bet · GL01JoU20 · 1998-05-12 00:00:00 — Utskottet är dock övertygat om att en sådan redan skerinte minst inom ramen för det arbete med att ta fram och avgränsariksintressanta områden som sker i samarbete mellan centrala myndigheter,länsstyrelser och kommuner. I den mån denna avgränsning inte leder till etttillfredsställande helhetsresultat förutsätter utskottet att regeringenåterkommer med erforderliga förslag till ändringar i 4 kap. MB. Någotriksdagsbeslut med anledning av vad som föreslås i motion 1997/98:Jo35 (fp)yrkande 2 om södra kust som riksintresse är dock enligt utskottetsmening inte nu påkallat. Motionsyrkandet avstyrks.ÄlvskyddRiksdagen behandlade (bet. 1997/98:BoU3) - - frågan omälvskyddets utformning samt om skydd av vissa älvsträckor.I betänkandet (s. 6-7) lämnade bostadsutskottet en kort redovisning omälvskyddets uppbyggnad m.m. Utskottet hänvisar till vad där anförts samt tillpropositionen (s. 244). Som framgår av regeringsförslaget föreslås att?älvskyddsreglerna i 3 kap. 6 § NRL? flyttas in i 4 kap. 6 § MB med någramindre förändringar.I partimotion 1997/98:Jo34 yrkande 6 samt Folkpartietspartimotion 1997/98:Jo37 yrkande 1, detta yrkande i motsvarande del, tas fråganom älvskyddets utformning upp.I 4 kap. 1 § andra stycket MB görs en hänvisning bl.a. till kapitlets 2-6 §§.I stycket anges att bl.a. dessa bestämmelser inte utgör hinder för utvecklingenav befintliga tätorter eller av det lokala näringslivet eller för utförandet avanläggningar som behövs för totalförsvaret. Motionärerna föreslår atthänvisningen inte skall omfatta 6 §. Därigenom kommer, enligt motionärerna,riksintresset ?älvskydd? som ju föreslås ingå i kapitlets 6 § att förstärkas.Med anledning av motionerna vill utskottet anföra följande. I det nudiskuterade lagrummets första stycke anges att de områden som redovisas ikapitlets 2-7 §§ i sin helhet är av riksintresse med hänsyn till de natur- ochkulturvärden som finns i områdena. Som anförs i författningskommentaren i detnu aktuella lagrummet (prop. del 2, s. 36) innebär detta att staten med stöd avPBL kan ingripa mot sådana tillståndsbeslut som innebär att riksintressen intetillgodoses. Utskottet kan inte dela den oro som motionärerna ger uttryck föratt riksintresset älvskydd inte skulle kunna hävdas när MB träder i kraft. Såhar inte varit fallet när det gällt att hävda intresset med stöd av NRL/PBL.Eftersom den föreslagna lydelsen av 4 kap. 1 § MB praktiskt taget oförändradförts över från 3 kap. 1 § NRL, kan inte med fog påstås att riksintressetälvskydd försvagas.Med det anförda avstyrker bostadsutskottet partimotionerna 1997/98:Jo34 (c)yrkande 6 och 1997/98:Jo37 (fp) yrkande 1 detta yrkande i motsvarande del.I yrkande 1 i partimotion 1997/98:Jo37 tas även upp utformningenav älvskyddet ur andra aspekter. Motionärerna föreslår att älvskyddet utformasså att det för vattendraget redovisade skyddsbehovet skall bedömas och dettaoberoende av vilket syfte ett planerat ingrepp skulle tjäna. De föreslår ocksåatt älvskyddet skall utformas så att mindre ombyggnader av sådana älvsträckoroch vattenområden som omfattas av älvskyddet skärps och att skyddet därmed medsäkerhet kommer att utesluta en faktisk utbyggnad.Även de båda nu redovisade frågorna behandlades av utskottet (bet.1997/98:BoU3 s. 13-15) och . Vad gäller utformningenav älvskyddet sådant det formuleras i 3 kap. 6 § NRL anförde utskottet attskyddet, om MB utan ändring i sak antas av , även framgent kommer attutgöra grunden för bevarande av vissa älvsträckor och vattenområden eftersomnågon förändring inte föreslagits vad gäller älvskyddet vid en överflyttning avreglerna från NRL till MB. I en reservation (m) underströks vikten av att NRL-skyddet inte borde ändras.Den andra i motionen aktualiserade frågan gäller alltså utbyggnader avvattenföretag som anses orsaka endast obetydlig miljöpåverkan. Utskottetförmodar att motionärerna avser sådana vattenföretag som bedöms enligt 3kap. 6 § tredje stycket NRL. I detta lagrum regleras vattenföretag som undantasfrån utbyggnad i paragrafens första eller andra stycke.Också frågan om vattenföretag som bedöms enligt 3 kap. 6 § tredje stycketprövades av utskottet och . Utskottet anförde då attav motiv till det nu diskuterade lagrummet bl.a. framgår att det kan tillämpaspå utbyggnader som hänför sig till redan företagen utbyggnad, t.ex.ersättningsbyggnader till ett befintligt kraftverk och ombyggnader ellereffektiviseringar, under förutsättning att inverkan på naturmiljön inte ökar inämnvärd mån.Utskottet ansåg att de nu redovisade motiven var tillräckligt klargörande föratt bedöma sådana vattenföretag som motionärerna aktualiserat. Dessutom villutskottet erinra om att av 17 kap. 3 § första stycket 3 MB-förslagetuttryckligen framgår att regeringen kan förbehålla sig att tillåtlighetsprövavattenverksamheten enligt 4 kap. 6 § tredje stycket, dvs. nuvarande 3 kap. 6§ tredje stycket NRL.Vad nu redovisats om innehållet i propositionen och om utskottets ochriksdagens tidigare ställningstagande till frågorna om älvskyddets utformningoch om prövning av vattenverksamhet som förorsakar endast obetydligmiljöpåverkan innebär alltså att regler m.m. som tillämpats i alltväsentligt även fortsättningsvis kommer att ligga till grund för bedömning avfrågorna. Utskottet finner detta tillfredsställande. Någon ändring avriksdagens tidigare inställning till frågorna kan därmed inte anseserforderlig. Med det anförda avstyrker bostadsutskottet Folkpartietspartimotion 1997/98:Jo37 yrkande 1 i vad avser älvskyddets utformning m.m.En del av yrkande 1 i partimotion återstår att behandla,nämligen den om att Sölvbacka strömmar och uppströms skall tasin i 4 kap. 6 § MB och därmed omfattas av förbudet mot vattenkraftsutbyggnad.Även denna fråga behandlade utskottet (bet. 1997/98:BoU3) och ifebruari 1998. Beträffande Sölvbacka strömmar erinrade utskottet om sittställningstagande 1997 (bet. 1996/97:BoU10 s. 17-18).Utskottet anförde:År 1979 beslöt dåvarande regeringen att lämna tillstånd till byggande ochbibehållande av Sölvbacka kraftstation samt att till förmån för kraftverketleda vatten från och utöva korttidsreglering av . Efter beslut iriksdagen senare upptog regeringen förhandlingar med den dåvarandeägaren till fallrättigheterna - - i avsikt att få till stånd enuppgörelse som innebar att bolaget avstod från att utnyttja det av regeringenmeddelade tillståndet att bygga ut strömmarna. Regeringens förhandlingar leddeinte till det av eftersträvade resultatet.Riksdagen uttalade därför (bet. CU 1980/81:3) på förslag av dåvarandecivilutskottet att förhandlingarna med skulle fullföljas med siktepå att nå en överenskommelse som innebar att Sölvbackaströmmarna inte byggs ut.Regeringen återkom året efter med en proposition (prop. 1980/81:195, CU42) omavveckling av . Propositionen bifölls av riksdagen.I svar på fråga i om Sölvbacka strömmar anfördemiljöministern bl.a. att en fråga om överlåtelse från staten till kommun,mot bakgrund av tidigare riksdagsbeslut, endast kunde bli aktuellt om riksdagenlämnade ett sådant uppdrag till regeringen. Frågan var föranledd av en begäranfrån kommunen till om förvärv av fallrättigheterna.Vidare anförde utskottet:Sedan utskottet behandlade frågan om Sölvbacka strömmar harregeringen fattat beslut med anledning av kommuns framställning om attmed staten få ta upp förhandlingar med målet att fallrättigheterna vidSölvbacka strömmar skulle överföras från staten till kommunen. I beslutetkonstaterades att en överlåtelse av fallrättigheterna endast kan bli aktuell omriksdagen lämnar ett bemyndigande i frågan. Regeringen avser i beslutet inteatt begära ett sådant bemyndigande av riksdagen.De behandlade motionerna avslogs av på förslag avbostadsutskottet.Utskottet vidhåller sin uppfattning. Yrkande 1 i partimotion1997/98:Jo37 om Sölvbacka strömmar avstyrks.Vad gäller uppströms har utskottet vid flera tillfällentidigare med anledning av motioner haft att pröva frågan om att älvsträckanskulle omfattas av förbudet mot vattenkraftsutbyggnad. Sådana yrkanden harutskottet behandlat av den innevarande mandatperioden.Motionerna har avslagits av . Utskottet anser inte att börändra sitt ställningstagande. partimotion 1997/98:Jo37 yrkande 1avstyrks även i denna del.NationalstadsparkerI 3 kap. 7 § NRL anges att området Ulriksdal-Haga-Brunnsviken-Djurgården är ennationalstadspark. Paragrafen föreslås oförändrad tas in i 4 kap. 7 § MB.Förslaget i Moderata samlingspartiets partimotion 1997/98:Jo32 yrkande 14 gårut på att bör ge regeringen till känna att lagstiftningen omnationalstadsparker bör ändras så att bl.a. förutsättningarna för förändradmarkanvändning får större genomslag.Beslutet om att i NRL skulle tas in regler om nationalstadsparker fattades avriksdagen . Den ovan nämnda är landets enda. Ibetänkandet 1997/98:BoU3, som behandlades av ,upplystes att överväganden pågår inom regeringens kansli om att inrätta nyaparker. I detta sammanhang får det anses naturligt att också övervägaeventuella ändringar av ?nationalstadsparksparagrafen?. Ett beslut av riksdagenenligt förslaget i Moderata samlingspartiets partimotion 1997/98: Jo32 yrkande14 kan inte anses nödvändigt.5 kap. MiljökvalitetsnormerInledningI den samlade miljölagstiftningen utgör de nytillkomna miljökvalitetsnormernaett viktigt inslag. Miljökvalitetsnormer (MKN) skall ange de föroreningsnivåereller störningsnivåer som människor kan utsättas för utan fara för olägenheterav betydelse eller som miljön eller naturen kan belastas med utan fara förpåtagliga olägenheter. En MKN kan avse ett visst geografiskt område eller helalandet.Miljökvalitetsnormer och biologisk mångfaldEn av de frågor med anknytning till MKN som väckt särskilt intresse underberedningsarbetet med MB är vilken roll MKN kan spela när det gäller att skyddaden biologiska mångfalden. I föreslogs att MKN skullekunna användas för att skydda biologisk mångfald. En bedömning av denbiologiska miljökvalitet som eftersträvas kan då göras genom att användaexempelvis förekomsten av en särskild art eller en arts individantal.Regeringen anser dock att det fortfarande råder en sådan osäkerhet kring hurs.k. bioindikatorer skall användas som miljökvalitetsnormer att man imiljöbalksförslaget valt att begränsa dess tillämpningsområde till yt- ochgrundvatten. Regeringen hävdar också att den biologiska mångfalden i storutsträckning indirekt kan säkerställas genom att grundläggande livsbetingelsertillförsäkras tack vare att luft- och vattenkvaliteten kan garanteras medåberopande av MKN.Frågan om hur MKN skall användas i syfte att säkerställa den biologiskamångfalden har resulterat i tre partimotioner. I den moderata partimotionen1997/98:Jo32 yrkande 15 föreslås att fattar beslut om att stryka nästsista stycket i 5 kap. 2 § MB. Motionärerna anför att det råder osäkerhet omhur MKN skall användas som ett instrument för att garantera den biologiskamångfalden och att den aktuella paragrafens reglering av att MKN också kan angehögsta eller lägsta förekomst i yt- eller grundvatten av organismer som kantjäna till ledning för bedömning av tillståndet i miljön därför inte har någotberättigande. I partimotion 1997/98:Jo34 yrkande 10 föreslås ettriksdagens tillkännagivande till regeringen om ett nytt och mer preciseratförslag till MKN. Bl.a. föreslås att normerna skall kunna omfatta biologiskmångfald. I partimotion 1997/98:Jo37 yrkande 7 förordas ettriksdagens tillkännagivande om att också andra biologiska MKN än enbart de förvatten skall regleras i MB.Utöver vad som ovan refererats avseende regeringens ställningstagandebeträffande bioindikatorer och miljökvalitetsnormer anför regeringen attbiotoper och livsmiljöer får skydd genom andra regler i balken, framför alltbestämmelser i 7 och 8 kap. om skydd av områden och av djur- och växtarter.Regeringen anför att den av föreslagna bestämmelsen att ien norm ange högsta eller lägsta förekomst i mark, vatten, luft eller miljön iövrigt av någon viss organism som kan tjäna till ledning för bedömningen avtillståndet i miljön fortfarande förefaller svårtolkad och uppfattas olika. Medhänsyn till de olika uppfattningar som redovisats bland remissinstanserna ärdet enligt propositionen lämpligt att nu begränsa möjligheterna att föreskrivaom normer för s.k. bioindikatorer till yt- och grundvatten.Utskottets uppfattning är att det inte nu finns tillräcklig grund att föreslåsådana förändringar i 5 kap. MB att MKN kan användas med direkt syfte attskydda biologisk mångfald utöver vad som i balken anges för yt- ochgrundvatten. När fördjupade kunskaper inhämtats om hur MKN kan användas för attpå ett optimalt och långsiktigt sätt skapa förutsättningar för bevarande av denbiologiska mångfalden kan det finnas anledning att på nytt övervägaMiljöbalksutredningens förslag om att vidga miljökvalitetsnormernastillämpningsområde till att även omfatta arter, individantal och tillgången påhabitat. Nödvändiga erfarenheter av tillämpningen av miljökvalitetsnormer,enligt vad som anges i , bör även avvaktas innan ytterligare stegtas i denna riktning. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet partimotionerna1997/98:Jo32 (m) yrkande 15, 1997/98:Jo34 (c) yrkande 10 och 1997/98: Jo37 (fp)yrkande 7.Miljökvalitetsnormer och påverkan från andra länderI Moderata samlingspartiets partimotion 1997/98:Jo32 yrkande 16 föreslås etttillkännagivande om att MKN inte bör meddelas om föroreningar från andra länderväsentligt påverkar miljösituationen i det aktuella fallet.Enligt EU:s miljökvalitetsdirektiv, som ligger till grund för införandet avMKN, är normerna ofta förenade med rapporteringsskyldighet till kom- missionenom inte direktivet kan uppfyllas . I vissa fall föreligger även skyldighetatt samråda med grannländer. Det fastslås även i miljöbalkspropositionen att omSverige har normer för miljökvalitet och dessa överskrids eller inte uppnås kandetta utgöra ett argument för gemensamt genomförande av olika miljöåtgärder ochanvändas vid förhandlingar för att påverka den internationella miljöpolitikeninom såväl EU som i andra internationella sammanhang.Enligt utskottets mening utgör transnationella föroreningar ettsvårhanterligt problem i den internationella miljöpolitiken. Att sådanapåverkar miljötillståndet i är tyvärr en realitet som i allramöjligaste mån måste åtgärdas genom ett aktivt agerande på såväl EU-nivå som iandra internationella sammanhang. Att avstå från att upprätta MKN i de falltransnationella föroreningar riskerar att påverka möjligheterna, såsom föreslåsi motion 1997/98:Jo32 (m) yrkande 16, är enligt utskottets uppfattning ingetrealistiskt alternativ när det gäller att hantera problemet med exempelvisdålig luftkvalitet. Till detta skall läggas att många MKN formuleras somminimikrav på EU-nivå. har i sådana fall ingen möjlighet att avstå frånatt agera i syfte att säkerställa att inte överskrids. Enligtregeringens uppfattning, som utskottet delar, skall en godtagbar miljökvalitetfastställas enbart utifrån kunskaper om vad människan och naturen tål utanhänsyn till tekniska och ekonomiska förhållanden. Föroreningars ursprung harsåledes ingen betydelse när det gäller fastställandet av . Mot dennabakgrund avstyrker utskottet motion 1997/98:Jo32 (m) yrkande 16 ommiljökvalitetsnormer och transnationella föroreningar.Miljökvalitetsnormer och sanktionerI partimotion 1997/98:Jo33 yrkande 8 föreslås ett riksdagenstillkännagivande till regeringen om att för att MKN skall vara funktionellakrävs regler som föreskriver om rättsverkan av att överskrids och vemsom är ansvarig för att genomföra rättslig åtgärd eller vad överskridandetinnebär för förorenare och andra. Enligt motionärerna måste det finnasrättsliga instrument för att styra den direkta påverkan på miljön så attnormerna uppnås och behålls.Såsom utskottet tolkar motionärerna är det främst sanktionsmöjligheter knutnatill MKN som efterfrågas. Av miljöbalkspropositionen framgår att MKN i sig inteavses kunna vara sanktionerade men att sanktioner kommer att vara knutna tillmånga av de åtgärder som vidtas. Detta gäller exempelvis de tillstånd som kanha sitt ursprung i en MKN. Tillstånd kan omprövas. Om nya skärptautsläppsvillkor överträds kan samma sanktioner tillämpas för dem. MKN ärstyrande främst för de tillståndsgivande myndigheternas verksamhet och berörendast indirekt medborgarna.Utskottet menar, liksom regeringen, att sanktioner inte bör vara knutna tillnormerna i sig. När det gäller icke tillståndspliktig verksamhet är det i mångafall omöjligt att på ett ur rättssäkerhetsperspektiv godtagbart sätt avgöra avvem och när en verksamhet leder till att en MKN överskrids. I de fall sådanverksamhet bidrar till att en MKN överskrids skall ett åtgärdsprogram upprättasdär bl.a. generella och sanktionerade föreskrifter kan användas för att kommatill rätta med problemet. Sammanfattningsvis finner utskottet inga bärande skälsom talar för att det förslag om sanktionerade miljökvalitetsnormer somåterfinns i motion 1997/98:Jo33 (kd) yrkande 8 skulle tillföra något väsentligtför möjligheterna att uppnå uppsatta MKN. Utskottet avstyrker motionsyrkandet.Miljökvalitetsnormer i kommunernas planläggningsarbeteI partimotion 1997/98:Jo33 yrkande 9 föreslås att riksdagenfattar beslut om en ändring i 5 kap. 3 § så att andra stycket lyder: ?Vidplanering och planläggning skall kommuner och myndigheter se till attförutsättningar skapas så att miljökvalitetsnormerna uppfylls. ?Styckets lydelse i MB är: ?Vid planering och planläggning skall kommuner ochmyndigheter iaktta miljökvalitetsnormer.? Enligt författningskommentaren är denaktuella paragrafens innebörd att planering och planläggning skall ske på ettsådant sätt att möjligheterna att uppfylla normerna underlättas.Enligt utskottets mening tillgodoser den föreslagna bestämmelsen såsom denformulerats i propositionen i sak vad motionärerna efterfrågar. Med det anfördaavstyrks motion 1997/98:Jo33 (kd) yrkande 9 om miljökvalitetsnormer ochkommunal planering.Åtgärdsprogram och åtgärdsplanerEtt nära samband med MKN har de åtgärdsprogram som regleras i 5 kap. 5-6 §§MB. Åtgärdsprogram skall upprättas om det behövs för att en MKN skall uppfyllaseller om kravet på det följer av medlemskap i . Åtgärdsprogram skallvara mera detaljerade än åtgärdsplaner och avse mer näraliggande perioder.Åtgärdsplaner som alltså är av mer övergripande karaktär anger vad som behövergöras för att vissa miljömål skall uppnås. Åtgärdsprogrammen kanomfatta alla verksamheter som påverkar i programmen angivna normer. Dettagäller oavsett om verksamheten är tillståndspliktig.I partimotion 1997/98:Jo37 yrkande 6 föreslås beslutaom en sådan ändring i som innebär att åtgärdsplaner blir bindande.Enligt vad utskottet förstår syftar detta förslag egentligen på de s.k.åtgärdsprogrammen, dvs. de ovan beskrivna mer detaljerade program som upprättasi syfte att uppnå en viss miljökvalitetsnorm.I miljöbalkspropositionen anför regeringen att åtgärdsprogrammen inte ärdirekt bindande för enskilda utan endast för de beslut som myndigheter vidsenare tidpunkt fattar. Upprättandet av ett åtgärdsprogram är därför inte attbetrakta som sådan myndighetsutövning som föranleder rätt att överklaga.Utskottet delar regeringens uppfattning om att bestämmelserna omåtgärdsprogrammen inte bör formuleras på ett sådant sätt att programmen blirbindande gentemot enskilda. Svårigheterna i att tillämpa ett sådant program medde rättssäkerhetsrisker detta medför skulle knappast gagna det övergripandemålet att uppnå de MKN som samhället formulerar. Programmen bör i ställetfrämst ses som målsättningsdokument till vilka rättsligt bindande och meroperativa styrinstrument knyts i form av exempelvis föreskrifter,tillståndsprövningar och ekonomiska incitament. Med det anförda avstyrkerutskottet motion 1997/98:Jo37 (fp) yrkande 6 om rättsligt bindandeåtgärdsprogram.6 kap. Miljökonsekvensbeskrivningar och annat beslutsunderlagKrav på när miljökonsekvensbeskrivningar skall upprättasKraven på MKB skall enligt miljöbalkspropositionen utökas och skärpas. EU:sMKB-direktiv ställer endast krav på att MKB skall upprättas vid risk förbetydande miljöpåverkan. Detta är dock en minimiregel. Regeringen anser attkravet på MKB i skall vara generellt för ansökan om tillstånd enligtbalken eller föreskrifter meddelade med stöd av balken med vissa undantag ochinte inskränkas till enbart åtgärder som leder till betydande miljöpåverkan.Det bör inte vara ett generellt krav på MKB i dispensärenden elleranmälningsärenden enligt balken eller enligt andra föreskrifter som meddelatsmed stöd av balken.Moderaterna vänder sig i sin partimotion 1997/98:Jo32 yrkande 18 mot att kravpå MKB ställs även i de fall då inte betydande miljöpåverkan kan befaras.Motionärerna föreslår därför att fattar beslut om att endast sådanverksamhet skall omfattas av MKB. Likalydande krav återfinns iKristdemokraternas partimotion 1997/98:Jo33 yrkande 10.Utskottet anser, liksom regeringen, att ett generellt krav på närmiljökonsekvensbeskrivning skall upprättas är att föredra framför ett därendast sådan verksamhet som kan förväntas ha betydande miljöpåverkaninnefattas. Ett generellt krav på MKB vid ansökan om tillstånd enligt balkenbidrar till en förhöjd medvetandegrad även om de mindre betydandemiljökonsekvensernas sammanlagda betydelse i såväl ett nationellt som ettglobalt perspektiv. Risken är annars att summan av små utsläpp försummassamtidigt som stor kraft läggs på att komma till rätta med de miljökonsekvensersom mer omfattande verksamheter genererar. Utskottet anser att det generellakrav på MKB som är grundregeln i gällande lagstiftning bör bibehållas.Hittillsvarande erfarenheter ger vid handen att MKB som upprättas även vidverksamheter som inte befaras ha betydande miljöpåverkan fyller en viktigfunktion i myndigheternas tillsynsarbete. De underlättar för kommuner ochlänsstyrelser att skapa den helhetsbild av den totala miljöbelastningen somblir än mer betydelsefull i och med de möjligheter att tillämpamiljökvalitetsnormer som regleras i 5 kap. MB. Erinras bör även att regeringengenom 6 kap. 1 § MB ges möjlighet att genom föreskrifter meddela undantag fråndet obligatoriska kravet på MKB i de fall en tillståndspliktig verksamhetsmiljöpåverkan bedöms som obetydlig eller kan antas endast har mindre negativeffekt på miljön. Med det anförda tillstyrker utskottet propositionens förslagom när MKB skall krävas och avstyrker partimotionerna 1997/98:Jo32 yrkande 18(m) och 1997/98: Jo33 (kd) yrkande 10.I partimotion 1997/98:Jo33 yrkande 11 föreslås ettriksdagens tillkännagivande om att sektorsmyndigheterna bör utreda vid vilkafall MKB skall krävas.Naturvårdsverket har på regeringens uppdrag tagit fram rapportenMiljökonsekvensbeskrivningar - betydande miljöpåverkan, när då? (rapport 4792).Rapporten täcker samtliga i sammanhanget relevanta samhällssektorer och arbetethar genomförts tillsammans med särskilt berörda myndigheter som ,och . Dessutom har arbetet diskuterats meden extern referensgrupp vari ingått företrädare för ett flertal myndigheter ochintresseorganisationer. har haft den aktuella rapportensom underlag för sitt arbete med att utforma erforderliga förordningar.Utredningens förslag redovisas i betänkandet Förordningar till (SOU1998:35) som presenteras i mars 1998.Utskottets uppfattning är att är en värdefullgenomgång när det gäller att bedöma när MKB bör upprättas. Med det anfördaavstyrker utskottet partimotionen 1997/98:Jo33 (kd) yrkande 11 om utredning avnär MKB skall krävas. Ett tillkännagivande kan därför inte anses erforderligt.Miljökonsekvensbeskrivningarnas innehållI partimotion 1997/98:Jo37 yrkande 5 föreslås ett riksdagenstillkännagivande om att ytterligare bör skärpa de nuvarandekraven på MKB i NRL för att nå upp till internationellt vedertagen standard.Motionärerna menar dels att de MKB som produceras ofta är undermåliga, dels atten särskild prövning av att en MKB uppfyller lagens krav skall införas. Krav påett sådant beslut föreslås även i partimotion 1997/98:Jo34yrkande 12.Regeringen noterar i propositionen att det rått viss oklarhetom vad en MKB skall innehålla.