bet · GL01AU8 · 1998-03-03 00:00:00 — De framhåller att är bundet av EG:sministerrådsdirektiv om arbetstider (rådets direktiv /104/EEG om arbetstidensförläggning) men anser att bör tolka direktivet och andrainternationella överenskommelser i en ?minimalistisk? Ambitionen bör varaatt största möjliga flexibilitet skall gälla för människor och företag attsjälva komma överens. Enligt motionärerna bör regeringen åläggas att avgeförslag om hur grundkraven i EG-direktivet kan uppfyllas intill dess detmoderniserats (motion 1996/97:A701 yrk. De anser också att bör geregeringen till känna att det är viktigt att EG:s arbetstidsdirektiv avregleras(motion 1997/98:A230 yrk. 7).Utskottets ställningstagandeVåren 1995 inledde den parlamentariskt sammansatta sittarbete. De huvudsakliga delarna av kommitténs uppgifter var att analysera delångsiktiga konsekvenserna av olika arbetstidsförkortningar, att undersöka hurflexibla arbetstidsregler kunde införas i svensk lagstiftning och att utredakonsekvenserna av EG:s arbetstidsdirektiv (93/104/EEG) för det svenskaregelsystemet på arbetstidsområdet. redovisade idelbetänkandet EG:s arbetstidsdirektiv och dess konsekvenser för det svenskaregelsystemet (SOU 1995:92) resultatet av en jämförelse mellan EG-direktivetoch de svenska bestämmelserna. Kommitténs arbete i den delen ledde till attarbetstidslagens bestämmelser om dispositivitet i förhållande tillkollektivavtal ändrades. lämnade sitt slutbetänkandeArbetstid - längd, förläggning och inflytande (SOU 1996:145) till regeringen iseptember 1996. Slutbetänkandet, med förslag till en ny arbetstidslag, harunder 1997 remissbehandlats och är föremål för beredning iArbetsmarknadsdepartementet. Enligt vad utskottet inhämtat under hand är detinte sannolikt att en proposition i arbetstidsfrågan lämnas före riksdagsvalethösten 1998.Under 1997 har inom bedrivits ettinformationsprojekt om arbetstidsfrågor, det s.k. . Inteminst frågorna om arbetstidens längd och förläggning har därvid stått icentrum. Idéseminarier och hearings har anordnats, och inom projektet harsammanställts bl.a. svensk och internationell forskning om arbetstider. Vidarehar de svenska kollektivavtalen på arbetstidsområdet kartlagts genomArbetslivsinstitutets försorg.De motionsyrkanden som är föremål för utskottets överväganden måste bedömasmot bakgrund av det arbete i arbetstidsfrågan som pågått och pågår inomRegeringskansliet. Utskottet anser att det finns anledning att anlägga enpositiv grundsyn på forskning och försök med olika modeller förarbetstidsförkortningar. Mycket talar för att en generellt kortare arbetstidskulle kunna ge välfärdsvinster med ökat utrymme för fritid och familjeliv ochönskvärda effekter på jämställdheten mellan kvinnor och män. Detsamma gällermodeller för större flexibilitet där den enskilde arbetstagaren ges ökadmöjlighet att påverka eller bestämma över sin egen arbetstid. Frågor omövertidsuttag och de deltidsanställdas möjligheter att gå upp till heltid ellerett större arbetstidsmått är här också av stor betydelse. måsteframhållas att det statsfinansiella läget inte medger betydande resurser fördetta ändamål. Arbetstidsförhållandena är också i första hand - och bör så vara- en fråga för arbetsmarknadens parter. Utskottet ser ett värde i denvedertagna ordning som innebär att parterna i avtal har rätt att disponera överarbetstiden och andra anställningsvillkor. Så har också skett; på mångaavtalsområden finns avtal med avvikelser från arbetstidslagstiftningen sominnebär arbetstidsförkortning.Frågor om mer flexibel och förkortad arbetstid är föremål fördebatt. Debatten kommer att fortgå och utskottet utgår från att regeringenframöver kommer att återkomma i frågan. Enligt utskottets mening finns det inteanledning att nu närmare föregripa de överväganden som görs inomRegeringskansliet. Några av de motionsyrkanden som föreligger kanvisserligen genast avvisas som främmande för hur utskottet ser på frågorna omarbetstid. Det är de motioner som tar sikte på att arbetstidslagen och EU-regleringen i frågan skall upphävas (motionerna 1996/97:A701 och 1997/98:A230).I övrigt bör närmare överväganden anstå i avvaktan på kommande, merövergripande ställningstaganden i anledning av framtida lagförslag frånregeringen.Utskottet avstyrker med det anförda samtliga nu behandlade motionsyrkanden. beträffande arbetstidsförkortning m.m.att avslår motionerna 1996/97:A705, 1996/97:A709 yrkandena 1-3 och 5,1996/97:A711 yrkandena 2 och 3, 1996/97:A719 yrkandena 1, 2 och 4,1996/97:A807 yrkandena 4 och 5, 1996/97:A814 yrkande 9, 1996/97:So637yrkande 2, 1997/98:A209, 1997/98:A215, 1997/98:A236 yrkande 1,1997/98:A247, 1997/98:A256 yrkandena 2 och 3, 1997/98:A260 yrkandena 1 och2, 1997/98:A262 yrkandena 1-9, 1997/98:A272 yrkande 4, 1997/98:A273yrkandena 5 och 6, 1997/98:A304, 1997/98:A807 yrkande 8, 1997/98:Fi220yrkandena 16 och 17, 1997/98:So677 yrkande 5, 1997/98:So805 yrkande 2 samt1997/98:T912 yrkande 6,res. 1 (c)res. 2 (fp)res. 3 (v)res. 4 (mp)2. beträffande avregleringaratt avslår motionerna 1996/97:A701 yrkandena 2 och 3 samt1997/98:A230 yrkandena 3 och 7.res. 5 (m)den 3 mars 1998På arbetsmarknadsutskottets vägnarJohnny AhlqvistI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), DanEricsson (kd), (), (), (),() och (). Arbetstidsförkortning m.m. (mom. 1)() anserdels att avsnittet Utskottets ställningstagande från och med det stycke sombörjar med ?De motionsyrkanden som är föremål? bort ha följande lydelse:Det är nu hög tid att reformera de regler som gäller på arbetstidsområdet.Enligt utskottets mening bör den pågående beredningen av ett kommandelagförslag i inte hindra att anger några allmännariktlinjer för det fortsatta arbetets inriktning. Utskottet anser att följandebör tjäna som utgångspunkter för den framtida arbetstidsregleringen.Det finns ingen lagbunden begränsning av antalet möjliga arbetstimmar. Ettföretagsamt samhälle ger tvärtom goda möjligheter att öka det totala antaletarbetstimmar. Den gemensamma uppgiften är att undanröja de hinder som kanfinnas för denna utveckling. I stället för att diskutera arbetsdelning utifrånen föreställning om att antalet arbetstimmar är begränsat är det angeläget attfokusera på faktorer som skapar sådana tillväxtmöjligheter att den totalasysselsättningen kan öka.En nyckel i modern, mer individuellt anpassad arbetsmarknad är mer flexiblaarbetstider. Arbetstiden måste kunna varieras beroende på livsmönster ellerlivssituation under olika skeden i livet. Det finns flera välfärdsvinsterförknippade med förkortade arbetstider, men förkortade arbetstider måste växafram ur ökad produktivitet.Arbetslivets förändrade villkor kommer att innebära förändringar av dagensindelning av arbetstider i dags-, vecko- och årsarbetstid. Livscykelperspektiveller livscykelplanering kommer att öka. kommer alltfler att sökautforma sin egen försörjningsstrategi, vilket kan betyda att man under vissaskeden i livet arbetar mindre, för att kunna satsa mer tid på familj, hem ellerstudier, och under andra arbetar mer.Om en s.k. arbetstidsbank inrättas skapas möjligheter för den enskilde självständigt förfoga över arbetstidens förläggning. Den enskilde skulle dåkunna samla och spara tid för att senare ta ut den inarbetade tiden i form avförkortad arbetstid, enstaka dagar eller under längre sammanhängande ledighet.Detta skulle skapa möjligheter till större valfrihet, med utrymme förindividuella lösningar att använda den ökade fria tiden för familj, hem ochföreningsliv. Ökade möjligheter att spara tid genom införande av arbetstidsbankskapar också utrymme för kortare eller av studier ochkompetensutveckling.Möjligheten att fördela arbetstid över livet förutsätter att samhällettydligare anger ramar. Inom dessa ramar kommer olika lösningar att finnas.Arbetsmarknadens parter har ett gemensamt ansvar för att utforma villkor somskall gälla för en arbetstidsbank samt vilka regler som skall gälla vid övertidrespektive uttag av inarbetad tid. Genom lokala överenskommelser mellanarbetsgivare och arbetstagare kan man utforma lösningar anpassade efter detenskilda företagets och medarbetarens önskemål.Det är nu dags för en översyn av arbetstidslagen. En utredning bör få iuppdrag att se över hur lagen kan förändras så att en arbetstidsbank kan kommatill stånd. Inom ramen för denna utredning bör småbarnsföräldrars möjligheteratt kunna ta del av utbildning och möjligheter till flexibla arbetstidersärskilt beaktas.Utskottet anser - med tillstyrkande av motion 1997/98:A272 i berörda delar -att det som sagts bör ges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande arbetstidsförkortning m.m.att med anledning av motion 1997/98:A272 yrkande 4 och med avslag påmotionerna 1996/97:A705, 1996/97:A709 yrkandena 1-3 och 5, 1996/97:A711yrkandena 2 och 3, 1996/97:A719 yrkandena 1, 2 och 4, 1996/97:A807yrkandena 4 och 5, 1996/97:A814 yrkande 9, 1996/97:So637 yrkande 2,1997/98:A209, 1997/98:A215, 1997/98:A236 yrkande 1, 1997/98:A247,1997/98:A256 yrkandena 2 och 3, 1997/98:A260 yrkandena 1 och 2,1997/98:A262 yrkandena 1-9, 1997/98:A273 yrkandena 5 och 6, 1997/98:A304,1997/98:A807 yrkande 8, 1997/98:Fi220 yrkandena 16 och 17, 1997/98:So677yrkande 5, 1997/98:So805 yrkande 2 samt 1997/98:T912 yrkande 6 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,2. Arbetstidsförkortning m.m. (mom. 1)() anserdels att avsnittet Utskottets ställningstagande från och med det stycke sombörjar med ?De motionsyrkanden som är föremål? bort ha följande lydelse:Det är nu hög tid att reformera de regler som gäller på arbetstidsområdet.Enligt utskottets mening bör den pågående beredningen av ett kommandelagförslag i inte hindra att anger riktlinjer fördet fortsatta beredningsarbetet. Utskottet anser att följande bör tjäna somutgångspunkter för den framtida arbetstidsregleringen.Sverige har en helt annan arbetsmarknad än , närlagstiftningen om 40-timmarsveckan arbetades fram. Även de regler somutformades , och som återfinns arbetstidslag, ter sigi dag föråldrade. De motsvarar inte behoven hos människor som vant sig vid attbestämma mer om sina egna liv och inte heller hos företagare på en ständigtföränderlig marknad.Svaret på anställdas och företagares behov och de känslor som kommit tilluttryck i debatten är enligt utskottets mening flexibilitet. Huvudinnehållet ien arbetstidsreform måste vara att politikerna skall bestämma mindre och att deberörda människorna - dvs. miljoner anställda och hundratusentals företagare -skall bestämma mer.Det behövs vissa regler om arbetstider av säkerhets- och hälsoskäl och föratt något skall finnas att tillgå på de arbetsplatser som saknarkollektivavtal. Men därutöver finns stora möjligheter att avregleraarbetstidsområdet. Politikerna kan överlämna till individer, företagare ochfackföreningar att lösa många av de frågor som varit statligtreglerade. Flexiblare arbetstider kommer att öka effektiviteten i svenskekonomi och därmed skapa nya jobb.En ramlagstiftning ger stort utrymme för flexibilitet. Arbetstidslagen börinnehålla nödvändiga regler om rätt till vila och veckan m.m.Lagen bör medge överenskommelser om betydande förskjutningar av arbetstideninom ramen för en genomsnittsberäknad arbetstid. Sådan lagstiftning medgerockså en konjunkturanpassad arbetstid. Det generella nattarbetsförbudet bör tasbort. Nuvarande utformning av lagen, som bygger på en normalarbetstid om 40timmar , bör alltså slopas.Den enskilde arbetstagarens möjlighet att få den arbetstid han eller honönskar bör bli större. Självfallet måste sådana önskemål vägas motarbetsgivarens möjligheter och behov, men en regel bör införas som gerarbetsgivaren en skyldighet att seriöst pröva en arbetstagares önskemål omändrad arbetstid och motivera ett eventuellt avslag. Om arbetstagaren anser attavslaget inte vilar på saklig grund bör en möjlighet finnas att diskuterafrågan vidare, t.ex. inom ramen för en förhandling mellan den anställdesfackliga organisation och arbetsgivaren.Utskottet avvisar en lagstiftning om sänkt normalarbetstid . Detsaknas helt belägg för att en sådan förändring skulle skapa fler jobb.Internationellt finns det inget samband mellan kortare arbetstid och lågarbetslöshet. En sådan lagstiftning skulle göra oss alla fattigare, skapa storaproblem i den offentliga sektorn och innebära en fortsättning av förlegaddetaljstyrning av människors vardag.Däremot bör det finnas möjligheter för individer och grupper påarbetsmarknaden att framöver i större utsträckning än välja kortarearbetstid framför höjd lön. En arbetstidsförkortning som växer fram underifrån- i samspel mellan arbetstagare och arbetsgivare - kan öka produktiviteten.Denna typ av avvägningar bör dock överlämnas till medborgarna själva samtidigtsom de generella reglerna i samhället - t.ex. på skatteområdet - alltjämt börutgå från principen att det lönar sig bättre att arbeta än att vara ledig.Också semesterlagen kan göras mer flexibel. Den del av semestern somöverstiger skall få disponeras enligt arbetstagarens önskemållöpande i både dagar och timmar.Med det anförda ansluter sig utskottet till vad som anförs i motion1996/97:A709 och i motion 1997/98:A247 i motsvarande del. Motionerna tillstyrksi dessa delar.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande arbetstidsförkortning m.m.att med anledning av motionerna 1996/97:A709 yrkandena 1-3 och 5 och1997/98:A247 i motsvarande del samt med avslag på motionerna 1996/97:A705,1996/97:A711 yrkandena 2 och 3, 1996/97:A719 yrkandena 1, 2 och 4,1996/97:A807 yrkandena 4 och 5, 1996/97:A814 yrkande 9, 1996/97:So637yrkande 2, 1997/98:A209, 1997/98:A215, 1997/98:A236 yrkande 1,1997/98:A247 i motsvarande del, 1997/98:A256 yrkandena 2 och 3,1997/98:A260 yrkandena 1 och 2, 1997/98:A262 yrkandena 1-9, 1997/98:A272yrkande 4, 1997/98:A273 yrkandena 5 och 6, 1997/98:A304, 1997/98:A807yrkande 8, 1997/98:Fi220 yrkandena 16 och 17, 1997/98:So677 yrkande 5,1997/98:So805 yrkande 2 samt 1997/98:T912 yrkande 6 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,3. Arbetstidsförkortning m.m. (mom. 1)() anserdels att avsnittet Utskottets ställningstagande från och med det stycke sombörjar med ?De motionsyrkanden som är föremål? bort ha följande lydelse:Utskottet konstaterar att regeringen trots tidigare aviseringar om enproposition i arbetstidsfrågan valt att fortsätta bereda frågan. Dettaytterligare dröjsmål är olyckligt. Det beredningsarbete som pågår bör intehindra att uttalar sig om riktlinjer för enarbetstidsförkortningsreform.En arbetstidsförkortning är en nödvändig välfärdsreform som handlar omlivskvalitet, jämställdhet, hälsa och rätten till arbete. Det är också ennödvändig reform för att kunna minska arbetslösheten. Det handlar om attfördela det betalda och det obetalda arbetet mellan könen och mellan människori och utanför arbetsmarknaden. arbetar män och kvinnor i stort sett likamycket, men den betalda arbetstiden och tiden för oavlönat arbete är intejämlikt fördelade mellan könen. En sänkning av för heltidsarbete kanmedverka till en jämnare fördelning av det betalda arbetet mellan könen ochdessutom bidra till en jämnare fördelning av inkomsterna mellan kvinnor ochmän. Arbetstidsgapet mellan könen är en orsak till de växandeinkomstskillnaderna mellan könen. Kortare arbetstid skulle öka kvinnornasmöjligheter att arbeta heltid och kunna försörja sig på sin lön. Det skullestärka kvinnornas ekonomiska oberoende och minska deras beroende avtransfereringar, som bostads- och socialbidrag. Utskottet anser att JämO börges i uppgift att i arbetet med att motverka löneskillnader mellan kvinnor ochmän även utreda en förkortad arbetsdags effekter på löneskillnaderna.En arbetstidsförkortning skulle också ha positiva hälsoeffekter. Personalenskulle orka mer och återhämta sig snabbare. Färre skulle tvingas lämnaarbetslivet i förtid.En arbetstidsförkortning skulle dessutom öppna för ett mer demokratisktsamhälle genom att fler människor får tid och ork att engagera sig i olikaverksamheter, i politik och samhälle vid sidan av lönearbete och familjeansvar.En generell arbetstidsförkortning skulle ge positivaeffekter på sysselsättningen i landet. Med fler sysselsatta ökar statens ochkommunernas skatteintäkter som utgifterna för arbetslöshetsunderstödoch socialbidrag minskar.För att en arbetstidsförkortning skall vara generell och omfatta alla bör dengenomföras genom lagstiftning. Avtalade arbetstidsförkortningar tenderar attbli selektiva och enbart omfatta branscher med relativt högt löneläge medananställda i andra branscher med relativt låga lönelägen, ofta kvinnligtdominerade, riskerar att halka efter. Orättvisorna på arbetsmarknadenfördjupas.En generell arbetstidsförkortning av det slag som beskrivits måstekombineras med att arbetstagarna får ett starkt inflytande över arbetstidensförläggning. Arbetsmarknadens parter bör ha möjlighet att i kollektivavtaldisponera över arbetstidens förläggning utifrån verksamhetens krav ochmedlemmarnas behov. Det skall inte vara möjligt att i individuella avtal frångålagens bestämmelser; det skulle öppna för oinskränkt makt för arbetsgivaren somdå kunde villkora anställningen med orimliga arbetstider.Arbetstidsförkortningen bör också kombineras med sänkta arbetsgivaravgifter.Avgifterna bör vara progressiva för att motverka övertidsuttag ochdifferentierade mellan olika branscher för att stimulera till nyanställningar.Lägre avgifter för arbete inom ramen för en 35-timmarsvecka och dubbleradeavgifter för timmar utöver den ordinarie arbetstiden skapar incitament för enarbetstidsförkortning. Utskottet anser att det bör tillsättas en utredning meduppgift att föreslå hur stor en sänkning av arbetsgivaravgiften skall vara, hursänkningen skall fördelas mellan olika sektorer på arbetsmarknaden och hurstora resurser som skulle kunna frigöras för en sänkning av avgiften.Utredningen skall vara parlamentarisk och bedrivas i nära samarbete medarbetsmarknadens parter.Med det anförda ansluter sig utskottet till vad som anförts i Vänsterpartietsmotioner /97:A719, 1996/97:So637, 1997/98:A262, 1997/98:A807,1997/98:Fi220, 1997/98:So677 och 1997/98:T912 i berörda delar. Det somutskottet anfört bör ges regeringen till känna. Motionerna 1996/97:A814 och1997/98:A304 får anses tillgodosedda med det anförda och föranleder därföringet särskilt uttalande från sida. Övriga motioner avstyrks.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande arbetstidsförkortning m.m.att med anledning av motionerna 1996/97:A719 yrkandena 1, 2 och 4,1996/97:So637 yrkande 2, 1997/98:A262 yrkandena 1-9, 1997/98:A807 yrkande8, 1997/98:Fi220 yrkandena 16 och 17, 1997/98:So677 yrkande 5 och1997/98:T912 yrkande 6 samt med avslag på motionerna 1996/97:A705,1996/97:A709 yrkandena 1-3 och 5, 1996/97:A711 yrkandena 2 och 3,1996/97:A807 yrkandena 4 och 5, 1996/97:A814 yrkande 9, 1997/98:A209,1997/98:A215, 1997/98:A236 yrkande 1, 1997/98:A247, 1997/98:A256 yrkandena2 och 3, 1997/98:A260 yrkandena 1 och 2, 1997/98:A272 yrkande 4,1997/98:A273 yrkandena 5 och 6, 1997/98:A304 samt 1997/98:So805 yrkande 2som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,4. Arbetstidsförkortning m.m. (mom. 1)() anserdels att avsnittet Utskottets ställningstagande från och med det stycke sombörjar med ?De motionsyrkanden som är föremål? bort ha följande lydelse:Frågan om arbetstider bör vara ett prioriterat politiskt projekt. Det ärnödvändigt med en arbetstidsförkortningsreform och det är att beklaga attregeringen inte kunnat lämna ett förslag till lagreglering. Det är förvånandeatt regeringen är så passiv i arbetstidsfrågan. Detta är en angelägenhet förstaten/lagstiftaren, men genom att göra kortare och mer flexibel arbetstid fråga för arbetsmarknadens parter frånsäger sig regeringen alla möjligheteratt via en arbetstidsförkortning uppnå positiva effekter på sysselsättningen.Det är först genom en beslutsam och samordnad insats från staten ocharbetsmarknadens parter, med bl.a. ändringar i arbetstidslagen ochskattesänkningar för lågavlönade, som det är möjligt att få till stånd en snabbarbetstidsförkortning som kan ge ett påtagligt bidrag för att minskaarbetslösheten. Det beredningsarbete som pågår inom bördärför inte hindra att uttalar sig om riktlinjer för enarbetstidsförkortningsreform. Utskottet anser att bör ge regeringenföljande till känna.Utskottet anser - med utgångspunkt i motioner i frågan - att enarbetstidsförkortning och arbetsdelning bör genomföras med en kombination avlagstiftning, fackliga avtal och ett ?kontrakt? mellan inblandade parter.Ändringen av arbetstidslagen, där normal arbetstid i en första etapp sätts till35 timmar , syftar till att ge en allmän ram och målinriktning förförändringsarbetet. Med arbetstidslagen i botten kan sedan parterna påarbetsmarknaden förhandla om det praktiska genomförandet. Arbetstidslagen börliksom vara semidispositiv när det gäller veckoarbetstiden, dvs. detskall vara möjligt för parterna att genom kollektivavtal göra olika slagsavvikelser från lagen. Sådana avvikelser kan gälla takten i genomförandet,undantag för vissa grupper, särskilda regler för personer med skift- ochnattarbete m.m. Eftersom förhållandena varierar starkt mellan olikaverksamheter är det viktigt att det finns en stor flexibilitet i genomförandet.En på detta sätt förkortad arbetstid skulle ge förbättrad livskvalitet, ökadjämställdhet, minskad arbetslöshet och minskade klyftor med totalt sett bättreekonomisk balans i samhället. Föräldrar skulle också ges mer tid att engagerasig i familjelivet. Utgångspunkten för arbetet med en arbetstidsförkortning börvara att det är bättre att dela på jobben än att dela på pengarna. är detmånga som nästan arbetar ihjäl sig för att kunna bidra till försörjningen avandra som mår dåligt av att inte kunna få något arbete.En grundläggande förutsättning för att en arbetstidsförkortning skall kommatill stånd är dock att det finns en stark folklig opinion för detta. Regering,arbetsgivare och arbetstagare bör så fort som möjligt träffas i någon form av?Saltsjöbadsöverläggningar? för att sluta ett kontrakt där strategin förarbetet dras upp och de insatser som förväntas av de olika parternaspecificeras. Detta kontrakt kan tjäna som vägvisare för decentraliseradeförhandlingar på branschnivå och lokal nivå. Statens viktigaste bidrag tillkontraktet skulle vara att ta fram en ny arbetstidslag och genomföra ensänkning av egenavgifterna. Löntagarnas bidrag skulle vara att accepteraflexibilitet och att visa återhållsamhet i lönekraven. Arbetsgivarnas främstabidrag skulle vara att nyanställa för att täcka upp den arbetstid som går bortoch som inte ersätts av ökad produktivitet och höjda timlöner. I arbetsgivarnasåtaganden bör också ligga att tillsammans med staten verka för att nyanställdpersonal får nödvändig utbildning och kompetensutveckling.En ny arbetstidslag med en kortare normalarbetstid bör beslutas och träda ikraft under innevarande mandatperiod. Den viktigaste förändringen iarbetstidslagen gäller den ordinarie arbetstiden som får uppgå till högst40 timmar . Detta bör ändras . Regeln börfortfarande vara semidispositiv för att möjliggöra för arbetsmarknadens parteratt finna flexibla lösningar för ett smidigt genomförande av enarbetstidsförkortning inom olika branscher. Vidare bör övertid få tas ut medhögst under ett kalenderår. Det är en sänkning från dagens 200timmar, som motiveras av att effekterna av den generellaarbetstidsförkortningen inte skall motverkas av ett ökat övertidsuttag. Dettabehöver inte innebära en minskad flexibilitet ur produktionens synpunkteftersom den ordinarie arbetstiden skall kunna tas ut på ett mer flexibeltsätt. Detta kan regleras mellan parterna i avtal, t.ex. i form av enarbetstidsbank.Förutom de här ändringarna bör en allmän översyn av arbetstidslagen leda tillytterligare förändringar, bl.a. som en anpassning till EG:s direktiv.