bet · GL01UU17 · 1998-05-26 00:00:00 — att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om den möjligheter att ta initiativ till eninternationell konferens angående situationen i ,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att den föreslår att blirföremål för diskussion och aktion i EU,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att den föreslår att blirföremål för diskussion och aktion i FN:s säkerhetsråd.1997/98:U625 av m.fl. (mp, c, fp, v, kd) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att agera på det internationella planet för att återge Kosovo denautonomi som berövades det 1989,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att inom EU bör verka för att stödja yttresanktionsvägg, som förhindrar att få internationella krediter frånbl.a. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att internationellt verka för att konkreta steg tas för attförverkliga den numera bortglömda utbildningsöverenskommelsen mellan , som öppnade för albanernas rätt att utnyttja sina skolor,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att stödja det tyska initiativet inom EU genom att öppna ettinformationskontor för EU i Prishtina för bl.a. öka den internationellanärvaron i Kosovo,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att likt andra europeiska parlament bjuda in parlamentariska ellerandra delegationer från Kosovo på s.k. hearings, dvs. vittnesmål om situationeni Kosovo.1997/98:U626 av m.fl. (v, s, m, c, fp, mp, kd) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att den bör anta en skarpare ton i den kritiskadialogen med den iranska regimen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om politiska, diplomatiska och ekonomiska punktåtgärder som en del avden kritiska dialogen, exempelvis ett avbrytande av den upprättadeflyglinjen ,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att regeringen måste verka än mer aktivt för att ,och andra kulturarbetare i får full rörelsefrihet ochsäkerhet,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att skall verka för att EU:s ambassadörer som ett led i denkritiska dialogen inte skall återvända till förrän ochParvin återfått full rörelsefrihet och säkerhet,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att den i olika internationella organ skall verkaför att omständigheterna kring flera författares (bl.a. , IbrahimZalzade, Gafar Husini, Golamhusin , ) samt en rad politisktoch religiöst oliktänkande människors död närmare granskas av en opartiskhumanitär organisation.1997/98:U628 av m.fl. (kd) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att den på alla nivåer utnyttjarpartnerskapsprocessen för att påverka att upphäva eller radikaltförändra religionslagen, i enlighet med Partnerskaps- och samarbetsavtaletsmänniskorättsprinciper,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att den i driver frågan om entillfällig suspension av medlemskap i , till dess attreligionslagen upphävs eller radikalt förändras,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att den driver frågan i att dess organ ODIHRövervakar att religionslagen upphävs eller radikalt förändras, iöverensstämmelse med de människorättsprinciper i internationella avtal somRyssland skrivit under,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att den tillsammans med övriga EU-länder och USAi driver frågan om att bör upphäva eller radikaltförändra religionslagen.1997/98:U629 av () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder för att uppmärksammaassyriernas/syrianernas situation.1997/98:U630 av () vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om roll i Turkietsutveckling.1997/98:U631 av m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna att i FNbör verka för inlemmandet av republiken () i det internationellasamarbetet,1997/98:U632 av m.fl. (fp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om den fortsatta utvecklingen mot demokrati i ,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en konsekvent, sammanhållen och uthållig strategi för stöd tilldemokratisk utveckling och respekt för mänskliga rättigheter i FolkrepublikenKina,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att klart och tydligt fördöma all kinesisk maktpolitik mot ,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om situationen i och Xinjiang,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att inom ramen för EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitikverka för att frågan om representation i FN utreds inom FN,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om representation i ,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att verka för att EU upprättar ett informationskontor i ,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om medlemskap i /98:U633 av m.fl. (c, v, mp, kd) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att måste vara pådrivande både i internationella fora och ibilaterala kontakter med och , så att Kashmirfrågan kan få enfredlig lösning,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kashmiriernas deltagande i samtalen som skall avgöra deras framtidoch områdestillhörighet,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att bör agera för att kashmirierna tillåts resa fritt inomKashmir men också att de tillåts resa utomlands,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att bör agera för att line-of-control-områdetdemilitariseras och ersätts med en större FN-trupp som kan upprätthållaeldupphöravtalet,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att måste agera för att den militära närvaron minskar iKashmir på indiska sidan,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att i bilaterala samtal måste framföra att alla brott motmänskliga rättigheter skall undersökas av kommissionen samt att FN:s speciellerapportör för mänskliga rättigheter får tillträde till området liksom oberoendeorganisationer som t.ex. Amnesty,1997/98:U634 av och () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att bör agera på internationell nivå för att fria val hållsi och att valobservatörer finns på plats före valdagen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att regeringen internationellt bör agera för att få slut på våldet iKenya,1997/98:U635 av m.fl. (v, c, mp) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att regeringen tar upp vikten av respekt för mänskliga rättigheteroch mohajernas situation till följd av den nya lagstiftningen i tillbehandling i EU-sammanhang, i FN och dess säkerhetsråd och i andrainternationella sammanhang.1997/98:U636 av m.fl. (v) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att skall agera för att öka respekten för yttrandefrihet ochmänskliga rättigheter på ,1997/98:U638 av och () vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att syrianernas situation i bör komma upp på EU-agendan,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att situationen för kvarvarande syrianer och syrianer på internflykti bör uppmärksammas av Sverige.1997/98:A808 av () vari yrkas5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om klosterområdet i Grekland.1997/98:Bo516 av m.fl. (kd) vari yrkas5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vikten av att arbetar för en global vattenkonvention. Sammanfattning av skrivelsenInledningRegeringen vill med skrivelsen bidra till uppmärksammandet av 50-årsminnet avantagandet av allmänna förklaring om de mänskligarättigheterna. I denna ges en samlad presentation av regeringens policy förmänskliga rättigheter inom svensk utrikespolitik som helhet. Det framgår attfrämjandet av de mänskliga rättigheterna är en prioritet inom svenskutrikespolitik och skall påverka bistånds-, migrations-, säkerhets-, handels-och övrig utrikespolitik.Skälen för att betona denna del av utrikespolitiken är flera:Som medlem av FN har enligt artikel 55 och 56 förbundit sigatt vidta åtgärder i samarbete med organisationen för att främja allmän aktningoch respekt för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheter för alla,utan åtskillnad med avseende på ras, kön, språk eller religion. geross härvidlag både en rätt och en förpliktelse att agera.Ett anknytande skäl är den vikt sedan gammalt fäster vid att allastater respekterar folkrätten. Att folkrätten i sin helhet upprätthålls ärsärskilt viktigt för små och medelstora stater. De mänskliga rättigheterna ären del av folkrätten.Ytterligare ett skäl är att förtryck och kränkningar av individensrättigheter ofta, vilket inte minst det senaste årtiondets händelser har visat,leder till instabilitet och väpnad konflikt såväl inom länder som mellan länderoch i förlängningen kan få konsekvenser för internationell fred och säkerhet.Regeringens strävan att främja respekten för de mänskliga rättigheterna har medandra ord också en säkerhetspolitisk bevekelsegrund.Sist men inte minst är denna strävan ett uttryck för medmänsklig solidaritet.Detta avspeglas också i utvecklingssamarbetets dagordning och mål. Förtrycktamänniskor har - just därför att de är förtryckta - sällan möjlighet att självahävda sina intressen. För dem är det viktigt att det finns internationellaöverenskommelser om mänskliga rättigheter och aktörer som är beredda attförsvara deras rättigheter. Även av det skälet är det ett egenintresse förvarje folk att verka för de mänskliga rättigheterna.Detta är första gången en samlad presentation görs av regeringens politikavseende mänskliga rättigheter, och skrivelsen redogör därför för såvälexisterande som nya ambitioner.Principerna för mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitikRättigheterna allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna äruniversella. Det är en viktig princip. Rättigheterna gäller alla människor,utan åtskillnad. De gäller över hela världen, oavsett land, kultur ellerspecifik situation. De mänskliga rättigheterna är lika viktiga och okränkbaraoavsett de speciella lokala förhållandena - det är själva poängen med derasuniversalitet. Regeringen framhåller att informationen ochpedagogiken kring de mänskliga rättigheterna bör anpassas till de kulturellaförutsättningarna i olika länder. Anknytningar kan göras till kristna,muslimska, buddistiska, hinduiska eller andra religiösa eller lokalatraditionella begrepp, beroende på omgivning och situation. Det viktiga är attprincipernas relevans blir tydlig i olika miljöer utan att normerna urholkas.De 30 artiklarna i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheternabeskriver och definierar de olika mänskliga rättigheterna. har dessadefinitioner utvidgats och preciserats i en rad deklarationer och konventionersom antagits av och i andra fora. Den processen har intevarit okontroversiell. Uppföljningen av den allmänna förklaringen ledde tillatt två separata konventioner antogs , en om medborgerliga och politiskarättigheter och en om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter.Rättigheterna innefattar:1) de grundläggande friheterna, bl.a. rätten att hysa och uttrycka åsikter, attutöva en religion, att bilda eller gå med i en organisation och att ordnamöten;2) rätten till skydd mot övergrepp, t.ex. rätten att inte bli godtyckligtarresterad eller utsättas för tortyr, samt3) rättigheter för att tillgodose de grundläggande behoven, t.ex. rätten tillfredsställande levnadsstandard, till hälsovård och till utbildning. Tilldenna senare grupp hör flera av de ekonomiska och sociala rättigheterna.Statsmaktens skyldigheter i förhållande till den första kategorin rättigheterär att respektera friheterna och, om nödvändigt, skapa utrymme för dem - sålänge den enskildes frihet inte kränker andras rättigheter. Den andra typen avrättigheter kräver att myndigheterna själva respekterar den enskildesintegritet men också erbjuder skydd mot andras kränkningar. Den tredjekategorin kräver i allmänhet ekonomiska resurser liksom en fördelningspolitikoch ålägger myndigheterna ett ansvar för att tillgodose de grundläggandemateriella behoven för den enskilde utan diskriminering.De ekonomiska och sociala rättigheterna anknyter till centrala politiskafrågor om ekonomisk fördelning, arbetsliv, hälsovård, utbildning och familje-politik vid sidan av mer övergripande aspekter om en tillfredsställandelevnadsstandard. Dessa frågor berör centrala rättighetsaspekter.Jämställdhet mellan könen, lika lön för likvärdigt arbete, fackliga rättigheterför att kunna hävda sin rätt, rätt till skolgång samt barns skydd motexploatering är exempel på tydliga rättighetskrav som också kan återspeglas irättsregler. Andra rättigheter låter sig emellertid inte lika lätt ges enrättslig form, och juridiken är dessutom bara en aspekt av genomförandet.Särskilt vad gäller de mer resurskrävande rättigheterna fordras en mersofistikerad metod för en meningsfull värdering av efterlevnaden. Utrymme måsteges för ett successivt genomförande. Indikatorer behöver utarbetas för attunderlätta bedömningen av såväl insatser som resultat.Det är en viktig princip att huvudansvaret för genomförandet av de mänskligarättigheterna åligger den berörda regeringen. Det finns sålunda inte någotfolkrättsligt ansvar för rika länder att bistå de fattiga. Dialogen om deekonomiska och sociala rättigheternas förverkligande kommer dock att utgöra ettviktigt övervägande i svenskt utvecklingssamarbete. Detta ligger i linje medSveriges betonande av social rättvisa.När människor utsätts för kränkningar av de mänskliga rättigheterna och intehar möjlighet att få skydd inom sitt land, söker de skydd i andra länder. 1951års flyktingkonvention med tilläggsprotokoll kan sägas utgöra ettgrundläggande skyddsnät för dessa människor. Många stater, däribland ,har genom sin nationella lagstiftning utökat kretsen av dem som kan få skydd.Respekten för de mänskliga rättigheterna är grundläggande för den svenskamigrationspolitiken. Det konstateras i skrivelsen att det tyvärrfinns brister i flyktingmottagandet. Främlingsfientlighet möter skyddsbehövandesåväl i vårt land som på andra håll i världen. Med Amsterdamfördraget menardock regeringen att arbetet inom EU för en bättre samordnad migrations- ochflyktingpolitik stärks. Det är också angeläget att fortsätter attstödja FN:s flyktingkommissarie i dennes arbete.Ett av de kontroversiella ämnena i FN:s arbete för de mänskliga rättigheternahar gällt frågan om rätten till utveckling. En deklaration om rätten tillutveckling antogs efter omröstning av . förklarade att rätten till utveckling var en viktig ochintegrerad del av de mänskliga rättigheterna. Ännu återstår dock att tydligaredefiniera innebörden av denna term.Sverige kommer fortsatt att medverka konstruktivt i meningsutbytet om rättentill utveckling i syfte att stärka uppslutningen bakom det internationellaarbetet för de mänskliga rättigheterna.Inriktningen av politiken för mänskliga rättigheterMålMålet är att bidra till att människor också i andra länder får del avgaranterade friheter, skydd mot övergrepp och en tillfredsställandelevnadsstandard. Regeringen framhåller att ambitionen är att bedriva eneffektiv och resultat-inriktad politik.I syfte att väsentligt bidra till att främja och skydda de mänskligarättigheterna genom utrikespolitiken har följande fyra delmål formulerats:1. Regeringar skall påverkas att respektera rättigheterna. Erfarenhetsutbyteoch dialog skall eftersträvas när sådana förutsättningar föreligger, t.ex. isamband med förhandlingar om utvecklingssamarbete. Offentlig kritik skall kunnaframföras då detta bedöms bäst gagna de människor vilkas situation vi villförbättra.2. De mänskliga rättigheterna skall genomsyra arbetet i de globala ochregionala organisationerna.3. De internationella normerna för de mänskliga rättigheterna skall ges djupareförankring och vidare spridning.4. Mekanismer för att säkerställa respekten för de överenskomna normerna skallgöras effektivare. Bistånd - både multilateralt och bilateralt - kan behövasför att underlätta för resurssvaga länder att verkligen rapportera omefterlevnad och genomföra rekommendationer. Det är också viktigt att sådangranskning följs upp med konkreta insatser för att vid behov bistå de aktuellaländerna i deras strävan att rätta till bristerna. Åtgärder bör vidtas motregeringar som vägrar att samarbeta med utsedda internationella rapportörer.Främja, förebygga och reagera - verktyg för påverkanEn effektiv politik för de mänskliga rättigheterna innehåller såväl främjandesom förebyggande och reaktiva aspekter.Grovt skulle dessa kunna indelas i tre huvudgrupper: offentliga initiativ,inklusive kritik, dialog och meningsutbyte vid bilaterala kontakter samtsamarbete och biståndsinsatser. Det finns ingen motsättning mellan dessa tremetoder; de kan ofta med fördel kombineras. Det handlar sällan om att välja ettenda instrument utan snarare om att framföra samma budskap genom lämpligakanaler och vid olika tillfällen. Av grundläggande betydelse är att agerandetär konsekvent och resultatinriktat.Generellt gäller att metoderna, eller verktygen, blir fler om det finns närabilaterala förbindelser eller gemensamma internationella eller regionalainstitutionella ramar som underlättar dialog. Förutsättningarna att verkligenpåverka ett lands ledning ökar om vi har en djupare kunskap om det landetsförhållanden. Dialogen måste vara resultatinriktad. Den får inte ge motpartenmöjlighet att fortsätta kränkningarna och undgå risken för kritik.Diktaturstatens reaktion på öppen kritik kan ibland se ut att leda tillförsämringar. Den kritiserade regeringen vill gärna själv demonstrera attsådana utspel inte leder till någon omprövning. Det kan i sämsta fall leda tillatt regeringen sluter sig i självförsvar, och att starka nationalistiskastämningar frammanas till stöd för regimen. försämrar allvarligaövergrepp av de mänskliga rättigheterna landets anseende och utgör enbelastning i det internationella umgänget. kan ingen regeringnonchalera det budskapet. Kritik av övergrepp inom demokratiska stater harstörre förutsättningar att bidra till omprövning av existerande politik.Erfarenheten från diskussionerna inom FN:s kommission för de mänskligarättigheterna är att en öppen debatt om missförhållanden i ett land har positivverkan, åtminstone . Den kan också bana väg för andra kontakter.Utvecklingssamarbete för mänskliga rättigheterUtveckling handlar i hög utsträckning om att förverkliga de mänskligarättigheterna. Biståndet syftar till att bidra till utveckling och blir därmedett viktigt verktyg i arbetet för de mänskliga rättigheterna.Mänskliga rättigheter skall vara en integrerad dimension av det svenskautvecklingssamarbetet. Det gäller det multilaterala biståndet genom olika FN-organ och -program, bidrag till EU-biståndet, det bilateralautvecklingssamarbetet och biståndet via de enskilda organisationerna. Även härfinns den dubbla strävan: dels att säkerställa att det verkligen finns enrättighetsdimension i de bredare programmen, dels att ge de mer riktadeprogrammen för mänskliga rättigheter en rimlig prioritet och möjlighet att blieffektiva. Regeringens politik för demokrati och mänskliga rättigheter iutvecklingssamarbetet presenteras i en separat skrivelse till (skr.1997/98:76).Enskilda organisationers rollSåväl nationella som internationella enskilda organisationer spelar en viktigroll i arbetet för de mänskliga rättigheterna. Regeringen har fortlöpande,direkta kontakter med enskilda svenska organisationer som bidrar medinformation och förslag av väsentligt värde.En väsentlig del av svenskt bistånd för mänskliga rättigheter kanaliserasgenom enskilda organisationer: svenska, internationella och utländskanationella, inkluderande bl.a. Rödakorsrörelsen, och andraorganisationer som direkt eller indirekt bidrar till främjandet avrättigheterna. I svenskt demokratibistånd ses de enskilda organisationerna - enviktig del av det civila samhället - som värdefulla.Näringslivets rollRegeringen uppmärksammar även företagens roll i arbetet för de mänskligarättigheterna. Det handlar om arbetsförhållanden för anställda men även omkonsekvenser för andra människor av investeringar och handel. I vissautvecklingsländer har utländska storföretag haft en så dominerande ställningatt deras agerande starkt påverkat de lokala förhållandena, i vissa fallpositivt, i andra negativt. Globaliseringen får såväl positiva som negativakonsekvenser. Ett exempel på frågor som med rätta kommit upp i detta sammanhangär kravet på effektiva åtgärder mot skadligt barnarbete.Desto viktigare är att en rad företag på eget initiativ börjat formulerauppförandekoder som också täcker situationer som berör de mänskligarättigheterna.Alla människors möjligheter att åtnjuta de mänskliga rättigheternaI skrivelsen ger regeringen sin syn på hur avser att verka för allamänniskors möjligheter att åtnjuta de mänskliga rättigheterna. Härvid skallsärskilt barnens rättigheter, kvinnors rättigheter samt rättigheter förpersoner som tillhör urbefolkningar och nationella eller etniska, religiösa ochspråkliga minoriteter beaktas i syfte att garantera lika förutsättningar.Kvinnors rättigheterSverige kommer fortsatt att bevaka och påtala reservationer som strider motkvinnokonventionens ändamål och syfte samt stödja det arbete som bedrivs avFN:s rapportör för våld mot kvinnor. Vidare skall verka för attkonventionens övervakningskommitté stärks samt bidra till att dess arbetsformereffektiviseras.Krigsförbrytelser och kränkningar av de mänskliga rättigheterna riktade motkvinnor och flickor skall betonas. Det är av avgörande betydelse för främjandetav kvinnors rättigheter, att dessa frågor utgör en integrerad del av arbetet iFN:s samtliga mekanismer för mänskliga rättigheter. skall också verkaför att ett fakultativt protokoll till kvinnokonventionen om enskild klagorättblir ett så effektivt instrument som möjligt.Barnets rättigheterSverige kommer fortsatt att stärka barnets rättigheter och livsvillkor genomsåväl bilateralt som multilateralt utvecklingssamarbete. Regeringen kommer attvara pådrivande för att förbättra livssituationen för barn med funktionshinder.Vidare skall uppmärksamhet ges uppföljningen av resultaten frånVärldskongressen mot kommersiell sexuell exploatering av barn. stöderILO:s initiativ om en ny internationell konvention som skall förbjuda de värstaformerna av skadligt barnarbete. Regeringen kommer också att verka för attförbättra situationen för barn i väpnade konflikter. Här avser attdriva förslaget om en 18-årsgräns som minimiålder för rekrytering till väpnadestyrkor och deltagande i väpnad konflikt samt att ge stöd till strävanden attdemobilisera barnsoldater och stödja deras rehabilitering. FN:s högkommissarieskall vidare ges särskilt stöd i ansträngningarna att effektivisera för barnets rättigheter (barnrättskommittén).Regeringen kommer också att verka för att andra organ inom FN i kontakter medregeringar i större utsträckning följer upp barnrättskommitténs rekommenda-tioner.