bet · GL01KU27 · 1998-05-15 00:00:00 — )Utskottets bedömningUtskottet instämmer i talmanskonferensens bedömning beträffande vikten av enöppen redovisning av utskottens arbete med uppföljning och utvärdering och detlämpliga i att utskotten redovisar sin verksamhet på detta område iårsberättelsen.I följdmotion 1997/98:K49 yrkande 1 (m) förespråkas en ordning innebärandeatt tiden avsätts för arbete med uppföljning ochutvärdering i utskotten. Enligt utskottets mening bör det vara det enskildautskottets sak att anpassa de olika aktiviteterna till utskottets önskemål ochprioriteringar. Utskottet finner således ingen anledning att föreslå attriksdagen vidtar någon åtgärd i enlighet med motionens förslag. Motionenavstyrks.UtskottsorganisationenGällande bestämmelserRiksdagen väljer inom sig utskott, däribland ett konstitutionsutskott och ettfinansutskott enligt bestämmelser i riksdagsordningen (4:3 andra stycket RF).Riksdagen tillsätter förutom de nämnda utskotten ett erforderligt antal andrautskott. kan även tillsätta utskott för längst dentid som återstår av valperioden (4:2 RO). I tilläggsbestämmelse 4.2.1 anges denuvarande 16 utskotten och i 4 kap. 4-6 §§ och tilläggsbestämmelserna 4.6.1-16anges utskottens uppgifter m.m.Varje utskott består av ett udda antal ledamöter, lägst 15 (4:3 RO). Antaletfastställs av på förslag av valberedningen (tilläggsbestämmelse 4.3.1RO). Tilläggsbestämmelsen har haft denna lydelse ochtillämpades första gången efter riksdagsvalet (bet. 1989/90:KU36).Antalet suppleanter i utskotten regleras av gemensamma bestämmelser om valinom i 7 kap. riksdagsordningen. Suppleanter skall utses till minstsamma antal som de ordinarie ledamöterna (7:8 RO).BakgrundFrågan om utskottsindelningen behandlades av , för vilken encentral fråga var att försöka bedöma vilka förändringar i utskotts-indelningenoch i utskottens beredningsområden som skulle komma att aktualiseras av den nyabudgetprocessen med dess inriktning på utgiftsområden. Den indelning i 27utgiftsområden som blev ett resultat av utredningens överväganden kännetecknasbl.a. av att man försökt göra de stora transfereringsområdena till egnautgiftsområden och att inte ha områden som innefattade bådetransfereringsanslag och förvaltningsanslag. I några fall, t.ex. utgiftsområde1 och utgiftsområde 3 och uppbörd, har avsteggjorts från huvudprinciperna.Riksdagsutredningen strävade efter att åstadkomma en mindre reduktion iantalet utskott och redovisade ett exempel på en sådan reduktion där antaletutskott uppgick till 14 alternativt 15 utskott. Förslaget syftade till att medrelativt små förändringar åstadkomma en anpassning av utskottsorganisationentill den nya budgetprocessen. Utredningen ansåg att ändringar i utskotts-indelningen borde anstå till dess ett definitivt beslut om utgiftsområdenfattats. Utredningens exempel kom dock inte att ligga till grund för någotförslag från talmanskonferensen. (1993/94:KU18)tillstyrkte mot bakgrund av vad utredningen anfört utredningens förslag omfortsatt utredning. följde utskottet (rskr. 1993/94:427).Talmanskonferensens arbetsgrupp anförde i ett senare förslag (förs.1995/96:TK2) att det kunde finnas anledning att aktualisera frågan om ändringari utskottsindelningen sedan erfarenheter vunnits av den nya budgetprocessen ochatt eventuella ändringar borde kunna träda i kraft fr.o.m. hösten 1998.Konstitutionsutskottet delade denna mening (bet. 1995/96:KU21).I samband med reformeringen av budgetprocessen och indelningen iutgiftsområden gjordes vissa mindre förändringar i utskottensberedningsområden. Ändringarna innebar i en del fall att lagstiftnings- ochbudgetfrågor inom ett och samma politikområde kom att behandlas i olika utskotteller att förvaltningsanslaget till en myndighet behandlades i ett utskott ochmyndighetens verksamhet i en annan. På dessa områden fanns det anledning attbefara att samordningsproblem skulle uppstå. Konsumentfrågor och det allmännaförsäkringsväsendet är sådana områden. Behandlingen av budgetens inkomstsida,främst hanteringen av skattelagstiftningen, är ett annat område därsamordningsproblem kunde antas uppstå.Frågan om till vilket utskott frågor om turism bör höra behandlades i detnyss nämnda betänkandet (bet. 1995/96:KU21). Enligt utskottet borde frågor omturism, med hänsyn till deras nära samband med närings- och handelspolitiskafrågor och i enlighet med talmanskonferensens förslag, höra till utgiftsområde24, vilket tillhör näringsutskottets beredningsområde.Då riksdagsordningen trädde i kraft föreskrevs i tilläggsbestämmelse 4.3.1att varje utskott skulle bestå av 15 ledamöter. Bestämmelsen ändrades genombeslut av (bet. 1988/89:KU1) efter riksdagsvalet , dåMiljöpartiet valdes in i . Då skedde en utökning från 15 till 17ordinarie platser i syfte att bereda även representation iutskotten. Utskottet återkom till frågan om antalet utskottsplatser underföljande , då bestämmelsen fick sin nuvarande lydelse. I betänkandet1989/90:KU36 hänvisades bl.a. till ett uttalande av Grundlagberedningen isamband med den nuvarande utskottsorganisationens tillkomst (SOU 1969:62). Ibetänkandet anfördes bl.a. att antalet platser inte borde sättas så lågt attäven någorlunda stora partier blir utan utskottsrepresentation. Inget utskottborde därför ha mindre än 15 ordinarie ledamöter. Från praktisk synpunkt bordeen övre gräns för utskottens storlek gå vid ungefär 20 platser.Konstitutionsutskottet anförde i sin bedömning av frågan om utskottensstorlek vid 1989/(bet. 1989/90:KU36) bl.a. att huvudregelnalltjämt borde vara att ett utskott har 15 ledamöter. Med tanke på de skiftandepartimässiga förhållandena i var det dock önskvärt med en vissflexibilitet. Det kunde bli aktuellt med en utökning med några enstaka platserutöver 15 för att utskotten skall kunna arbeta i smidiga och effektiva former.Utskottet vidhöll vid sin senaste behandling av frågan (bet. 1996/97:KU13) sintidigare bedömning i frågan om ledamotsantalet i utskott.Talmanskonferensens förslagDen utvärdering av budgetarbetet 1996 som gjorts för talmanskonferensensräkning har visat att några egentliga problem inte uppstått vad gällerkonsumentfrågorna. Annorlunda är det enligt talmanskonferensen med hanteringenav skattelagstiftningen, där den bakomliggande orsaken till problemen är attför inkomsterna kan ramar inte fastställas på samma sätt som för utgifterna.Talmanskonferensen har funnit att varken ett sammanförande av finansutskottetsoch skatteutskottets beredningsområden eller ordningen att arbeta medsammansatt utskott är ändamålsenliga. Möjliga lösningar på samordningsproblemenkan enligt talmanskonferensen vara nya former för remittering, yttrande mellanutskotten och betänkandeproduktion. En stor del av remitteringsproblemet på detaktuella området fann sin lösning under budgetarbetet hösten 1997.Mot bakgrund av vad talmanskonferensen redovisat i förslaget 1997/98:TK1 s.10-13 finner talmanskonferensen inte att den nya budgetprocessen i sigmotiverar några förslag om ändringar i utskottens beredningsområden.Talmanskonferensen har med utgångspunkt i den nämnda arbetsgruppens underlagövervägt vissa tidigare diskuterade förslag till ändringar avutskottsorganisationen och därvid sammanfattningsvis gjort följande bedömning.Beträffande frågan om en sammanläggning av social- ochsocialförsäkringsutskottens centrala beredningsområden anför talmanskonferensenatt möjligheterna till en mer samordnad beredning inom ett och samma utskott ärbegränsade och att en sammanläggning därför är mindre meningsfull.Arbetsbelastningen inom de båda utskotten är dessutom sådan att ensammanläggning inte låter sig göras utan stora problem. villdärför inte föreslå någon förändring på denna punkt.Vad gäller området utrikes- och säkerhetspolitik konstaterartalmanskonferensen att ordningen med ett sammansatt utskott mellan försvars-och utrikesutskotten har fungerat väl. Med tanke på totalförsvarets stora andelav den statliga verksamheten finns det skäl som talar för bevarandet av ettutskott specialiserat på försvarsfrågor. vill därför inteföreslå någon förändring av utskottsorganisationen heller på detta område.I fråga om jordbruks- och miljöpolitiken är talmanskonferensen inte nu bereddatt föreslå någon ändring innebärande överförande av de miljöfrågor som nubereds i andra utskott än jordbruksutskottet till ett nytt miljöutskott och attdärefter avskaffa ett av de nuvarande utskotten. Mot denna bakgrund ärtalmanskonferensen inte beredd att föreslå inrättande av ett särskiltmiljöutskott. Dock har talmanskonferensen funnit det befogat att med hänsyntill utskottets uppgifter föreslå en ändring av jordbruksutskottets namn tillmiljö- och jordbruksutskottet.Förslaget innebär dels att tilläggsbestämmelse 4.2.1 riksdagsordningen ändrasså att uttrycket jordbruksutskott (JoU) ändras till miljö- och jordbruksutskott(MJU), dels att tilläggsbestämmelse 4.6.13 ändras i konsekvens härmed.Beträffande regionalpolitiken föreslår talmanskonferensen att beredningen avutgiftsområde 19 Regional utjämning och utveckling samt regionalpolitiskafrågor överförs från arbetsmarknadsutskottet till näringsutskottet.Förslaget innebär att tilläggsbestämmelse 4.6.14 riksdagsordningen ändras såatt dels uttrycket regionalpolitik tillförs beskrivningen i första stycketavseende de ärenden som näringsutskottet skall bereda, dels uttrycket(utgiftsområde) 19 Regional utjämning och utveckling tillförs beskrivningen iandra stycket avseende de utgiftsområden som tillhör utskottets beredning.Tilläggsbestämmelse 4.6.15 riksdagsordningen, som avserarbetsmarknadsutskottets beredningsansvar, ändras i konsekvens med den nämndaändringen i tilläggsbestämmelse 4.6.14.Talmanskonferensen vill när det gäller den centrala civilrättsligalagstiftningen inte föreslå ett genomförande av det förslag som diskuterades iRiksdagsutredningen innebärande en uppstyckning av lagutskottets nuvarandeberedningsområde på flera olika utskott.Talmanskonferensen finner det inte möjligt att genom en ändrad utskotts-indelning helt ta bort skillnaderna i arbetsbelastning mellan utskotten.MotionernaI motion 1997/98:K220 föreslår m.fl. (m) att beslutarändra 4 kap. 3 § riksdagsordningen så att varje utskott skall bestå av 15ledamöter. Enligt motionärerna medför den nuvarande ordningen med 17ledamöter/utskott att det tillgängliga antalet suppleanter blir mindre och attbristen på suppleanter kan påverka riksdagsarbetet negativt.I motion 1997/98:K604 yrkande 1 föreslår () att riksdagenutreder möjligheterna att bilda ett pensionärsutskott. Avsikten med ett sådantutskott är enligt motionären att kunskaper och erfarenheter hos äldre ledamöteroch f.d. ledamöter skall tas till vara. Ett pensionärsutskott skulle kunnatjänstgöra som kunskapsbank, remissinstans och bollplank och ges hög status.I motion 1997/98:Kr270 yrkande 82 föreslår m.fl. (mp) attturismfrågor flyttas från näringsutskottet till kulturutskottet vid nästaomorganisation. Enligt motionärerna bör den ökande turismen gå hand i hand medett aktivt bevarande av natur- och kulturvärden, varför frågor om turism börhöra hemma i kulturutskottet snarare än i näringsutskottet.I följdmotion 1997/98:K50 hemställer m.fl. (m) att riksdagenavslår förslaget från talmanskonferensen att i olika författningstexter ändrajordbruksutskottets namn till miljö- och jordbruksutskottet (yrkande 4).Motionärerna riktar i huvudsak två invändningar mot förslaget. Eftersommiljöfrågor behandlas inte bara i jordbruksutskottet, blir det både missvisandeoch missledande att peka ut ett särskilt utskott som miljöutskott. Förslagetstrider också mot principen att undvika dubbelnamn på utskotten.UtskottsinitiativGällande bestämmelser m.m.Enligt tilläggsbestämmelse 4.6.11 första stycket riksdagsordningen skallutbildningsutskottet bereda ärenden om högre utbildning och forskning,studiestöd samt skolväsendet. Ny lagstiftning har från trätti kraft angående ansvaret för skolformerna förskoleverksamhet ochskolbarnsomsorg. ingår dessa skolformer i ett nytt kapitel 2 a iskollagen, till vilken bestämmelserna har flyttats från socialtjänstlagen(prop. 1997/98:6, bet. 1997/98:UbU5). överfördes ansvaret förförskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen från tillUtbildningsdepartementet. Enligt tilläggsbestämmelse 4.6.9 första stycket ROskall socialutskottet bereda ärenden som bl.a. rör omsorger om barn och ungdom.ÄndringsförslagMed anledning av dessa förhållanden har utbildningsutskottet till KU föreslagiten ändring i tilläggsbestämmelse 4.6.11 riksdagsordningen, där det till förstastycket bör läggas uttrycket ?förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg?. har KU inhämtat att motsvarande ändring för symmetrins skullbör göras beträffande tilläggsbestämmelse 4.6.9 RO, i vilken anges attsocialutskottet skall bereda ärenden som rör omsorger om barn och ungdom etc.Till denna formulering bör läggas uttrycket ?utom förskoleverksamhet ochskolbarnsomsorg?.Utskottets bedömningTalmanskonferensen har när det gäller utskottens beredningsområden funnit attden nya budgetprocessen inte motiverar några förslag till ändringar. Utskottetinstämmer i denna bedömning.Talmanskonferensen föreslår när det gäller utskottsorganisationen en ändringi riksdagsordningen med innebörd att jordbruksutskottets namn ändras tillmiljö- och jordbruksutskottet. Utskottet har inga invändningar mot vadtalmanskonferensen anfört och tillstyrker förslaget i denna del. Därmedavstyrks följdmotion 1997/98:K50 (m) i vilken yrkas att avslårtalmanskonferensens förslag (yrkande 4). Utskottet tillstyrker ocksåtalmanskonferensens förslag i vad avser överförande av utgiftsområde 19 frånarbetsmarknadsutskottet till näringsutskottet. Utskottet instämmer även italmanskonferensens bedömningar i övrigt i denna del.Utskottet föreslår på eget initiativ ändringar i riksdagsordningen medinnebörd att ansvaret för förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg flyttas frånsocialutskottets till utbildningsutskottets beredningsområde.I motion 1997/98:Kr270 (mp) föreslås att turismfrågor flyttas frånnäringsutskottet till kulturutskottet (yrkande 82). Utskottet, som under1995/avstyrkt ett förslag med samma innehåll (bet.1995/96:KU21), finner ingen anledning att ändra sin uppfattning, varförmotionen avstyrks.Något behov av att inrätta ett särskilt pensionärsutskott i likhet med vadsom föreslås i motion 1997/98:K604 yrkande 1 (mp) finns inte enligt utskottetsmening, varför motionen avstyrks.I motion 1997/98:K220 (m) föreslås att beslutar ändrariksdagsordningen så att varje utskott skall bestå av 15 ledamöter. Utskottethar uttalat att huvudregeln bör vara 15 ledamöter men att det också är önskvärtmed en viss flexibilitet med hänsyn till skiftande partiförhållanden. Utskottetvidhåller sin uppfattning och avstyrker motionen.Utskottens sammanträdenGällande reglerBestämmelser om utskottens sammanträden finns i 4 kap. riksdagsordningen.Enligt 4 kap. 11 § sammanträder utskotten när riksdagsarbetet kräver det.Enligt 12 § skall utskott sammanträda inom stängda dörrar. Om särskilda skälföreligger, kan utskottet medge att även andra än ledamot, suppleant ellertjänsteman vid utskottet är närvarande. Utskottet kan dock besluta attsammanträde till den del det avser inhämtande av upplysningar helt eller delvisskall vara offentligt.Möjligheten att besluta om att utskottssammanträde enligt 12 § skall varaoffentligt infördes genom beslut (prop. 1987/88:22,bet. 1987/88:KU18). Den nya bestämmelsen började tillämpas från den 1 februari1988.Enligt tilläggsbestämmelse 4.11.2 riksdagsordningen får utskott sammanträdasamtidigt med kammaren endast om förhandlingen i kammaren avser annat änärendes avgörande eller val och utskottet i förväg har medgivit det genomenhälligt beslut. Innebörden av denna bestämmelse är att utskottssammanträdefår äga rum med kammarsammanträde endast i samband medbordläggningplena och plena då i övrigt endast interpellationer och frågorbesvaras, förutsatt att utskottet är enigt därom.Som motiv för den nuvarande ordningen, som grundades på beslut medanledning av propositionen i författningsfrågan (prop. 1973:90), anfördes atterfarenheten visat att vid enstaka tillfällen i pressade arbetslägen behovförelegat för utskott att sammanträda med kammaren. EnligtGrundlagberedningen borde därför med tanke på sådana undantagssituationer dettidigare förbudet mot samtidiga kammar- och utskottssammanträden mjukas upp.Förslaget som tog sikte på sammanträden i då interpellationer ochfrågor besvarades framfördes oförändrat i propositionen. Konstitutionsutskottettillstyrkte propositionens förslag (KU 1973:26), och beslöt ienlighet med utskottets förslag. KU vidhöll vid en senare behandling av sammafråga (KU 1975/76:16) sin tidigare ståndpunkt.MotionernaI motion 1997/98:K242 yrkande 2 begär () att riksdagenbeslutar att utskottssammanträdena fr.o.m. nästa mandatperiod hålls öppna förallmänheten. Enligt motionären skulle öppna utskottssammanträden skapa merkreativa diskussioner, där personvalda ledamöter måste komma ännu bättreförberedda inför inlägg, beslut och eventuella efterkommande intervjuer.I motion 1997/98:K244 föreslår m.fl. (mp) att riksdagenbeslutar undersöka möjligheterna till (delvis) offentliga utskottssammanträden.Motionärerna hänvisar - liksom för övrigt motionären bakom den nämnda motionenK242 - till att utskottssammanträden inom EU är öppna. I syfte att motverkarisken att ledamöterna utsätts för påtryckningar bör enligt motionärernautskottsmötena inledningsvis bli delvis offentliga, antingen den del sominnehåller föredragningar eller den del där justeringen ingår.I motion 1997/98:K252 yrkande 2 föreslår () att riksdagenbeslutar att utskott skall tillåtas sammanträda som debatt i plenumpågår med anledning av andra utskotts betänkanden. som utskotten intefår sammanträda då betänkanden från andra utskott behandlas i kammaren är oftaarbetet i utskotten enligt motionären forcerat och behovet att hittaytterligare utskottstid är ofta uttalat.Utskottets bedömningI motion 1997/98:K242 (kd) och 1997/98:K244 (mp) föreslås att utskottenssammanträden helt eller delvis sker offentligt. Enligt utskottets meningfungerar den ordning som infördes , enligt vilken utskottenhar möjlighet att i enskilda fall besluta att sammanträde till den del detavser inhämtande av upplysningar helt eller delvis skall vara offentligt,tillfredsställande. En ändring av bestämmelserna i den riktning som föreslås imotionerna skulle enligt utskottets mening medföra betydande förändringar avvillkoren för utskottens sammanträden med påföljd att överläggningarna skulleändra karaktär. Mot denna bakgrund finner utskottet ingen anledning atttillmötesgå motionärerna. Motionerna K242 yrkande 2 och K244 avstyrks.I motion 1997/98:K252 (mp) föreslås att utskott skall tillåtas sammanträdaäven då debatt pågår i kammaren med anledning av betänkanden som framlagts avandra utskott (yrkande 2). Enligt utskottets mening kan problem med att i vissafall finna ytterligare sammanträdestid för utskotten lösas på andra sätt ängenom ändring av reglerna i riksdagsordningen. En ökad flexibilitet vad gällerutskottssammanträdenas förläggning inom ramen för det utrymme som står tillbuds kan vara ett sätt att komma till rätta med problemet. Med hänvisning tillvad utskottet anfört avstyrks motionen.EU-frågorBakgrundI propositionen om medlemskap i (prop. 1994/95:19) anfördes attriksdagen borde tillförsäkras ett inflytande på förhand över de frågor somskall behandlas i Europeiska unionens råd. Detta borde åstadkommas genom attriksdagen gavs möjlighet att påverka de ståndpunkter som skall intainför förhandlingar och beslutsfattande inom EU. Regeringen utgick från attkontakter skulle upprätthållas med berörda riksdagsutskott. Regeringen framhöllockså att en författningsreglering av samrådet inte innebar att samråd intekunde ske informellt även på annat sätt.Talmanskonferensen föreslog i 1994/95:TK1 att en skulle inrättas församråd med regeringen. En arbetsgrupp som förberett förslaget inomtalmanskonferensen framhöll att både och utskotten måste medverka isamrådsförfarandet med regeringen och att utskotten måste ges förutsättningaratt spela en aktiv roll. Arbetsgruppen ansåg att det borde skapas en ordningsom gjorde det möjligt för utskotten att hålla sig informerade om aktuella EU-frågor, bevaka beslutsprocessen inom EU och framföra sina synpunkter vidkontakter med företrädare för regeringen. Vikten av samverkan mellan utskottenoch både på det politiska planet och på tjänstemannaplanet betonadesockså. Det slutliga ansvaret för samrådet måste dock enligt arbetsgruppen liggapå EU-nämnden.En utgångspunkt för denna samverkan måste enligt arbetsgruppen vara attutskotten i betydande omfattning själva måste följa utvecklingen inom EU och påeget initiativ skaffa sig behövlig information i olika frågor. Kammarkanslietborde ha ansvaret för att den grundläggande, skriftliga informationen om EU-frågor nådde ut till fackutskotten.Arbetsgruppen framhöll också att det var viktigt att redan underberedningsfasen i kommissionen fick tillfälle att ge sin syn på prioriteringaroch på hur frågor bör lösas.Konstitutionsutskottet behandlade i sitt betänkande 1994/95:KU22 bådaförslagen om samverkan mellan riksdag och regering i EU-frågor. Utskottet ansågdet vara en fördel att det i finns ett organ med en helhetsbild avalla de samarbetsområden som ingår i EU och med samlade erfarenheter av hursamarbetet fungerar. Utskottet anförde också att utskottens viktiga roll i detparlamentariska systemet innebar att utskotten normalt borde ha befattning medEU-processen fram till dess att de som formliga ärenden skall behandlas avministerrådet.Utskottet föreslog att alla bestämmelser som reglerar samverkan mellanriksdagen och regeringen i frågor som rör Europeiska unionen och som reglerarEU-nämnden och dess verksamhet skulle tas in i riksdagsordningen. Utskottetgodtog i övrigt förslagen med några tillägg. Bl.a. föreslog utskottet att detvid nämndens sammanträden med regeringen skulle föras stenografiskauppteckningar. Utskottet framhöll också i betänkandet att den föreslagnasamverkan innebar helt nya förhållanden och arbetsformer för och attutvecklingen därför skulle komma att följas noga.Under våren 1996 inledde KU en undersökning av EU-frågornas behandling iriksdagen. Den byggde bl.a. på yttranden som inhämtades från övriga utskott ochEU-nämnden och på utfrågningar med ordförande, vice ordförande ochkanslichef samt med statssekreteraren och departementsrådet . Undersökningen avslutades med att betänkande1996/97:KU2 EU-frågornas behandling i överlämnades till och godkändesav . I betänkandet betonade utskottet ånyo utskottens viktigaställning och ansåg att det var nödvändigt att utskotten följer de frågor inomrespektive ämnesområde som i och med medlemskap i inte längreavgörs av . Under behandlingen av ärendet diskuterade utskottetmöjligheten för utskotten att t.ex. lämna skriftliga uttalanden tillregeringen. Utskottet tog dock inte upp frågan i betänkandet men avsåg attfortsätta utredningen. antog på utskottets förslag en ny bestämmelsei riksdagsordningen (10:3 RO) som ålägger utskotten att följa arbetet inom EU.Riksdagen skärpte kraven på regeringens information till riksdagengenom ändringar i riksdagsordningen (10:1-2 RO). Ändringar trädde i kraft den 1januari 1997.I det nämnda betänkandet 1996/97:KU2 om EU-frågornas behandling i riksdagenföreslog att skulle ge Riksdagensförvaltningskontor i uppdrag att närmare utreda roll och ansvar förtillgången på fullgod information om den löpande normgivningsprocessen inom EG(den överstatliga delen av unionen). Förvaltningskontoret borde utreda vilkakanaler som finns för information om beslutsfattandet inom EU:s institutioneroch hur dessa skulle kunna kompletteras. En utgångspunkt borde vara attmöjlighet till direktbevakning av EU:s institutioner bör finnas. Riksdagenbeslöt i enlighet med KU:s förslag.Inom har en beredningsgrupp utarbetat ettförslag med anledning av uppdraget från .