kunna motverkas måste det inompåföljdssystemet finnas möjlighet att välja en påföljd som i rimligutsträckning avskräcker från brott, tydligt markerar grundläggande gränser ochdessutom motsvarar de krav samhället ställer på rättvisa inomstraffrättskipningen. Frihetsberövande påföljder kan därför inte undvaras helttrots att det är fråga om mycket unga personer. Den enda form avfrihetsberövande som dagens påföljdssy-stem kan erbjuda är fängelse. Enligtpropositionen är det angeläget att skapa en ny form av frihetsberövande som ettalternativ till fängelse för de yngsta lagöverträdarna.Regeringen föreslår en ny 1 a § i 31 kap. . Bestämmelsen innebäratt om domstolen anser att det finns synnerliga skäl för att döma en person sombegått brott innan han fyllt till fängelse, skall rätten först pröva ompåföljden i stället kan bestämmas till sluten ungdomsvård , dvs.mellan och . Detta gäller dock inte om det exempelvis medhänsyn till den unges ålder vid lagföringen föreligger särskilda skäl däremot.Regeringen framhåller att samma restriktivitet med att döma unga lagöverträdaretill en frihetsberövande påföljd bör gälla oavsett om det är fråga om fängelseeller sluten ungdomsvård. Det fordras således även fortsättningsvis attsynnerliga skäl föreligger. Förslaget innebär att den nya påföljden i principkommer att ersätta fängelsestraffet för de yngsta lagöverträdarna. Det kanenligt regeringen på goda grunder antas att de flesta ungdomar som dömstill fängelse är i stort behov av vård och behandling. Ett av huvudsyftena medförslaget är att tillskapa en påföljd som gör det möjligt att anordnaverkställigheten så att den unges kriminalitet kan angripas så effektivt sommöjligt.Regeringen föreslår att en ny lag om verkställighet av sluten ungdomsvårdinförs. Enligt regeringen bör ansvara förverkställigheten av den nya påföljden. Skälen härtill är att det inom denverksamhet som bedrivs av finns en bred erfarenhetav arbete med sådana ungdomar som kan komma i fråga för frihetsberövandepåföljder samt att det finns etablerade former för samverkan mellande särskilda ungdomshemmen och . Att den unge blir frihetsberövadpå straffrättslig grund befriar inte socialnämnden från dess övergripandeansvar för den unge enligt socialtjänstlagen.Verkställigheten av sluten ungdomsvård skall ske vid sådana särskildaungdomshem som avses i 12 § LVU. Det ankommer på Statens institutionsstyrelseatt efter samråd med i den dömdes hemkommun bestämma vid vilketungdomshem den dömde skall tas in. Propositionen tar upp frågan huruvida de somtas in på särskilt ungdomshem som påföljd för brott bör hållas åtskilda fråndem som tagits in efter beslut i administrativ ordning, dvs. Dettorde enligt regeringen ibland finnas såväl praktiska som behandlingsmässigamotiv att hålla de båda grupperna åtskilda, men behovet kan variera från falltill fall och förändras successivt under verkställigheten. kan det varamest ändamålsenligt från behandlingssynpunkt att placera de båda gruppernatillsammans. Enligt regeringen bör det överlåtas åt Statensinstitutionsstyrelse att i det enskilda fallet avgöra om den som dömts förbrott bör hållas avskild från övriga intagna.Regeringen föreslår ett tillägg i 3 § LVU innebärande att vård enligt denna lagskall beslutas om den som dömts till sluten ungdomsvård vid verkställighetensslut bedöms vara i uppenbart behov av fortsatt vård för att inte riskera attskada sin hälsa eller utveckling genom t.ex. brottslig verksamhet. Samhälletfår därmed bättre möjligheter att säkerställa kontinuiteten i vården av dem somär i behov av tvångsvård än vad den utdömda påföljden medger.MotionernaI motion Ju34 av m.fl. (m) yrkas att hos regeringenbegär förslag till ett nytt påföljdssystem för unga lagöverträdare i enlighetmed vad som anförts i motionen (yrkande 6 delvis). Motionärerna avvisar bl.a.regeringens förslag om sluten ungdomsvård. Genom att placera ungdomar som ärfrihetsberövade på olika rättslig grund och med olika syfte på samma hemriskerar tydligheten med en utdömd påföljd att minska. Behandlingsarbetet kanockså bli lidande. Dessutom skulle två parallella regelverk medverkställighetsbestämmelser komma att behöva tillämpas. Den huvudman somansvarar för tvångsvård av ungdomar bör inte också få ansvara för en renodladstraffverkställighet. Enligt motionärerna bör rättsväsendet både reagera påbrott och ombesörja verkställigheten av straffet. Regeringens förslag framstårenligt motionärerna som än mer inkonsekvent och otydligt mot bakgrund av att defåtal unga lagöverträdare som begår riktigt allvarliga brott även ifortsättningen kommer att kunna dömas till vanligt fängelse. Motionärernapresenterar ett eget förslag till påföljdssystem för unga lagöverträdare enligtvilket ungdomar i åldern skall kunna dömas till ungdomsstraffinom kriminalvårdens ram. Motionärerna redogör detaljerat för hurverkställigheten av ungdomsstraff bör ske, bl.a. att den skall äga rum påsärskilt inrättade kriminalvårdshem. Den unge bör vidare, med undantag föråtgärder av medicinsk natur, vara skyldig att genomgå den vård och behandlingsom han kan anses vara i behov av eller som allmänt sett kan bedömas vara avstort värde för honom.I motion Ju37 av m.fl. (v) yrkas att avslår regeringensförslag dels till lag om verkställighet av sluten ungdomsvård (yrkande 4), delstill ändring i 31 kap. 1 a § och 33 kap. 5 § om sluten ungdomsvård(yrkande 5). Motionärerna anser att regeringens förslag om en nyfrihetsberövande påföljd för unga inte har någon tydlig avgränsning och att detdärför saknas en grundläggande förutsättning för att förslaget skall kunnagodtas. Enligt motionärerna saknas vidare ett totalförbud motfängelse för alla . Det är väsentligt att införande av den nyapåföljden inte ökar repressionen mot ungdomar utan att den bara gäller i defall som leder till fängelsedomar. Motionärerna efterlyser vidareregler om bl.a. permission, villkorlig frigivning och överklagande av beslut omöverförande från vistelse under öppnare former.