bet · GL01TU5 · 1998-04-14 00:00:00 — Motionärerna föreslår vidare att representanterför regeringen och och län på nytt möts för att diskutera enhelt ny trafiklösning för med större hänsyn till miljö ochhälsa.I motion 1996/97:T92 av m.fl. (mp) konstateras attmiljökonsekvensbeskrivningar saknas för den nya trafiklösningen förStockholmsregionen. Motionärerna betonar att en sådan beskrivning bör utgöraett grundläggande villkor för det fortsatta arbetet. I motionen begärs attregeringen skyndsamt tar initiativ till att förhandla fram en helt nytrafiklösning där större hänsyn tas till miljö och hälsa. Vidare efterlyses enöversyn av informationsåtgärder i samband medDennisöverenskommelsens genomförande. Motionärerna framhåller att den starkafolkliga opinionen mot har lett till att settsig nödgat att starta ett kommunikationskansli som spritt massutskick tillhushållen och annonserat i dagstidningar m.m. Det är uppenbarligen så, betonarmotionärerna, att det finns ett grundläggande fel någonstans när beslut förstfattas, och genomförandet sedan fördyras ytterligare med åtskilliga miljonerför att medborgarna måste övertalas till att förlika sig med beslutet. I ensådan situation blir myndighetens roll dessutom oklar, eftersom dess uppgiftatt följa upp och genomföra politiska beslut även innebär att man blir en starkpart i en pågående samhällsdebatt.Mats () karakteriserar i motion 1997/98:T322 läget för utbyggnaden avtrafiken i som ett kaotiskt moras för trafikanter ochskattebetalare. Enligt motionen talar inget för att det går att nå en brahelhetsuppgörelse utan att staten medverkar. Problemen hänger så intimt sammanoch låsningarna är så svåra att det krävs en ny statlig förhandlingsman. MatsOdell anser därför att det nu är dags för att ingripa genom att krävaatt regeringen tillsätter en ny statlig förhandlingsman med ett brett mandatatt tillsammans med regionen förhandla fram en ny långsiktigt hållbartrafiklösning.Birgitta () understryker i motion 1997/98:T226 att transporter ochkommunikationer är nödvändiga för all ekonomisk aktivitet och en förutsättningför en positiv välfärdsutveckling. Det är, enligt motionen, självklart attmänniskor och varor skall kunna röra sig fritt och utan onödig tidsspillan bådeinne i staden och till den. För att få ett väl fungerande trafiksystem och enbättre miljö i innerstaden behövs därför kringfartsleden Ringen runt kräver vidare att får sin rättmätiga andelav infrastrukturmedlen och framhåller att den grundläggande infrastrukturen ärett statligt ansvar. Det betyder att satellitnavigeradetrafikövervakningssystem genom s.k. road pricing liksom andra typer avstraffbeskattningar mot avvisas. Motionären begär vidare attkollektivtrafiken rustas upp och moderniseras. Det gäller bl.a. bussterminaler,vägnät och bullerskyddsåtgärder. Den fortsatta utbyggnaden av snabbspårvägenbör däremot stoppas med hänsyn till bristande folkligt stöd och diskutabelekonomisk lönsamhet.3.2 Utskottets ställningstagandeUtskottet konstaterar att den överenskommelse som slöts om trafik ochmiljö i , den s.k. , inte har visat sigvara hållbar. Det gäller bl.a. finansieringen med vägtullar utanför Ringleden.Oklarheter kring finansieringen resulterade i att utskottet i sittav godkända betänkande begärde att regeringen borde redovisahur överenskommelsens ekonomiska förutsättningar kan tryggas (bet.1994/95:TU22, rskr. 1994/95:340). En rad invändningar har också under årenriktats mot utformningen och dimensioneringen av olika trafikprojekt. Förslaghar väckts om att genomföra såväl alternativa som kompletterandeprojekt i regionen. Sammantaget gör detta att tidigare grundläggandeutgångspunkter för utbyggnaden och finansieringen av Stockholmsregionenstrafiksystem behöver omprövas.Utskottet vill här klargöra att utvecklingen av framtidens transportsystemkräver en rad åtgärder för att förbättra miljön, öka tillgängligheten och skapabättre förutsättningar för tillväxt. Detta gäller inte minst iStockholmsområdet med den trafikutveckling och de miljöproblem som där finns.Det är också ett riksintresse att lösa trafikproblem medtanke på trafiksystemens nationella betydelse. För att uppnå enframtidsanpassad och hållbar trafiklösning krävs enligt utskottets meninglångsiktiga beslut som förutsätter att berörda parter agerar gemensamt. Ettframtida transportsystem för måste också vara ekonomiskt,socialt, kulturellt och ekologiskt hållbart.Beträffande de motionsförslag som väckts om en ny statlig förhandlingsman ochen ny bred överenskommelse för vill utskottet klargöra attdet är angeläget att ett nära samarbete utvecklas mellan olika statliga,regionala och lokala aktörer för att öka samordningen vid planeringen avbebyggelse, infrastruktur och trafik. Därmed tydliggörs bl.a. vilka åtgärdersom är mest lämpliga och kostnadseffektiva. Den bristande hållbarheten i detrafiköverenskommelser som träffats i våra storstadsområden reser dock tvivelom det är lämpligt att planera för stora samordnade trafikpaket i olikaregioner. Enligt utskottets mening bör i stället behovet av samordning normaltsett lösas inom ramen för det ordinarie planeringssystemet. Genom riksdagensbeslut har en länsbaserad regional investeringsplanering lagts fastför samtliga trafikslag (prop. 1996/97:53, bet. 1996/97:TU7, rskr.1996/97:174). Utskottet vill vidare hänvisa till de förslag som regeringennyligen presenterat i proposition Transportpolitik för en hållbar utveckling(prop. 1997/98:56) om bl.a. ett vidgat samhällsekonomiskt synsätt och ändradeförutsättningar för en effektivare sektorssamordning på regional nivå.Utskottet är därmed inte berett att tillstyrka att en ny statligförhandlingsman tillsätts för att söka nå en bred överenskommelse omStockholmsregionens trafik- och miljöfrågor.När det gäller de förslag som väckts om bilavgifter anser utskottet attsärskilda miljörelaterade tätortsavgifter kan utgöra ett effektivt sätt attstyra trafiken. I många länder anser man också att ett väl fungerande ochmiljömässigt hållbart trafiksystem i större stadsområden förutsätter någon formav avgiftssystem. Enligt proposition 1997/98:56 anser regeringen att dentekniska utvecklingen av sådana avgiftssystem bör stödjas. Ett arbete hardärför påbörjats för att skapa det regelverk som krävs för att möjliggöra attsärskilda vägavgiftssystem införs. För att klara de prisssättningsproblem somfinns i tätorter fordras lokalt anpassade lösningar. har det dock integått att få någon blocköverskridande majoritet för att införa ett avgiftssystemför biltrafiken i eller för att möjliggöra någon annanform av regional finansiering. Utskottet är därför inte nu berett att ta någotinitiativ med anledning av de aktuella motionsförslagen. Enligt utskottetsmening bör i stället resultatet av pågående utredningsarbete avvaktas.I några motioner förordas att skall få en ?rättvis? och ökadandel statliga anslag tillbaka från de olika skatter och avgifter som regionensbilister betalar in till statskassan. Utskottet vill här klargöra att drift ochunderhåll samt investeringar i det statliga vägnätet i huvudsak bör finansierasmed statliga anslag utifrån en samhällsekonomisk grundsyn. Fördelningen mellanolika regioner av statens medel för trafikens infrastruktur skall följa denplaneringsinriktning som riksdag och regering har lagt fast och som syftar tillatt främja ett miljöanpassat och trafiksäkert transportsystem och bidra tilltillväxt och sysselsättning i alla delar av landet. Vidare gäller att deskatter och avgifter som tas ut av bilismen och som är transportpolitisktmotiverade skall grundas på ett väl definierat kostnadsansvar. Utskottet kandärför inte ställa sig bakom de krav som framförs i vissa motioner om attStockholmsregionen skall få tillbaka en viss andel av de skatter som regionensbilister betalar in till statskassan.I några motioner framförs olika önskvärda utgångspunkter för den fortsattatrafikplaneringen. En rad synpunkter lämnas också på enskilda projekt somtidigare ingått i . Av proposition 1997/98:123 framgåratt vissa av dessa projekt genomförs eller förbereds. För andraprojekt såsom Österleden och Västerleden har däremot arbetet avbrutits. Avpropositionens redovisning framgår vidare att regeringen avser att för vissavägprojekt återkomma till med förslag till finansieringslösning närerforderliga planer föreligger. En viktig förutsättning för ett eventuelltgenomförande är enligt regeringen att det föreligger en möjlighet till regionalsamfinansiering.Utskottet har för sin del ingen erinran mot vad regeringen anför om olikadelprojekt. Enligt utskottets mening bör det som regel inte ankomma påriksdagen att i detalj föreskriva hur olika trafikprojekt i landet skallgenomföras. Investeringar i trafikens infrastruktur bör i stället behandlasinom ramen för den normala infrastrukturplaneringen. Enligt utskottets meningbör och regeringens uppgift i denna planeringsprocess framför alltvara att ange de övergripande målen och riktlinjerna förinvesteringsplaneringen, fastställa finansiella ramar samt svara för att detskapas en effektiv organisation för att förvalta de resurser som avsätts förinvesteringar i trafikens infrastruktur. En viktig uppgift är vidare att följaupp och utvärdera de åtgärder som vidtas. Förutsätts däremot en särskildfinansiering genom exempelvis garantiåtaganden krävs dock att fråganunderställs prövning. Utskottet återkommer också senare till fråganom och finansiering liksom till det s.k. tredje spåretoch Centraltunneln. Utskottet är mot denna bakgrund inte berett att nu ta någotinitiativ med anledning av de motionsyrkanden som väckts om olikautgångspunkter för trafikplaneringen och om utbyggnad eller stopp av enskildatrafikprojekt.Beträffande de motioner som efterlyser miljökonsekvensbeskrivningar villutskottet klarlägga att varje infrastrukturprojekt skall prövas på sedvanligtsätt med tillämpning av gällande lagstiftning. Det gäller bl.a. bestämmelserenligt väglagen (1971:948), (1987:10) och lagen (1987:12)om hushållning med naturresurser (naturresurslagen). Utskottet förutsätter attberörda parter och myndigheter i arbetet med de olika projekten söker lösningarsom begränsar intrång i värdefulla natur- och kulturmiljöer samt att man sökerlösningar som kan nås till lägsta kostnad.Enligt motion 1996/97:T95 (v) håller vägprojekten i inte ett avriksdagen fastställt minimimått för vägprojekts samhällsekonomiska avkastning.Utskottet konstaterar att något sådant mått inte har fastställts av riksdagen.Vidare gäller att samhällsekonomiska lönsamhetstal för enskilda trafikprojektinte torde vara generellt tillämpliga i storstadsmiljön med hänsyn bl.a. tillde svårigheter som finns att där värdera barriäreffekter, intrång ochmarkutnyttjande. Det betyder att matematiska lönsamhetstal inte ensamma kanutgöra beslutsunderlag.Utskottet kan inte heller ställa sig bakom det motionsledes uttalade önskemåletom en översyn av informationsåtgärder i samband medDennisöverenskommelsens genomförande. Det kommunikationskansli förDennisöverenskommelsen som motionärerna kommenterar svarade stadför, inte . Det kan vidare erinras om att ställdesig bakom ett regeringsförslag om statliga garantier som bl.a. avsåg 30miljoner kronor för information (prop. 1994/95:100 bil. 7, bet. 1994/95:TU22,rskr. 1994/95:340).Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionerna 1996/97:T91(c), 1996/97:T92 (mp), 1996/97:T93 (m), 1996/97:T95 (v), 1997/98:T16 (c),1997/98:T18 (m), 1997/98:T211 (v), 1997/98:T214 (fp), 1997/98:T218 (c),1997/98:T220 (mp), 1997/98:T226 (m) och 1997/98: T322 (kd) i nu behandlad del.4 Vägtullar4.1 Regeringens förslagRegeringen framhåller i proposition 1996/97:160 att ett vägtullssystem skallvara lätt att förstå och acceptera för den enskilde trafikanten. Det föreslagnasystemet för har inte en sådan utformning. Placeringen avtullstationerna utanför Ringen medför att det blir lika dyrt att färdas påkringfartslederna runt de centrala delarna av som genom Stockholmsinnerstad. Detta är ologiskt och leder till svårigheter att åstadkomma enönskvärd minskning av genomfartstrafiken i . Ettvägtullssystem medför därtill vissa begränsningar för några kommuner. bilister i , och kommuner alltid tvingas erläggavägtull för att komma ut på det allmänna vägnätet. Detta är inte acceptabelt,betonar regeringen.Regeringen framhåller sammanfattningsvis att det föreslagna vägtullssystemetkan ge oönskade geografiska och fördelningspolitiska effekter. Därmed motverkasen balanserad utveckling i . Finansieringen av de aktuellavägprojekten i bör därför ske på annat sätt än genom denplanerade utformningen av vägtullar. Regeringen föreslår mot denna bakgrund attriksdagen upphäver sitt beslut om att vägtullar skallfinansiera utbyggnad av vissa projekt i län.4.2 Utskottets ställningstagandeUtskottet anser att ett vägtullssystem i enlighet med Dennisöverenskommelsensutgångspunkter inte bör införas. Utskottet tillstyrker därför regeringensförslag att upphäver sitt beslut att vägtullar skallfinansiera utbyggnaden av vissa projekt i län.5 Finansiering av vissa trafikanläggningar m.m.5.1 Regeringens förslagÖverenskommelse om finansiering av och Södra länkenRegeringen konstaterar i proposition 1997/98:123 att det inte ärmöjligt att uppnå någon blocköverskridande majoritet för att införa ettavgiftssystem för biltrafiken i eller några andra formerav regional finansiering. Av propositionen framgår vidare att under hösten 1997har överläggningar förts om trafiklösningar i mellanföreträdare för , , kommun ochStockholms läns landsting. Överläggningarna har resulterati en överenskommelse om finansiering av samt mellanEssingeleden och Värmdöleden. Dessutom har parterna kommit överens om attstaten skall ersätta , , , och kommuner samtStockholms läns landsting med tillsammans högst förväganknutna miljöinvesteringar enligt Dennisöverenskommelsen.För innebär överenskommelsen att järnvägens kapacitet förstärksgenom att sträckan Södra byggs ut till fyra spår,inklusive en ny dubbelspårig järnvägsbro över och en nypendeltågsstation vid Årstaberg. Projektet kostnadsberäknas till ca 900miljoner kronor och samfinansieras mellan staten och landsting.Den överenskomna finansieringen innebär att bidrar med 800 miljonerkronor som föreslås få bekostas delvis med statsbidrag som tidigare avsatts försnabbspårvägens utbyggnad mellan och för tunnelbanans förlängningfrån till . Resterande medel om ca skallstaten genom ansvara för.Kostnaden för utbyggnaden av beräknas priser till (inklusive marklösen). Den överenskomna finansieringeninnebär att staten står för en investering på ochStockholms stad för . Av statens andel skall Vägverketbekosta genom en omfördelning inom statsbudgetensutgiftsområde 22, Kommunikationer. Statens resterande del föreslås finansierasmed lån som därefter skall återbetalas med medel från sammautgiftsområde, under . Den lånefinansierade delen av projektet beräknasomfatta ca . Den årliga kostnaden, dvs. ränta ochamortering för den lånefinansierade delen av projektet, beräknas uppgå till ca365 , dvs. ca per dag i 25 år.Återbetalningen av lånen skall påbörjas då anläggningen öppnas för trafik,vilket beräknas ske omkring år 2004.Regeringen föreslår mot denna bakgrund att godkännerfinansieringslösningen för och och att regeringenbemyndigas att begränsa rätt att teckna statlig borgen förvissa väginvesteringar i till att omfatta projektet länkeninom en ram om . Med hänsyn till de antaganden som förnärvarande kan göras beträffande räntenivåer, inflation och amorteringstaktföreslår regeringen att garantiramen får justeras med högst 1 600 miljonerkronor för upplupna räntekostnader och prisökningar i samhället.Statsbidrag till kollektivtrafikenRegeringen anser att kollektivtrafiksystemet i bör byggas ut ienlighet med principerna från den tidigare , även omvägnätet inte byggs ut så som tidigare förutsatts. Av detta följer att destatsbidrag som utlovats till bör utbetalas oberoendeav vägsystemets utbyggnad. Likaså bör vissa förändringar ikollektivtrafiksystemet kunna godtas som en följd av den tidigare nämndaöverenskommelsen om utbyggnad. Regeringen föreslår därför att medeltill kollektivtrafikens utbyggnad i , med viss ändring avändamålet, får utbetalas till i enlighet medprinciperna i den tidigare Dennisöverenskommelsen.Lån upptagna för väginvesteringar m.m.Med hänsyn till att den tidigare förutsatta finansieringen med vägtullar intelängre gäller anser regeringen att lån för projekt iDennisöverenskommelsen skyndsamt bör betalas tillbaka. Staten bör också ersättaNacka, , och kommuner samt länslandsting för nedlagda kostnader för vissa väganknutna miljöinvesteringar.Regeringen anser att i första hand bör åtagandet gentemot kommunerna infriasoch lån återbetalas för projekt som avbrutits. I andra hand skall lån upptagnaför driften av vägnätet t.o.m. återbetalas. I sista hand skall lån förprojekt som öppnats för trafik återbetalas.I sammanhanget erinras om att i statsbudgeten har för vart och ett av åren1999 och avsatts för att återbetala lån som tagitsupp på grund av (prop. 1996/97:150, yttr. 1996/97:TU2y,bet. 1996/97:FiU20, rskr. 1996/97:284). Enligt regeringen skall 400 miljonerkronor av detta belopp användas för återbetalning till vissa kommuner och tillStockholms läns landsting.Enligt proposition 1997/98:123 hade vid utgången av år 1997erhållit statliga lånegarantier enligt om i prisnivå . var åtgärder,inklusive drift och underhåll, för vidtagna. För attfullfölja ingångna åtaganden exklusive beräknas ca 3 125 miljonerkronor vara intecknade. Mot denna bakgrund föreslås att regeringen bemyndigasatt begränsa rätt att teckna statlig borgen för vissaväginvesteringar i till att omfatta redan påbörjade, avslutadeeller avbrutna projekt inom en ram om . Enligt regeringenbör garantiramen kunna justeras med högst på grund av denallmänna prisutvecklingen i samhället och för upplupen ränta.Av propositionen framgår vidare att regeringen anser att omgåendebör vidta åtgärder som begränsar statens kostnader för vidtagnaåtgärder inom . För att inte nedlagt planeringsarbeteskall vara förgäves bör dock förberedelsearbetet för vissa vägprojekt fortgå.Det gäller projekten 1, Botkyrkaleden och Edsberg-Väsjön-TäbyKyrkby, Kyrkby-Rosenkälla samt . När erforderliga planerföreligger för dessa projekt avser regeringen att återkomma till medförslag till finansieringslösning. En viktig förutsättning för ett eventuelltgenomförande av utbyggnadsplanerna är enligt regeringen att möjligheter finnstill regional samfinansiering.5.2 MotionsförslagCenterpartiet riktar i tre motioner en rad invändningar mot regeringensfinansieringsförslag.Olof m.fl. (c) framhåller i motion 1997/98:T16 att byggandet avSödra länken inte är försvarbart, vare sig av miljö, trafik- eller ekonomiskaskäl. Med den lösning som Socialdemokraterna, ligger vägen öppen för senare beslut om Österleden. Den folkligaförankringen av beslutet om anges vidare som undermålig. Detpolitiska systemet riskerar därför att få en allvarlig knäck då beslutetslegitimitet ifrågasätts av alltfler. Vidare framhålls att en utveckling avkollektivtrafiken förutsätter ökad spårkapacitet genom . Centerpartietförespråkar därför att rivs och ersätts med en biltunnel som börförprojekteras . Det är ett nationellt intresse att detta projektgenomförs. Först när denna fråga lösts, även finansiellt, bör frågan om tredjespåret och tas upp.Likartade synpunkter framförs i motionerna 1997/98:T218 och 1996/97: T91, därAndreas och () begär att frågan om ett tredje spår ochCentralbron blir löst. Enligt motionärerna finns det en stor acceptansför en lösning där biltrafik läggs i tunnel och det frigjordaytläget används för ett tredje spår. Det är angeläget att förhandlingar mellanstaten, och om en långsiktigthållbar lösning snabbt kan komma till stånd. I sammanhanget betonas att dessatrafikutbyggnader har ett större riksintresse än flera andra trafikprojekt,varför medel och garantier bör lösgöras från andra projekt.I motion 1997/98:T218 (c) framhålls vidare att när Österleden fallit urtrafiköverenskommelsen finns det skäl att ompröva dimensionering.Ur statsfinansiell synpunkt är det angeläget att en mindre omfattandetrafiklösning uppnås, en så kallad Minilänk. En trafiklösning som bygger på nyaförutsättningar och innebär en bantad lösning ökar även tilltron till beslutetom att Österleden inte skall byggas. Vidare betonas att största möjligapolitiska förankring lokalt och regionalt bör eftersträvas vad gälleromfattning och finansiering. Motionärerna begär mot denna bakgrund attlånegarantin för de medel som är outnyttjade för återkallas.I motion 1997/98:T231 framhåller m.fl. (c) att Centerpartietlänge har ansett att Öster- och Västerleden inte bör byggas. I ett läge dåÖsterleden utgått ur planeringen är det logiskt att eftersträva en förändradlösning vad gäller dimensionering. Till dess frågan om Södralänken är löst kan inte se att den tidigare beviljadekreditgarantin för fyller någon funktion. bör därföråterkalla lånegarantin för för de medel som är outnyttjade.Karl-Erik m.fl. (v) framhåller i motion 1997/98:T15 att utbyggnaden avSödra länken strider mot de transportpolitiska mål som regeringen presenterat iproposition 1997/98:56 Transportpolitik för en hållbar utveckling. Resursernabör i stället användas till att utveckla och bygga ut kollektivtrafiken i helalandet. är därför starkt kritiskt till som bedömsvara ett gigantiskt och oansvarigt slöseri med stora summor pengar. Om denförverkligas motverkas allvarligt inriktningen mot en långsiktigt hållbarutveckling i regionen med ökad kollektiv-, gång- och cykeltrafik och minskadbiltrafik. är dessutom bara en första etapp som för att fylla sittsyfte kommer att följas upp med , Österleden eller en breddning avEssingeleden. Detta minskar utrymmet för andra trafikinvesteringar iStockholmsregionen och i resten av landet. Motionärerna anser vidare attregeringens finansieringsförslag innebär att kostnaderna övervältras påframtida generationer. Motionärerna ifrågasätter slutligen om den del avbefolkningen som inte bor i är intresserad av attförbehållslöst finansiera de aktuella vägprojekten.Även de gröna motsätter sig i tre motioner regeringensfinansieringsförslag.Elisa m.fl. (mp) framhåller i motion 1997/98:T17 attregeringens förslag om innebär att 6 400 miljoner kronorinvesteras i en samhällsekonomiskt värdelös och ekologiskt oförsvarbarmotorväg. Med tanke på fastlagda miljömål är det enligt motionärernaanmärkningsvärt att så stora summor investeras somkollektivtrafikprojekt inte genomförs. För att inte upprivandet avDennisöverenskommelsen skall innebära mer än tomma ord föreslås därför attriksdagen avslår regeringens begäran om ekonomiska medel till ,Haningeleden 1, Botkyrkaleden, Norrortsleden och . börheller inte godta regeringens förslag att stoppa delar av den planeradeutbyggnaden av kollektivtrafiken. Enligt motionen är det vidare angeläget attspårkapaciteten förbättras i . Motionärerna ifrågasätter dock om dennödvändiga utbyggnaden bäst sker genom en ny eller genom enjärnvägstunnel. de gröna förordar en järnvägstunnel frånLiljeholmen till men med hänsyn till det akuta kapacitetslägetmotsätter man sig dock inte en ny . Motionärerna stöder därförutbyggnaden av under förutsättning att nedgrävningfinansieras. bör dock inte prioriteras på bekostnad av andrainvesteringar i kollektivtrafiken. Regeringen bör därför återkomma medett nytt finansieringsförslag för Årstabron.Elisa m.fl. (mp) ifrågasätter i motion 1996/97:T92 om destatliga garantier som tidigare beslutat om fortfarande skall gälla.Tvärtom borde det vara högst rimligt, betonar motionärerna, att omprövabeslutet med tanke på att såväl de politiska som de sakliga förutsättningarnaför projektet kraftigt förändrats.Birger m.fl. (mp) framhåller i motion 1997/98:T220 att Södra länkenär oansvarigt ur statsfinansiell synvinkel och anser att regeringen bordeutreda hur kan avvecklas.