bet · GL01UU14 · 1998-05-14 00:00:00 — Vad som enligt utskottetsmening är väl så viktigt som triangelsamarbete är dock att de länder somlyckats med sina utvecklingsansträngningar tar sitt ansvar och påbörjar en egenbiståndsverksamhet.Med anledning av motionärernas syn på systemet med landramar vill utskottetframhålla att dylika fastställs i samarbetsavtal av just den art sommotionärerna efterlyser. S.k. importstöd inom landramarna har sedan längeersatts av bidrag från en särskild post som antingen går till skuldlättnadereller till budgetstöd. Det är, enligt vad utskottet inhämtat, den väg somnästan alla givare numera använder sig av.Biståndet bygger på partnerskap mellan och samarbetslandet. Förslagtill insatser kommer från landet, antingen från staten eller från andra organ.Utformningen av de konkreta biståndsinsatserna, liksom av mer övergripandestrategier, sker sedan i samråd mellan samarbetslandet, ambassaden och Sida.Det långsiktiga samarbetet med programländer bygger på partnerskap somförutsätter förutsägbarhet även för mottagaren. I såväl samarbetsavtalen som defrån landramarna finansierade insatsavtalen ställs stränga krav på redovisningm.m. Det är inte möjligt att bedöma effektiviteten av insatserna, inteminst eftersom det svenska biståndet är en del av det internationella som i sintur bara är en del av utvecklingsansträngningarna i varje land. Prövning avsamarbetets resultat, mål, inriktning och omfattning sker vid de normalt varttredje år återkommande landstrategiprocesserna.En stor del av utformningen av utvecklingssamarbetet äger, som framgått ovan,rum i u-landsmiljön. Något behov av att placera en enhet ur Sida i finnsdärför inte.Utskottet har tidigare tagit avstånd från synen i motion U31 (m) påprocentmålet som ett utgiftsmål. Eftersom motionärerna diskuterar denna frågabl.a. i effektivitetstermer finns det anledning att påpeka att möjligheten tillreservationer, dvs. till att överföra medel från ett budgetår till ett annat,är en stor fördel just när det gäller att uppnå effektivitet, genomdriva kravoch ge tid åt demokratiska processer i samarbetsländerna.I sammanhanget finns också skäl att nämna att man inom ramen för tagit fram en gemensam strategi, ?Shaping the 21st Century?,som bygger på slutsatserna från de stora FN-konferenserna under 1990-talet.Denna strategi uppställer just sådana resultatmål som motionärerna efterlyser.Sverige påtog sig en ledande roll i utarbetandet av strategin.Utskottet har tidigare i ett flertal betänkanden avstyrkt kraven på enomorganisation av Sidas utvärderingsverksamhet, motsvarande dem som väcks imotionerna U31 (m) och U35 (kd) yrkande 6. Det kan därför här vara tillräckligtatt erinra om att den i förhållande till myndigheten har en oberoendeställning, bl.a. genom att dess arbetsprogram fastställs av ivilken riksdagspartier är representerade. En effektiv utvärdering ochuppföljning förutsätter, enligt utskottets uppfattning, en nära koppling tillverksamheten.Beaktande de på ett flertal punkter skilda uppfattningarna jämfört medregeringens anser utskottet att motion U31 (m) yrkande 1 bör avstyrkas. Ocksåmotion U31 (m) yrkande 2 (delvis) avstyrkes. Även motionerna om enomorganisation av Sidas utvärderingsverksamhet U31 (m) yrkande 2 (delvis) ochU35 (kd) yrkande 6 avstyrks av utskottet.Ovan har även behandlats de frågor som tas upp i motionerna U32 (fp)yrkandena 2 och 5, U33 (mp) yrkande 7, U35 (kd) yrkandena 2 och 4, U36 (fp)yrkande 6 och U37 (v) yrkandena 3-6.Dessa motioner får anses besvarade med vad utskottet i tillämpliga delaranfört.I motionerna U35 (kd) yrkande 11 och U37 (v) yrkande 2 krävs ökad samordningoch en förändrad roll för m.fl. i handläggningen av frågorrörande , IMF och de regionala utvecklingsbankerna.Utskottet menar, vilket också framförts i tidigare betänkanden, att det intebör ankomma på att ta ställning i frågor om hur regeringen väljer attorganisera sitt arbete.Därmed avstyrks motionerna U35 (kd) yrkande 11 och U37 (v) yrkande 2.I motionerna U33 (mp) yrkande 6 och U35 (kd) yrkande 1 krävs en snabbareåtergång till en biståndsnivå på av BNI än vad regeringens politik innebär.Utskottet noterar att frågan om biståndsnivån inte direkt står i centrum förden här aktuella skrivelsen, vilken har en förnyad svensk Afrikapolitik inför2000-talet som tema. Utskottet har emellertid i sitt yttrande1997/98:UU3y ekonomiska vårproposition till finansutskottetbehandlat den fråga motionärerna väljer att ta upp. Utskottet anförde därvidföljande.Flera motionsyrkanden handlar om hur enprocentsmålet skall uppnås och i någraav dem ställs krav på att en plan skall upprättas för hur detta mål skalluppfyllas.I den här aktuella propositionen räknar regeringen med att biståndsramen höjstill av BNI år 2001.Utskottet välkomnar att återgången till enprocentsmålet fortsätter. Detta ären viktig signal från i då de internationella biståndsflödenaminskar kraftigt.Utskottet har tidigare (senast i bet. 1997/98:UU2) anfört att kunskapen omoch stödet för enprocentsmålet är väl befäst i och i den allmännaopinionen. är en återgång till enprocentsnivån också eninternationellt betydelsefull symbolfråga, varför den även av det skälet börprioriteras. Utskottet framhöll också att det är dess bestämda mening att enåtergång till enprocentsnivån bör ske så snart det statsfinansiella läget såtillåter.Utskottet vidhåller denna bedömning och avstyrker motionerna U33 (mp) yrkande 6och U35 (kd) yrkande 1.I motion U35 (kd) yrkande 3 belyses de problem som är förknippade medavbrytande av bistånd. Generellt bör gälla, enligt motionärerna, att närvillkoren i relationen inte längre uppfylls av ena parten så måste enomförhandling av biståndet ske. En sådan omförhandling kan dock aldrig fåtillåtas ändra de villkor som bygger på den gemensamma värdegrunden ellerrespekten för de mänskliga rättigheterna. Däremot kan andra villkor diskuterasoch omförhandlas. Skulle förhandlingarna stranda så måste det i förlängningenleda till att samarbetet avbryts.Enligt utskottets uppfattning ansluter sig motionärerna därmed väl till detsynsätt som regeringen för fram i den här aktuella skrivelsen men också i denav utskottet tidigare behandlade skrivelsen om demokrati och mänskligarättigheter i utvecklingssamarbete (bet. 1997/98:UU15). Genomgåendeinnebär detta synsätt att en landanpassning i fråga om metoder och arbetssättbör göras, men att detta skall ske utifrån en fast och tydlig värderingsgrund.Motion U35 (kd) yrkande 3 kan, enligt utskottets uppfattning, besvaras med detanförda.Folkpartiet tar i motion U36 (fp) yrkande 7 upp frågan om metoder för attstävja biståndsberoendet och hålla avvecklingsperspektivet levande.Att ett biståndsberoende föreligger i många länder torde varaostridigt. Motionärerna synes emellertid främst vilja åtgärda det negativaberoende som ligger i de snedvridande effekter biståndet kan ha på bl.a.resursfördelning, social struktur och beteendemönster i mottagarlandet. Isämsta fall har regeringarna och stora delar av samhället vant sig att betraktat.ex. grundläggande sociala investeringar som biståndsgivarnas ansvar.Som motionärerna själva påpekar syftar partnerskapet till ett mer effektivtbistånd. Detta måste enligt utskottets uppfattning bl.a. innebära en strävanatt komma från de element av negativt biståndsberoende som kan finnas. Redangrundsynsättet i partnerskapstanken - ett gemensamt ansvar och delade kostnader- får anses verka i denna riktning. Som utskottet tidigare påpekat måste det ibiståndet finnas ett perspektiv av utfasning, både inom enskilda projekt ochför varje samarbetsland som helhet. I det senare ingår också infasning bl.a. avkommersiella relationer.Utskottet anser att motion U36 (fp) yrkande 7 kan besvaras med det anförda.Mot bakgrund av en diskussion om strukturella reformer ochstrukturanpassningsprogram tar i sin partimotion U37 (v) yrkande1 upp frågan om jämlikhet och ekonomisk stabilisering. Motionärerna menar atten politik som innebär social jämlikhet och jämlikhet när det gäller produktivaresurser måste komma åtminstone som den ekonomiska stabiliseringengenomförs.Utskottet konstaterar, att när strukturanpassningsprogrammen börjadegenomföras inleddes de med reformer som syftade till engrundläggande makroekonomisk stabilisering avseende bl.a. växelkurser ochbalans i statsbudgeten. I många fall har detta uppnåtts och fokus har nuförskjutitis till vad man ofta kallar den andra generationens reformer, t.ex.utveckling av fungerande institutioner som är nödvändiga för långsiktig ochstabil tillväxt.Distinktionen mellan den första och den andra generationens reformer haremellertid, enligt utskottets uppfattning, inte att göra med den socialadimensionen i reformprogrammen. Utskottet anser, liksom regeringen ochmotionärerna, att en politik för social utveckling måste integreras i allafaser av ekonomiska reformprogram. Så skedde inte alltid tillräckligt i detidigare programmen och detta var en viktig orsak till deras begränsadeframgångar.Med det anförda kan motion U37 (v) yrkande 1 besvaras.Kristdemokraterna understryker i motion U35 (kd) yrkande 8 betydelsen av attgenom bistånd och investeringar stödja regional och lokal handel under meraorganiserade former bl.a. utifrån perspektivet att småföretagande måste gynnas.Utskottet konstaterar att svenskt bistånd i många länder innehåller stöd tillsmåföretagande som en viktig komponent. När det gäller förhållandet mellansmåföretag samt regional och lokal handel är bilden inte helt enkel.Den interregionala handeln i söder om är enligt statistiskauppgifter mycket ringa. Det finns dock därutöver en omfattande smuggling,vilken delar av den informella sektorn står för. Genom att främja att ländernai liberaliserar handeln sig emellan kan den gränshandel som förekommerinom ramen för den informella sektorn dock formaliseras.Endast en ringa del av företagen i den informella sektorn berörs dock direktav utrikeshandeln eller av regleringar på handelsområdet. Anledningen till attmånga av företagen uppstått är just överregleringen av de afrikanskaekonomierna. En avreglering kan leda till att dessa företag kan övergå till denformella sektorn av ekonomin. Såsom påpekas i skrivelsen är det inom deninformella sektorn som de initiativ och det entreprenörskap återfinns, som denationella afrikanska ekonomierna ofta saknar.Utskottet delar motionärernas syn på vikten av småföretagarutveckling iAfrika och konstaterar med anledning av motion U35 (kd) yrkande 9 och 12 attSida bedriver en bred verksamhet för att stödja näringslivsutveckling, främstriktad till mindre företag. Denna innebär bl.a. stöd till kompetensutveckling,affärsutveckling, kapitalförsörjning och exportfrämjande. Det svenskanäringlivet utgör en viktig resursbas, exempelvis inom det s.k. Start-Syd-programmet.Kvinnor i bär en större börda än på många andra håll i världen.Avsaknaden av egen social och ekonomisk plattform leder ofta till att de intekan fullfölja sin utbildning, engagera sig i arbetslivet och därmed skapa enegen ekonomisk bas. i , som tas upp i motionen, ärexempel på ett lyckat landsbygdsprojekt. Bankens låntagare, i av fallenkvinnor, har till följd av bankens verksamhet fått säkrare inkomster och kunnatförbättra sin levnadssituation.Även om man med intresse kan notera framgångarna med iBangladesh menar utskottet dock att det inte bör ankomma på att hanågon uppfattning om ett projekt av denna typ bör försökas i . Utskottetutgår från att frågor om lämplig utformning av projekt fortlöpande prövas inomSida.Utskottet konstaterar sammanfattningsvis att redan verkar för desyften som motionärerna förespråkar och att detta sker såväl genom stöd avmakroekonomisk karaktär med bäring bl.a. på handelsfrågorna som i meraspecifikt småföretagarinriktade projekt.Med det anförda kan motion U35 (kd) yrkandena 8, 9 och 12 besvaras.I motionerna U33 (mp), U34 (c), U35 (kd) och U37 (v) tas olika aspekter av upp.Utskottet har i andra sammanhang, bl.a. i betänkande 1997/98:UU20,behandlat yrkanden rörande detta avtal. Utskottet framhöll därvid att det delarden bedömning som näringsutskottet i sitt yttrande 1997/98:NU4y tillutrikesutskottet framför, nämligen att eftersom långt ifrån ärfärdigförhandlat saknas anledning för att göra något särskiltuttalande.Utrikesutskottet framhöll därutöver att information om MAI-förhandlingrnakontinuerligt har givits av såväl som av den svenska regeringen.Regeringen har vidare informerat , bl.a. i de berättelser omverksamheten inom EU (skrivelserna 1995/96:160, 1996/97:80 och 1997/98:60) somtillställts riksdagen.Utrikesutskottet konstaterade i betänkande 1997/98:UU20 sammanfattningsvisatt enligt regeringens bedömning är inte ett avslut av MAI-förhandlingarna näraförestående. Utskottet gör ingen annan bedömning i denna fråga och ser därförinte skäl att redan nu uttala sig om ett eventuellt resultat av dessa.Utskottet konstaterar dessutom att vid den 28 april1998 beslutade organisationen att förhandlingarna om skallåterupptas först i oktober 1998.Sammantaget ger detta enligt utskottets mening tillräckligt med tid förriksdagen att ta del av frågeställningarna kring avtalet och till att föra endialog i dessa frågor med regeringen.Vidare noterar utskottet att regeringen har uttalat att den har för avsiktatt även fortsättningsvis informera om utvecklingen avförhandlingarna, att ett slutförhandlat avtal kommer att föreläggas riksdagenför beslut samt att regeringen skall låta genomföra en oberoendeutvärdering av avtalet och dess innehåll. Utskottet ser inget skäl att påfordranågot ytterligare agerande från regeringens sida.Utskottet vidhåller dessa bedömning och avstyrker motionerna U33 (mp) yrkandena1-3, U34 (c), U35 (kd) yrkande 10 samt U37 (v) yrkandena 7 och 8.I motion U33 (mp) yrkande 4 krävs att en förnyad svensk Afrikapolitik utgårfrån en utvecklingsmodell som bygger på naturens kretslopp. I yrkande 5 i sammamotion begärs att biståndspolitiken utformas så att våra samarbetspartnersslipper utsättas för nya miljöproblem. Även i motion U32 (fp) yrkande 4förespråkar motionärerna att miljön skall värnas i det att rovdrift pånaturtillgångar skall motverkas.I skrivelsens avsnitt diskuteras naturresurser och miljö i , främstfrågor som rör mark, skog, vatten, biologisk mångfald och urbanisering. Iregeringens redovisade syn på ett nytt partnerskap med (kap. 8 iskrivelsen) och på en förnyad svensk Afrikapolitik (kap. 9 i skrivelsen)beaktas miljöaspekterna genomgående.Utskottet noterar därutöver att de svenska samarbetsformerna med afrikanskapartners konsekvent sker med utgångspunkt från biståndsmålen, bl.a. dåmiljömålet. Sålunda skall exempelvis i de av Sida upprättade s.k.landstrategierna ingå moment rörande hur samarbetsländernas förmåga att föra enlångsiktigt hållbar utvecklingspolitik skall kunna främjas. Så långt möjligtskall miljöaspekter integreras i verksamheten och miljökonsekvensbedömningargöras vid beredning av biståndsinsatser. Sidas handlingsprogram för miljö ochhållbar utveckling tillämpas. Vidare verkar Sida för att stärka ländernasuppföljning av internationella miljökonventioner såsom FN:s konvention motökenspridning och Montrealprotokollet till skydd av ozonskiktet.Rent praktiskt innebär detta att i dialogen med berörda länder, bådepå hög nivå och i det mera dagliga umgänget, betonar hållbar utveckling ochlyfter fram frågor om ländernas egna åtgärder för att främja en sådanutveckling. Svensk erfarenhetsöverföring sker när sådan är relevant ochtillämplig.Det kan i sammanhanget framhållas att Sida fått i uppdrag att fullfölja sittmandat för främjande av miljöanpassad tillverkning i och export från ,en fråga som inte minst berör jordbruksprodukter. Ett stort koherensarbeteåterstår emellertid, såväl inom som inom EU.De av motionärerna framhållna miljöaspekterna har, som framgått, enframskjuten plats och stora insatser görs för att nya miljöproblem skall kunnaundvikas.Utskottet anser att motion U32 (fp) yrkande 4 kan besvaras med vad som ovananförts.Att, som motionärerna begär, låta en förnyad svensk Afrikapolitik utgå från enutvecklingsmodell som bygger på naturens kretslopp skulle komma att innebäraatt miljömålet sattes framför övriga mål för det svenska utvecklingssamarbetet.Utskottet menar att detta ej är lämpligt.Därmed avstyrks motion U33 (mp) yrkandena 4-5.I motion U36 (fp) behandlas i yrkandena 1-5 hur demokratifrågorna kan komma ini det svenska utvecklingssamarbetet med sådant det presenteras iregeringens skrivelse. Utgångspunkten är att demokrati är det endastyrelseskick värdigt för människor att leva i och att detta synsätt måstegenomsyra all svensk biståndspolitik (yrkande 1).Som utskottet framhållit , senast i betänkande1997/98:UU9 med anledning av regeringens skrivelse 1996/97:169 ärfattigdomssbekämpning i det svenska utvecklingssamarbetet oskiljaktligt koppladtill strävan mot en demokratisk samhällsutveckling. Fattigdom handlar bl.a. omatt människor saknar möjligheter att delta i politiska och andra beslut som rörderas egna livsvillkor. Att fattiga människor får tillgång till politisk maktoch att makthavarna med jämna mellanrum får ställas till svars för sin politiki fria och demokratiska val är ett viktig element i fattigdomsbekämpningen.Även på andra sätt är demokratimålet i svensk biståndspolitik starkt kopplattill övriga mål.Utskottet noterar att som regeringen presenterade sin skrivelse omen förnyad svensk Afrikapolitik överlämnades skrivelsen om demokrati ochmänskliga rättigheter i utvecklingssamarbete till . De bådaskrivelserna bör, enligt utskottets uppfattning, läsas tillsammans eftersommånga av de resonemang som förs i Afrikaskrivelsen fördjupas idemokratiskrivelsen, framför allt om hur det framtida svenska biståndet skallutformas för att främja utvecklingen av demokrati.Demokratisering är en lång och komplex process. Att främja demokrati iutvecklingssamarbetet är en bred och sammansatt uppgift som måste angripas påflera plan . För att nå framgång måste insatser baseras på en noggrannanalys av de politiska förhållanden som råder och utformas för att anpassastill den aktuella situationen. Stöd till parlament, fria val och utvecklingenav flerpartisystem är några av de för demokratin viktiga aspekter somprioriteras. Detta framgår av de utförliga resonemang som återfinns iskrivelsen (främst i kap. 3, 8 och 9).Svenska politiska partier spelar en viktig roll inom det svenskademokratibiståndet. pågår en försöksverksamhet med att genominsatser utförda av svenska partinära organisationer bistå uppbyggnaden avstabilt demokratiska samhällen i och länder i Central- och Östeuropa.En översyn av verksamheten gjordes , varvid man kom fram till attden utvecklats mycket positivt. De politiska partiernas roll som aktörer i detsvenska utvecklingssamarbetet är ny och verksamheten befinner sig fortfarande isin linda. Den har potential att utveckla nya och spännande verksamhetsformer,t.ex av den typ som föreslås i motionen. Utskottet vill dock framhålla att ettbetydande ansvar i detta sammanhang åvilar de politiska partierna själva.I yrkande 4 ansluter motionärerna sig till skrivelsens bedömning av den viktdet civila samhället har för demokratin, som de pekar på behovet avstöd till de ofta mycket svaga enskilda organisationer som finns.Utskottet konstaterar med anledning härav att dylikt stöd redan utgår, vilketockså framgår av skrivelsen. Utskottet hade självt möjlighet att studera dettaunder sitt besök i södra . Utskottet noterar i sammanhanget atttermen enskilda organisationer ofta har en annan innebörd i än i Sverigeoch att svenska synsätt bl.a. av detta skäl inte alltid är direkt tillämpligapå den afrikanska verkligheten. Väsentligt i sammanhanget är också att destödinsatser som görs utformas på sådant sätt att en konkurrenssituation medvalda, representativa organ ej uppkommer. En medvetenhet om detta finns ochuttrycks av regeringen så, att ?Sverige skall särskilt stödja processer såvälinom offentlig verksamhet som inom det civila samhället, som kan leda tillstörre öppenhet och insyn, mångfald och dynamik, kompromissvilja ochöverbryggande av motsättningar samt ökat ansvarstagande?. Av skrivelsen framgåräven att det direkta biståndet inom detta område till skall öka i volym,effektiviseras, vara strategiskt och ha ett långsiktigt perspektiv.Utskottet ser mediabiståndet som mycket angeläget. Medierna har en viktigfunktion i att granska demokratins aktörer liksom i att bidra till attförbättra offentliga verksamheters öppenhet, legitimitet och ansvar.Förutsättningarna för att detta skall kunna göras är dels att yttrandefrihetråder och att medierna är fria och oberoende, dels att medierna ärprofessionella, tar ansvar och genomsyras av god pressetik. Svenskt biståndförsöker på olika sätt bidra till att båda dessa aspekter kan beaktas. Ansvaretför hur detta bistånd skall vidareutvecklas bör i första hand ligga på SidaUtskottet anser att motion U36 (fp) yrkandena 1-5 kan besvaras med det ovananförda.I motion U32 (fp) yrkande 3 föreslås att insatser görs även i ?mindre? i republiken av samarbetsländer i är befolkningsmässigt sett ?mindreländer?. Detta gäller exempelvis , , , ,, , och . Enligt utskottets uppfattning är dockindelningen i ?mindre länder? och andra länder knappast relevant i sammanhangsom dessa.Vad så gäller Kongo-Brazzaville konstaterar utskottet att landet har enregim som tagit makten med våld och som med stöd av utländsk trupp störtat endemokratiskt vald regering. Mot den bakgrunden är något svensktprogramsamarbete med Kongo-Brazzaville inte aktuellt. Däremot bistår Sverigelandet humanitärt genom insatser via FN-systemet.Republiken nämns dock av motionärerna bara som ett exempel.Enligt utskottets uppfattning bör frågan om nya biståndsinsatser och omprioriteringar av pågående sådana inte ske lösryckt utan göras inom ramen förbudgetprocessen vid vilken också effekterna på helheten kan överblickas.Därmed avstyrks motion U32 (fp) yrkande 3.I motion U35 (kd) yrkande 7 föreslås, som ett exempel, att skall verkaför ett större regionalt samarbete kring med tillhörande ekosystem tangerar åtta SADC-länder och är enväsentlig resurs för utvecklingen i södra . Flodsystemet har en storekonomisk betydelse för regionen som helhet och används bl.a. för vattenkraft,konstbevattning och turism. Ekosystemet utnyttjas allt intensivare, vilketbörjar få negativa miljöeffekter som konkurrensen om det tillgängligavattnet ökar.Inom ramen för det svenska vattenprogrammet i södra prioriteras detregionala samarbetet kring , den s.k. Action Plan(ZACPLAN). Tillsammans med och tillhör de störstabiståndsgivarna till detta projekt, som bl.a. går ut på att ta fram enintegrerad förvaltningsplan för avrinningsområdet. Samarbetet syftar till attländerna omkring floden gemensamt skall kunna förvalta flodens naturresurser påett uthålligt sätt.Utöver det regeringsledda samarbetet stöder ytterligare två projekt.Ett riktar sig mot och består av stöd till Authority(ZRA). stödjer ZRA med att ta fram en miljöpolicy, ettövervakningsprogram för vattenkvalitet och ett åtgärdsprogram för att få buktmed tillväxten av vattenhyacinter. Projektet involverar ett flertal svenskauniversitetsinstitutioner. Det andra projektet är ett stöd till en enskildorganisation - . Organisationenarbetar med ett program som syftar till att informera den breda allmänheten ommiljösituationen i Zambezidalen.Syftet med det svenska regionala vattenprogrammet, för vilket det finns ensärskild regional handläggare för vattenfrågor vid ambassaden i , är attöka medvetenheten om vattensituationen i södra , genom bl.a. stöd tillutbildning och forskning, och att stödja regionalt samarbete kring deladeflodsystem. Detta bör också minska risken för konflikter med Zambeziflodensvatten som huvudorsak.Utskottet anser att motion U35 (kd) yrkande 7 kan besvaras med det anförda.Kristdemokraterna begär i motion U35 (kd) yrkande 5 att frågan om granskningoch utvärdering av det regionala samarbetet uppmärksammas.Enligt vad utskottet erfarit har Sida till regeringen överlämnat ettförslag till strategi för stöd till regionalt samarbete i i vilketmotionärens frågor tas upp.