bet · GL01UU13 · 1998-04-21 00:00:00 — menar att en ökad flexibilitet kan blinödvändig för att säkerställa att utvidgningen inte omöjliggör ett fortsattfördjupat samarbete.Sammanfattningsvis anser i likhet med Lagrådet att detinte föreligger några konstitutionella hinder mot att ansluter sig tillAmsterdamfördraget.Konstitutionsutskottet menar i sitt yttrande att motionerna U14 (s) yrkande 1,U16 (mp) yrkandena 4 och 6, U17 (v) yrkande 1, U18 (c) yrkande 1 och U19 (fp)yrkande 1) bör avstyrkas.I motionerna U16 (mp) yrkande 6 och U17 (v) yrkande 1 anförs som skäl för attinte godkänna Amsterdamfördraget bl.a. att såväl överföringen av frågor fråntredje till första pelaren som formerna för beslutsfattandet i den tredjepelaren innebär ett steg i riktning mot en europeisk federal statsbildning medett minskat inflytande för de enskilda medlemsstaterna.Justitieutskottet framhåller i sitt yttrande 1997/98:JuU6y, med anledning av dedelar i dessa yrkanden som berör utskottets beredningsområde, att ett viktigtsyfte med Amsterdamfördraget är att skapa förutsättningar för ett av EU:sgrundläggande mål, förverkligandet av den fria rörligheten för personer. Enförutsättning härför är att samarbetet inom tredje pelaren i olika hänseendenförstärks och effektiviseras genom vissa åtgärder, bl.a. förs en del av deområden som regleras i tredje pelaren över till första pelaren, t.ex.asyl- och invandringsfrågor. konstaterar att utskottetsberedningsområde berörs i de delar som handlar om personkontrollen vid denyttre gränsen samt vissa civilrättsliga frågor som berör mer än ettmedlemsland. Det straffrättsliga och polisiära samarbetet liksom resterandedelar av kommer alltjämt att regleras i tredje pelaren dären förutsättning för beslut är att medlemsländerna är överens.Justitieutskottet anför i sitt yttrande att förutsättningar för att uppnå EU:smål i denna del knappast kan åstadkommas på något annat sätt än genom ettutvidgat samarbete i de nämnda frågorna. Amsterdamfördraget innebär ett viktigtsteg framåt för samarbetet inom unionen i en riktning som i allt väsentligtöverensstämmer med svenska intressen, menar justitieutskottet och konstaterar isitt yttrande att utifrån justitieutskottets utgångspunkter bör riksdagengodkänna Amsterdamfördraget. föreslår således att motionernaU16 yrkande 6 och U17 yrkande 1 i de delar som berör utskottetsberedningsområde skall avstyrkas.Utrikesutskottet delar justitieutskottets bedömningar och vill för sin delanföra att regeringskonferensen hade två huvudsakliga mål. Det första målet varatt säkerställa det folkliga stödet för EU-samarbetet och det andra målet varatt förbereda unionen för en utvidgad medlemskrets.Amsterdamfördraget innebär enligt utskottets uppfattning klara och viktigaframsteg när det gäller det första målet. Detta återspeglas inte minst i de nyabestämmelserna om sysselsättning, miljö, öppenhet, jämställdhet mellan kvinnoroch män samt unionens krishanteringsförmåga. Dessa var också de frågor somSverige prioriterade under regeringskonferensen.Vad gäller det andra målet är det utskottets uppfattning att det hade varit attföredra om de grundläggande maktfrågorna som aktualiseras i ettutvidgningsperspektiv hade fått en varaktig lösning i Amsterdamfördraget. Dettavar nu inte möjligt även om medlemsstaterna har kunnat enas om vissaförberedelser, bl.a. ett åtagande att återigen ta upp deinstitutionella frågorna till behandling. Utskottet vill emellertid framhållaatt de institutionella reformer som kommer att genomföras närAmsterdamfördraget träder i kraft ligger i linje med vad som behöver görasinför utvidgningen av unionen till en större medlemskrets. Utskottet finner,till skillnad från motionären bakom motion U19 (fp) yrkande 1, att det ligger iSveriges intresse att godkänna Amsterdamfördraget trots vissatillkortakommanden i regeringskonferensen vad det gäller unionens förberedelserinför nästa utvidgning.Med anledning av vad som åberopas i motionerna U16 (mp) yrkande 4 och U17 (v)yrkande 1 vill utskottet framhålla att även om Amsterdamfördraget innebär attvissa nya beslutsbefogenheter överförs till EG innebär detta inte att fördragetförändrar unionens grundläggande struktur och karaktär. Utskottet konstateraratt den genom Unionsfördraget överenskomna pelarstrukturen består och attsamarbetets grundläggande mellanstatliga karaktär ej förändras samt attsamarbetet i de andra och tredje pelarna även fortsättningsvis förblirmellanstatligt. Utskottet menar att EU som mellanstatlig organisation ej harförändrat karaktär sedan blev medlem den1 januari 1995.En relevant fråga rörande beslutet om godkännandet av Amsterdamfördraget är vadsom gäller i det fall något medlemsland inte godkänner fördraget. Om dettaskulle inträffa gäller fortfarande de övriga fördrag som samarbetet bygger på,dvs. främst EG- och Unionsfördragen. Samarbetet fortsätter således även vid ettickegodkännande av Amsterdamfördraget men på den rättsliga grund som detidigare godkända fördragen utgör.Utrikesutskottet konstaterar att Lagrådet anser att det inte föreligger någrakonstitutionella hinder för att tillträda , liksom , delar denna uppfattning.Utrikesutskottet tillstyrker regeringens yrkande 2 om godkännande avAmsterdamfördraget och de protokoll som har förtecknats i slutakten tillfördraget. Enligt vad som föreskrivs i 10 kap. 2 § regeringsformen skall ettbeslut om godkännande av en internationell överenskommelse - i det fall ensärskild ordning (i detta fall 10 kap. 5 § RF) är föreskriven för detriksdagsbeslut som förutsätts - fattas i samma ordning som det beslutet. Detinnebär att skall fatta beslut om godkännande av Amsterdamfördragetoch de i slutakten till fördraget förtecknade protokollen med tre fjärdedelsmajoritet.Med det anförda avstyrker utrikesutskottet motionerna U14 (s) yrkande 1, U16(mp) yrkandena 4 (delvis) och 6, U17 (v) yrkande 1, U18 (c) yrkande 1 samt U19(fp) yrkande 1 samt tillstyrker propositionens yrkande 2 om godkännande avAmsterdamfördraget.I ett flertal motioner tas samarbetets övergripande karaktär upp avmotionärerna.I motion U17 (v) yrkande 3 anförs att mer reell beslutsmakt bör återföras tillnationell nivå och att den mellanstatliga delen av samarbetet bör stärkas. Isamma motion yrkande 14 anförs att de förändringar beträffande EU:sinstitutioner som genomförts i fördraget inneburit ökad överstatlighet.Motionärerna motsätter sig dessa steg som man menar pekar mot en utveckling ifederalistisk riktning. I motion U504 (c) yrkande 1 begär motionärerna ettriksdagens tillkännagivande om att ser EU-samarbetet som ettmellanstatligt samarbete. I motion U15 (m) efterlyses konkreta förslag om hurgrundfördragen skall ändras så att ytterligare inslag av överstatlighetförhindras. Ett liknande yrkande framförs i motion U14 (s) yrkande 2 varimotionärerna begär ett tillkännagivande om att inriktningen på nästaregeringskonferens bör vara att föra tillbaka beslutskompetens tillmedlemsstaterna. Ett likartat yrkande utgör yrkande 1 i motion U20 (c) varimotionärerna efterlyser regeringsförhandlingar för att ändraAmsterdamfördragets artikel 5a, så att självbestämmande stärks.Konstitutionsutskottet anför i sitt yttrande att utskottet delar regeringensuppfattning att legitimitet och effektivitet i EU-samarbetet likaväl sommedbestämmande och demokratisk kontroll bör vara ledstjärnor för Sverigesagerande även i det framtida EU-samarbetet. ser ingenanledning för att, som motionärerna begär, på förhand ta avstånd frånalla ytterligare steg mot ökad överstatlighet eller begära att regeringenverkar för att fördragen ändras i mer mellanstatlig riktning. En fördjupning avsamarbetet kan inom vissa områden bidra till att EU:s mål förverkligas snabbareoch effektivare. Det vore därför oklokt att nu låsa sig för att inte inom vissaområden kunna öka inslagen av överstatligt samarbete, anförkonstitutionsutskottet.Samtidigt finns det enligt frågor som bäst hanteras pånationell nivå. Olika delar av samarbetet måste alltid kunna förändras iriktning mot mer eller mindre överstatlighet, inte minst beroende på hurutvidgningsprocessen utvecklar sig. Det sagda innebär emellertid inte attkonstitutionsutskottet förespråkar en utveckling i federalistisk riktning.Konstitutionsutskott menar att motionerna U14 yrkande 2, U15, U17 yrkandena 3och 14, U20 yrkande 1 samt U504 yrkande 1 bör avstyrkas.Utrikesutskottet delar konsitutionsutskottets bedömning och vill för sin delanföra att inställning har varit och är alltjämt att tyngdpunkten ibeslutsfattandet skall ligga i ministerrådet. utgörs avmedlemsstaternas regeringsrepresentanter som är ansvariga inför respektivelands folkvalda församling, i . Genom de skrivelser ochpropositioner som regeringen tillställer för avgörande i olika EU-frågor och det informations- och samrådsförfarande som har etablerats mellanregeringen å ena sidan och samt berörda utskott å den andra sidan,har både insyn och möjlighet att påverka regeringensställningstaganden inför möten i ministerrådet. Till yttermera visso skallvarje ändring i grundfördragen godkännas av respektive medlemsland i enlighetmed de konstitutionella regler som gäller i medlems-landet. Dessa faktorersammantaget understryker samarbetets grundläggande mellanstatliga karaktär.Utrikesutskottet vill anföra att de delar av samarbetet som är överstatliga haröverenskommits enhälligt mellan företrädare för medlemsländerna och godkänts avvarje medlemsstats parlament. Anledningen till att länderna på vissa områdenhar valt denna linje är att man har ansett att det finns ett mervärde med etteuropeiskt samarbete inom dessa områden.Utrikesutskottet vill framhålla att den överstatliga delen avsamarbetet fordrar självständiga och starka institutioner för att garantera enlikvärdig övervakning och tillämpning av det gemensamma regelverket. Dettaligger enligt utskottets uppfattning inte minst i de mindre medlemsstaternasintresse.Utrikesutskottet vill vidare anföra att genom det nya fördraget överlåts vissanya, men begränsade, beslutsbefogenheter till Europeiska gemenskaperna. Däremotöverlåts ej någon beslutanderätt till Europeiska unionen. Utskottet menar attdet är en praktisk fråga i vilken mån ytterligare beslutskompetens skallöverlåtas till EG, eller om det överstatliga inslaget på något område skallminskas. Detta må avgöras från fall till fall och beroende på de behov och debeslut som fastställts för varje substansområde i samarbetet. Enligt utskottetsmening kan ett samarbete med överstatliga inslag vara att föredra för att fåtill stånd en effektiv lösning, t ex. bekämpning av miljöföroreningar i luftoch vatten. I andra fall är mellanstatliga lösningar att föredra, t.ex. vadgäller samarbetet inom det straffrättsliga området.I bl.a. motion U14 (s) yrkande 2 hävdas att exempel på ökad överstatlighet äratt beslut kommer i ökande grad att kunna fattas med kvalificerad majoritetinom samarbetet i de andra och tredje pelarna. Utskottet vill med anledninghärav anföra följande:Samarbetet inom de andra och tredje pelarna är mellanstatligt. Detta innebäratt när rådet samlas för att fatta beslut inom dessa samarbetsområden har detkaraktären av en mellanstatlig konferens mellan företrädare för suveränastater. Det faktum att ett beslut fattas med kvalificerad majoritet (eller attkommissionen, liksom medlemsländerna, har initiativrätt) innebär enligtutskottets uppfattning inte att samarbetet övergår från att vara mellanstatligttill att vara överstatligt. Det är inte beslutsformen som är avgörande utan ivad mån beslutsbefogenheter som annars tillkommer nationella organ förs övereller ej till en mellanstatlig organisation. Utskottet menar att såsomsamarbetet är organiserat, både och efter Amsterdamfördragetsikraftträdande, sker ingen överlåtelse av beslutanderätt inom dessa områden.Därmed förblir samarbetet mellanstatligt.Utskottet vill i sammanhanget också understryka att både när det gäller denandra pelaren och den tredje pelaren skall ett beslut som fattas medkvalificerad majoritet föregås av ett grundläggande beslut som fattas medenhällighet. Ett sådant enhälligt grundbeslut krävs bl.a. för en gemensamstrategi inom den andra pelaren och för ett rambeslut inom den tredje. Tillyttermera visso finns vissa möjligheter att inlämna veto mot ett beslut somfattas med kvalificerad majoritet i den andra pelaren (se avsnitt 7.4).Utskottet välkomnar de utökade möjligheterna till att fatta beslut medkvalificerade majoritet inom de andra och tredje pelarna. Syftet med deförändringar som genomförs är, som utskottet ser det, inte att omvandlasamarbetet i överstatlig riktning utan att effektivisera samarbetet ochbeslutsfattandet samt att lägga grunden för ett väl fungerande samarbete i enunion med ett utökat antal medlemsstater. Utskottet anser, till skillnad frånmotionären bakom motion U14 yrkande 2, att detta är eftersträvansvärt.Utskottet vill vidare framhålla att med den i Amsterdamfördraget fastlagda ochutvecklade subsidiaritetsprincipen är det klart att beslut inte i något fallbör fattas längre från de direkt berörda än vad som är nödvändigt för eneffektiv lösning i den aktuella frågan.Med det anförda avstyrker utrikesutskottet motionerna U14 (s) yrkande 2, U15(m), U17 (v) yrkandena 3 och 14, U20 (c) yrkande 1 och U 504 (c) yrkande 1.I motion U16 (mp) yrkande 10 anför motionärerna att skall begära atterhålla samma särställning som i unionssamarbetet.Socialförsäkringsutskottet framhåller i sitt yttrande 1997/98:SfU4y medanledning av denna motion att utskottet tillstyrker att frågorna om asyl,invandring och gränskontroll förs över till samarbetet i den första pelaren.Motionärernas begäran om att skall erhålla samma särställning somDanmark skulle innebära att inte skulle kunna delta i eller omfattas avde beslut som fattas enligt bestämmelserna i avdelning föreslår att utrikesutskottet avstyrker motion U16(mp) yrkande 10 i de delar som berör socialförsäkringsutskottetsberedningsområde.Justitieutskottet framhåller med anledning av motion U16 (mp) yrkande 10 i sittyttrande 1997/98:JuU6y att den särställning kommer att ha med avseendepå den nya avdelning IIIa i EG-fördraget innebär att ställs utanförbeslutsprocessen i den första pelaren när det gäller den fria rörligheten förpersoner. För svenskt vidkommande vore detta inte en lyckad lösning, menarjustitieutskottet. Det är tvärtom angeläget att på olika sätt aktivtkan medverka i samarbetet mellan medlemsstaterna och verka pådrivande i olikafrågor. Detta gäller inte minst i frågor som rör personkontrollen där t.ex.frågor om gränsöverskridande brottslighet liksom om asyl och invandringaktualiseras.Justitieutskottet framhåller även i sitt yttrande att underratifikationsprocessen av Unionsfördraget gjorde förbehåll beträffandesamarbetet i tredje pelaren. särskilda ställning enligtAmsterdamfördraget är således en konsekvens av tidigare gjorda förbehåll, anförjustitieutskottet och konstaterar att vid inträdet i unionen integjorde några motsvarande begränsningar i sina åtaganden.Vidare framhåller justitieutskottet i sitt yttrande att det ligger obestridligafördelar i att frågorna om yttre gränskontroll och det civilrättsligasamarbetet, såsom det definieras genom Amsterdamfördraget, förs över till denförsta pelaren. Dessa delar är av omedelbar betydelse för förverkligandet avden fria rörligheten, och genom att föra över dem till den första pelarenskapas det enligt utskottets mening bättre förutsättningar för att genomföraden fria rörligheten. framhåller även att genom ett närmaresamarbete i t.ex. gränskontrollfrågor förbättras också möjligheterna attbekämpa framför allt den grova organiserade brottsligheten.Angående införlivandet av i EU anser justitieutskottet attdetta på ett betydelsefullt sätt kommer att bidra till att målet om frirörlighet för personer inom unionen uppfylls som möjligheterna tillbekämpning av gränsöverskridande brottslighet förstärks.Enligt justitieutskottets mening bör motion U16 (mp) yrkande 10 i de delar somberör utskottets beredningsområde avstyrkas.Utrikesutskottet delar de uppfattningar som socialförsäkrings- ochjustitieutskottet anfört i denna fråga och kan för sin del konstatera attartikel N i Unionsfördraget innehåller bestämmelser som reglerar ordningen förhur de grundläggande fördragen ändras. Där framgår att de ändras vid enregeringskonferens och att dessa ändringar beslutas enhälligt och träder ikraft när de har ratificerats av samtliga medlemsstater i enlighet med deraskonstitutionella bestämmelser. I skall godkänna fördraget.Utrikesutskottet kan konstatera att förhandlingsresultatet ligger väl i linjemed vad uttalat i tidigare betänkanden som behandlat frågor iregeringskonferensen.Utskottet vill vidare anföra att regeringskonferens är avslutad ochresulterade i Amsterdamfördraget med tillhörande protokoll och förklaringar.Utskottet konstaterar att slutresultatet innebär att har fått gehör försina förhandlingsståndpunkter på ett flertal centrala samarbetsområden.Utskottet vill avslutningsvis framhålla att den särställning som motionärernaefterlyser inte ligger i svenskt intresse.Utrikesutskottet anser att motion U16 (mp) yrkande 10 med det anförda äravstyrkt.I motion 1997/98:U503 (mp) begärs att skall presentera ett förslag tillutträdesparagraf. I motion U504 (c) yrkande 2 vill motionärerna att riksdagenav regeringen begär en utredning om möjligheten att lämna anför i sitt yttrande 1997/98:KU9y följande medanledning av dessa yrkanden:I yttrande till utrikesutskottet över skrivelsen omEU:s regeringskonferens (1995/96:KU5y) lämnades en utförlig bakgrund tillfrågan om suspension och utträde ur unionen. Utskottet avstyrktemotionsyrkanden om införande av en utträdesparagraf av flera skäl. För detförsta skulle en bestämmelse om utträde inte ligga i linje med målsättningen ifördraget att skapa en allt fastare förening mellan medlemsstaterna. För detandra ansåg utskottet det inte heller ligga i linje med intressen att,efter inträdet i unionen, driva en fråga som måste uppfattas somatt avsåg att lämna unionen. För det tredje ansåg utskottet att detvisserligen måste anses föreligga en möjlighet för en stat att utträda urunionen. Utskottet ansåg dock inte att det finns anledning att ?i förtid? tyngaden förestående regeringskonferensen med problem som antingen inte kommer attaktualiseras eller, om de aktualiseras, ändå kommer att kräva omfattandeförhandlingar mellan staterna. Enligt utskottets mening skulle dessutom enfastställd utträdesform i onödan kunna låsa medlemsstaternas handlingsutrymme.Vidare anför att det i yttrande till utrikesutskottetöver regeringens skrivelse Berättelsen om verksamheten i Europeiska unionenunder 1996 (1996/97:KU8y) vidhöll sin uppfattning att en utträdesparagraf inteborde införas i fördraget.Konstitutionsutskottet vidhåller sin tidigare inställning och föreslår attutrikesutskottet avstyrker motionerna 1997/98:U503 (mp) och U504 (c) yrkande 2.Utrikesutskottet delar bedömningar och avstyrkermotionerna 1997/98:U503 (mp) och U504 (c) yrkande 2.I motion U504 (c) yrkande 3 yrkas att av regeringen begär enutredning om alternativa samarbetsformer inom unionen.Konstitutionsutskottet anför i sitt yttrande att eftersom det inte är aktuelltför att lämna EU saknas anledning att utreda alternativ till EU-samarbetet. föreslår att motion U504 (c) yrkande 3 skallavstyrkas.Utrikesutskottet instämmer i vad anfört och avstyrkerU504 (c) yrkande 3.7.2 Unionen och medborgarenPropositionenÖppenhetsreglernaRegleringen kring öppenheten förstärks i fördragen. De nya reglerna finns iartiklarna 1.4, 2.39 och 2.45 i Amsterdamfördraget.Genom fördraget görs ett tillägg i artikel A i Unionsfördraget som innebär attbesluten skall fattas så öppet som möjligt. Enligt den nya artikeln 191a i EG-fördraget har alla unionsmedborgare samt fysiska och juridiska personer som ärbosatta eller som har sitt säte i en medlemsstat rätt att ta del avEuropaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar. Detta gäller bådehandlingar som har upprättats inom institutionerna och handlingar som inkommittill dessa. Reglerna är tillämpliga även på sådana handlingar som rör de andraoch tredje pelarna genom att artikel J 18 och K 13 nämns i artikel 191a.Allmänna principer för och begränsningar i öppenheten, dvs. sekretessregler,skall fastställas av rådet i en rättsakt, gällande alla tre institutionerna,senast efter det att det nya fördraget har trätt i kraft. Beslutet skallfattas enligt förfarandet i artikel 189b vilket ger Europaparlamentetmedbeslutanderätt i denna fråga.Vidare skall rådet, enligt den nya lydelsen i artikel 151.3, i sinarbetsordning fastställa de fall då rådet anses handla i egenskap avlagstiftare. Rådet skall i dessa fall medge större tillgång till handlingar.Rådet skall alltid offentliggöra omröstningsresultaten, röstmotiveringarna ochenskilda medlemsländers uttalanden till protokollet (röstningsförklaringar).Genom de ovan nämnda förändringarna i fördragen skapas en fördragsmässig grundför handlingsoffentlighet. Enligt huvudregeln har medborgarna rätt att ta delav de tre centrala institutionernas handlingar. Sekretess skall gälla iundantagsfall och i enligt med den i denna del nya arbetsordning som rådetskall fastställa.Regeringen menar att en vidsträckt definition av handlingar och preciseradesekretessgrunder som inte går längre än nödvändigt utgör viktiga element i denrättsakt som skall utarbetas med stöd i det nya fördraget. Vidare framhållerregeringen att den kommer att verka aktivt för att upprättande av offentligaregister blir en huvudfråga när rättsakten enligt artikel 191a skall utarbetas.Regeringen framhåller att förhandlingsresultatet vad gäller öppenhet är myckettillfredsställande ur svensk synvinkel. Resultatet innebär dels att det ifördragen införs en allmän öppenhetsprincip, dels bestämmelser omhandlingsoffentlighet och informationsskyldighet. Regeringen framhåller vidareatt de nya skrivningarna i fördragen inte omfattar medlemsstaternasoffentlighetslagstiftning, dvs. inte kommer att leda till harmonisering inomdetta område. De nya reglerna gäller endast för den verksamhet som de aktuellainstitutionerna inom EU bedriver.Grundläggande rättigheterRegeringen framhåller i propositionen att principerna om frihet, demokrati ochrespekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna ochrättsstatsprincipen är av grundläggande betydelse för samarbetet inom EU. Genomunionsfördraget har de grundläggande rättigheternas betydelse i samarbetet inomEU, uttryckta som gemensamma principer för medlemsstaterna, fördragsfästs iartikel F (artikel 1.9 i Amsterdamfördraget).I regeringskonferensen diskuterades möjligheten att ytterligare förstärka denfördragsmässiga grunden för de mänskliga rättigheterna och de grundläggandefriheterna, och enighet kunde vinnas om detta.Genom en ändring av artikel F1 slås fast att dessa principer inte bara ärgemensamma för medlemsstaterna utan även utgör principer som unionen ochunionssamarbetet bygger på. Genom denna ändring kommer de grundläggandeprinciperna till tydligt uttryck i Unionsfördraget vilket utgör grundvalen församarbetet inom EU. Därmed skapas även en fördragsmässig grund för att vidtaåtgärder mot en medlemsstat som inte respekterar dessa principer.Genom ett tillägg i artikel O i fördraget fastslås att som villkor för ansökanom medlemskap skall gälla att ansökarstaten respekterar de grundläggandeprinciperna i artikel F.1 (artikel 1.9 i Amsterdamfördraget). Ändringen innebäratt det i fördraget slås fast att en europeisk stat som inte respekterar degrundläggande principerna inte heller kan bli medlem av unionen.Ytterligare tillägg i fördraget skapar möjligheten att landet, om enmedlemsstat allvarligt och ihållande åsidosätter de grundläggande principerna,skall kunna bli föremål för suspensionsåtgärder. Dessa åtgärder innebär attvissa rättigheter som tillkommer medlemsländerna enligt fördraget, inklusiverösträtten i rådet, tillfälligt upphävs för den staten. Förfarandet regleras ien ny artikel i , artikel 236, som i sin tur bygger på de nyaformuleringarna i artikel F.1 (artikel 2.57 i Amsterdamfördraget).