bet · GL01UU13 · 1998-04-21 00:00:00 — Regeringenframhåller i propositionen att detta inte innebär att den ifrågavarande statensmedlemskap i unionen tillfälligt upphävs. Statens skyldigheter enligtrespektive fördrag skall under alla omständigheter fortsätta att vara bindande.Genom ett tillägg till artikel L får uttrycklig behörighet attpröva frågor om institutionerna respekterar de grundläggande rättigheterna isin verksamhet. I artikel L enligt dess lydelse i Amsterdamfördraget slås ävenfast att är behörig att tolka och tillämpa artikel F.2 också påinstitutionernas verksamhet inom ramen för samarbetet i tredje pelaren där är behörig enligt fördraget (artikel 1.13 i Amsterdamfördraget).Regeringen framhåller att innebörden av ändringarna är att fårbehörighet att pröva om institutionerna respekterar de grundlägganderättigheterna vid tolkningen och tillämpningen inte bara av gemenskapsrätten,utan även andra beslut som enligt fördragen kan komma under EG-domstolensprövning.För att ge rådet möjlighet att vidta lämpliga åtgärder för att bekämpadiskriminering beslutade vidare medlemsländerna att införa en ny artikel 6a iEG-fördraget (artikel 2.7 Amsterdamfördraget). Artikeln innebär att rådet kanvidta lämpliga åtgärder för att bekämpa diskriminering på grund av kön, ras,etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder ellersexuell läggning. Åtgärder kan bara vidtas på områden där gemenskapen harkompetens. Åtgärder enligt den nya artikeln 6a i EG-fördraget skall enligtsamma artikel beslutas enhälligt av rådet på förslag av kommissionen och efterhörande av Europaparlamentet.Vidare antog regeringskonferensen gemensamma förklaringar om religiösasammanslutningar m.m., om personer med funktionshinder samt om avskaffandet avdödsstraffet.Vissa frågor kring unionsmedborgarskapet klargörs i Amsterdamfördraget. I EG-fördraget införs ett förtydligande att unionsmedborgarskapet skall kompletteraoch inte ersätta det nationella medborgarskapet (artikel 2.9 iAmsterdamfördraget). Vidare slås fast i de nya skrivningarna i artikel 8 i EG-fördraget att varje unionsmedborgare skriftligen skall kunna vända sig tillEG:s institutioner, ombudsmannen eller till och Ekonomiska ochSociala kommittén på något av gemenskapsspråken och få svar på samma språk(artikel 2.11 i Amsterdamfördraget).När det gäller skydd för personuppgifter (automatiserad behandling avpersonuppgifter och behandling av personregister) införs en ny artikel213b som innebär att gemenskapsrättsakter om skydd för enskilda även skalltillämpas på EG:s institutioner och organ fr.o.m. (artikel2.54 i Amsterdamfördraget).MotionernaI partimotion U17 (v) yrkande 6 med anledning av regeringens proposition finnermotionärerna att det är bra att öppenheten ges en fördragsmässig reglering iAmsterdamfördraget, men finner att den reglering det är fråga om är behäftadmed alltför många svagheter.En svaghet är enligt motionärerna att handlingsoffentligheten begränsas tillrådet. Domstolen, kommittéerna inom kommissionen, (Coreper), arbetsgrupperna inom rådssekretariatet samtförlikningskommittéer borde även omfattas av offentlighetsreglerna. Vidarefinner motionärerna att det utgör en begränsning av de nya reglernas värde attrespektive institution (rådet, kommissionen och parlamentet) skall utforma sinaegna regler. Det kan komma att innebära att reglerna skiljer sig åt mellandessa institutioner.Motionärerna finner även att reglerna är kringskurna av olika inskränkningar itillämpligheten och finner det beklagligt att införandet av diarier ochmeddelarfrihet inte har fördragsfästs. Motionärerna anser sammansfattningsvisatt ambitioner vad gäller öppenheten inte har satt tillräckliga spår iAmsterdamfördragets texter.Även i motion U505 (fp) yrkande 5 från allmänna motionstiden framhålls att detär väsentligt att öppenhet präglar unionen. Kravet på öppenhet innebär att EUmåste tillämpa en offentlighetsprincip. Motionärerna menar att ett exempel påökad öppenhet som bör genomföras är att när rådet sammanträder som lagstiftare(dvs. antar förordningar och direktiv vilka utgör bindande beslut förmedlemsstaterna) skall debatten och besluten vara offentliga.I motion K253 (mp) yrkande 4 från allmänna motionstiden menar motionärerna attEU:s kommittéväsende måste präglas av större öppenhet. De åsikter ochpositioner som den driver i dessa organ måste spridas ochutvecklas i en offentlig diskussion, menar motionärerna. bör därföruppdra åt regeringen att återkomma med förslag om hur det svenska arbetet ikommittéväsendet skall kunna bedrivas under större öppenhet och demokratiseras.Motionärerna bakom motion K715 (kd) yrkande 1 från allmänna motionstidenframhåller att respekten för de grundläggande mänskliga fri- och rättigheternautgör stommen i ett demokratiskt samhälle. Skyddet för de mänskligarättigheterna förstärks genom Amsterdamfördraget, vilket Kristdemokraternavälkomnar. Emellertid har partiet förespråkat en mer långtgående förändringvilken innebär att konvention om de mänskliga rättigheterna och degrundläggande friheterna införlivas i grundfördragen. anseratt det är en besvikelse att så inte blev fallet och begär ett riksdagenstillkännagivande om att konvention införlivas i grundfördragen.Utskottets övervägandenI motionerna U17 (v) yrkande 6, K253 (mp) yrkande 4 och U505 (fp) yrkande 5anförs att ytterligare insatser behöver göras för förstärka öppenheten iunionens inre arbete.Konstitutionsutskottet anför i sitt yttrande 1997/98:KU9y följande medanledning av dessa motioner:Konstitutionsutskottet delar regeringens uppfattning att förhandlingsresultatetnär det gäller öppenheten för unionsmedborgarna är mycket tillfredsställande ursvensk synvinkel. Utskottet vill dock understryka vikten av att detillämpningsregler som rådet enligt artikel 191a skall utarbeta inom två årfrån fördragets undertecknande verkligen motsvarar intentionerna attoffentlighet skall vara huvudregeln och sekretess bara gälla i undantagsfall.Det bör också klargöras att en medlemsstats begäran enligt den gemensammaförklaringen (35) inte automatiskt skall tillmötesgås. Utskottet ser medtillfredsställelse på att regeringen avser att göra offentliga register till enhuvudfråga när tillämpningsreglerna skall utarbetas.Enligt vad inhämtat har ett arbete inletts i rådet isyfte att upprätta ett diarium över rådets icke hemligstämplade handlingar,vilket skall vara sökbart på Internet. Diariet kommer troligen att rymma ca 20000 titlar. Diariet skall vara ett flerspråkigt instrument och erbjuda etttillräckligt urval hjälpmedel för att varje medborgare skall kunna identifierarådets handlingar.Konstitutionsutskottet har vidare inhämtat att när det gäller de s.k.kommittologikommittéerna pågår ett mål i förstainstansrätten om huruvida dessaär delar av kommissionen och därmed omfattade av kommissionens regler omhandlingars offentlighet.Vidare framhåller att av redovisningen av innehållet ipropositionen i denna del finns det anledning anta att den rättsakt som skallutarbetas enligt artikel 191a kommer att tjäna som förebild för andra EU-institutioner och för EU-organen när de reviderar sina regler omhandlingsoffentlighet eller utformar nya sådana regelverk.Konstitutionsutskottet anser att motionerna U17 yrkande 6, K253 yrkande 4 ochK505 yrkande 5 tillgodoses med det anförda och därför inte bör föranleda någotvidare uttalande.Utrikesutskottet noterar vad har anfört och betraktarmotionerna U17 (v) yrkande 6, K253 (mp) yrkande 4 och U505 (fp) yrkande 5 sombesvarade.I motion K715 (kd) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om attEuroparådets konvention avseende de mänskliga rättigheterna och degrundläggande friheterna införlivas i grundfördragen.Konstitutionsutskottet anför i sitt yttrande följande med anledning av dessamotioner:Konstitutionsutskottet beklagar att medlemsstaterna inte kunde enas om sådanafördragsändringar att gemenskapen kunnat ansluta sig till Europakonventionen.Utskottet ser dock positivt på att de grundläggande fri- och rättigheternaförstärks i Amsterdamfördraget genom att de fördragsfästs i artikel F. Unionensengagemang i fråga om icke-diskriminering och jämställdhet mellan kvinnor ochmän förstärks också. anser att det är för tidigt att taställning till i vilken utsträckning regeringen skall fortsätta att drivafrågan om en anslutning till vid kommanderegeringskonferenser och föreslår att utrikesutskottet avstyrker motion K715(kd) yrkande 1.Utrikesutskottet delar uppfattning och vill för sin delframhålla att även om nu inte inarbetas i grundfördragengäller regelverk om respekt för de mänskliga rättigheternaoch de grundläggande friheterna i samtliga medlemsstater. På motsvarande sättkrävs av alla blivande medlemsländer att de har tillträtt och respekterarregelverket i denna konvention. Till yttermera visso kan anföras, vilket ävenkonstitutionsutskottet framhåller, att den nya artikeln slår fast att?unionen bygger på principerna om frihet, demokrati och respekt för demänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt pårättsstatsprincipen, vilka principer är gemensamma för medlemsstaterna?. Iartikel slås dessutom fast att som allmänna principer för gemenskapsrättenskall unionen respektera de grundläggande rättigheterna såsom de garanteras iEuropakonventionen.Inom finns en domstol för att ta sig an fall avklagomål på grundval av konventionen, . Både regelverk och deninstitutionella ordningen är enligt utskottets uppfattning tillfyllest för detmål man vill uppnå, nämligen att garantera respekten i Europarådetsmedlemsländer för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.Utrikesutskottet avstyrker motion K715 (kd) yrkande 1.7.3 Samarbetet inom EG (första pelaren)PropositionenSamarbetet inom den första pelaren, det samarbete som regleras i EG-fördraget,får genom Amsterdamfördraget en starkare inriktning på sådana frågor ochproblem som människor möter i vardagen.Regeringen framhåller att de nya bestämmelserna som rör det konkreta samarbetetinom första pelaren innebär att ytterligare beslutanderätt överförs till EG.Det sker främst genom att de samarbetsområden som har betydelse för den friarörligheten för personer flyttas från det mellanstatliga samarbetet inom dentredje pelaren till den första pelaren.Vidare förstärks de fördragsmässiga grunderna för samarbetet vad gäller miljöoch konsumentskydd. Jämställdhetsfrågornas ställning i EU-samarbetet förstärksi stor utsträckning genom Amsterdamfördraget. De sociala och arbetsrättsligaområdena kommer genom Amsterdamfördraget att omfatta samtliga medlemsländergenom att avtalet om socialpolitik blir en del av EG-fördraget.Fri rörlighet för personerGrundläggande för samarbetet inom den första pelaren är den fria rörlighetenför varor, kapital, tjänster och personer (artikel 7a i EG-fördraget). Medan detre förstnämnda i stort har förverkligats har medlemsländerna haft svårare attnå framsteg vad gäller den fria rörligheten för personer. Genom Unionsfördragetinfördes ett nytt samarbetsområde omfattande rättsliga och inrikes frågor(tredje pelaren i EU-samarbetet). Samarbetet skulle vara mellanstatligt tillsin karaktär. Syftet var att underlätta förverkligandet av den fria rörlighetenför personer genom att att avskaffa den tradtionella kontrollen av personer vidgränserna mellan medlemsländerna.Samarbetet har emellertid varit behäftat med vissa brister. Regeringenframhåller att en orsak till detta har bland medlemsländerna ansetts vara denmellanstatliga karaktären av samarbetet som har krävt enhällighet för beslutoch i många fall ratifikation av medlemsstaterna. Detta till skillnad motsamarbetet i den första pelaren, där besluten i de flesta fall fattas medkvalificerad majoritet och där det nationella genomförandet av besluten, i denmån detta alls behövs, skall ske inom en bestämd tid. I regeringskonferensenkoncentrerades därför ansträngningarna på att effektivisera samarbetet irättsliga och inrikes frågor. Detta ledde till att vissa frågor som enligtUnionsfördraget skall behandlas i den tredje pelaren flyttas till den förstapelaren och fortsättningsvis regleras i EG-fördraget, till att formerna församarbetet i de frågor som blir kvar i den tredje pelaren förändras samt tillatt det s.k. förs in i EU-samarbetet.I regeringskonferensen kom medlemsländerna överens om att i Amsterdamfördragetinföra en ny avdelning IIIa i EG-fördraget (artikel 2.15 i Amsterdamfördraget)med bestämmelser om yttre gränskontroller, fri rörlighet för personer mellanmedlemsländerna, asyl och invandring samt samarbete i civilrättsliga frågor.Förändringar inom det kvarvarande samarbetet i tredje pelaren samtSchengensamarbetet behandlas senare i detta betänkande (avsnitt 7.5).Syftet med den nya avdelningen IIIa i EG-fördraget är enligt regeringen attupprätta ett samarbetsområde med frihet, säkerhet och rättvisa. För attåstadkomma detta skall rådet på grundval av de i denna del nya fördragstexternabesluta om åtgärder som syftar till att säkerställa fri rörlighet för personeri enlighet med artikel 7a i EG-fördraget, besluta om åtgärder i fråga om asyloch invandring och besluta om åtgärder som rör civilrättsligt samarbete.Regeringen framhåller att i och med att dessa samarbetsområden förs över frånden mellanstatliga tredje till gemenskapsarbetet i den första pelaren kommer deinstitutionella reglerna i EG-fördraget att gälla på dessa områden med de förEG sedvanliga beslutsinstrumenten och beslutsformerna. Under en övergångstid gäller dock att alla beslut skall fattas med enhällighet och attkommissionens initiativrätt skall delas med medlemsstaterna.Enligt den nya avdelningens inledande artikel 73i skall rådet åstadkommaföljande för att gradvis upprätta ett samarbetsområde med frihet, säkerhet ochrättvisa:inom fem år genomföra den fria rörligheten för personer som åtgärderskall vidtas i fråga om kontroller av yttre gränser, asyl och invandring enligtartiklarna 73j och 73k samt, vad gäller förebyggande och bekämpning av brott, ienlighet med artikel K 3e i Unionsfördraget,besluta om andra åtgärder i fråga om asyl, invandring och skydd för rättigheterför medborgarna i tredje land enligt artikel 73k,besluta om åtgärder som rör civilrättsligt samarbete enligt artikel 73m,besluta om åtgärder för att förstärka det administrativa samarbetet enligtartikel 73n,besluta om andra åtgärder som rör polissamarbete och straffrättsligt samarbeteenligt avdelning VI i Unionsfördraget.Regeringen framhåller att samarbetet i rättsliga och inrikes frågor genomartikel 73i har getts en klarare målformulering än vad som är fallet iUnionsfördraget. Vidare har en tidsgräns för att genomföra den fria rörlighetenför personer ställts upp.Vidare framhålls i propositionen att i artikel 73l första punkten fastställsatt bestämmelserna i den nya avdelningen IIIa inte skall påverkamedlemsstaternas ansvar för att upprätthålla lag och ordning och skydda deninre säkerheten. I en gemensam förklaring (19) klargörs att medlemsstaternadärvid får ta hänsyn till utrikespolitiska överväganden. Artikel 73l innefattari den andra punkten en rättslig grund för att rådet med kvalificerad majoritetpå förslag av kommissionen kan besluta om tillfälliga åtgärder för avhögst till förmån för den eller de berörda medlemsstaterna, om eneller flera medlemsstater ställs inför en nödsituation som kännetecknas av enplötslig inströmning av tredjelandsmedborgare.När det gäller den särskilda frågan om asyl för medborgare i EU:s medlemsstaterkom medlemsländerna överens om att upprätta ett protokoll (C.6) för regleringav denna fråga. I protokollet anges tre situationer i vilka asylansökningarfrån medborgare i andra medlemsstater får prövas. Regeringen framhåller attalla tre situationerna är exceptionella. Den första gäller när en medlemsstat ienlighet med artikel 15 i angående skydd för de mänskligarättigheterna och de grundläggande friheterna har anmält att staten i frågavidtar åtgärder som innebär avvikelser från skyldigheterna enligt konventionen.De båda övriga fallen knyter an till olika stadier av ett sådantsuspensionsförfarande inom EU som kan initieras enligt den nya artikel iUnionsfördraget.Av protokollet framgår vidare att om en medlemsstat beslutar att en ansökanfrån en medborgare skall prövas, skall rådet underrättas ochansökningen behandlas med utgångspunkt i antagandet att den är uppenbartogrundad, utan att det påverkar medlemsstatens befogenhet att fatta beslut.Regeringens bedömning är att underrättelseskyldigheten till rådet bör föranledaförfattningsreglering. Den behöver dock inte göras i utlänningslagen utan kantas in i en förordning.Vidare menar regeringen att protokollet inte inskränker medlemsstaternasskyldigheter enligt . Det kommer inte att föranleda någonändring av de regler som gäller för prövning av asylansökningar i Sverige.Varje asylansökan skall enligt regeringen även fortsättningsvis tas upp tillindividuell prövning.Belgien har i en ensidig förklaring till protokollet klargjort att man kommeratt göra en individuell prövning av varje asylansökan från en medborgare i enannan medlemsstat. Regeringen har valt att inte ansluta sig till den belgiskaförklaringen. Regeringen framhåller i propositionen att anledningen till det äratt protokollet, särskilt då det ses tillsammans med den gemensammaförklaringen (48), inte inskränker medlemsstaternas skyldigheter enligtGenèvekonventionen.Det civilrättsliga samarbetet som under Unionsfördraget äger rum inom dentredje pelaren förs efter Amsterdamfördragets ikraftträdande över till denförsta pelaren. Regeringen framhåller att omfattningen av det nuvarandecivilrättsliga samarbetet inom tredje pelaren inte är närmare preciserat iUnionsfördraget än vad som följer av att det skall handla om samarbete för attförverkliga unionens mål och särskilt den fria rörligheten för personer(artikel K.1 och K.3 i avdelning VI i Unionsfördraget). Genom den nyabestämmelsen (artikel 73m) preciseras samarbetet till att omfatta vissasärskilt uppräknade områden. Regeringen framhåller att preciseringen ärnaturlig mot bakgrund av att överflyttningen till första pelaren innebär attbeslutanderätt överlåts från medlemsstaterna till EG.Enligt en gemensam förklaring (20), som har sin grund i ett svenskt initiativunder förhandlingarna, skall åtgärder som beslutas enligt denna artikel intehindra någon medlemsstat från att tillämpa sina konstitutionella bestämmelserom tryckfrihet och yttrandefrihet i andra medier. Regeringen menar att detgenom denna förklaring bör stå klart att överlåtelsen av beslutsbefogenheter idenna del inte omfattar de frågor som i svenska lagar regleras itryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen.I propositionen erinras om att och samt erhållitsärskild status i samarbetet inom avdelning IIIa. Detta regleras i artikel 73qvilken i sin tur bygger på protokollen B.3, B.4 och B.5. Enligt dessa skallländerna inte vara bundna av beslut som fattas på grundval av artiklar inomavdelning IIIa. De kan däremot inom vissa tidsfrister anmäla att de önskaransluta sig till de beslut som fattas av övriga medlemsländer, vilket iDanmarks fall förutsätter att motsvarande bestämmelser införs i nationelllagstiftning.I samband med att de kompetensområden som beskrivits ovan flyttas över till denförsta pelaren skulle gemenskapsmetoden (dvs. samma ordning som enligt EG-fördraget gäller i övrigt i första pelaren) komma att gälla över helasamarbetsområdet som regleras i avdelning IIIa. I regeringskonferensen komemellertid medlemsländerna överens om att införa vissabegränsningar i gemenskapsmetoden för detta samarbetsområde. frånikraftträdandet av Amsterdamfördraget skall rådet i frågor som omfattas av dennya avdelningen i EG-fördraget fatta beslut med enhällighet och efter att hahört . Förslagsrätten skall under den tiden vara delad mellankommissionen och medlemsstaterna.Efter den femåriga övergångsperioden skall kommissionen ha ensamrätt att läggafram förslag till åtgärder. Kommissionen skall dock vara förpliktad att prövavarje begäran från en medlemsstat om att kommissionen skall lägga fram ettförslag för rådet. Vidare skall rådet efter övergångsperioden enhälligt ochefter att ha hört fatta beslut om att hela eller delar av dennya avdelningen skall omfattas av medbeslutandeförfarandet.Regeringen framhåller i propositionen att kommissionens och Europaparlamentetsinflytande ökar i förhållande till vad som gäller inom deområden som kommer att omfattas av den nya avdelningen IIIa i EG-fördraget.Även roll förändras (artikel 73p) och blir densamma som förövriga samarbetsområden inom EG. Regeringens bedömning är att artikel 73p förmedlemsstaterna innebär att kommer att få en klart större och iväsentliga delar ny roll när det gäller tolkningen av de regler som omfattas avavdelning IIIa, t.ex. tredjelandsmedborgares rätt till inresa och bosättning.SysselsättningRegeringen framhåller i propositionen att grundfördragen har saknat ensamlad och tydlig grund för EU-ländernas samarbete på sysselsättningsområdet.Regeringen konstaterar att , mot bakgrund av den högaarbetslösheten i , vid upprepade tillfällen har slagit fast att kampenmot arbetslösheten och främjandet av ökad sysselsättning måste ges högstaprioritet av EU och dess medlemsstater.Vidare framhåller regeringen att den har prioriterat sysselsättningsfråganmycket högt i EU-samarbetet. Regeringen identifierade i regeringskonferensensom en av viktigaste målsättningar att ett reviderat förslag måstemarkera att medlemsstaterna höjer sin gemensamma ambition när det gäller attbekämpa arbetslösheten. Därför presenterade tidigt ett förslag ikonferensen om att förstärka målformuleringarna i fördragen när det gällersysselsättning och att föra in en ny avdelning om sysselsättning i EG-fördraget.Genom Amsterdamfördraget förstärks målen om sysselsättning genom ändringar iartikel B i Unionsfördraget och artiklarna 2 och 3 i EG-fördraget (artiklarna1.5, 2.2 och 2.3 i Amsterdamfördraget). införs en ny avdelning omsysselsättning i EG-fördraget, närmast efter avdelning VI om ekonomisk ochmonetär politik (artikel 2.19 i Amsterdamfördraget). Den nya avdelningen inledsmed artikel 109n där det slås fast att medlemsstaterna och gemenskapen skallarbeta för att utveckla en samordnad strategi för sysselsättning och särskiltfrämja kvalificerad, utbildad och anpassningsbar arbetskraft och enarbetsmarknad som är mottaglig för ekonomiska förändringar.Regeringen framhåller emellertid att fördragsförändringarna inte innebär attsysselsättningspolitiken skall harmoniseras på gemenskapsnivå. Huvudansvaretför sysselsättningspolitiken kommer även fortsättningsvis att ligga hosmedlemsstaterna.Tyngdpunkten i det nya fördraget i denna del ligger i stället på samordning. central formulering i den nya avdelningen (artikel 109o.2) slås fast attmedlemsstaterna skall betrakta främjande av sysselsättningen som en fråga avgemensamt intresse och samordna sina åtgärder på området inom rådet.Ytterligare ett uttryck för den höjda ambitionsnivån är enligt propositionenatt de nya fördragsmässiga grunderna slår fast (artikel 109p.2) att en högsysselsättningsnivå skall beaktas i utformandet och genomförandet av allgemenskapspolitik.Ett särskilt övervakningsförfarande införs som bygger på den modell somtillämpas för övervakningen av den ekonomiska politiken enligt artikel 103 iEG-fördraget. Regeringen anför att sysselsättningspolitiken härigenom behandlaspå ett sätt som motsvarar andra delar av den ekonomiska politiken.En sysselsättningskommitté med rådgivande funktion skall inrättas (artikel109s) för att främja samordningen av medlemsstaternas sysselsättnings- ocharbetsmarknadspolitik. Rådet får befogenhet att besluta om stödåtgärder för attfrämja samarbete mellan medlemsstaterna och stödja deras arbete påsysselsättningsområdet (artikel 109r). Med stödåtgärder avses främstinformations- och erfarenhetsutbyte, särskilt genom pilotprojekt, dock ejfinanspolitiska stimulanser.