bet · GL01UU15 · 1998-05-14 00:00:00 — På så sätt vill vi kombinera kravetpå dynamik med kravet på koncentration. har börjat utveckla enkompetens och erfarenhet inom flertalet för demokratin centrala områden inomvilka vi avser bygga upp en egen baskompetens och resursbas. Det handlar främstom stöd till val och valinstitutioner, parlamentens arbete, rättsväsende,offentlig förvaltning, decentralisering och lokal demokrati, uppföljning avrättighetskonventionerna, kvinnors deltagande, en demokratisk skola, oberoendemedier och det civila samhällets organisationer liksom politiska partier.För att åstadkomma det demokrati- och rättighetsfrämjande bistånd sompresenterats i skrivelsen krävs kapacitetshöjning och kompetensutveckling hosde genomförande myndigheterna. Det behövs en utbredd kompetens på att främjademokrati och mänskliga rättigheter genom utvecklingssamarbete. Vidare fordrasen allmän kompetens på de centrala sakområdena. Slutligen skall byggaupp en egen dokumentation och erfarenhetsbas för profilteman där vi skall haett spetskunnande. UD och Sida kan inte själva ha kompetens på alla de centralasakområdena, men bör ha ett övergripande ansvar att utveckla den svenskaresursbasen och vidmakthålla ett kontaktnät bland relevanta svenskainstitutioner.Utlandsmyndigheternas planerings-, uppföljnings- och utvärderingsarbete måsteanpassas till en förstärkt inriktning på demokrati och mänskliga rättigheter.Demokrati- och rättighetsfrämjande bistånd blir med nödvändighetarbetsintensivt. Hänsyn till detta bör tas i verksamhets-, budget- ochpersonalplanering.Avslutningsvis framhåller regeringen att det finns nya och godaförutsättningar för ett starkt demokrati- och rättighetsbistånd. har,med sin utrikespolitiska tradition, bra förutsättningar att spela en aktiv rollgenom att stimulera processer, ta informella initiativ och skapa mötesplatser.Sverige har trovärdighet som biståndsgivare vilket ger oss möjligheter attarbeta med ibland känsliga frågor.Sammanfattning av motionernaFolkpartiet välkomnar i kommittémotionen U38 (fp) regeringens skrivelse och sermed glädje att flera av partiets krav nu kan förverkligas. I yrkande 1 begärsett tillkännagivande om att demokratimålet bör vara det överordnade målet blandde sex biståndsmålen. I skrivelsen understryker regeringen att en demokratisksamhällsutveckling bidrar till förverkligandet av de övriga fem målen iutvecklingssamarbetet: resurstillväxt, ekonomisk och social utjämning,ekonomisk och politisk självständighet, framsynt hushållning med naturresurseroch omsorg om miljön och jämställdhet mellan kvinnor och män. Motionärernamenar dock att demokrati inte enbart bidrar till samhällsutvecklingen utan ärsjälva förutsättningen för den. Det är ett framsteg att regeringen i skrivelsenanger att utvecklingssamarbete för att främja demokrati och mänskligarättigheter skall utökas. krav på att demokratimålet skall bli detövergripande svenska biståndsmålet kvarstår dock.Motionärerna begär vidare i yrkande 2 att en utredning tillsätts för att seöver de biståndspolitiska målen. De sex biståndspolitiska målen har införtsunder stor enighet. Risken är att enigheten uppnåtts på tydlighetens bekostnad.Det kan t.ex. framstå som missvisande att säga att fattigdomsbekämpningenär biståndets överordnade mål när miljöåtgärder och konflikthantering får ökadbetydelse. Att minska människors lidande genom att minska deras fattigdomframstår då bara som en angelägen och grundläggande faktor bland flera för attåstadkomma utveckling.I yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att regeringen regelbundet börredovisa läget beträffande de mänskliga rättigheterna i Sverigesmottagarländer. Med tanke på demokratimålets betydelse är det rimligt att dennainformation regelbundet och på ett lättillgängligt sätt ställs till riksdagensförfogande och därmed kan bli föremål för diskussion och debatt.Motionärerna framhåller i yrkande 4 vikten av att hålla isär åtgärder som ärriktade mot demokratins kärna, dvs. direkt demokratibistånd, och sådana som ärmer allmänt demokratifrämjande. Sådana kan bestå av betalningsbalansstöd,hälsoprogram och infrastruktursatsningar. Det är dock, enligt motionärernasuppfattning, viktigt att hålla isär sådana åtgärder från dem som är direktdemokratifrämjande, som stöd till uppbyggande av demokratiska institutioner.I motionen begärs vidare ett tillkännagivande om demokratistödets inriktning(yrkande 5). Biståndsdialogen måste vara ett kraftfullt instrument för attfrämja demokrati och mänskliga rättigheter. Budskapet måste vara entydigt äventill länder där vi har starka exportintressen, såsom . Demokratistöd idiktaturer skall endast kunna genomföras av enskilda organisationer. Biståndetsinriktning och omfattning måste påverkas av hur demokratifrågorna hanteras avmottagarlandets regering. ser positivt på att regeringen anger attkonditionaliteten i utvecklingssamarbetet ökar. Villkor måste dock utformas påett sådant sätt som bäst främjar den demokratiska utvecklingen. Motionärernaanser att stöd till uppbyggande av demokratiska institutioner, såsom lokalsjälvstyrelse, parlament och politiska regelsystem, måste ha hög prioritet. Hithör också allmänt idé- och kunskapsutbyte om demokratin som styrelseform ochförhållningssätt. Partinära organisationer bör även fortsättningsvis kunnabedriva bistånd. Man bör också i större utsträckning välja alternativa kanalerför biståndet, vilka inte har anknytning till mottagarländernas regeringar.Kuba framhålls som ett fall där bistånd endast bör förmedlas till dedemokratiskt sinnade krafterna i landet, ej bilateralt till regeringen. I dettasammanhang anför motionärerna även att de anser att det strider motintentionerna bakom biståndet att förmedla stöd till genom svenskaorganisationer vars syfte det är att stödja . För att bidra tillverklig demokrati måste, enligt motionärernas uppfattning, kärn-intresset förbiståndsgivare vara samspelet mellan landets styresmän och oppositionen. Omlandets ledare förmår visa en försonande attityd mot meningsmotståndare har ettmycket stort steg mot verklig demokrati tagits. Spjutspetskunnande börupparbetas för att främja ledarnas roll som folkbildare. Samtal och dialog somförhållningssätt bör därvid stå i centrum.I yrkande 6 begärs att aktivt skall verka mot kvinnlig könsstympning.Omkring 130 miljoner flickor och kvinnor har enligt VärldshälsoorganisationenWHO utsatts för sådana övergrepp. Två miljoner riskerar att utsättasför detta ingrepp. Könsstympning leder till akut och kroniskt lidande med såvälfysiska som psykiska skador som följd. WHO, och har våren 1997vädjat till alla länder och deras ledare om att stödja ansträngningarna atteliminera kvinnlig könsstympning. måste bidra aktivt till detta arbete.Motionärerna hemställer i yrkande 7 att ambitionen skall vara att varjebiståndsinsats föregås av en konsekvensanalys beträffande kvinnors levnads- ochförsörjningsvillkor. Det pågående arbetet att integrera kvinnofrågor ibiståndet måste intensifieras. Detta kan ske genom ökat kvinnligt deltagande iplanering, genomförande och utvärdering av enskilda biståndsinsatser.I yrkande 8 begärs att aktivt bidrar i arbetet för att främja barnsrättigheter. I en krigssituation är barn och ungdomar de mest utsatta. Detförekommer att barn utnyttjas som mänskliga minröjare. Det finns flera tragiskaexempel på hur barn förmås bli soldater och tvingas utföra ofattbart grymmavåldsdåd. Det är oacceptabelt att barn och ungdomar utnyttjas somlättmanipulerade soldater i krig.I den enskilda motionen U39 (mp) yrkande 2 hävdas att bör verka för attreservationer inte får motverka syftet med . Enligt motionärenkan sådana reservationer vara ett hinder för utvecklingssamarbetet. Det finnsfall där reservationen står i direkt motsägelse till vad som är konventionensmål och mening. bör arbeta för regler som hindrar att man utnyttjarmöjligheten att missbruka reservationer. bör möjligheterna tillreservationer till FN:s konventioner helt försvinna.I motion A805 (kd) yrkande 20 begär motionärerna ett tillkännagivande ombegreppet mänskliga rättigheter när det gäller kvinnornas situation i . Härvid anförs att i FN och andra sammanhang måste verka föratt begreppet mänskliga rättigheter på ett tydligare sätt omfattar kvinnanssituation i världen. Det svenska biståndet skall utgå från mottagarländernaskultur och behov, bl.a. från kvinnors centrala funktion i familj och samhälle.Det måste finnas en balans mellan mäns och kvinnors rättigheter oavsett ettlands sociala, ekonomiska och kulturella förhållanden.Utskottets övervägandenRegeringens skrivelseBiståndet är ett oumbärligt verktyg i strävanden att minskafattigdomen i världen, främja internationell säkerhet, en rättvis ochmiljöuthållig resursfördelning samt för att verka för respekt för de mänskligarättigheterna och en demokratisk samhällsutveckling. Det är därtill ett viktigtuttryck för internationell solidaritet.Utskottet hälsar med tillfredsställelse att regeringen funnit det varaangeläget att i en särskild skrivelse presentera en sammanhållen strategi förhur ett kraftfullt utvecklingssamarbetet bäst skall utformas för att främjademokrati och mänskliga rättigheter.Det svenska biståndet har som övergripande målsättning att höja de fattigafolkens levnadsnivå. De sex av fastlagda biståndspolitiska målen(resurstillväxt, ekonomisk och social utjämning, ekonomisk och politisksjälvständighet, framsynt hushållning med naturresurser, jämställdhet mellankvinnor och män) skall enskilt och i samverkan ligga till grund förutformningen av biståndet. I och med den i detta betänkande aktuella skrivelsenDemokrati och mänskliga rättigheter i biståndet (skr. 1997/98:76), harregeringen redovisat och preciserat sin politik på fyraför utvecklingssamarbetet centrala områden. De övriga frågor som särskilt harbehandlats är införandet av det nya jämställdhetsmålet (prop. 1995/96:153),redovisning av det internationella samarbetet för hållbar utveckling (skr.1996/97:2), och, senast, fattigdomsbekämpning (skr. 1996/97:169). I densistnämnda skrivelsen diskuteras sambanden mellan demokrati, tillväxt, socialutveckling, jämställdhet och en hållbar utveckling. I utskottets betänkande1997/98:UU9, vilket behandlar fattigdomsskrivelsen, betonar utskottet att detavgörande för hur framgångsrikt ett land blir i att bekämpa fattigdomen berorpå om dess beslutsfattare har den politiska viljan att utifrån demokratiskavärderingar, såsom respekten för de mänskliga fri- och rättigheterna, bedrivaen politik som gynnar folkflertalet.Samtidigt med den föreliggande skrivelsen presenterar regeringen ytterligaretvå skrivelser, dels om en förnyad svensk Afrikapolitik (skr. 1997/98:122),dels om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik (skr. 1997/98:89). I denförstnämnda skrivelsen utvecklas partnerskapstanken som bygger på ett kontraktvilande på en gemensam värdegrund, i vilken demokrati och respekt för mänskligarättigheter utgör en viktig komponent. I den sistnämnda skrivelsen redovisas, iett framåtblickande perspektiv, främjande av mänskliga rättigheter inomutrikespolitiken i sin helhet. Skrivelsen framhåller därvidutvecklingsbiståndets betydelse som ett viktigt verktyg i arbetet för demänskliga rättigheterna.En proposition om samarbete med under åren1999-2001 läggs också fram av regeringen. Att fördjupa demokratinskultur är ett av de mål som skall styra samarbetet med dessa länder.I och med dessa skrivelser och nämnda proposition har regeringen på ettheltäckande och systematiskt sätt redovisat den vikt och de höga ambitioner somi utrikespolitiken som helhet fästs vid främjande av de mänskliga rättigheternaoch inom utvecklingssamarbetet och östsamarbetet också vid främjande avdemokratiska styrelseformer och en demokratisk kultur.Utskottet välkomnar den grundliga analys och klarläggande presentation somges i skrivelse 1997/98:76 Demokrati och mänskliga rättigheter i Sverigesutvecklingssamarbete, av begreppen demokrati och mänskliga rättigheter ochsambanden dememellan. Det demokratifrämjande biståndet skall stödja sig påinternationella konventioner för mänskliga rättigheter.Utskottet delar regeringens uppfattning att ett effektivtutvecklingssamarbete för demokrati och mänskliga rättigheter bör bygga på enförstärkt utvecklingspolitisk dialog, en mångfald av insatser direkt inriktadepå demokrati och mänskliga rättigheter samt även integrerade inslag avdemokrati och mänskliga rättigheter i allt utvecklingssamarbete. I dialogen medutvecklingsländerna skall inta en konsekvent och entydig hållning i MR-och demokratifrågor, som dialogen skall ge uttryck för vår vilja attpå ett konstruktivt sätt medverka till förbättringar.Utskottet anser i likhet med regeringen att ett öppet ekonomiskt system är enförutsättning för verklig demokratisering. Den sociala marknadsekonomin är denhållbara länken mellan politisk omvandling mot demokrati och ekonomiskomvandling mot marknadsekonomi. Institutionsbyggande i vid mening är också enviktig komponent för att främja en positiv demokratisk utveckling.Utskottet ställer sig också bakom regeringens ambition att främst stödjademokratiseringsprocesser i länder i omvandling, med tyngdpunkt på Sverigessamarbetsländer och särskilt utsatta länder.Utskottet vill, liksom regeringen, framhålla vissa centrala sakområden fördemokrati och mänskliga rättigheter som det svenska utvecklingsbiståndet börfrämja. Dessa är:Fungerande parlament och rättsväsende, effektiva för demokratin bärandeinstitutioner och en effektiv okorrumperad offentlig förvaltning,decentralisering och lokal demokrati, kvinnors och mäns aktiva deltagande i detpolitiska livet på lika villkor, en demokratisk skola, fria och oberoendemedier, utvecklande av det civila samhällets organisationer och politiskapartier samt implementering och uppföljning av rättighetskonventionerna.Utskottet vill särskilt framhålla vikten av att utveckla det civilasamhällets organisationer i demokratisk riktning liksom att främja demokratiinom politiska parter. Utskottet arrangerade en offentlig utfrågning den 19mars 1998 på temat Mänskliga rättigheter i interna konflikter - det civilasamhällets roll. Då diskuterades bl.a. den viktiga roll som nationella enskildaorganisationer kan spela i ett samhälle som befinner sig i endemokratiseringsprocess. Bristande representativitet med en liten medlemsbaskan dock vara ett problem liksom beroendet av extern, ofta utländsk,finansiering. Här spelar också jämställdhetssträvanden - involveringen avkvinnor i beslutsfattande positioner både inom politiken på lokal och nationellnivå, liksom inom organisationer - en viktig roll i utvecklingen mot ettrepresentativt demokratiskt system. Det speciella demokratistöd som utgörs avsvenska politiska partiers kontakter med systerpartier i öst och syd, vilkethar sin tonvikt på kunskapsutveckling och internationellt utbyte, börytterligare kunna utvecklas till ömsesidigt gagn. Samarbete mellan den svenskariksdagen och parlament i länder som påbörjat en utveckling mot demokrati ärockså ett viktigt inslag i det demokratifrämjande arbetet.Utskottet instämmer i regeringens slutsats att ett förbättratutvecklingssamarbete för att främja demokrati och mänskliga rättigheterförutsätter kapacitetslyft inom UD och Sida. Det innebär bl.a. en utveckling avanalysförmåga och metoder.Avslutningsvis ser utskottet med tillfredsställelse att främjande avdemokrati och mänskliga rättigheter kommer att utgöra en kärna i det svenskautvecklingssamarbetet. Ett förbättrat samarbete med enskilda organisationer ochandra aktörer inom det civila samhället skall komplettera och förstärka debilaterala insatserna. Utskottet stöder också regeringens ambition att fördjupadet multilaterala samarbetet beträffande demokrati och de mänskligarättigheterna, bl.a. genom att sträva efter en rollfördelning och samordningmellan de olika aktörerna.Utskottet föreslår att lägger regeringens skrivelse 1997/98:76Demokrati och mänskliga rättigheter i utvecklingssamarbete tillhandlingarna.Redovisning av MR-läget i mottagarländernaI motion U38 (fp) yrkande 3 begärs att regeringen regelbundet redovisar lägetbeträffande de mänskliga rättigheterna i mottagarländer.Utskottet vill erinra om vad utskottet uttalade med anledning av liknandeyrkanden i betänkande 1997/98:UU2. Där hänvisades till flera tidigareuttalanden om önskvärdheten av en sådan redovisning samt anfördes att utskottettydligt framhållit att det förutsatt att det skulle komma att ges en samladbild av läget beträffande respekten för de mänskliga rättigheterna ochdemokrati i mottagarländerna. Utskottet konstaterade vidare i betänkandet attnågon sådan redovisning inte lämnades i samband med budgetpropositionen för1998. noterades att regeringen utfäst sig att fortsättningsvis lämnaden efterfrågade redogörelsen i samband med budgetpropositionen.Regeringen har därefter i skrivelsen om mänskliga rättigheter iutrikespolitiken (skr. 1997/98:89) utlovat redogörelser för hur respekten förde mänskliga rättigheterna i samarbetsländer respekteras i denredovisning av utvecklingssamarbetet som regeringen gör årligen.Utskottet förväntar sig att detta löfte kommer att uppfyllas i samband medhöstens budgetproposition, varför något särskilt tillkännagivande i nulägetinte torde vara befogat.Med detta anses motion U38 (fp) yrkande 3 besvarad.Allmänt MR-främjande agerandeDen enskilda motionen U39 (mp) förespråkar i yrkande 2 att skall verkaför att reservationer till inte motverkar syftet medkonventionerna. Det hävdas att reservationerna kan vara ett hinder förutvecklingssamarbetet.Utskottet konstaterar att är ett av de länder som försöker förhindrareservationer av den typ som motionären tar upp. De mest vittgåendereservationerna är ofta knutna till FN:s konvention om barnets rättigheterrespektive konventionen om kvinnors rättigheter. Antalet reservationer tilldessa konventioner har ökat markant. Reservationer ärvisserligen tillåtna men om de åsidosätter konventionens ändamål och syfte ärde, enligt om traktatsbestämmelser , inte giltiga.Sverige tillhör de länder som aktivt och fortlöpande reagerar mot otillåtnareservationer, särskilt vad avser konventioner om de mänskliga rättigheterna.Sverige har vidare initierat och anslutit sig till gemensamma EU-demarcher isyfte att få staten i fråga att dra tillbaka reservationen. När detta inte harskett lämnar in en formell protest. Detta förhållningssätt beskrivsockså i regeringens skrivelse Mänskliga rättigheter i utrikespolitiken (skr.1997/98:89) där det också betonas att sådana invändningar är ett bidrag tillatt stärka konventionssystemet.Utskottet har i tidigare betänkanden, senast i 1996/97:UU12 Mänskligarättigheter m.m., också ställt sig bakom det viktiga arbetet för att aktivtmotverka folkrättstridiga reservationer till om de mänskligarättigheterna.Denna uppfattning kvarstår oförändrad, och utskottet ser medtillfredsställelse att fortsätter det aktiva agerandet för attförhindra reservationer som strider mot konventionernas syften.Därmed anses motion U39 (mp) yrkande 2 besvarad.Målen för biståndspolitik och biståndspolitisk utredningI motion U38 (fp) yrkande 1 begärs att demokratimålet skall görasöverordnat övriga biståndspolitiska mål. I yrkande 2 framställs krav på att enutredning tillsätts för att se över de biståndspolitiska målen.Utskottet har vid ett flertal tillfällen, senast i betänkandena /98:UU2 och1997/98:UU9, tagit ställning till yrkanden med krav på att de biståndspolitiskamålen ändras och utreds. Regeringen har med den här aktuella skrivelsenredovisat en strategi för hur det demokratifrämjande biståndet ytterligareskall utvecklas och förbättras. Utskottet ställer sig bakom de av regeringenredovisade ambitionerna. Det övergripande målet om fattigdomsbekämpning harockså preciserats av regeringen i en skrivelse till liksomtidigare jämställdhetsmålet och målet om god miljö. har därmed underde fått mycket goda möjligheter att ge synpunkter på debiståndspolitiska målen. slog i samband med behandlingen avpropositionen om ett jämställdhetsmål (prop. 1995/96:153) fast att den inte görnågon inbördes rangordning av de sex biståndspolitiska målen. Det viktiga äratt samtliga delmål var för sig eller i samverkan bidrar till det övergripandemålet att minska fattigdomen och skapa mer rättvisa levnadsförhållanden författiga människor.Med detta avstyrker utskottet motion U38 (fp) yrkande 1.Riksdagen har vid behandlingen av skrivelsen om bistånd till hållbar utveckling(skr. 1996/97:2, bet. 1996/97:UU15) och fattigdomsskrivelsen (skr.1996/97:169, bet. 1997/98:UU9) ställt sig bakom de nuvarande biståndspolitiskamålen med de preciseringar som regeringen presenterat. Dessa utskottetsbedömningar kvarstår oförändrade. Utskottet anser sålunda det inte befogat -dock utan att i ett längre tidsperspektiv utesluta detta - med någonytterligare översyn av målen.Med vad som ovan anförts avstyrker utskottet motion U38 (fp) yrkande 2.Inriktningen på biståndetI motion U38 (fp) yrkade 4 begärs ett tillkännagivande om vikten av att hållaisär direkt demokratibistånd och sådana åtgärder som är mer allmäntdemokratifrämjande.I regeringens skrivelse om mänskliga rättigheter i utrikespolitiken (skr.1997/98:89), som presenteras för som i detta betänkandeaktuell skrivelse, slås fast att mänskliga rättigheter är en integrerad ochcentral del av utrikespolitik. För utvecklingssamarbetet innebär dettaatt rättighetsperspektivet skall utgöra utgångspunkten för samarbetet ochanvändas både som mål och medel. I skrivelsen betonar regeringen att det ärviktigt att så stor del av biståndet som möjligt främjar demokrati ochmänskliga rättigheter för att demokratimålet skall få ordentligt genomslag. Demänskliga rättigheterna bör t.ex. utgöra grunden för utformandet av enbarnvänlig skola. Utskottet ställer sig bakom detta integrerade synsätt genomvilket respekten för de mänskliga rättigheterna och ett demokratiskt synsättskall genomsyra alla insatser. Detta förhållningssätt förstärker ocksåeffekterna av det direkt demokratifrämjande biståndet. Merparten av regeringensskrivelse handlar om hur de direkt demokratifrämjande insatserna skallutvecklas och förbättras. Det finns inte något motsatsförhållande mellan stödtill direkt demokratifrämjande insatser och stöd till andra åtgärder somutformats med hänsyn tagen till demokrati och MR-aspekter. Tvärtom förstärkeroch kompletterar dessa insatser varandra.Motion U38 (fp) yrkande 4 anses därmed besvarad.I motion U38 (fp) yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om demokratistödetsinriktning. Motionärerna hävdar bl.a. att biståndsdialogen bör vara entydig medländer där vi har starka exportintressen, att demokratistöd till diktaturerendast skall ges via enskilda organisationer, att stöd till lokalsjälvstyrelse, parlament och politiska regelsystem prioriteras samt attpartinära organisationer även fortsättningsvis bör kunna bedriva bistånd.Utskottet konstaterar att stora delar av det av motionärerna förespråkadeförhållningssättet gentemot utvecklingsländer såvitt avser främjande avrespekten för de mänskliga rättigheterna och en demokratisk utveckling stämmerväl överens med den politik som regeringen presenterar i de båda MR-skrivelserna (skr. 1997/98:76 och skr. 1997/98:89).Utskottet ställer sig bakom regeringens politik och vill, liksom gjorts iskrivelserna, särskilt framhålla värdet av en konstruktiv dialog med länder somkränker mänskliga rättigheter. Som anförts i demokratiskrivelsen skall bådeinriktning och omfattning av biståndet påverkas av hur ett lands regeringbehandlar dessa frågor. I varje enskilt fall måste dock regeringen noggrantanalysera och basera sitt förhållningssätt på vad som i längden bäst främjarrespekten för de mänskliga rättigheterna och den demokratiska utvecklingen ilandet i fråga. Samspel med övriga givare är även en viktig faktor för attpåverka ett lands ledning när utvecklingen på MR- och demokratiområdet går inegativ riktning.