bet · GL01KU19 · 1998-05-05 00:00:00 — samma lösning som regeringen lagtekniskt har valt- ur grundlagarna pekar särskilt på försvarlighetsrekvisitet som en garanti föratt nyhetsförmedling, forskning och opinionsbildning av den utvidgadekriminaliseringen i alltför hög grad inte skall hämmas.Min fråga är närmast: Om det nu är en nästan överdrivet stark betoning på attha ett försvarlighetsrekvisit i dagens system, inte minst bland anhängarna avden lagtekniska lösning som regeringen har valt, vad är det som gjort att rege-ringen tyckt att det var så angeläget att snäva in det så pass kraftigt?Göran Schäder: Det är inte en enstämmig opinion som har diskuterat detnuvarande försvarlighetsrekvisitet, utan man har från några håll betonat attett heltäckande system innebär att man kan begränsa befattningen av materialäven inom nyhetsförmedling och opinionsbildning i av alla erkända goda syften.Men den kränkning av ett barn som åstadkoms genom spridningen och publiceringenpåverkas inte av om det sker i opinionsbildande syfte eller i onda syften. Denblir väl så stor genom att den publicerats i goda avsikter. Därför har manvelat begränsa det ytterligare. Det diskuterades - det kanske är en brist attdet inte kommit till uttryck i propositionen - att det kan vara ett problem attha samma rekvisit behandlade i skilda ordningar, om man har valt attutdefiniera det hela ur systemet och inte ha kvar prövning med jury och annat.Hans-Gunnar Axberger var inne på att det försvarlighetsrekvisit som vi harmycket bygger på de tryckfrihetsrättsliga grundresonemangen och jury-prövning.Är det borta blir frågan litet annorlunda.Ordföranden: var det kanske inte i vissa detaljer, men ni har välsjälva sammanfattat det jag sade tidigare, att ?nästan alla som särskiltuttalat sig i frågan? osv., och inte minst de organisationer som har velat haden lagtekniska lösning som man sedan har stannat för, har yrkat på det.Sedan har jag en fråga om smittoriskerna. Jag är inte riktigt på det klaramed hur man från departementets sida ser på den problematiken. Jag har självvarit nära den uppfattning som Axberger nämnde, att det här inled-ningsviskänns väldigt abstrakt och konstigt. Man tar ställning till sak efter sak ochbara för att man tycker så här måste man inte tycka så i enannan fråga.Axberger förde ett resonemang om att jurister tänker i mönster och att närman söker lösningar på problem är det lätt att tittaefter vilka vägar som är öppna. Har man stängt en väg kanske maninte slår in på den, men om man öppnat den är det kanskelättare att den kommer upp. Jag skulle gärna vilja höra en kommentar till detresonemanget. De som varnar för smittoeffekter ser nog spöken på ljusan dag.Kristina Rennerstedt: Det är klart att man inte ser spöken på ljusan dag. Visstfinns det risker. Man skall komma ihåg att det fortfarande inte är jurister somstiftar lagar, utan det är valda ledamöter. Som vi har resonerattycker vi att man visst öppnar en väg. Vi har markerat tydligt vad detskyddsvärda intresset består i och vilken avvägning vi har gjort. Vi tycker attdet inte borde behöva leda till att undantaget utnyttjas. Vi tycker också attden väg vi har valt, att plocka bort hela området, borde leda till mindre möj-ligheter att laborera med grundlagarna. Alternativet hade varit att visa allaolika fallen i grundlagarna, precis som tidigare nämnde. Dåskulle man anvisa en väg att plocka bort delar.Vi tror att vårt mer renodlade förslag minskar riskerna, för då måste mankoncentrera resonemanget på att intresseavvägningen måste falla ut till för-månför det skyddsvärda intresset. Det viktiga är att komma ihåg att det ändå ärriksdagen som fattar beslut. Det är kanske ledamöter själva som ärbäst på att bedöma risken för smittoeffekter.Ordföranden: får se på just den punkten. Det är alldeles sant att det ärriksdagen som stiftar lagar i vårt land, men när det gäller smittoeffekter sernågra av oss en risk att det blir lätt för anhängare av en ny inskränkning attta de argument som finns till hands, och det finns ett argument till och det äratt man redan gjort så.En avslutande fråga: Med tanke på att det är ett så pass långtgående in-greppoch med tanke på att förslaget bara i begränsad utsträckning får anses ha varitföremål för remissbehandling, dvs. de sidor som fanns i som ett av de fyra alternativen och en del frågetecken somnämnts här. Är det er uppfattning att beredningen, oavsett vem som är ansvarigför den, är tillräcklig för ett så pass viktigt principgenombrott, för attanvända departementets egen beteckning?Kristina Rennerstedt: Ja, absolut.Ordföranden: det faktum att det som funnits tillgängligt för remiss-instanserna varit några sidor i att det blir entillfredsställande remissbehandling? Svaret var ju väldigt tydligt, så jag kan-ske inte behöver ställa fler frågor. Det anses alltså vara så.Catarina Rönnung: Som jag ser det innebär förslaget om den totala utdefini-eringen av barnpornografi ur grundlagarna väldigt mycket av politisk kos-metikasom lämnar rader av grundlagsenliga tveksamheter i sitt kölvatten. Regeringenberömmer sig av att ha ett heltäckande innehavskriminaliserande förbud när detgäller barnpornografi. Det är väldigt intressant att se hur man i praktikenskall komma till rätta med innehavet i sig när man gör så genom-gripandeförändringar.Ponera att jag inte alls är någon seriös opinionsbildare utan sitter med in-nehav av barnpornografi i min bostad. Jag har inte spritt och inte sålt någotmen polisen misstänker att jag verkligen är innehavare. Jag nekar till detta.Polisen misstänker mig fortfarande, men polisen kan inte veta hur stort inne-hav det är. Hur högt straffvärdet skall vara om jag åker dit kan han inte göranågon bedömning av. Polisen kanske drar sig för att göra en husrannsakan ochtänker att straffvärdet är alltför ringa för att göra ett ingrepp. Alltså kanjag fortfarande sitta med min barnpornografi i godan ro utan att man kommer åtden.Det heltäckande förbudet är alltså ett förbud på papperet som i praktikenkanske inte gör att man kommer till rätta med problemet. Polisen måste varamedveten om att man skall ha ett ganska rejält eget innehav.Göran Schäder talade om någon bransch som skulle producera barnporno-grafi.Den branschen är inte kommersiellt gångbar längre eftersom det är förbjudet attproducera barnpornografi. De tryckta skrifter som eventuellt finns kvar kanvara danska skrifter , som finns på någon vind och som kanskeredan är överförda till videogram - det är enkelt att hantera det på så sätt.Innehavet av tryckta skrifter måste ändå vara försumbart. Jag kan inte begripahur man har gått in på att ändra i TF. Jag tycker att det är högst obefogat medtanke på omfattningen av de skrifter som kan vara i omlopp efter någradecennier.Jag kanske inte formulerade frågan så tydligt, men det totala förbudet avinnehav går i praktiken inte att upprätthålla om man inte kan komma åt pro-dukterna.Kristina Rennerstedt: Man skall inte göra sig några illusioner om att polisenpå det här sättet har funnit den slutgiltiga metoden för att bekämpa barnpor-nografi. Det är redan kriminellt att sprida barnpornografi. Därför sker den härhanteringen på ett sätt som är svårt att komma åt. Ett exempel på ett områdedär de nya reglerna skulle kunna leda till en bättre möjlighet för polisen ärom man hittar en lista över prenumeranter, t.ex. när man gör ett tillslag ochavslöjar någon typ av barnpornografiverksamhet. Det kommer man inte åt i dag.Det är sannolikt att man vid en avvägning skulle komma fram till att göraingripande mot personerna i fråga. Visst är det så att verk-samheten även ifortsättningen kommer att ske i det fördolda och att man inom polisen måsteutveckla metoderna att bekämpa detta. Det handlar om underrättelseverksamhetoch informationsutbyte. Det är en av de viktigaste delarna.Inger : Jag tänker läsa innantill på s. 73 i propositionen: ?Till dettaskall läggas att polis eller överklagare som överväger ett ingripande mot t.ex.en nyhetsredaktion naturligtvis måste beakta att om en viss bild eller filmskulle visa sig inte vara barnpornografisk, så kan den antas omfattas avgrundlags-skyddet och kan alltså vara anonymitetsskyddad. Det medför atteventuell tvångsmedelsanvändning mot t.ex. tidnings- eller nyhetsredaktionermåste föregås av särskilt noggranna överväganden. ?Det är alltså en ny typ av rättsliga överväganden som polisen skall göra. Jagundrar om polisen mot den här bakgrunden har förutsättningar att klara de nyauppgifterna om regeringens förslag kommer att vinna bifall.Kristina Rennerstedt: Att besluta om tvångsmedel i allmänhet är ingen nyuppgift för polisen, utan den uppgiften har man . När det gällertillslag mot tidningsredaktioner är det som påpekade så att mankan utgå från att det kommer att förutsätta ett domstolsbeslut. Jag villtillägga att jag har väldigt svårt att se de fall där det skulle vara motiveratatt vidta en åtgärd mot en nyhetsredaktion. Mina medarbetare har egentligeninte kunnat presentera något sådant exempel när inte sådana misstankar somskulle kunna finnas skulle omfattas av straffrihetsgrunder. Det tycker jag ärdet viktigaste beskedet att lämna. De skyddsåtgärder som kringgärdar detta ärväldigt starka.Hans-Gunnar Axberger: Det skulle inte skada om det i svensk rätt fanns klarareregler för den här typen av tvångsmedelsanvändning. Det skulle inte hellerskada om frågan diskuterades litet i ett kommande utskottsbetänkande och attdet gjordes mycket klart uttryckt att det här bör föregås av domstols-prövning.Man skall ha klart för sig att när det gäller polisiär tvångsmedelsanvänd-ning i har vi en informell praxis. Därmed vill jag inte på något sättmisstänkliggöra den praxis som finns. Men det förekommer JO-ärenden som slutarmed att JO säger att husrannsakan inte borde ha vidtagits men att det inte gåratt fastställa vem som har varit ansvarig för beslutet. Därvid stannar det, ochpå det viset utvecklas naturligtvis en viss praxis som följs av polis. Men detär en informell reglering som lämnar ett ganska stort utrymme och som gör detsvårt för den enskilde beslutsfattaren att bestämma sig för om en husrannsakanskall göras.I den här typen av infekterade situationer, gällande barnpornografi, kan detnaturligtvis bli ganska svårt för polisen. De kan å ena sida kanske ha den härtypen av uttalanden i bakhuvudet och tänka att det här skall ske försiktigt. Åandra sidan har de kanske en ganska högröstad opinion som kräver åtgärder. Dåär det inte så hemskt lätt, och då skulle det vara bra med litet bättrevägledning.Inger : Jag kan också förtydliga min fråga litet ytterligare och titta pågränsen mellan pornografi och konstnärlig framställning. Den känns, åtmin-stoneför mig, flytande. Det står att om syftet är att påverka sexuellt är detpornografi. Om syftet är konstnärligt är det inte pornografi. Det innebärsåvitt jag förstår att en bild kan vara pornografisk i ett sammanhang ochbetraktas som konstnärlig i ett annat. Det står på s. 92, tror jag.Då har jag en fråga. Vad jag förstår är detta bedömningar som polisen tidi-gare inte har behövt göra. Det är en ny arbetsuppgift som man lägger påpolisen. Min fråga är: Ingår det här i polisernas utbildning? Har de kunskapernog att klara av den här typen av bedömningar? Eller avser regeringen att sättain åtgärder av olika slag så att polisen klarar av den här typen av be-dömningar?Kristina Rennerstedt: Redan nu deltar ju polisen i arbetet med att bekämpabarnpornografi. Det är ju polisen som har hanterat utredningarna, och det haretablerats en praxis. Men självklart måste all ny lagstiftning föranleda attmen ger poliserna den utbildning de behöver för att kunna göra de bedöm-ningarsom krävs.Inger : Sedan har jag ytterligare en fråga som kanske kan förefalla litetenkel. Det är i alla fall en fråga som vi politiker ställs inför när det gällerden här problematiken. Det handlar ju väldigt mycket om lagstiftning ochkonsti-ga saker som inte är så tillgängliga. Då säger människor: Om vi sätterett enskilt barn i centrum och ser på möjligheterna att skydda barnet från deohyggligheter som är bakgrunden till det som vi diskuterar, vilka skill-nader ser ni då mellan regeringens förslag och Barnpornografiutredningensförslag när det gäller att skydda barnen på lång och kort sikt? Jag skullevilja ha svar från , och : Jag riskerar att upprepa mig, men det som vi har sett somväsentligt är att en innehavskriminalisering kommer att omfatta all be-fattningmed barnpornografi, oavsett om det förekommer på videogram eller i trycktaskrifter och oavsett om det förekommer på utgivna videogram eller ej. Detviktiga är att innehav av barnpornografi i vilken form som helst skall varaotillåten. Det menar vi att vårt förslag tillgodoser.Hans-Gunnar Axberger: Jag skulle i och för sig gärna avstå från att svara. Omdet gäller att jämföra regeringens förslag med Barnpornografiutredning-ensförslag med utgångspunkt i frågan om hur det här behovet bäst tillgodo-sestycker jag trots allt att det ligger litet utanför en rent juridisk bedömning.Så om jag får avstå gör jag gärna det.Göran : Det är naturligtvis omöjligt att säga. Man kan ju inte ha enförsöksverksamhet där man har det ena förslaget genomfört i en del av landetoch det andra i en annan, och sedan jämföra. Jag tror rent allmänt, som jagsade inledningsvis och som också har sagts av andra här, att lagstiftningaldrig är hundraprocentigt effektiv. Jag tror kanske att det viktigaste redanär uppnått. Jag tänker på det väldiga genomslag som det har fått i den allmännaopinionen hur förkastligt barnpornografi är.Man skall tänka på det som de här gärningsmännen utsätter sig för, det somdrabbar dem men som inte är straff - brännmärkningen i den allmänna opinionen.De blir något slags parior. Risken för upptäckt måste ha mycket störrebetydelse än något kortvarigt fängelsestraff - eller eventuellt bötes-straff -för att ha innehaft det här. Jag tror att allt det som är runt omkringkriminaliseringen är mycket viktigare än själva kriminaliseringen. Därför trorjag kanske inte att det har så stor betydelse ur den synpunkten vilken väg manväljer.Samtidigt kan jag inte låta bli att säga att om man har argumentet att manskall skydda alla barn från den här typen av övergrepp så är det ett resone-mang som för väldigt långt. Då skall man också förbjuda folk att resa tillThailand och . Var sätter man stopp för den typen av argument? Jagtycker att det är en litet farlig väg att ge sig in på att argumentera på detviset, även om man har stor förståelse för vikten av att skydda barnen mot dethär.Ordföranden: jag då med anledning av effektivitetsargumenten ställa enfråga till kanske i första hand och , menockså förstås gärna till departementet. Frågan gäller om skulle fattabeslut i enlighet med propositionen i dess helhet - dvs. inklusive debeskrivningar av försvarlighetsrekvisitet som finns och som ju förstås bl.a.berör journalister, barnorganisationer m.fl. Ser ni att det finns en risk medden modellen, att det uppstår hinder för den totala kampen mot barnporno-grafin? Vi har snuddat vid det , men jag vet inte om vi har fåttnågot fullödigt svar på frågan. Är hela lagkomplexet - inklusive dess kon-struktion av försvarlighetsrekvisitet - sådant att det finns risk för att detblir mindre effektivitet i vissa delar?Hans-Gunnar Axberger: Jag antar att du är ute efter att man när det gällertryckta skrifter i stället för att ha ett formaliserat ensamansvar hamnar i devanliga reglerna i . Som jag sade tidigare är det en underskattadaspekt av tryckfrihetsregleringen. Den går faktiskt väl så ofta ut på att manalltid skall ha någon att sätta dit, så att säga. Det skall vara lätt attutkräva ansvar när gränserna har överträtts. Den principen frångår man i dethär förslaget. Det kan bli litet svårt. Man kan tänka sig att folk skyller påvar-andra.Å andra sidan har jag uppfattat problemet med tryckta skrifter som margi-nellt i det här sammanhanget. Då blir ju också den effektivitetsförlust som detkan bli tal om marginell. Så jag tror i och för sig att det förslag som ärframlagt på många sätt verkar vara effektivt utifrån sina syften.Göran : Det är omöjligt att svara på det, tror jag. Jag skulle vilja sägaatt det finns en risk för att det inte blir så effektivt som man skulle vilja.Men här gäller det ju att välja den minst dåliga lösningen, och vilken denegentli-gen är tror jag ingen har riktigt klart för sig. Jag har det i allafall inte.Ordföranden: för det. Jag ser inga fler frågare. Då skall jag be att fåtacka alla närvarande men framför allt förstås våra inbjudna svarare. Tack föratt ni har velat komma och hjälpa oss med beredningen av detta svåra ären-de!Justitieutskottets yttrande1997/98:JuU5yBarnpornografiTill konstitutionsutskottetInledningKonstitutionsutskottet har i ett beslut berettjustitieutskottet tillfälle att avge yttrande över proposition 1997/98:43Tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens tillämpningsområden -barnpornografifrågan m.m. i de delar som berör barnpornografi jämte de motionersom väckts i ärendet.Vidare har justitieutskottet beslutat avge yttrande över två motionsyrkandenrörande jury i tryckfrihets- och yttrandefrihetsmål och som avser ändringar irättegångsbalken.UtskottetYttrandets omfattningJustitieutskottets beredningsområde omfattar, såvitt här är av intresse,straff- och processrättsliga frågor. Regleringen sker i första hand ibrottsbalken och i . Vidare bereder utskottet ärenden som rörbl.a. polisväsendet.I detta yttrande behandlar utskottet frågor som aktualiserats i propositionenjämte motioner och som tillhör utskottets beredningsområde. En förteckning överde motionsyrkanden som behandlas återfinns i en bilaga till yttrandet. Det börockså redan här understrykas att utskottet inte har att ta ställning till dencentrala frågan om barnpornografibrottet bör utmönstras urtryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen.BarnpornografibrottetBakgrundEnligt bestämmelsen om barnpornografibrott i 16 kap. 10 a § skallden dömas för barnpornografibrott som skildrar barn i pornografisk bild meduppsåt att bilden sprids eller som sprider sådan bild av barn om inte åtgärdenmed hänsyn till omständigheterna är försvarlig. Straffet är böter ellerfängelse i högst två år.Kriminaliseringen omfattar alla slags pornografiska bilder av barn, såvälfotografier som t.ex. teckningar.Barnpornografibrottet infördes (prop. 1978/79:179, bet. KU33, rskr.317). Som motiv för kriminaliseringen anfördes bl.a. den integritetsskada somkan uppkomma när barn medverkar vid tillkomsten av pornografiska alster.Departementschefen anförde (prop. s. 8) att de barn som medverkar normalt intekan bedöma innebörden i och konsekvenserna av sin medverkan. Han ansåg vidareatt man inte kan bortse från de skadeverkningar som kan drabba dessa barns synpå sexualiteten. Ett ytterligare motiv var att framställning och spridning avbarnpornografiska alster är kränkande för barn över huvud taget.I 7 kap. 4 § 12 tryckfrihetsförordningen (TF) finns en reglering somkriminaliserar skildrandet av barnpornografi också om skildrandet sker genomtryckt skrift förutsatt att spridningsuppsåt finns. Motsvarande regleringgäller också enligt 5 kap. 1 § yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) om gärningenbegås i en film.Enligt regeringens förslag i den nu aktuella propositionen flyttasbarnpornografibrottet ut från TF:s och och allabestämmelser i grundlagarna som rör barnpornografi upphävs. På så sätt skallall tillämpning av grundlagarna uteslutas när det gäller barnpornografiskabilder, oavsett i vilka sammanhang det tas befattning med dem. Regler ombarnpornografi kommer enligt förslaget att finnas uteslutande i vanlig lag.Frågan om den tryckfrihets- och yttrandefrihetsrättsliga regleringen fallersom nämnts utanför utskottets beredningsområde. I det följande avses medbarnpornografi sådana pornografiska bilder av barn som faller underbestämmelsen i om barnpornografibrott.Utvidgning av det straffbelagda området - kriminalisering av innehav m.m.Frågan om en utvidgning av det straffbelagda området - och då särskiltinnehavskriminaliseringen - har varit föremål föromfattande diskussioner och beredningar. Åsikterna har främst gått isär ifrågan om det är befogat att straffbelägga innehav, både med hänsyn tilleffektiviteten av kriminaliseringen och till de motstående tryck- ochyttrandefrihetsrättsliga intressena.Brottsbalkens bestämmelse om barnpornografibrott - 16 kap. 10 a § - utvidgasenligt regeringens förslag till att omfatta i princip all befattning medbarnpornografi, även innehav. All framställning kriminaliseras, oavsett syfte.Ett undantag görs dock för hantverksmässig framställning utan spridningssyfte.Det gällande förbudet mot spridning kompletteras med förbud mot överlåtelse,upplåtelse eller förevisande av barnpornografi. Vidare straffbeläggs bl.a.förvärv, saluförande och förmedling av kontakt mellan köpare och säljare.Innehavsförbudet avser samma sorts bilder som är förbjudna att framställa,sprida, överlåta m.m. Någon begränsning till bilder av verklighetstrogenkaraktär görs alltså inte.Utskottet ser med tillfredsställelse att det nu föreligger ett lagförslag somger en heltäckande reglering mot alla former av befattning med barnpornografioch tillstyrker förslaget i princip. Härigenom får motionerna K302, K341, So674yrkande 9 och So801 yrkande 18, i vilka efterfrågas en sådan reglering, ansestillgodosedda.Enligt utskottets mening skall det således inte göras några särskildaavgränsningar när det gäller det slag av bilder som omfattas avinnehavsförbudet. Det finns således ingen anledning att som yrkas i motion K19yrkande 4 begränsa innehavsförbudet till verklighetstrogna bilder. Tvärtomskulle ett bifall till yrkandet medföra att det grundläggande objektivarekvisitet i 16 kap. 10 a §, nämligen ?barn i pornografisk bild?, inte kom attha en enhetlig innebörd. Detta skulle innebära en betydande systematiskolägenhet som fick lösas genom att innehavsbrottet reglerades särskilt.Härutöver måste utskottet kraftfullt understryka att det med utgångspunkt ilagstiftningens syfte är olämpligt och inkonsekvent att en och sammabarnpornografiska bild i vissa fall skulle falla inom och i vissa fall utanfördet straffbara området i . Utskottet avstyrker alltså bifall tillmotion K19 i denna del.Ett effektivt förbud mot all befattning med barnpornografiskt materialförutsätter enligt utskottets mening att motsvarande förbud kommer att gälla demedier som omfattas av TF och YGL. Det faller emellertid utanförutskottets beredningsområde att ta ställning till hur detta bäst skall kunnalösas.Undantag från det annars straffbara områdetI dag är inte varje skildring av barn i pornografisk bild eller spridning avsådan bild straffbar. Undantag görs för det fall att gärningen med hänsyn tillomständigheterna är försvarlig. Frågan om gärningen är försvarlig skall, enligtvad som framgår av förarbetena, avgöras mot bakgrund av syftet medframställningen och det sammanhang i vilket den förekommer (prop. 1978/79:179s. Hänsyn till konstnärliga intressen, allvarligt syftande nyhetsförmedlingoch vetenskapligt arbete anförs i motiven som exempel på fall där ett spridandekan vara försvarligt. För att en sådan bedömning skall komma i fråga skallbilden dock ingå som ett naturligt och befogat led i det sammanhang där denförekommer.Bilder som har spritts under försvarliga omständigheter är inte utan vidaremöjliga att sprida vidare under åberopande av försvarlighetsrekvisitet. Enskildring som av konstnärliga skäl ansetts vara försvarlig torde emellertid iprincip behålla denna karaktär oavsett i vilka senare sammanhang den kanförekomma.Att behålla försvarlighetsrekvisitet trots den omfattande utvidgningen av detstraffbara området framstår enligt regeringen som mindre tilltalande. Ibestämmelsen om barnpornografibrott införs enligt regeringens förslag i ställeten regel som innebär att en gärning inte skall utgöra brott om särskildaomständigheter gör att gärningen måste anses uppenbart befogad.I motionerna K18 (m), K19 (kd), K 20 (v) samt K21 och K22 (båda fp) yrkas attförsvarlighetsrekvisitet skall behållas.