bet · GL01NU9 · 1998-05-26 00:00:00 — ide bestämmelser i konkurrenslagen som reglerar förbudet motkonkurrensbegränsande samarbete (6 §), förbudet mot missbruk av en dominerandeställning (19 §) och prövningen av företagsförvärv (34 §). I samtliga dessadelar av lagen har prövningen av vad som skall anses vara den relevantamarknaden betydelse, framhålls det.Regeringen påpekar i propositionen (s. 25) att förändringen i fråga ommarknadsbegreppet utgör ett redaktionellt förtydligande av att det här handlarom den relevanta marknaden. I propositionen hänvisas till att enligt förarbetentill konkurrenslagen innebär uttrycket ?den svenska marknaden? att det krävsatt konkurrensen på den svenska marknaden berörs för att förbud skall råda föravtal etc. Vidare uttrycks bl.a. att det därvid saknar betydelse om deinblandade företagen har sitt säte i eller utomlands. Det avgörande äratt effekten av det konkurrensbegränsande avtalet etc. måste inträda på densvenska marknaden. Det uttalas att den närmare avgränsningen av lagenstillämpningsområde i det här avseendet får överlämnas till rättstillämpningenoch att praktiska och folkrättsliga regler sätter en gräns förextraterritoriell tillämpning av nationell lag. Regeringens uppfattning är - ilikhet med - att det blir tydligare att det är frågaom den relevanta marknaden om konkurrenslagens regler formuleras så att deavser konkurrensen på ?marknaden?.MotionernaI motion 1997/98:N14 (m) erinras om att haraktualiserat några mindre förenklingar och förtydliganden av lagstiftningen ochsom återfinns i den framlagda propositionen. Motionärerna välkomnar dessaförändringar, men vill tillfoga ett par preciseringar. I samband med attmarknadsbegreppet i bl.a. 6 § konkurrenslagen ändras från "den svenskamarknaden" till "marknaden" bör , sägs det, markera att dennaförändring av marknadsbegreppet inte får leda till en försvagad lagtillämpning.Ett liknande budskap framförs i motion 1997/98:N13 (fp). Motionärernasuppfattning är att den föreslagna förändringen av marknadsbegreppet i praktikenriskerar att försvaga konkurrenslagen. När någon form av konkurrensbegränsningoch dess effekter skall avgöras ( med stöd av svensk lag - är det naturligt attbetrakta marknaden i de svenska konsumenternas perspektiv. I motionen påpekasatt när företag möter konkurrens på utländska marknader kommer detta intealltid svenska konsumenter till godo. Budskapet i motionen är att eftersomförslaget inte är avsett att leda till någon förändring av lagtillämpningen meddess utgångspunkt i det svenska konsumentperspektivet bör ocksåtydligt markera detta.Vissa kompletterande uppgifterKonkurrenslagsutredningen konstaterade (s. 101) att med ledning av inkomnasynpunkter på konkurrenslagen framstår svårigheterna att bedöma vad som ärrelevant marknad och företagens andel därav som en väsentlig olägenhet. Iutredningens författningskommentarer (s. 230) hänvisas till ett uttalande frånSveriges där det sägs att den relevanta marknaden är ettekonomiskt begrepp och att i det enskilda fallet kan denna marknad vara störreän den svenska marknaden. Utredningen ansåg att marknadsbegreppet bör användaspå ett klarare sätt i konkurrenslagen. Den tolkning som utredningen gör är attuttrycket ?den svenska marknaden? synes i de aktuella paragraferna varaliktydigt med det svenska territoriet och närmast ha till syfte att avgränsaområdet för svensk jurisdiktion. Det påpekas att uttrycket inte förekom i dentidigare konkurrenslagen (1982:729) som i stället angav att lagen gälldekonkurrensbegränsningar ?med verkan inom landet?. Utredningens slutsats var attmarknaden i de aktuella bestämmelserna används som ett annat begrepp än detekonomiskt-konkurrensrättsliga begreppet relevant marknad. Enligt utredningensuppfattning vore det klarare om konkurrenslagens regler formulerades så, att deavser konkurrensen på ?marknaden?, vilket då automatiskt innebär den isammanhanget relevanta marknaden. Denna kan geografiskt vara det svenskaterritoriet eller ett större eller mindre område än detta. Ty, anfördeutredningen, i den mån formuleringen ?den svenska marknaden? kan anses fungerasom en allmän avgränsning av konkurrenslagens tillämpningsområde torde denfunktionen kunna avvaras. Denna avgränsning följer av folkrättsliga regler ochden s.k. effektprincipens tillämpning i svensk konkurrensrätt, dvs. att svensklag enbart kan tillämpas inom landets gränser och att den effekt på marknadensom svenska myndigheter har att bedöma gäller påverkan på den svenskamarknaden.Utskottets ställningstagandeI motionerna 1997/98:N14 (m) och 1997/98:N13 (fp) uttrycks farhågor för att denav regeringen föreslagna ändringen i nyssnämnda delar av konkurrenslagen kanleda till en försvagad lagtillämpning som inte kommer svenska konsumenter tilldel. Utskottet konstaterar att det är fråga om en ändring vars syfte är attåstadkomma en större begreppslig harmonisering mellan den prövning som faktisktgörs och lagtexten. I denna del vill utskottet hänvisa till Konkurrensverketsremissvar över , där det bl.a. sägs att vid prövningenav ett företags dominans beaktas i praktiken förhållanden på vidare geografiskamarknader än utan att man för den skull behöver avgränsa en relevantgeografisk marknad, sett i konkurrenslagens konsumentperspektiv, till någotstörre område än . utgår från att de föreslagnaförändringarna inte avses leda till någon faktisk förändring avlagtillämpningen med dess utgångspunkt i det svenska konsumentperspektivet.Utskottet vill framhålla att en försvagad lagtillämpning inte får ske medanledning av förändringen.Utskottet tillstyrker regeringens förslag till ändring i här berörda delar avkonkurrenslagen. Det sagda torde också undanröja den oro som motionärerna förttill torgs i denna fråga. Något särskilt uttalande av är därmed intebehövligt. Med det sagda avstyrker utskottet de två motionerna i här berördadelar.Uppbrytning av företagskoncentrationerPropositionenI propositionen hänvisar regeringen till att förslag om en lagregel som germöjlighet att bryta upp företagskoncentrationer har prövats i samband med såväl1982 års som konkurrenslagstiftning. Regeringen konstaterar attutredningens bedömning är att inga erfarenheter talar för att frågan omuppbrytning av företag bör bedömas annorlunda nu än som skett i tidigarelagstiftningsärenden. Mot den bakgrunden är det regeringens bedömning att någonsådan regel inte heller nu bör införas i konkurrenslagstiftningen.MotionenI har vi - till skillnad från exempelvis - ingen lagsom gör det möjligt att bryta upp marknadsdominerande företag, konstateras deti motion 1997/98:Fi209 (v). Förslag om att införa en sådan lag hartillbakavisats av olika utredningar, nu senast av Konkurrenslagsutredningen.Motiven har främst varit effektivitetsvinster som kan uppnås vid stordrift ochkoncentration, men också att hemmamarknad är liten internationelltsett. Den nya konkurrenslagen visar, anser motionärerna, hur stark denborgerliga ideologin kring ägandet har trängt in också bland utredare somtillsatts av en socialdemokratisk regering. Arbetarrörelsen har alltid, anförsdet, skilt på å ena sidan de naturliga monopol som staten bör äga och därvinster tillfaller alla, eller där förluster får täckas av alla, och å denandra sidan privatägda monopol eller oligopol där enskilda individer kan berikasig på en icke-konkurrensutsatt marknad. Av detta syns inte ett spår iutredningens resonemang, menar motionärerna, utan utredningen hänvisar baratill ägarrättsliga invändningar.Vissa kompletterande uppgifterEnligt direktiven för skulle - med ledning averfarenheterna av förvärvsreglerna - en prövning ske av om det är motiverat attha en särskild bestämmelse i konkurrenslagen som ger möjlighet att bryta uppstarka företagskoncentrationer. Utredningen erinrade i sina överväganden idenna del (s. 148) om att motsvarande förslag hade prövats i samband medinförandet av såväl som konkurrenslagstiftning. De argumentsom då framfördes, och inte vid något av de båda tillfällena ledde till attnågra bestämmelser infördes i konkurrenslagen, gick ut på att sådanabestämmelser skulle vara alltför långtgående och strida mot i Sverigetillämpade rättsprinciper. Farhågor uttrycktes också för att sådanabestämmelser kunde minska företagens motivation för investering och expansion iSverige. I motiven (prop. 1992/93:56, s. 45) till den nuvarande konkurrenslagenuttalades att företagskoncentrationen var hög på flera marknader i , menatt detta i vissa fall var en följd av att marknaden varitreglerad. Det framhölls att internationalisering och avreglering kommer attmedföra att flera marknader öppnas för nationell och internationell konkurrens.Konkurrenslagsutredningen konstaterade att det inte finns några erfarenheterfrån tillämpningen av konkurrenslagen som talar för att frågan om uppbrytningav företag bör bedömas annorlunda än som skett i tidigare lagstiftningsärenden.Utredningen hänvisade också till att det under utredningsarbetet inte frånnågot håll framförts önskemål om en lagregel av detta slag. Inte heller, menadeutredningen, har det framkommit några andra nya omständigheter som kan ledatill en annan slutsats . , fortsatteKonkurrenslagsutredningen, torde de skäl som kan tala för en lagreglering haförlorat i styrka därför att förutsättningarna för konkurrens ökat på mångaområden genom bl.a. avregleringar, internationell regelharmonisering ochupphävande av handels- och etableringshinder. Dessutom påpekade utredningen attföretag med mycket stor marknadsdominans främst torde vara statligt ägda ibranscher där det tidigare funnits statliga monopol, t.ex. inomkommunikationssektorn. Här erinrade utredningen om att statsmakterna kan brytaupp dessa starka företagskoncentrationer utan stöd av regler i konkurrenslagen.Utskottets ställningstagandeUtskottet finner ingen anledning att göra någon annan bedömning än regeringen idenna fråga. De skäl som regeringen redovisar med utgångspunkt i den prövningsom har gjort talar enligt utskottets uppfattningentydigt för att någon regel om uppbrytning av företag inte bör införas ikonkurrenslagen.Med det sagda avstyrker utskottet motion 1997/98:Fi209 (v) i här berörd del.Lagförslagen i övrigtPropositionenSom tidigare nämnts föreslås en ändring i instansordningen när det gällerKonkurrensverkets beslut om undantag, icke-ingripandebesked samt åläggandenenligt 23 § första stycket, 25 och 45 §§ i konkurrenslagen. Dessa beslut skallöverklagas till . En talan om åläggande enligt 23 § andrastycket i konkurrenslagen skall väckas i . Den nuvarandeordningen med två domstolsinstanser - ochMarknadsdomstolen - behålls för frågor om konkurrensskadeavgift, kvarstad,särskild undersökning och företagsförvärv.I lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m. anges (1 §) bl.a. attMarknadsdomstolen handlägger mål enligt de lagar som upptas i paragrafen. I enannan paragraf (2 §) föreskivs att talan inte får föras mot Marknadsdomstolensdomar och beslut i mål enligt denna lag. Genom införandet av lagen (1996:242)om domstolsärenden handlägger nu även ärenden enligtkonkurrenslagen. Regeringen föreslår därför att de två nämnda paragrafernaändras så att de står i överensstämmelse med nyssnämnda beslut.I propositionen påpekar regeringen (s. 59) att i mål och ärenden enligtkonkurrenslagen råder speciella förhållanden beträffande uppgifter om företagsaffärsförhållanden. Det är i dessa mål och ärenden ofta fråga om prövning avgrundläggande förutsättningar för hela företagets verksamhet: strategiskabedömningar, marknadsandelar, konkurrenssituation etc. Företagens behov avsekretess torde därför vara särskilt stort i dessa sammanhang, menarregeringen. Härtill kommer att företagen har en långtgående skyldighet attlämna uppgifter om sina förhållanden till . Det kan ocksåförhålla sig så att erhållit uppgifter i samband med enundersökning hos företaget, mot företagets vilja. Enligt regeringensuppfattning talar starka skäl för att i domstol införa samma sekretesskydd föruppgifter i mål och ärenden enligt konkurrenslagen som gäller hosKonkurrensverket. En sådan bestämmelse bör enligt regeringen lämpligen utformassom ett tillägg till vad som i övrigt gäller i fråga om sekretess för uppgifteri mål och ärenden i domstol enligt 8 kap. 17 § sekretesslagen (1980:100) ochgälla överklagade beslut av . Regeringen bedömer vidare attskyddsbehovet för företagens uppgifter är detsamma oavsett i vilken mål- ellerärendetyp de förekommer. Detta gäller även uppgifter i ärenden enligt 13 §tredje stycket i konkurrenslagen. Samtliga dessa mål och ärenden, liksomöverklagade verksärenden, utmärks av att har möjligheter attunder vissa förutsättningar avtvinga företagen uppgifter. Mot denna bakgrundanser regeringen att det förstärkta sekretesskyddet för företagens uppgifterbör omfatta även dessa mål och ärenden.Enligt regeringen får frågan om behov av sekretess i sinutredande verksamhet övervägas i särskild ordning när underlag finns för detta.Utskottets ställningstagandeUtskottet har inget att erinra mot de framlagda lagförslagen och tillstyrkerregeringens förslag. beträffande inriktningen av konkurrenspolitikenatt avslår motionerna 1997/98:Fi205 yrkande 12, 1997/98:T217 yrkande4, 1997/98:N13 yrkande 1, 1997/98:N14 yrkandena 2 och 3, 1997/98:N202,1997/98:N271 yrkande 1, 1997/98: N274 yrkande 1 och 1997/98:N309 yrkande1,res. 1 (m, c, fp, kd)2. beträffande marknadsbegreppetatt med avslag på motionerna 1997/98:N13 yrkande 2 och 1997/98:N14yrkande 1 antar det i proposition 1997/98:130 framlagda förslaget till lagom ändring i konkurrenslagen (1993:20) såvitt avser 6, 19 och 34 §§,3. beträffande uppbrytning av företagskoncentrationeratt avslår motion 1997/98:Fi209 yrkande 17,res. 2 (v)4. beträffande lagförslagen i övrigtatt antar de i proposition 1997/98:130 framlagda förslagen tilla) lag om ändring i konkurrenslagen (1993:20) i den mån det inte omfattasav utskottets hemställan i det föregående,b) lag om ändring i lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m.,c) lag om ändring i sekretesslagen (1980:100).Stockholm den 26 maj 1998På näringsutskottets vägnarBirgitta JohanssonI beslutet har deltagit: (), (),(), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). Inriktningen av konkurrenspolitiken (mom. 1)(), (), (), (),(), () och () anserdels att utskottets ställningstagande i avsnittet om inriktningen avkonkurrenspolitiken bort ha följande lydelse:I likhet med vad som sägs i motionerna 1997/98:Fi205 (m), 1997/98:N14 (m),1997/98:N202 (m), 1997/98:N271 (m), 1997/98:N13 (fp), 1997/98: N309 (fp) och1997/98:N274 (kd) anser utskottet att kraftfulla åtgärder måste vidtas frånregeringens sida för att driva på avregleringsarbetet i syfte att skapa utrymmeför privata initiativ i kommuner och landsting. Utskottets uppfattning är attde stora offentliga monopol som svarar för tjänsteproduktionen inomsjukvård, skola, åldringsvård etc. skall avregleras så att en privattjänsteproduktion inom dessa områden skyndsamt kan utvecklas. bör hosregeringen begära förslag om ändringar i de lagar som styr den obligatoriska,kommunala verksamheten vad gäller sådana bestämmelser som förhindrar uppkomstenav konkurrerande alternativ till dagens monopol i det allmännas regi. Dettaskulle skapa möjligheter för en mängd småföretagare att utveckla och expanderaegna verksamheter inom tjänstesektorn i form av kooperativ och egna företag.Inte minst för de kvinnor som till stor del svarar för den offentligavälfärdsproduktionen vore det positivt att övergå från att vara anställd tillatt bli egen entreprenör. Om flera aktörer tillåts komma in på områden som nuär stängda för privata alternativ kommer detta att leda till nyaarbetstillfällen som ökad konkurrens innebär en effektivareanvändning av skattemedel. Enligt utskottets uppfattning skulle det dessutomleda till en mer småskalig företagsamhet, närhet i omsorgen, ökad valfrihet ochen förbättrad välfärd för medborgarna.Vidare vill utskottet betona betydelsen av att konkurrensbegränsandeförfaranden från olika kommunala aktörers sida påtalas och åtgärdas. uppfattning är inrättandet av Rådet för konkurrens på lika villkormellan offentlig och privat sektor en kraftlös åtgärd. Rådet har ingasanktionsmöjligheter till sitt förfogande för att komma till rätta med missbrukfrån företrädare för stat, kommuner och landsting riktat mot privataentreprenörer i syfte att gynna den egna produktionen. Utskottet ställer sigskeptiskt till idén att genom diskussion och informationsspridning om godaexempel kunna åstadkomma rättelse så att förfördelade privata entreprenörertillåts konkurrera på lika villkor med offentliga producenter. Det är ocksåmycket stora samhällsekonomiska kostnader förknippade med att under tre årskapa dröjsmål med att vidta åtgärder i avvaktan på rådets utvärdering avverksamheten. I stället bör, förutom de lagändringar som förordats, en nylagstiftning införas som på ett mer kraftfullt sätt än den nuvarandekonkurrenslagen förhindrar underprissättning och osund konkurrens från detoffentligas sida. En sådan lag i enlighet med förslaget frånUnderprissättningsutredningen bör enligt utskottets mening underställasriksdagens prövning. Detta är en motsatt väg än den som förordas i motion1997/98:T217 (s) att på förhand selektivt stödja vissa producenter för attvissa tjänster skall bli utförda. Detta vore enligt utskottets mening direktolämpligt. Vidare kan ej heller de problem som utpekas i motionen hanterasgenom ändringar i konkurrenslagen.Det utskottet nu har anfört bör som sin mening ge regeringen tillkänna. Med det sagda tillstyrker utskottet här behandlade motioner i berördadelar med undantag för det aktuella yrkandet i motion 1997/98:T217 (s).dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande inriktningen av konkurrenspolitikenatt med bifall till motionerna 1997/98:Fi205 yrkande 12,1997/98:N13 yrkande 1, 1997/98:N14 yrkandena 2 och 3, 1997/98: N202,1997/98:N271 yrkande 1, 1997/98:N274 yrkande 1 och 1997/98:N309 yrkande 1och med avslag på motion 1997/98:T217 yrkande 4 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört.2. Uppbrytning av företagskoncentrationer (mom. 3)() anserdels att utskottets ställningstagande i avsnittet om uppbrytning avföretagskoncentrationer bort ha följande lydelse:Utskottet vill - i likhet med vad som anförs i motion 1997/98:Fi209 (v) - attriksdagen hos regeringen begär förslag till nya bestämmelser i konkurrenslagensom gör det möjligt att bryta upp marknadsdominerande företag. Utskottet finneringen anledning till varför denna möjlighet inte skall finnas i den svenskalagstiftningen, när en sådan regel har en sådan framträdande och uppmärksammadroll i den amerikanska lagstiftningen. Det torde vara svårt att hävda attegendomsskyddet och äganderätten har ett svagare skydd i Förenta staternajämfört med i , något som för svenskt vidkommande har varit ett starktargument för att avvisa införandet av sådana bestämmelser. Enligt utskottetsuppfattning bör man skilja på de naturliga monopol som staten bör äga och därvinster tillfaller alla - eller där förluster får täckas av alla - ochprivatägda monopol eller oligopol där enskilda individer kan berika sig på enicke-konkurrensutsatt marknad. Utskottet hyser farhågor för attstorföretagskoncentrationen kommer att fortsätta om inte regelverket tillförsde nödvändiga instrumenten för att bryta denna utveckling.Det utskottet nu har anfört bör som sin mening ge regeringen tillkänna. Med det sagda tillstyrks motion 1997/98:Fi209 (v) i här aktuell del.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följanden lydelse:3. beträffande uppbrytning av företagskoncentrationeratt med bifall till motion 1997/98:Fi209 yrkande 17 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört.Regeringens lagförslag1 Förslag till lag om ändring i konkurrenslagen (1993:20)2 Förslag till lag om ändring i lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m.3 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Ärendet.............................................1Sammanfattning......................................1Propositionen.......................................1Motionerna..........................................2Utskottet...........................................3Bakgrund 3Allmänt om regeringens förslag 3Inriktningen av konkurrenspolitiken 4Motionerna 4Vissa kompletterande uppgifter 6Utskottets ställningstagande 8Marknadsbegreppet 9Propositionen 9Motionerna 10Vissa kompletterande uppgifter 10Utskottets ställningstagande 11Uppbrytning av företagskoncentrationer 11Propositionen 11Motionen 11Vissa kompletterande uppgifter 12Utskottets ställningstagande 13Lagförslagen i övrigt 13Propositionen 13Utskottets ställningstagande 14Hemställan 14Reservationer......................................151. Inriktningen av konkurrenspolitiken (m, c, fp, kd) 152. Uppbrytning av företagskoncentrationer (v) 16BilagaRegeringens lagförslag 18