bet · GL01KU32 · 1998-04-21 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet ett antal motioner från den allmännamotionstiden . Motionerna har samband med de grundläggande fri- ochrättigheterna enligt regeringsformen. Utskottet behandlar bl.a. frågor om- förbud mot diskriminering av homosexuella,- hets mot folkgrupp,- negativ föreningsrätt,- organisationers brottslighet,- åsiktsregistrering.Utskottet avstyrker samtliga motioner. Sju reservationer samt ett särskiltyttrande har fogats till betänkandet. 1997/98:K202 av m.fl. (m) vari yrkas2. att hos regeringen begär förslag om grundlagsskydd föravtalsfriheten i enlighet med vad som anförts i motionen,3. att hos regeringen begär förslag om förstärkt skydd för dennegativa föreningsrätten i enlighet med vad som anförts i motionen,8. att hos regeringen begär förslag om ökat minoritetsskydd vidrättighetsbegränsningar i enlighet med vad som anförts i motionen,10. att hos regeringen begär en utredning om skärpning av förbudetmot retroaktiv skattelagstiftning m.m.,13. att hos regeringen begär förslag om grundlagsfästtolkningsregel vid tvister mellan enskilda och det allmänna i enlighet med vadsom anförts i motionen,1997/98:K306 av m.fl. (kd) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en utredning i syfteatt grundlagsfästa den mest grundläggande av de mänskliga rättigheterna, rättentill liv.1997/98:K307 av och () vari yrkas1. att beslutar att som vilande anta bilagda förslag till ändringarav 2 kap. 14 § regeringsformen och 7 kap. 4 § punkt 16 tryckfrihetsförordningen(bilaga 1) med ikraftträdande ,2. att hos regeringen begär förslag om justeringar i brottsbalkenmed anledning av föreslagna grundlagsförändring kring organiserad brottslighet.1997/98:K312 av () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om skärpt lagstiftning angåendehets mot homosexuella.1997/98:K313 av och () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omatt förbud mot att bära mask för ansiktet vid demonstration skall påbjudas ompolisen vid tillståndsgivningen så finner lämpligt.1997/98:K314 av () vari yrkas att hos regeringenbegär lagförslag som innebär ett förbud i regeringsformen mot lagstiftning somdiskriminerar homosexuella.1997/98:K315 av och () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär lagförslag enligt vad som anförts i motionen(förbud mot hets mot homosexuella).1997/98:K324 av () vari yrkas att hos regeringenbegär förslag till sådan ändring i regeringsformens andra kapitel att en nyparagraf införs där varje individs rätt till en god miljö fastställs.1997/98:K326 av m.fl. (v) vari yrkas att hosregeringen begär en utredning om ett förstärkt grundlagsskydd för fri- ochrättigheter i RF i enlighet med vad som anförts i motionen.1997/98:K328 av (s) vari yrkas att hos regeringenbegär en översyn av lagen om hets mot folkgrupp.1997/98:K331 av m.fl. (fp, m, c, kd) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om översyn av lagen om hets mot folkgrupp,1997/98:K335 av () vari yrkas att hosregeringen begär förslag på införande av skydd för negativ föreningsrätt ienlighet med vad som anförts i motionen.1997/98:K337 av m.fl. (s) vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ändring avbrottsbalken och tryckfrihetsförordningens förbud mot hets mot folkgrupp tillatt även omfatta homosexuella.1997/98:K339 av m.fl. (fp) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om hets mothomosexuella i tryckfrihetsförordning och brottsbalk.1997/98:K345 av m.fl. (c, s, fp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om översyn av lagstiftningen om hets mot folkgrupp,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förstärkt skydd mot diskriminering av homosexuella,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om uppgifter.1997/98:K401 av och () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en oberoendeparlamentarisk kommission som skall granska den åsiktsregistrering somförekommit i fram t.o.m. i dag.1997/98:So347 av m.fl. (kd) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett tillägg till 1 kap. 2 § regeringsformen om rätten till liv,1997/98:Kr270 av m.fl. (mp) vari yrkas75. att begär att regeringen återkommer med sådant förslag tillgrundlagsändring att allemansrätten tryggas, Förstärkt grundlagsskydd för fri- och rättigheterMotionernaI motion 1997/98:K202 av m.fl. (m) hemställs att hosregeringen begär förslag om grundlagsskydd för avtalsfriheten i enlighet medvad som anförts i motionen (yrkande 2), om ökat minoritetsskydd vidrättighetsbegränsningar i enlighet med vad som anförts i motionen (yrkande 8),om grundlagsfäst tolkningsregel vid tvister mellan enskilda och det allmänna ienlighet med vad som anförts i motionen (yrkande 13) samt att hosregeringen begär en utredning om skärpning av förbudet mot retroaktivskattelagstiftning m.m. (yrkande 10).Rätten att fritt sluta avtal spelar en väsentlig roll inom många områden ivårt samhälle och är fundamental för en väl fungerande marknadsekonomi.Avtalsfriheten kan inte vara helt utan begränsningar men då avtalsfriheten harcentral betydelse för vårt samhällsskick bör den ges uttryckligt skydd igrundlagen, vilken även klart skall ange i vilka fall begränsningar får ske.Enligt motionärerna utgår regeringsformen från att majoritetsbeslut är denbeslutsform som bäst gagnar demokratin och folkstyrelsens princip. Ett sätt attta hänsyn också till minoritetens legitima intressen vore att stärkaminoritetsskyddet generellt vid beslut om lagstiftning som innebärbegränsningar av de medborgerliga fri- och rättigheterna. Begränsningar börbeslutas med kvalificerad majoritet.Den nuvarande tillämpningen av generalklausuler och annan svårförutsebarlagstiftning utgör ett reellt hot mot den enskildes rättssäkerhet. Ett sätt attupprätthålla rättssäkerhetskraven är att införa en grundlagsfäst tolkningsregelvid tvister mellan enskilda och det allmänna med innebörd att om tveksamhet ilagtolkningsfrågan uppstår skall lagstiftningen tolkas till den enskildesförmån.I en demokrati och rättsstat är det enligt motionärerna inte godtagbart attpå ett nyckfullt och godtyckligt sätt ändra lagstiftning från den ena dagentill den andra. Frågan om ett förtydligande och en skärpning av förbudet motretroaktiv skattelagstiftning bör enligt motionärerna bli föremål förutredning. Även frågan om beskattningsmaktens gränser bör tas upp till förnyadoch seriös prövning. bör uppdra åt regeringen att tillsättaen parlamentarisk utredning med ovan angivna inriktning.I motion 1997/98:K326 av m.fl. (v) hemställs att hosregeringen begär en utredning om ett förstärkt grundlagsskydd för fri- ochrättigheter i RF i enlighet med vad som anförts i motionen. De sociala klyftorna skapar i det verkliga livet ocksådemokratiska klyftor, dvs. olikheter i möjligheterna att hävda sina rättigheteroch använda sina friheter. En mer omfattande revidering av fri- ochrättighetskapitlet genomfördes efter förslag från Fri- och rättighetskommittén1993. Bl.a. gavs grundlagsstatus åt europeiska konventionen för mänskligarättigheter och grundläggande friheter. Skyddet för äganderätten förstärktes.Allemansrätten noterades liksom näringsfriheten och samernas rätt tillrenskötsel. Genom förstärkningen av äganderätten kan samhällets miljöarbeteförsvåras. Dessutom är äganderätten en grundval för sociala olikheter ocholikheter i makt. Enligt motionärerna bör de anställdas rättigheter påarbetsplatserna behandlas och ges ett starkt skydd i rättighetskatalogen. Detkrävs enligt motionärerna ett uttalat diskrimineringsskydd för vissa förfördomar utsatta grupper, t.ex. homosexuella och handikappade. Tortyr ärförbjuden i RF men frågan är om inte uttryckligen förbud också måste införasmot förnedrande och kränkande behandling eller mot bevisning framtvingad genomtortyr. Hela frågan om rättighetsskyddet för de utländska medborgare som bor iSverige måste prövas. bör enligt motionärerna uppdra åt regeringenatt tillkalla en utredning för ett stärkt skydd av de grundläggande fri- ochrättigheterna i 2 kap. RF.BakgrundTidigare utredningar m.m.I förarbetena till regeringsform framhöll departementschefen att denpolitiska utvecklingen visat att en demokrati kan växa fram och befästas utanatt grundlagen innehåller några bindande regler om lagstiftningens innehåll iform av en fri- och rättighetskatalog av det slag som ofta återfinns iutländska författningar. Enligt departementschefen måste medborgarnas främstaskydd mot övergrepp ligga i det demokratiska systemet som sådant med frittverkande politiska partier som slår vakt om de grundläggande politiskarättigheterna, med fria val som bygger på allmän och lika rösträtt, medbehandling i av lagförslag och med en vidsträckt allmän debatt.Departementschefen framhöll att den yttersta garantin för fri- och rättigheterär demokratins förankring i folkopinionen.Vad departementschefen hade uttalat föranledde ingen erinran frånkonstitutionsutskottet. Utskottet var angeläget att framhålla att i dessa delarinte förelåg någon meningsskiljaktighet inom utskottet. Däremot förelåg delademeningar i fråga om sättet för och omfattningen av regleringen i grundlag avmedborgerliga fri- och rättigheter.Regeringens förslag till ny regeringsform byggde i allt väsentligt påGrundlagberedningens avgivna förslag. När det gällde fri- ochrättighetsregleringen utgjorde beredningens förslag resultatet av en kompromisssom innebar att regeringsformen i fråga om de politiska fri- och rättigheternaoch den personliga friheten skulle innehålla klara beskrivningar men medge attdessa fri- och rättigheter skulle kunna begränsas genom enkel majoritet.Vid behandlingen av förslaget till regeringsform begärde en nyutredning med uppgift att i hela dess vidd på nytt överväga frågan om regleringi grundlagen av skyddet för enskildas fri- och rättigheter. Denna uppgiftutfördes av fri- och rättighetsutredning och ledde fram tillvissa ändringar i regeringsformen. Ändringarna innebar att de rättsligtbindande reglerna sammanfördes i 2 kap. Vidare utökades de rättigheter somendast kan inskränkas genom grundlagsändring. Även de rättigheter som kaninskränkas genom vanlig lag utökades som möjligheterna att besluta omrättighetsbegränsande lag inskränktes.En ny utredning, , fick i uppdrag attutreda några frågor som var föremål för olika meningar. I utredningen enades defyra största riksdagspartierna om flera förstärkningar av skyddet för de redaninförda rättigheterna genom möjlighet till ett särskilt förfarande vidrättighetsbegränsande lagstiftning, utökad lagrådsgranskning och ettgrundlagsfästande av lagprövningsrätten. Utredningsförslaget fördes fram tillriksdagsbeslut år 1979.Under tiden riksdagsbeslut har krav på utbyggnad ochytterligare förstärkning av regeringsformens fri- och rättighetsskydd förtsfram genom motioner i . har avslagit motionerna medmotiveringen att erfarenheterna av den reglering som skett genom reformernaborde avvaktas.Fri- och rättighetskommittén tillsattes enligt regeringens beslut i december1991 med uppgift att utreda bl.a. frågan om grundlagsskydd för äganderätten,närings- och yrkesfriheten. Kommittén, som var parlamentarisk, hade enligtdirektiven (dir. 1991:119) stor frihet att ta upp olika frågor på de områdensom uppdraget avsåg.Utredningen avlämnade betänkandet Fri- och rättighetsfrågor SOU1993:40. I betänkandet presenterade utredningen sina överväganden och förslag ifråga om skyddet för de medborgerliga fri- och rättigheterna och i fråga omlagprövningsrätten samt sitt ställningstagande till frågan om inkorporering avEuropakonventionen i svensk rätt. Utöver de frågor som uttryckligen nämndes idirektiven prövade utredningen också om det i fri- och rättighetsregleringen iregeringsformen borde införas grundlagsskydd för rätten till liv, rätten tillutbildning, rätten till arbete och fackliga rättigheter samt förallemansrätten. Utredningen uttalade bl.a. att dess uppfattning var att denutformningen som bestämmelsen i 2 kap. 10 § andra stycket RF, om förbud motretroaktiv skattelagstiftning, erhållit synes vara lämpligt avvägd.Regeringen behandlade utredningens förslag i proposition 1993/94:117 ominkorporering av och andra fri- och rättighetsfrågor. Tillgrund för propositionen låg en överenskommelse i olika författningsfrågor somträffades mellan riksdagspartierna . att skulle inkorporeras i svensk rätt.Riksdagen antog propositionens förslag med en redaktionell justering.Utskottet behandlade i betänkande 1975/76:KU56 bl.a. motioner med krav påkvalificerad majoritet vid rättighetsbegränsningar. Enligt utskottets meningtalade starka principiella skäl mot ett system som innebar attriksdagsminoriteter kunde framträda med anspråk på att kontrollera detgrundlagsenliga i riksdagsmajoritetens handlande. Utskottet fann också att enordning med kvalificerad majoritet skulle komma att medföra olika praktiskaproblem i fråga om riksdagsproceduren. Sammantagna hade de skäl som talade motett system med kvalificerad majoritet som en del av skyddet för demedborgerliga fri- och rättigheterna en sådan styrka att utskottet inte kundegodta en sådan ordning. Utskottet avstyrkte de då aktuella motionerna.I betänkande 1996/97:KU26 fann utskottet, med anledning av en motion, att deskäl som utskottet tidigare anfört mot ett system med kvalificerad majoritetvid rättighetsbegränsningar fortfarande var giltiga. Utskottet konstaterade attmöjligheterna att införa rättighetsbegränsande lagar dessutom försvåratsytterligare genom det särskilda lagstiftningsförfarandet, enligt vilket enminoritet kan skjuta upp riksdagsbehandlingen . Motionenavstyrktes.Gällande rättVarje medborgare är enligt 2 kap. 1 § regeringsformen (RF) gentemot detallmänna tillförsäkrad yttrandefrihet, informationsfrihet, mötesfrihet,demonstrationsfrihet, föreningsfrihet och religionsfrihet. De i paragrafendefinierade friheterna kan gemensamt benämnas de positiva opinionsfriheterna.Bland de negativa opinionsfriheterna kan nämnas skyddet mot tvång att ge tillkänna sin åskådning i vissa hänseenden (2 kap. 2 § RF). En annan är förbudetmot registrering av politisk åskådning (2 kap. 3 § första stycket RF).Regeringsformens kapitel om grundläggande fri- och rättigheter innehållerockså föreskrifter om förbud mot diskriminering (2 kap. 15 och 16 §§) ochegendomsskydd (2 kap. 18 §).Sverige är anslutet till konvention om skydd för demänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna m.m. ärsedan den 1 januari 1995 införlivad med svensk lagstiftning. I RF föreskrivsockså att lag eller annan föreskrift inte får meddelas i strid medSveriges åtaganden på grund av konventionen (2 kap. 23 §).I sammanhanget kan också nämnas FN:s deklaration om de mänskligarättigheterna och internationella konventionen om medborgerliga och politiskarättigheter. I deklarationen förklaras rätten till åsiktsfrihet ochyttrandefrihet och rätten till frihet i fråga om fredliga möten ochsammanslutningar. Deklarationen innehåller vidare artiklar mot diskrimineringoch om rätt till egendom. Internationella konventionen om medborgerliga ochpolitiska rättigheter innehåller en bestämmelse om tankefrihet, samvetsfrihetoch religionsfrihet samt bestämmelser om rätten till fredliga sammankomster ochrätten till föreningsfrihet.För rättskipning finns enligt 1 kap. 8 § RF domstolar och för den offentligaförvaltningen statliga och kommunala förvaltningsmyndigheter. Domstolar samtförvaltningsmyndigheter och andra som fullgör uppgifter inom den offentligaförvaltningen skall enligt 1 kap. 9 § RF i sin verksamhet beakta allas likhetinför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet.Enligt 2 kap. 10 § andra stycket RF får skatt eller avgift ej uttagas i vidaremån än som följer av föreskrift, som gällde när den omständighet inträffade somutlöste skatt- eller avgiftsskyldigheten. Finner särskilda skälpåkalla det, får dock lag innebära att skatt eller statlig avgift uttages trotsatt lagen inte hade trätt i kraft när nyssnämnda omständighet inträffade, omregeringen eller riksdagsutskott då hade lämnat förslag härom till riksdagen.Vid omröstning i gäller enligt 4 kap. 5 § RF som beslutden mening varom mer än hälften av de röstande förenar sig, om ej annatsärskilt anges i RF. Grundlag stiftas enligt 8 kap. 15 § RF genom tvålikalydande beslut. Det andra beslutet får ej fattas, förrän det efter detförsta beslutet har hållits val till i hela riket och den nyvaldariksdagen har samlats.De fri- och rättigheter som avses i 2 kap. 1 § 1-5 RF, dvs. yttrandefriheten,informationsfriheten, mötesfriheten, demonstrationsfriheten ochföreningsfriheten, får enligt 2 kap. 12 § begränsas genom lag. Förslag tillsådan lag eller till lag om ändring eller upphävande av sådan lag skall, om detej förkastas av , på yrkande av lägst tio av dess ledamöter vila iminst från det att det första utskottsyttrandet över förslagetanmäldes i kammare. kan dock anta förslaget om minst femsjättedelar av de röstande förenar sig om beslutet.Utskottets bedömningBestämmelserna i regeringsformen om grundläggande fri- och rättigheter harnyligen utretts av Fri- och rättighetskommittén. Kommitténs arbete ledde tilländringar i regeringsformen som trädde i kraft . Utskottet ärför närvarande inte berett att tillstyrka motionsyrkanden med begäran om attriksdagen bör uppdra åt regeringen att tillsätta en utredning. Motion K326avstyrks.Som utskottet redogjort för uppfattade Fri- och rättighetskommittén attutformningen av bestämmelsen i 2 kap. 10 § andra stycket RF, om förbud motretroaktiv skattelagstiftning, var lämplig. Utskottet gör ingen annan bedömningoch avstyrker därför motion K202 yrkande 10.Bestämmelsen i 2 kap. 12 § tredje stycket RF möjliggör att ett lagförslag sominnehåller begränsningar av bl.a. yttrandefriheten, informationsfriheten,mötesfriheten, demonstrationsfriheten och föreningsfriheten skall vila på yrkande av lägst tio av ledamöter. Enligt utskottetger bestämmelsen ett tillräckligt skydd för minoriteter när det gällerinskränkningar i de medborgerliga fri- och rättigheterna. Motion K202 yrkande 8avstyrks.För rättskipning finns enligt 1 kap. 8 § RF domstolar. Domstolarna skallskipa rätt mellan enskilda men också mellan enskilda och det allmänna.Utskottet vill inte föreslå att det införs en särskild tolkningsregel som skallgälla vid tvister mellan enskilda och det allmänna. Motion K202 yrkande 13avstyrks. Även yrkande 2 avstyrks.Diskriminering av homosexuella, hets mot folkgrupp, m.m.Diskriminering av homosexuellaMotionernaI motion 1997/98:K314 av () hemställs att hosregeringen begär lagförslag som innebär ett förbud i regeringsformen motlagstiftning som diskriminerar homosexuella. Regeringsformen innehåller ettförbud mot lagar eller andra föreskrifter som innebär att personer missgynnasdärför att de med hänsyn till ras, hudfärg eller etniskt ursprung tillhör enminoritet. Den statliga utredningen om homosexuellas situation i samhälletföreslog i sitt betänkande SOU 1984:63 att detta förbud skulle utsträckas tillatt även gälla lagar som diskriminerar homosexuella. bör enligtmotionären ge regeringen i uppdrag att komma med ett förslag till förbud iregeringsformen mot lagstiftning som diskriminerar homosexuella.I motion 1997/98:K345 av m.fl. (c, s, fp) begärs attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omdels förstärkt skydd mot diskriminering av homosexuella (yrkande 2), dels omDiskrimineringsombudsmannens uppgifter (yrkande 3). Den diskrimineringhomosexuella utsätts för påminner i stor utsträckning om diskriminering pågrund av kön, ras, hudfärg eller etniskt ursprung. Därför är det rimligt attsamhällets skydd mot diskriminering av homosexuella utformas på i princip sammasätt. En möjlighet att motarbeta diskriminering av homosexuella och underlättaför homosexuella att anmäla diskrimineringsbrott skulle enligt motionärernavara att får i uppdrag att bevaka diskriminering avhomosexuella.BakgrundDe grundläggande bestämmelserna om skydd mot diskriminering finns iregeringsformen (RF). I 1 kap. 2 § slås fast att den offentliga makten skallutövas med respekt för alla människors lika värde och för den enskildamänniskans frihet och värdighet, liksom att etniska, språkliga och religiösaminoriteters möjligheter att behålla och utveckla ett eget kultur- ochsamfundsliv bör främjas. I 2 kap. 15 § sägs att lag eller annan föreskrift intefår innebära att någon medborgare missgynnas därför att han med hänsyn tillras, hudfärg eller etniskt ursprung tillhör en minoritet. Vidare stadgas i 2kap. 22 § första stycket 7 att utlänning här i riket är likställd med svenskmedborgare i fråga om skydd mot missgynnande på grund av ras, hudfärg elleretniskt ursprung.Utöver dessa grundläggande bestämmelser finns ett flertal straffstadganden ibrottsbalken (BrB) som direkt eller indirekt tar sikte på handlingar elleryttringar som är rasistiska eller diskriminerande på något annat sätt. Dessabestämmelser är tillämpliga även när brottsligheten ingår som ett led i enorganiserad verksamhet. Således döms enligt 16 kap. 9 § BrB en näringsidkare,som i sin verksamhet diskriminerar någon på grund av hans ras, hudfärg,nationella eller etniska ursprung eller trosbekännelse genom att inte gå honomtill handa på de villkor som näringsidkaren i sin verksamhet tillämpar iförhållande till andra, för olaga diskriminering. För olaga diskriminering dömsockså den som på samma sätt diskriminerar någon på grund av att denne har enhomosexuell läggning. Som en försvårande omständighet vid bedömandet avstraffvärdet skall enligt 29 kap. 2 § 7 BrB beaktas om ett motiv för brottetvarit att kränka en person, en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personerpå grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelseeller annan liknande omständighet. Kränkning på grund av någons sexuellaläggning omfattas enligt motivuttalande av denna regel.Vidare finns lagen (1994:134) mot etnisk diskriminering, som har till ändamålatt motverka sådan diskriminering. Med etnisk diskriminering avses enligt dennalag att en person eller grupp av personer missgynnas i förhållande till andraeller på annat sätt utsätts för orättvis eller kränkande behandling på grund avras, hudfärg, nationalitet eller etniskt ursprung eller trosbekännelse. Lageninnehåller huvudsakligen bestämmelser mot diskriminering i arbetslivet.Europeiska konventionen om mänskliga rättigheter innehåller ett förbud motdiskriminering. Enligt artikel 14 skall åtnjutandet av de fri- och rättighetersom anges i konventionen säkerställas utan någon åtskillnad såsom på grund avkön, ras, hudfärg, språk, religion, politisk eller annan åskådning, nationellteller socialt ursprung, tillhörighet till nationell minoritet, förmögenhet,börd eller ställning i övrigt.FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna innehåller i artikel 2 ettförbud mot diskriminering på grund av ras, hudfärg, kön, språk, religion,politisk eller annan uppfattning, nationellt eller socialt ursprung, egendom,börd eller ställning i övrigt.Tidigare riksdagsbehandlingI betänkande 1995/96:KU8 behandlade utskottet motioner om förstärkt skydd iregeringsformen mot diskriminering.I anledning av motioner om förbud mot diskriminering av funktionshindradeerinrade utskottet om att det i förarbetena till regeringsformen framhållitsatt det inte är möjligt att ställa upp en grundregel som generellt förbjuderlagstiftning att göra skillnad mellan olika grupper och att man i stället valtett stadgande som ger uttryck för grundsatsen om likabehandling av medborgare.I fråga om motioner om förbud mot diskriminering av homosexuella uttaladeutskottet i samma betänkande att det enligt utskottets uppfattning inte kunderåda något tvivel om att de homosexuella trots en ökad tolerans och vidsyntheti samhället alltjämt är en utsatt grupp.