bet · GL01KU19 · 1998-05-05 00:00:00 — Utskottet anserdäremot att det bör införas en inskränkning i rätten att få kopior av de delarav en film eller ett videogram som inte godkänts för visning. Detta skulleockså förebygga att sådana kopior kan användas till s.k. skräddarsyddavideogram. Regeringen bör enligt utskottet överväga denna fråga samt återkommamed förslag. Detta bör ges regeringen till känna med anledning av motion K407yrkande 2.Lagförslagen i övrigtKonstitutionsutskottet tillstyrker att förslagen till lag om ändring iregeringsformen, lag om ändring i tryckfrihetsförordningen och lag om ändring iyttrandefrihetsgrundlagen, i de delar de inte behandlats tidigare ibetänkandet, antas som vilande. Utskottet har ingen erinran mot propositionenslagförslag i övrigt, i de delar de inte har behandlats tidigare i betänkandet.Lagförslagen är dock beroende av att ändringarna i regeringsformen,tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen genomförs, och de bördärför antas först om slutligt antar grundlagsändringarna.Övriga frågor med anledning av motioner väckta under den allmänna motionstiden1997PornografiMotionernaI motion 1997/98:K319 av m.fl. (mp) hemställs att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts dels om attutreda hur rullande pornografisk reklam skall kunna förbjudas (yrkande 1), delsom att den till återkommer med ett förslag till förbud mot rullandepornografisk reklam (yrkande 2). har rullandereklam för porrklubbar setts på . Reklamen innehåller bildersom är klart kvinnoförnedrande och upplevs som stötande och kränkande förframför allt kvinnor. Det är enligt motionärerna fullständigt oacceptabelt attkvinnor i alla åldrar, dvs. även barn som rör sig i en stad, inte skall kunnavärja sig mot en reklam där kvinnor framställs som sexualobjekt, en reklam varsenda syfte är att kommersialisera kvinnokroppen.I motion 1997/98:K342 av m.fl. (v) hemställs att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en översyn avlagstiftningen om kvinnoförnedrande pornografi (yrkande 1), att begäratt regeringen återkommer med förslag, enligt vad i motionen anförts, om attbegränsa tillgängligheten av kvinnoförnedrande pornografi (yrkande 2), attriksdagen begär att regeringen tillsätter en utredning, enligt vad i motionenanförts, om pornografins tillgänglighet på Internet (yrkande 3), samt attriksdagen begär att regeringen återkommer med förslag, enligt vad i motionenanförts, om en åldersgräns för köp av pornografiska skrifter (yrkande 4).Porrindustrins värderingar präglar enligt motionärerna vårt samhälle. Kvinnligsexualitet exploateras och kvinnor ses enbart som objekt. Det handlar intelängre om jämlika mänskliga känslorelationer, det handlar om sex där kvinnorförnedras och framställs som viljelösa varelser. Porrindustrin framställer nyatrender, exempelvis gruppvåldtäkter, samlag med knytnävar och annankvinnoförnedrande våldspornografi. Motionärerna anser att det behövs en översynav lagstiftning som rör kvinnoförnedrande pornografi i alla dess former.Motionärerna vill att försäljningen av kvinnoförnedrande pornografi skallförbjudas i vanliga affärer och rensas bort ur de ?vanliga? videobutikerna.Antalet pornografiska sidor på Internet utgör bara någon procent, men harväldigt många besökare. Motionärerna anser att regeringen bör tillsätta enutredning med syfte att hitta lösningar anpassade till svenska förhållanden somleder till att motarbeta pornografins tillgänglighet på Internet. finnsen åldersgräns för att få hyra pornografiska videofilmer. finnsinga åldersgränser för inköp av pornografiska skrifter. anseratt det bör införas en 18-årsgräns för inköp av pornografiska skrifter.I motion 1997/98:A804 av m.fl. (mp) hemställs att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts dels om attreklam för pornografi begränsas i enlighet med förbud mot reklam för tobak ochalkohol (yrkande 25), dels om att den ökande andelen pornografi med våldsinslagnoga måste kontrolleras (yrkande 28). Pornografi handlar om makt, våld ochkontroll, och den säljs i tidningsform i flera hundratusen exemplar varjevecka. Utbudet av pornografi bör minskas i vår vardag. Detta kan enligtmotionärerna ske t.ex. genom att exponering av och reklam för pornografibegränsas i enlighet med förbud mot reklam för tobak och alkohol. Det är enligtmotionärerna dessutom viktigt att vi noga bevakar den starka tendens som finnsatt öka graden av sexualiserat våld inom pornografin.BakgrundDen som i stillbild eller i en film, ett videogram, ett televisionsprogrameller andra rörliga bilder skildrar sexuellt våld eller tvång med uppsåt attbilden eller bilderna sprids eller som sprider en sådan skildring kan, om integärningen med hänsyn till omständigheterna är försvarlig, dömas för olagavåldsskildring enligt 16 kap. 10 b § brottsbalken.I 1 kap. 9 § tryckfrihetsförordningen föreskrivs att utan hinder avtryckfrihetsförordningen gäller vad i lag är stadgat om förbud mot kommersiellannons i den mån annonsen används för marknadsföring av alkoholhaltiga dryckereller tobaksvaror. I lagen (1978:763) med vissa bestämmelser om marknadsföringav alkoholdrycker och i tobakslagen (1993:581) finns särskilda bestämmelser ommarknadsföring av alkohol respektive tobak.Konstitutionsutskottet behandlade i betänkande 1993/94:KU1 en motion varibegärdes att hos regeringen skulle begära en allmän översyn av denlagstiftning och dess tillämpning som berör pornografin och en motion variyrkades att hos regeringen skulle begära en översyn om definitionenav pornografi. Enligt utskottet fanns det anledning att avvakta ytterligareerfarenheter av tillämpningen av straffbestämmelsen om olaga våldsskildring ochav den nya yttrandefrihetsgrundlagen innan ställning togs till behovet avytterligare lagstiftningsåtgärder. Utskottet avstyrkte motionerna.I betänkande 1996/97:AU8 behandlade arbetsmarknadsutskottet en motion enligtvilken det krävdes en noggrann bevakning av den starka tendens som finns av attöka graden av sexualiserat våld inom pornografin. Arbetsmarknadsutskotteterinrade om att produktion och spridning av sådana produkter i vissa fall ärstraffbart. Utskottet utgick från att regeringen följer upp dessa frågor och iden mån det behövs vidtar lämpliga åtgärder. Motionen avstyrktes.Utskottets bedömningEnligt den lagstiftning vi har kan den som t.ex. i stillbild eller i enrörlig bild skildrar sexuellt våld eller tvång med uppsåt att bilden ellerbilderna sprids eller som sprider en sådan skildring dömas för olagavåldsskildring till böter eller fängelse i högst . Begås gärningen genomtryckt skrift eller t.ex. i en film skall det anses som tryckfrihets-respektive yttrandefrihetsbrott. Utskottet är inte berett att föreslåytterligare lagstiftningsåtgärder med anledning av motionerna varför dessaavstyrks.Censur, åtgärder mot våldsskildringar, m.m.MotionernaI motion 1997/98:Ju725 av m.fl. (s) hemställs att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förbud att visa,sälja och hyra ut våldsförhärligande filmer (yrkande 2). Enligt motionärernabör TV- och videovåld censureras. Det skall vara straffbart att saluföra, hyraut eller visa filmer där människor kränks, våldet förhärligas och avvikandebeteende legitimeras.I motion 1997/98:Ju916 av m.fl. (m) begärs att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om sanering avmedievåld (yrkande 7). Det senaste årets brutala våldshändelser har på nyttväckt frågan om medievåldets betydelse för utvecklingen av våldstendenser blandbarn och ungdomar. Moderata samlingspartiet är motståndare till att införacensur eller förbud. Anledningen är enligt motionärerna att de är övertygade omatt förbud inte är bästa lösningen på den här sortens problem. Enligtmotionärerna bör regeringen på olika sätt stödja och uppmuntra en utveckling iriktning mot en självsanering. Ett annat viktigt bidrag för att stävjamedievåldet är att effektivisera videohandlarnas ansvar när det gällerotillåten utlämning av film eller videogram. Enligt 16 kap. 10 c § brottsbalkenär det straffbart att till barn lämna ut videogram medvåldsskildringar, om inte biografbyrån godkänt visning för dennaålderskategori. Denna regel tillämpas emellertid knappast i praktiken.Riksdagen bör ge regeringen i uppdrag att verka för en effektivisering av denuvarande straffbestämmelserna.I motion 1997/98:So306 av m.fl. (kd, m, c, fp, v, mp) begärsatt som sin mening skall ge regeringen till känna vad i motionenanförts om medievåldets betydelse även vad gäller självmord bland barn ochungdomar (yrkande 7). Om våld blir en naturlig del av detsom visas på påverkas barns och ungdomars uppfattning om verkligheten. Barnkan få uppfattningen att våld är den enda lösningen på svåra problem och attdetta våld också kan riktas mot dem själva. Våldet i medierna skapar enotrygghet bland barn och unga. Det är enligt motionärerna angeläget att barnfår se att problem kan lösas på många olika sätt.I motion 1997/98:Kr268 av m.fl. (v) hemställs att riksdagenbeslutar att förhandsgranskning av film för offentlig visning skall behållasoch utvidgas enligt vad i motionen anförts (yrkande 12). Efterhandsgranskningfungerar inte tillräckligt effektivt för att stävja den negativavåldsutvecklingen i filmutbudet. Filmcensurens bedömningar innebär ettkorrektiv för branschen och ger en norm för diskussion och opinionsbildning.Våldsutvecklingen i medierna måste enligt motionärerna följas noggrant. Men detbehövs också överenskommelser med branschen samt en skärpt lagstiftning. Filmsom visas i våra TV-apparater och i videodistribuerad film bör innefattas isamma regelsystem som gäller offentliga visningar.I motion 1997/98:Kr270 av m.fl. (mp) begärs att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts dels omobligatorisk kontroll av videogram (yrkande 63), dels om en 18-årsgräns förgrova våldsfilmer (yrkande 67), samt att hos regeringen begär förslagom varudeklaration över filmers våldsinslag (yrkande 68). Att minskavåldsutbudet i medierna är en av många nödvändiga åtgärder för att kunnabekämpa brottsligheten. För att minska våldsutbudet till barn och ungdomaranser att kontrollen skall vara obligatorisk och utsträckas tillatt gälla samtliga videogram. Genom att införa en 18-årsgräns för filmer skulletillgängligheten för de grövsta våldsskildringarna minska för ungdomar i åldern15 till . Ett sätt att öka konsumenternas möjlighet att styra över vilkenfilm man väljer att se vore att stifta lag om varudeklaration över vilkavåldsinslag som förekommer i filmen.I motion 1997/98:Kr305 av m.fl. (fp) begärs att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att censuren avvuxenfilmer avskaffas, att ny åldersgräns införs och att enda skälettill granskning skall vara att sätta en åldersgräns för den granskade filmenspublik (yrkande 15). Enligt motionärerna skulle detta innebära att biofilm somej granskats ej heller får visas för barn och ungdom. En ny åldersgräns på 18år bör införas. Enligt motionärerna bör regeringen återkomma med förslag idetta ärende - före filmcensurens 100-årsjubileum år 2011.I motion 1997/98:Ub255 av m.fl. (kd) hemställs att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts dels omförhandsgranskning av videogram (yrkande 15), dels om att iinternationella sammanhang verkar för gemensamma regler som begränsar utbudetav grovt underhållningsvåld (yrkande 16). Enligt motionärerna ärförhandsgranskning av videogram en nödvändighet för att stoppa videovåldet.Sverige bör inom det nordiska samarbetets ram och i Europeiska unionen följautvecklingen och verka för gemensamma regler som begränsar utbudet av grovtunderhållningsvåld.BakgrundEnligt 1 kap. 1 § YGL är varje svensk medborgare gentemot det allmännatillförsäkrad rätt att i ljudradio, television och vissa liknande överföringar,filmer, videogram och andra upptagningar av rörliga bilder samtljudupptagningar offentligen uttrycka tankar, åsikter och känslor och i övrigtlämna uppgifter i vilket ämne som helst.Bestämmelser om censurAv 1 kap. 3 § YGL framgår att det inte får förekomma att något som är avsettatt framföras i ett radioprogram, en ljudupptagning eller film först måstegranskas av en myndighet eller något annat allmänt organ. Genom lag får dockmeddelas föreskrifter om granskning och godkännande av filmer som skall visasoffentligt. Sådana föreskrifter finns i lagen (1990:886) om granskning ochkontroll av filmer och videogram. Av lagens 1 § framgår att framställning i enfilm eller ett videogram skall vara granskad och godkänd av Statens biografbyråinnan den får visas vid allmän sammankomst eller offentlig tillställning.Enligt 4 § får framställningen i en film eller ett videogram eller en del däravinte godkännas för visning, om händelserna skildras på sådant sätt och i sådantsammanhang att framställningen kan verka förråande. Vid bedömningen skallsärskilt beaktas om framställningen innehåller närgångna eller utdragnaskildringar av grovt våld mot människor eller djur, skildrar sexuellt våldeller tvång eller skildrar barn i pornografiska sammanhang. Enligt 5 § fårframställningen i en film eller ett videogram inte godkännas för visning förbarn , eller , om den kan vålla barn iden aktuella åldersgruppen psykisk skada. utövar tillsynöver efterlevnaden av lagen. Byrån skall därvid verka för att överträdelser avbestämmelserna beivras.Bestämmelser om förbud att sprida våldsskildringar m.m.Enligt 16 kap. 10 b § döms den som i stillbild eller i en film,ett videogram, ett televisionsprogram eller andra rörliga bilder skildrarsexuellt våld eller tvång med uppsåt att bilden eller bilderna sprids eller somsprider en sådan skildring för olaga våldsskildring till böter eller fängelse ihögst . Detsamma gäller den som i rörliga bilder närgånget eller utdragetskildrar grovt våld mot människor eller djur med uppsåt att bilderna spridseller som sprider en sådan skildring. Bestämmelserna om ansvar för olagavåldsskildring är tillämpliga också om någon i yrkesmässig verksamhet ellereljest i förvärvssyfte sprider en framställning som innefattar olagavåldsskildring. Dessa bestämmelser gäller dock inte filmer eller videogram somStatens biografbyrå har godkänt för visning. Begås olaga våldsskildring i t.ex.en film eller videogram skall gärningen enligt 5 kap. 1 § YGL anses somyttrandefrihetsbrott.Utan hinder av YGL gäller, enligt lagens 3 kap. 11 §, det som föreskrivs ilag för det fall att någon i förvärvssyfte till den som är under femton årlämnar ut filmer med ingående skildringar av verklighetstrogen karaktär somåterger våld eller hot om våld mot människor eller djur. Enligt 16 kap. 10 c §brottsbalken döms den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet i yrkesmässigverksamhet eller annars i förvärvssyfte till den som är lämnarut en film, ett videogram eller en annan upptagning av rörliga bilder medingående skildringar av verklighetstrogen karaktär som återger våld eller hotom våld mot människor eller djur för otillåten utlämning av film ellervideogram till böter eller fängelse . Bestämmelsen gällerinte filmer eller videogram som godkänt för visning förnågon åldersgrupp av barn under femton år.Genom radio- och TV-lagen (1996:844) infördes en ny bestämmelse enligt vilkenTV-program som innehåller ingående våldsskildringar av verklighetstrogenkaraktär eller med pornografiska bilder inte får sändas och påsådant sätt att det finns en betydande risk för att barn kan se programmen,såvida det inte av särskilda skäl ändå är försvarligt.Om någon vid upprepade tillfällen sänder sådana våldsskildringar ellerpornografiska bilder i televisionen får Justitiekanslern förelägga honom ellerhenne att inte på nytt sända sådan program på tider och på sådant sätt att detfinns betydande risk för att barn kan se programmen. Föreläggandet får förenasmed vite. I fall av väsentliga brott mot bestämmelsen om sändning avvåldsskildringar och pornografiska bilder kan Justitiekanslern efter anmälan avregeringen väcka talan vid allmän domstol om återkallelse av ettsändningstillstånd som meddelats av regeringen.Utredningar m.m.Rådet mot skadliga våldsskildringar, , inrättades år 1990som ett organ med uppgift att samordna verksamhet mot skadliga våldsskildringari rörliga bilder.Enligt direktiven (dir. 1990:40) är en grundläggande uppgift för rådet attvara ett samarbetsorgan för , , , , , Arkivet för ljud ochbild och . Tyngdpunkten i rådets samordnande uppgifter skallligga på information och utbildning.Våldsskildringsrådet överlämnade betänkandet En gräns förfilmcensuren SOU 1993:39. Rådet föreslog att vuxencensuren skulle tas bort.Rådet förordade också att åldersgränserna för filmvisning på biografer skullefinnas kvar oförändrade och att ytterligare en gräns vid införs.Betänkandet har remissbehandlats men regeringen har inte lämnat några förslagmed anledning av detta.Utskottets tidigare behandlingUtskottet har behandlat motioner liknande de nu aktuella,senast i betänkande 1996/97:KU15. Utskottet som avstyrkte motionerna gjordebl.a. följande bedömning.Det är enligt utskottet viktigt att samhället på olika sätt informerar om ochsöker motverka skadlig inverkan på barn och ungdomar av underhållningsvåld.Utskottet kan också konstatera att en rad åtgärder har vidtagits. I radio- ochTV-lagen som trädde i kraft , har en ny bestämmelse införtsenligt vilken program med ingående våldsskildringar av verklighetstrogenkaraktär eller med pornografiska bilder inte får sändas i televisionen undersådan tid och på sådant sätt att det finns en betydande risk för att barn kanse programmen. inrättades som har i uppgift bl.a.att ta initiativ till projekt inom forskning, utbildningsväsende ochföreningsliv. Nordiska Dokumentationscentralen för Masskommunikationsforskning(Nordicom) har fått uppdrag att bilda ettinformationscentrum för att över hela världen sprida information om forskningkring barn, ungdomar och medievåld. Som utskottet tidigare konstaterat ärsamarbete om gränsöverskridande television en fråga för och vill också peka på regeringens nationella brottsförebyggandearbete. Det samhällsproblem som brottsligheten utgör bör som regeringenförordar angripas utifrån en bred kriminalpolitisk ansats. Utskottet utgår frånatt regeringen i sammanhanget uppmärksammar sambandet mellan medievåld ochbrottslighet. De frågor som tas upp i motionerna bör därefter kunna bli föremålför en samlad analys och bedömning.Utskottets bedömningUtskottet utgår från att regeringen fortlöpande uppmärksammar de frågor som ärförknippade med medievåld och de problemområden som tagits upp i motionerna.Utskottet som vidhåller sin tidigare bedömning finner inte anledning att vidtanågon åtgärd med anledning av motionerna. Motionerna avstyrks.Yttrandefrihet, m.m.MotionernaI motion 1997/98:K301 av () begärs att gerregeringen till känna vad i motionen anförts om värnande om yttrandefriheten.Enligt motionären räcker det inte med stolta deklarationer om yttrandefrihet.De som vill använda det fria ordet måste kunna känna sig trygga, inte behövautsättas för repressalier av olika slag, när de använder sig av dennagrundläggande frihet. Det behöver enligt motionären utredas hur vi i praktikenkan ge människor denna trygghet.I motion 1997/98:K402 av () hemställs om att skall geregeringen till känna vad i motionen anförts om förslag till etiska normer förnätverksbaserad elektronisk kommunikation. Enligt motionären måste normer somförhindrar all form av missfirmelse eller annan skändlighet som kränker ellerförhindrar fritt meningsutbyte införas.I motion 1997/98:K407 av förste vice talman m.fl. (m) hemställsatt hos regeringen begär förslag till lagstiftning med syfte attstävja uppenbara fall av missbruk av offentlighetsprincipen i enlighet med vadsom anförts i motionen (yrkande 1). Enligt TF blir en handling allmän genom attden ges in till en myndighet. Om det inte finns någon särskild grund för attsekretesskydda handlingen hos myndigheten blir handlingen också offentlig.Detta innebär att en person som på ett effektivt och för honombekvämt och kostnadsbesparande sätt vill ge spridning åt ett dokument kan göradetta genom att lämna in dokumentet till en myndighet. Myndigheten har ingenlagenlig möjlighet att neka att ta emot dokumentet och på begäran sprida detvidare. Enligt motionärerna finns det behov av en lagändring som gör detmöjligt att förhindra uppenbara fall av missbruk. Ett alternativ är att gemyndigheterna befogenhet att i sådana fall vägra ta emot en handling. En annanmöjlighet kan vara att ge myndigheterna ökade befogenheter att ?gallra?handlingar, dvs. En tredje variant är att skapa en särskildsekretessgrund.I motion 1997/98:Kr305 av m.fl. (fp) hemställs att riksdagenbegär att regeringen återkommer till med förslag om huryttrandefriheten i elektroniska medier kan skyddas i grundlagen (yrkande 8).Mångfalden i etermedierna har ökat. Utvecklingen av informationstekniken kommeratt ge ytterligare möjligheter. Yttrandefriheten i elektroniska medier börenligt motionärerna skyddas i grundlagen. bör uppdra åt regeringenatt återkomma till med förslag om sådan ändring av grundlagen.BakgrundVarje medborgare är enligt 2 kap. 1 § regeringsformen gentemot det allmännatillförsäkrad bl.a. yttrandefrihet, vilket innebär frihet att i tal, skrifteller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar,åsikter och känslor.Med tryckfrihet förstås enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen (TF) varjesvensk medborgares rätt att, utan några av myndighet eller annat allmänt organi förväg lagda hinder, utgiva skrifter, att sedermera endast inför lagligdomstol kunna tilltalas för deras innehåll, och att icke i annat fall kunnastraffas därför, än om detta innehåll strider mot tydlig lag, given att bevaraallmänt lugn, utan att återhålla allmän upplysning.Enligt 2 kap. 1 § TF skall varje svensk medborgare ha rätt att ta del avallmänna handlingar. En handling är enligt TF allmän om den förvaras hosmyndighet och är att anse som inkommen till eller upprättad hos myndighet.Enligt 1 kap. 1 § yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) är varje svensk medborgaregentemot det allmänna tillförsäkrad rätt enligt denna grundlag att i ljudradio,television och vissa liknande överföringar, filmer, videogram och andraupptagningar av rörliga bilder samt ljudupptagningar offentligen uttryckatankar, åsikter och känslor och i övrigt lämna uppgifter i vilket ämne somhelst.Yttrandefriheten enligt YGL har till ändamål att säkra ett frittmeningsutbyte, en fri och allsidig upplysning och ett fritt konstnärligtskapande. I den får inga andra begränsningar göras än de som följer av YGL.Utredningar m.m.Regeringen beslutade att tillkalla en kommitté med uppdrag attanalysera tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagenstillämplighet på nya medier som används vid förmedling av yttranden och annaninformation till allmänheten. Mot bakgrund av den analysen skulle kommitténundersöka frågan om ett grundlagsskydd för moderna medier som inte har ettsådant skydd. Kommittén skulle utfirån sin studie av de nuvarandegrundlagsreglernas tillämpningsområde och deras betydelse för den nya teknikenöverväga behovet av justeringar i detta hänseende. Kommittén som antog namnetMediekommittén avlämnade sitt betänkande Grundlagsskydd för nyamedier SOU 1997:49.Regeringen anför i den i detta betänkande behandlade propositionen följandeunder rubriken om Internet.Möjligheterna till förflyttning mellan olika databaser och dokument ochInternets användningsområde över huvud taget medför, såsom harframhållit, en sådan ny dimension i informationshanteringen att Internet i ochför sig skulle kunna tyckas vara ett helt nytt medium. Internet har emellertidknappast funnit sina former på ett sådant sätt att det kan ses som ett medium isig och så att det nu finns anledning att överväga särskilda enhetliga reglerför yttrandefriheten på nätet.