bet · GL01LU12 · 1998-04-21 00:00:00 — med underhållsstödet infördes enbestämmelse i 7 kap. 2 a § FB som innebär att en förälder som äråterbetalningsskyldig för underhållsstöd skall anses ha fullgjort sinunderhållsskyldighet intill det belopp som lämnas i underhållsstöd till barnet.Utgångspunkten för reglerna om underhållsstöd var dels att samhällsstödet tillbarn vars föräldrar inte bor tillsammans skulle vara oberoende av FB:s reglerom underhållsbidrag, dels att reglerna skulle utformas så att statens kostnaderminskades (prop. 1995/96:208, bet. 1996/97:SfU3). Den bidragsskyldiga föräldernkan enligt lagen om underhållsstöd göra gällande rätten till umgängesavdragäven när han eller hon fullgör sin återbetalningsskyldighet enligt denna lag.Umgängesavdraget bestäms då enligt vad som föreskrivs i 7 kap. 4 § FB.I propositionen framhålls att ett barn har behov av att umgås med denförälder som det inte bor tillsammans med. Barnet behöver ett regelbundet,konfliktfritt och individuellt anpassat umgänge med den föräldern. Många gångerär det, enligt vad som anförs i propositionen, värdefullt för barnet att fåträffa föräldern ofta och i vardagssituationer. Regelsystemet bör därför enligtregeringen vara så konstruerat att det inte försvårar ett vardagsumgänge.Mot denna bakgrund föreslås i propositionen att, utöver vad som gäller i dagom umgängesavdrag, en bidragsskyldig förälder som under en kalendermånad haftbarnet hos sig i minst sex hela dygn skall få göra ett avdrag från detunderhållsbidrag som han eller hon skall betala. Enligt regeringens mening gårett sådant mer flexibelt system ihop med den grundläggande principen om barnetsbästa. Liksom skall avdraget enligt förslaget endast räknas förfullbordade kalenderdygn. Att frångå kalenderdygnsberäkningen skulle enligtregeringens mening kunna ge upphov till konflikter mellan föräldrarna angåendevistelsens längd. Det skulle också innebära att systemet blev alltfördetaljreglerat.Motsvarande regler föreslås gälla för rätten till umgängesavdrag vidåterbetalning enligt lagen om underhållsstöd.Tanja Linderborg m.fl. (v) är i motion 1997/98:L9 kritiska såväl mot denföreslagna minsta tiden för umgängesavdrag som mot dygnsberäkningen.Motionärerna bejakar tanken på att uppmuntra vardagsumgänge men ställer sigtveksamma till om regeringens förslag är realistiskt. En förutsättning för attumgängesavdraget skall kunna utnyttjas är att föräldrarna bor mycket näravarandra. I motionen yrkas att hos regeringen skall begära förslagtill en reglering av umgängesavdragen, som innebär att minsta tid för avdragskall vara () (yrkande 7).Ett motsvarande yrkande framställs av m.fl. (v) i motion1997/98:Sf264 (yrkande 4).Socialförsäkringsutskottet har i sitt yttrande till lagutskottet anfört bl.a.följande beträffande regeringens förslag i fråga om umgängesavdrag. är det positivt att försöka konstruera system somuppmuntrar till ett ökat vardagsumgänge. Det nu gällande systemet förumgängesavdrag utnyttjas avseende underhållsstödet, enligt vadsocialförsäkringsutskottet erfarit, inte i någon större omfattning.Försäkringskassan behandlar omkring 19 000 ärenden om umgängesavdrag.Avdragen, som skall göras med samma belopp på återbetalningsdelen som på detutbetalade underhållsstödet, uppgår till vilket underett år innebär ett genomsnittligt avdrag på . Umgängesavdragen ärdyra att administrera. Att i dessa fall, såsom föreslås i motionerna, beräknadygnet enligt en 24-timmarsberäkning kan, enligt socialförsäkringsutskottetsuppfattning, bli en orsak till konflikt mellan föräldrarna angående tidpunkternär barn egentligen har lämnats eller hämtats. En sådan beräkning bör, enligtsocialförsäkringsutskottets mening, inte genomföras. Vidare, framhållersocialförsäkringsutskottet, har uppgett att ett sådantsystem skulle bli administrativt svårhanterligt och ekonomiskt kostsamt.Sammanfattningsvis anser socialförsäkringsutskottet att lagutskottet börtillstyrka regeringens förslag i fråga om umgängesavdragen.Enligt lagutskottets mening synes det i och för sig tilltalande med enordning som innebär att en umgängesförälder har rätt till avdrag påunderhållsbidraget eller på återbetalning av underhållsstödet i enlighet medvad som anförts i motionerna. Ett sådant system kan tyckas både rättvist ochväl förenligt med barnets behov av vardagsumgänge med den förälder som det intebor tillsammans med. Eftersom frågan om umgängesavdrag kan vålla konflikter ochminska samarbetsviljan mellan föräldrarna bör dock avdragssystemet, i enlighetmed vad som anförts i propositionen, nu främst ta sikte på de fall där denbidragsskyldiga har störst behov av avdrag, nämligen när barnet vistas hoshonom eller henne i någon mer betydande omfattning. Enligt utskottet står detinte heller klart att sådana regler som motionärerna förespråkar skulle haönskad effekt i fråga om ökat vardagsumgänge. Härtill kommer att den ordningsom motionärerna föreslår med ett frångående av kalenderdygnsberäkningen skulleföra med sig administrativa svårigheter och ökade kostnader för samhället.Sammanfattningsvis anser utskottet att nu föreliggande förslag i fråga omumgängesavdragen får anses tillfyllest. Utskottet återkommer pås. 56 till ifrågavarande spörsmål i samband med behandlingen av frågor som rörsamförståndsavtal mellan föräldrar.Med det anförda tillstyrker utskottet regeringens förslag i denna del (7 kap.4 § FB och 23 § lagen om underhållsstöd) och avstyrker bifall till motionerna1997/98:L9 yrkande 7 och 1997/98:Sf264 yrkande 4.UmgängesresorInte sällan förekommer det att den förälder som barnet skall umgås med bor påen annan ort än barnet. Umgänget kan i sådana fall vara förenat med särskildakostnader. Det kan vara fråga om resekostnader för barnet eller för någon avföräldrarna, ibland för flera personer vid varje umgängestillfälle. Är barnetlitet kan det vara nödvändigt att någon av föräldrarna eller någon annan vuxenföljer med barnet under resan. Om den förälder som barnet skall umgås med resertill den ort där barnet bor, kan det bli fråga om kostnader för både resa ochövernattning. Kostnaderna kan vara så höga att de hindrar barnet från att umgåsmed den särlevande föräldern i önskvärd omfattning.FB innehåller inte någon bestämmelse som reglerar föräldrarnas ansvar för deresekostnader som nämnts. Den rätt till avdrag på underhållsbidrag somföreskrivs i 7 kap. 4 § FB är begränsad så att avdraget på sin höjd ger denbidragsskyldiga kompensation för extra utgifter för mat till barnet och andrakostnader för barnet under umgänget. Någon rätt för den förälder som harutgifter för resa och andra kostnader att få ersättning från den andraföräldern finns således inte. Inte heller finns något särskilt offentligt stödför umgängeskostnader. Detta innebär att det är den förälder som vill attumgänge skall komma till stånd som får bekosta resorna. I de fall då enförälder helt saknar ekonomiska resurser kan dock bistånd enligt 6 §socialtjänstlagen (1980:620) bli aktuellt.I propositionen föreslås nu att en särskild regel införs i FB (6 kap. 15 b §)om hur resekostnaderna skall fördelas. Regler om att föräldrarna i störreutsträckning skall dela på resekostnaderna är enligt propositionen avsedda attytterligare betona att föräldrarna har ett gemensamt ansvar för sina barn.Sålunda föreslås en regel som innebär att den förälder som barnet bor hos skallta del i de resekostnader som kan uppkomma i samband med att barnet umgås medden andra föräldern. Bidragsskyldigheten skall bestämmas enligt enkvotdelningsmetod som innebär att föräldern skall ta del i kostnaderna eftervad som är skäligt med hänsyn till föräldrarnas ekonomiska förmåga och övrigaomständigheter. I normalfallet skall samma principer tillämpas vid dennaprövning som när underhållsbidrag till barn bestäms. På grund av de storavariationer som kan förekomma i de enskilda fallen bör dock enligt regeringenstort utrymme lämnas åt mera skönsmässiga överväganden. I vissa fall kan detenligt regeringen föreligga sådana omständigheter att det framstår som skäligtatt fördela resekostnaderna på ett annat sätt än enligt den föreslagnahuvudprincipen. Utrymme bör sålunda finnas för att ta hänsyn även till annat änföräldrarnas ekonomiska förhållanden, även om det innebär att barnets intresseav att träffa en förälder i vissa fall får underordnas andra intressen.Fördelningen av resekostnaderna skall behandlas som en del av umgängesfrågan (6kap. 17 §).Yvonne Ruwaida m.fl. (mp) anför i motion 1997/98:L11 att det inte kanuteslutas att regeringens förslag i fråga om skyldighet för boföräldern att tadel i de resekostnader som kan uppkomma i samband med umgänge ärsamhällsekonomiskt olönsamt då det skapar nya rättsprocesser. Förslaget sätterenligt motionärerna inte heller barnets bästa i främsta rummet. Motionärernaanser att hos regeringen skall begära förslag om minskadunderhållsskyldighet vid stora resekostnader och hänvisar till att frågan börlösas inom ramen för lagen om underhållsstöd (yrkande 17).Tanja Linderborg m.fl. (v) anser i motion 1997/98:L9 att skallbegära förslag till sådana regler att barn ges rätt till två avFörsäkringskassan behovsprövade umgängesresor . Behovsprövningen kangöras i samband med fastställande av återbetalningsskyldighet enligt lagen omunderhållsstöd. Det är enligt motionärerna oacceptabelt att ett barn tillföräldrar med låga inkomster av ekonomiska skäl inte skall kunna träffa denförälder det inte bor tillsammans med (yrkande 8).I motion 1997/98:Sf264 av m.fl. (v) framställs ett likalydandeyrkande (yrkande 5).I motion 1997/98:L6 av och ()kritiseras den föreslagna regeln, som enligt motionärerna kan skapa ytterligaretvistigheter mellan föräldrarna av såväl praktisk som ekonomisk natur ochförsvåra lösningen av umgängesfrågan. Propositionens förslag i denna del bördärför enligt motionärerna avslås (yrkande 7).Frågan om resekostnader i samband med umgänge har behandlats av utskottet vidett flertal tillfällen. , i samband med behandlingen av den dåaktuella propositionen om vårdnad och umgänge, ansåg utskottet att regeringenskyndsamt borde ta upp frågan om kostnader för umgängesresor till närmareövervägande och därefter återkomma med förslag till . Vad utskottet dåanförde gav som sin mening regeringen till känna (bet. 1990/91:LU13,rskr. Därefter har frågan aktualiserats motionsvägen vid åtskilligatillfällen. När spörsmålet behandlades , i samband medriksdagens behandling av regeringens proposition om underhållsstöd till barntill särlevande föräldrar (prop. 1995/96:208, yttr. 1995/96:LU5y, bet.1996/97:SfU3), vidhöll lagutskottet, i sitt yttrande tillsocialförsäkringsutskottet, sin inställning i frågan om resekostnader vidumgänge. Barnets behov av goda och nära relationer till båda sina föräldrarkräver, anförde utskottet, att problemet får en lösning. Utskottet ansåg attregeringen borde återkomma till med förslag i ämnet.Socialförsäkringsutskottets yttrande till lagutskottet rymmer även synpunkterpå regeringens förslag i fråga om umgängesresor. sermed tillfredsställelse att förslag till lösande av frågan om resekostnader nuläggs fram. Den föreslagna metoden förefaller enligt socialförsäkringsutskottetrimlig och tillämpbar i många fall. Ett problem i sammanhanget är dock enligtsocialförsäkringsutskottet de fall då en förälder helt saknar ekonomisk förmågaatt bidra till resekostnaderna. delar emellertidregeringens uppfattning att något finansiellt stöd inte kan komma i fråga. yttrande påpekas vidare att man inom ramen församarbetssamtalen kan låta denna fråga vägas in i ett avtal med beaktande avalla övriga frågor. Eftersom skönsmässiga överväganden vid förmågebedömningenmåste komma i fråga bör det enligt socialförsäkringsutskottet vara möjligt atti samtal kunna skapa förståelse mellan föräldrarna för den särskildaproblematik som frågan om resekostnader rymmer. Sammanfattningsvis ansersocialförsäkringsutskottet att regeringens förslag i denna del bör tillstyrkas.Även lagutskottet ser med tillfredsställelse på det förslag till lösning avproblemet med resekostnader i samband med umgänge som läggs fram. Barnsbehov av kontakt med båda sina föräldrar kan i flera fall på detta sätt bättretillgodoses. Även om förslaget inte innebär en heltäckande lösning i allasituationer när särskilda kostnader uppstår för att tillgodose barnets rätttill umgänge med den förälder det inte bor tillsammans med, är det enligtutskottets mening ett steg i rätt riktning.Utskottet föreslår mot bakgrund av vad som anförts ovan att , medbifall till propositionens förslag i denna del (6 kap. 15 b och 17 §§ FB),avslår yrkande 7 i motion 1997/98:L6.Som motionärerna och även socialförsäkringsutskottet påpekar föreliggersärskilda svårigheter i de fall ingen av föräldrarna har ekonomiskaförutsättningar att bekosta ett umgänge med barnet. I enlighet med vad som sägsi propositionen skulle emellertid ett särskilt stöd från det allmänna, oavsetthur ett sådant stöd utformas, medföra stora kostnader, och utskottet är ensemed socialförsäkringsutskottet om att något finansiellt stöd inte kan komma ifråga.Med det anförda avstyrks även motionerna 1997/98:L11 yrkande 17, 1997/98:L9yrkande 8 och 1997/98:Sf264 yrkande 5.Avtal om vårdnad m.m.I olika sammanhang har framhållits att samarbetssamtal som kommer till ståndinnan ett domstolsförfarande inletts har störst utsikter att leda till attföräldrarna kommer överens. När parterna väl befinner sig i domstolen kantvisten lätt bli mera konfliktfylld än den annars skulle vara. Dessaförhållanden gör det önskvärt med en ordning där frågor om vårdnad m.m. istörsta möjliga utsträckning kan handläggas i mindre konfliktskapande formeroch utanför domstolarna. En process i domstol upplevs oftast av barnet somnågot negativt.Mot den bakgrunden föreslås i propositionen att föräldrar skall kunnabestämma om vårdnad, boende och umgänge genom avtal. Även frågan omfördelningen av resekostnader i samband med umgänge skall kunna komma i frågaför avtal. Avtalet skall gälla, om det godkänns av socialnämnden. Det skallgodkännas, om vad som har överenskommits är till barnets bästa eller - näravtalet går ut på gemensam vårdnad - inte är uppenbart oförenligt med barnetsbästa. Vid bedömningen skall hänsyn tas till bl.a. barnets vilja med beaktandeav barnets ålder och mognad. I likhet med vad som gäller beträffandesamarbetssamtalen överlämnas till varje kommun att avgöra hur socialnämndensskyldighet att hjälpa till med avtal skall fullgöras. Det kan ske inom den egnaverksamheten eller genom att flera kommuner samarbetar i frågan eller på annatsätt. bör enligt propositionen ha möjlighet att delegera tillexempelvis en ledamot eller en anställd hos kommunen att besluta på nämndensvägnar. Ett godkänt avtal skall kunna verkställas på samma sätt som ettdomstolsavgörande som har vunnit laga kraft (6 kap. 6 §, 14 a § andra stycket,15 a § andra stycket, 17 a § och 21 kap. 1 § andra stycket FB samt 48 §socialtjänstlagen).I motion 1997/98:L7 anser m.fl. (c) att även frågor som rörunderhållsbidrag och umgängesavdrag bör avgöras genom individuella heltäckandeavtal. Motionärerna menar att, även med de förändringar som föreslås,flexibiliteten i villkoren för umgängesavdrag kommer att vara begränsad ochinte ge något större utrymme för de variationer av umgängesmönster som kanförekomma. Föräldrarna bör därför enligt motionärerna kunna avtala omindividuella lösningar för umgängesavdrag i samband med samarbetssamtalen.Ansträngningar bör vidare göras för att finna lösningar där såvälunderhållsbidraget som avdragsmöjligheten behandlas tillsammans med frågorna omumgänge och vårdnad i ett sammanhang. Motionärerna efterlyser också en översynav reglerna om underhållsstöd och umgängesavdrag. Även frågan om fördelningenav resekostnader i samband med umgänge bör enligt motionärerna i första handavgöras vid samarbetssamtalen. I motionen begärs tillkännagivanden i enlighethärmed (yrkandena 5 och 6).Rolf m.fl. (m) vill i motion 1997/98:L8 ha ett tillkännagivande omregistrering av föräldrars avtal om vårdnad, boende och umgänge. För att deföreslagna reglerna skall uppfattas som ett tydliggörande av föräldraansvaretbör avtalen enligt motionärernas mening bli giltiga utan krav på godkännande?uppifrån?. Det bör, enligt motionärernas mening, vara tillräckligt attavtalet undertecknas av båda parter, bevittnas och registreras, förslagsvis hossocialnämnden (yrkande 1).I motion 1997/98:L6 av och () yrkasatt beslutar att socialnämnden inte skall kunna delegera ett beslutom godkännande av avtal om vårdnad, boende och umgänge till en ledamot elleranställd hos kommunen. I motionen begärs att bestämmelsen utformas i enlighethärmed (yrkande 13). Därutöver krävs, enligt motionärernas mening, etthelhetsgrepp på föräldrarnas ekonomiska skyldigheter gentemot sina barn, och imotionen begärs ett tillkännagivande om att ett annat system förkostnadsfördelningen mellan särlevande föräldrar bör komma till stånd (yrkande8).Vad först gäller yrkande 8 i motion 1997/98:L6 samt yrkandena i motion1997/98:L7 om att avtalen även bör omfatta frågor som rör föräldrarnasunderhållsskyldighet m.m., kan utskottet konstatera att frågor om vårdnad,boende och umgänge sällan kommer upp isolerade utan som regel i samband med enseparation. Det är då vanligt att föräldrarna har att lösa ävenfrågor om exempelvis underhållsbidrag, kvarsittande i hemmet och bodelning.Samtliga dessa frågor är sådana att parterna kan träffa avtal omdem, även om avtalen som regel inte kan läggas till grund för verkställighet. Ipropositionen diskuteras om dessa frågor bör omfattas av den föreslagnaskyldigheten för kommunerna att sörja för att föräldrar får hjälp med attträffa avtal.När det gäller underhållsbidrag till barn påpekas i propositionen att det harbetydelse att ett nytt samhällsstöd, underhållsstöd, sedan den 1 februari 1997ersatt det tidigare bidragsförskottet. Reglerna om underhållsstöd har medförtatt det normalt blir aktuellt att fastställa ett underhållsbidrag till barnetendast om den bidragsskyldiga föräldern skall betala ett underhållsbidrag tillbarnet som överstiger underhållsstödets belopp. Detta torde innebära att detsällan finns ett behov av att aktualisera frågor om underhållsbidrag i sambandmed en separation. Med hänsyn härtill har socialnämndernas skyldighet atthjälpa barn till ogifta föräldrar att få underhållsbidrag fastställt tagitsbort. Mot denna bakgrund finns det enligt regeringen inte skäl att låta frågorom underhållsbidrag omfattas av den nu föreslagna serviceskyldigheten.Ingenting hindrar dock enligt propositionen att hjälpen att träffa avtal iblandkan utsträckas även till frågan om underhållsbidrag. När det gäller frågan omfördelningen av resekostnader vid umgänge kommer saken i ett annat läge. Somtidigare anförts skall frågan om resekostnader anses utgöra en del av frågan omumgänge. Ett umgängesavtal kan, enligt vad som anförs i propositionen, rentavvara beroende av att även resekostnaderna blir reglerade. Det är därför enligtregeringen naturligt att socialnämnden hjälper parterna att träffa avtal även idenna fråga.I sammanhanget vill lagutskottet även redovisa vad socialförsäkringsutskottetanförde i samband med tillkomsten av lagen om underhållsstöd.Socialförsäkringsutskottet konstaterade då i sitt av godkändabetänkande /97:SfU3 att ett minskat samband med bestämmelserna omunderhållsbidrag rymmer flera fördelar. En fördel somsocialförsäkringsutskottet påtalade var att föräldrar enbart i de fall därunderhållsbidraget kan komma att överstiga underhållsstödets belopp kan behövaanlita allmänna domstolar för att få ett underhållssbidrag fastställt. Vidarekonstaterades att reglerna i det nya systemet utifrån föräldrarnas synpunkt ärlättöverskådliga i så måtto att dessa utan svårighet vid en separation kankonstatera vilka konsekvenser detta får med avseende på de ekonomiskaförpliktelserna.Socialförsäkringsutskottet anför i förevarande ärende i sitt yttrande tilllagutskottet att de frågor som uppkommer och som skall lösas i samband med enäktenskapsskillnad eller en separation där barn finns med är både många ochsvårlösta, inte minst på grund av den känslomässiga spänning mellan parternasom kan förekomma. För att samförstånd skall kunna nås i en fråga förutsättsinte sällan att samförstånd kan uppnås i flera andra frågor. Med ensådan utgångspunkt om samförståndslösningar kan det enligtsocialförsäkringsutskottet vara svårt att isolerat ta ställning till enbartförslagen om umgängesavdrag eller resekostnader, då dessa frågors lösning kanvara avhängig av att överenskommelse kan nås även i dessa frågor.Socialförsäkringsutskottet pekar mot denna bakgrund på alternativa lösningarsom kan föredras framför regeringens förslag, inte minst eftersom de förebyggeratt nya konflikter uppstår till följd av återkommande diskussioner omumgängesavdrag. framhåller därvid vad som anförts imotion 1997/98:L7 och menar att heltäckande samförståndslösningar bör kunnaleda till att antalet ansökningar om underhållsstöd, förutom utfyllnadsbidrag,minskar. Inom ramen för samarbetssamtal kan också parterna träffa avtal omumgängesavdrag där flexibla lösningar beaktas. Sammanfattningsvis sersocialförsäkringsutskottet det som positivt med samarbetssamtal där det böreftersträvas helhetslösningar med beaktande av samtliga omständigheter av såvälekonomisk som annan natur. Sådana lösningar där föräldrar kommer överens ochkan träffa avtal om många både känslomässigt och på annat sätt svåra frågormåste också enligt socialförsäkringsutskottet vara till gagn för barnet. Ettytterligare skäl till att nu nämnda avtal bör träffas är att man undviker attslita tvisterna i domstol. anser att lagutskottet,med beaktande av vad socialförsäkringsutskottet anfört, bör tillstyrkaregeringens förslag och att regeringen bör verka för att samförståndslösningarmöjliggörs.Med anledning av vad socialförsäkringsutskottet anfört bör erinras om attlagutskottet , i samband med införandet av lagen om underhållsstöd,i sitt yttrande till socialförsäkringsutskottet framhållit att den dåföreslagna ordningen skulle komma att leda till att betydelsen av decivilrättsliga reglerna om underhållsbidrag avsevärt minskade. Förslagetinnebar vidare, enligt vad utskottet anförde, att bidragsskyldiga föräldrar istor utsträckning skulle få betalningsförpliktelser mot staten i stället förmot barnen. motsatte sig inte införandet av den nya lagen menutgick från att regeringen noga följde tillämpningen av lagen och därviduppmärksammade, inte bara de statsfinansiella effekterna av reformen, utanockså andra konsekvenser av det slopade sambandet mellan reglerna omunderhållsbidrag och reglerna om samhällsstöd. Att det då aktuella förslagetgenomfördes behövde enligt utskottet inte heller innebära att frågan omkopplingen mellan den offentligrättsliga regleringen av underhållsstöd och decivilrättsliga reglerna om underhållsbidrag en gång för alla är avgjord. Om detskulle visa sig att det uppkom behov av att åstadkomma någon form av samordningförutsatte utskottet att regeringen återkom till med erforderligaförslag (yttr. 1995/96:LU5y).Lagutskottet anser nu i likhet med regeringen att föreliggande förslag ifråga om avtal mellan föräldrarna måste ses i ljuset av den lagstiftning omunderhållsstöd som infördes . I det perspektivet kandet, som regeringen också framhåller, vara lämpligast att frågorsom mera direkt berör barnet, och som skall avgöras med utgångspunkt i barnetsbästa, hålls isär från andra frågor. Utskottet är därför ense med regeringen omatt kommunernas lagstadgade skyldighet att sörja för att föräldrar får hjälpatt träffa avtal inte bör omfatta alla frågor som kan uppkomma i samband med enseparation. Även om kommunernas skyldighet sålunda kommer att avse endastfrågor om vårdnad, boende, umgänge och resekostnader vid umgänge bör dock, somregeringen framhåller, hållbara helhetslösningar givetvis eftersträvas.Utskottet har också tagit intryck av vad som anförts isocialförsäkringsutskottets yttrande om de fördelar som kan ligga i att merheltäckande avtal mellan föräldrarna kan åstadkommas.