bet · GL01KU25 · 1998-05-12 00:00:00 — En allmän debatt ochforskning rörande kronförsvaret pågår för närvarandeoch frågan ligger också inom ramen förDemokratikommitténs uppdrag. I dessa sammanhang kandet enligt utskottet självfallet komma framuppgifter som kan ge utskottet anledning att närmaregranska förhållanden som har samband medkronförsvaret.I en reservation (c, v, mp) anförs att det ärangeläget att undersöka om det förekommit särskildinformation från regeringens eller statsråds sidatill vissa utvalda aktörer för att ge just demmöjlighet att vidta åtgärder för att skydda sig frånvalutaförluster eller göra rena valutavinster.Reservanterna anser att en sådan undersökning börgenomföras i granskningsarbetet under nästariksmöte.1 Regeringens förhållande tillriksdagen1.1 Statsrådet uppgifter vidutfrågningen om skolans kommunalisering år1990ÄrendetFrågan om statsrådet uppgifter vid enutfrågning i 1990 har anmälts till granskningav utskottet. I anmälan bilaga A 1.1 refereras delsvalda delar av utfrågning avGöran , dels valda delar av GöranPerssons bok som kom ut . Enligt anmälan finns det skälför utskottet att granska om de uppgifter som gavsav den dåvarande skolministern vid utfrågningen 1990var korrekta. Med anledning av anmälan har utskottetinhämtat en promemoria från Statsrådsberedningendaterad bilaga A 1.2. Härutöver harutskottet genomfört en utfrågning med statsministernden bilaga B 8.Ärendets bakgrund i korthetDen dåvarande socialdemokratiska regeringen, ivilken innehade posten somskolminister, lade fram enproposition om skolans utveckling och styrelse(prop. 1989/90:4). I propositionen aktualiseradesfrågan om en kommunalisering av lärar- ochskolledartjänster, ett led i avskaffandet av detdubbla huvudmannaskapet för den svenska lärarkåren.Propositionen innehöll emellertid inget förslag tilländring på det aktuella området (1988/89:UbU4, rskr.95).I kompletteringspropositionen (prop. 1988/89:150)anförde regeringen att kommunerna borde få det fullaarbetsgivaransvaret för lärarna. Ett kommunalthuvudmannaskap skulle för kommunerna innebära ansvarockså för frågor om löne- och anställningsvillkorför lärare och skolledare. Inställningen i fråganbland kommunernas och lärarnas fackligaorganisationer var enligt propositionen viktig attbeakta vid utformningen av arbetsgivaransvaret.I proposition 1988/89:41, som förelades riksdagenhösten 1989, föreslogs att den statliga regleringenav löne- och anställningsvillkor för de aktuellatjänsterna skulle upphöra med utgång.Utbildningsutskottet tillstyrkte propositionen(1989/90:UbU9). I en reservation (m och fp)avstyrktes propositionen med motiveringen attpropositionen utgjorde ett otillbörligt inhopp i denpågående avtalsrörelseen. I en mp-reservationframhölls det olyckliga i att kommunaliseringsfrågantagits upp i avtalsrörelsen innan fattatbeslut i frågan. Både (mp) och (c) avstyrktepropositionen. I särskilda yttranden (m, fp, c resp.vpk) kritiserades att kommunaliseringsfråganblandats samman med avtalsrörelsen. beslöti enlighet med utskottets hemställan (rskr.1989/90:58).Avtalsrörelsen på skolans område var enlångt utdragen process. informerades defackliga organisationerna i olika omgångar omregeringens ambitioner vad gällde skolanskommunalisering och att regeringen hade för avsiktatt lägga fram en proposition i ärendet. Den 7 april1989 presenterades för de fackliga organisationernaett dokument där utgångspunkterför avtalsrörelsen lagts fast. I verkets förslagtill principöverenskommelse den 23 september 1989angavs som en av förutsättningarna för förslaget attparterna skulle förklara sig införstådda med att denstatliga regleringen av tjänsterna i det kommunalaskolväsendet skulle upphöra vid utgången av år 1990.I en skrivelse av frånArbetsgivarverkets t.f. generaldirektör till /SRframhölls att frågan om ett beslut om ett samlathuvudmannaskap inte var en förhandlingsfråga iavtalsrörelsen utan en sak som det ankom på regeringoch riksdag att ta ställning till.Arbetsgivarverket lade fram tvåalternativa bud, varav det ena förutsatte enövergång till ett samlat kommunalt huvudmannaskapoch en omreglering av lärarnas arbetstider m.m.Skillnaden i lönehänseende mellan detta bud och detbud som innebar status quo i huvudmannaskapsfråganberäknades till . TCO-S godtog eftermedlemsomröstning det förstnämnda budet i slutet avnovember. /SR godtog efter konfliktåtgärder imitten av december ett avtal som innebar vissaförändringar i förhållande till budet den 30oktober.Konstitutionsutskottets behandling avfrågan om relationerna mellan regeringen ochArbetsgivarverketKonstitutionsutskottet tog i sin granskning avregeringen upp frågan om 1989 årsförhandlingar på lärarområdet med utgångspunkt irelationerna mellan regeringen och (1989/90:KU30 s. 63 f.). I ärendet förelåg tvåpromemorier upprättade inom civil- respektiveutbildningsdepartementet. Offentliga utfrågningarägde rum inför utskottet med generaldirektör och förhandlingschef ,, förhandlingschefen vid , ordföranden i ()och ordföranden i () ,ordföranden och förhandlingschefen i /SR LarsDahlberg, ordföranden i (), ordföranden i () samt med civilminister och skolminister . Samtligautfrågningar har återgivits i bilaga B till 1990 årsgranskningsbetänkande.Den 29 mars 1990 höll enoffentlig utfrågning med civilminister och skolminister varade nära ochuppteckningen av utfrågningen omfattar 36 sidor iKU:s handlingar (bilaga B 13). Här återges endastvissa frågeställningar och svar från dåvarandeskolministern som fått förnyad aktualitet genom denskildring av förspelet till skolans kommunaliseringsom ges i 1997 utgivna bok ärsatt i skuld är icke fri.Skolministern tillfrågades om han ställt ut någralöften (till , LR) om pengar påvillkor att LR gick med på kommunalt huvudmannaskapför skolan. Frågan hade anknytning tillskolministerns möte med LR . Pådenna fråga svarade bl.a.:Självfallet har varken löften eller hot förekommit.Träffen var en överläggning som jag toginitiativ till. Jag ville träffa LR:s ledning föratt redovisa regeringens syn på skolpolitiken. Jaghade ett tillfälle i och med attdistriktsordförandena var samlade. Jag utvecklade dåett resonemang som jag sedan höll fast vid helavåren, sommaren och hösten och sedan byggde mittriksdagsanförande på när fattade beslutden om kommunaliseringspropositionen. - -- Jag var mycket tydlig då jag sade att vi interesonerade om årets avtalsrörelse - självfalletinte. Jag hade varken mandat eller befogenhet att hanågon uppfattning om den. Men för mig somskolminister är det viktigt att göra tydligt hur jaglångsiktigt bedömer utvecklingen i gemensam sektor,eftersom det får en sådan strategisk konsekvens förskolans personal. (- - -)På frågan om kommunaliseringen av skolan i praktikenkom att utgöra en del i löneförhandlingarna svaradeGöran Persson:Elisabeth är nu inne på den del somArbetsgivarverket har att hantera. De har att fångaupp det allmänna resonemang av skolpolitisk natursom jag har fört. Hur de tolkar det och omsätter dettill bud till motparterna är deras ansvar. (- - -)Med anledning av de två skilda förhandlingsbud - ettmed större lönepåslag plus kommunalisering och ettannat med lägre lönepåslag utan kommunalisering -som SAV lagt fram för de fackliga organisationernatillfrågades om hur han såg på budetmed det lägre lönepåslaget. svarade:Jag kan göra svaret ganska kort. Det fanns inslag ibåda buden som jag tyckte bra och mindre bra om. Närjag fick uppmaningar att läggamig i förhandlingarna sade jag att det kunde jaginte göra, utan här var det somskötte förhandlingarna och fick ta ansvaret. Det ärlikadant nu efteråt: det tjänar inget som helstsyfte att recensera det ena eller det andra budet.Det var uppgift att hanterasaken, och det gjorde det på sitt sätt. Det tolkadefrån sina utgångspunkter de signaler som skickadesfrån . Jag har där ingenting atterinra.Göran tillfrågades om det var riktigt attnågra direkta förhandlingar mellanpersonalorganisationerna och företrädare förregeringen inte hade ägt rum. svarade(på den direkta frågan "Jag förmodar att bådelöneministern och skolministern anser att detpåståendet är riktigt? "):Ja, självklart. Det finns nog få organisationer somär så professionella som de fackligaorganisationerna på lärarområdet. Även om det fannsett statsråd som skulle förfara på det sättet,skulle de aldrig sätta sig i en sådan vansinnigsits.På en liknande fråga, om det funnits direkta ellerindirekta kontakter med skolministern iavtalsrörelsen, svarade deras del varade avtalsrörelsen kanske frånbörjan av mars månad fram till dess att avtalteckandes. Det var en oerhört lång avtalsrörelse.Under den tiden träffade jag ochSolveig bl.a. . Självfalletförde vi samtal av det slag som jag härredovisat, och de kan naturligtvis dra slutsatser avdet för sin avtalsrörelse, men det är deras sak. Jaghar aldrig fört samtal med honom som har rörtavtalsfrågor av typen arbetstidsfrågor. Det har intevarit min uppgift eller min ambition.På frågan om det förts samtal i slutskedet avavtalsrörelsen svarade sådant kan jag inte erinra mig. Som jag sadeförut har jag respekt för de fackligaorganisationerna. De är ytterst professionella. (- --) När de träffar ett statsråd för de ingentingannat än samtal som rör skolpolitiken.Utskottet framhöll i sitt utlåtande bl.a. att detlåg i sakens natur att vissa kontakter mellanArbetsgivarverket och civilministern men även andraberörda statsråd måste kunna förekomma före ochunder en avtalsrörselse. Det var också enligtutskottets mening angeläget att Arbetsgivarverkethade klara riktlinjer för sitt agerande.Beträffande avtalsrörelsen innebar förhållandenaatt man i förhandlingsarbetet helt naturligt intekunde bortse från konsekvenserna av ett eventuelltändrat huvudmannaskap. På grund av det tidsmässigasambandet mellan regeringens strävanden att finna enlösning på huvudmannaskapet för skolans personal ochde pågående förhandlingarna uppkom enligt utskottetuppenbart på sina håll vissa missförståndbeträffande regeringens och Arbetsgivarverketsavsikter. Utskottet hade funnit att vid detillfällen då regeringen informerade de fackligaorganisationerna i kommunaliseringsfrågan i enlighetmed medbestämmandeavtalet diskuterades i principinte löne- och anställningsvillkor. Granskningenhade visat att avtalsbud hösten1989 överensstämde med målsättningarna i denpersonalpolitiska propositionen och att verket heltnaturligt utgått från att förändringar i fråga omhuvudmannaskapet för lärarna kunde komma i fråga.Kommunaliseringsfrågan var enligt vad civil- ochskolministern uppgett för utskottet av denkaraktären att åtgärden krävde riksdagsbeslut.Granskningen föranledde utöver det anförda intenågot uttalande från utskottet.Mot majoritetens uppfattning reserverade sig delsrepresentanterna för (m) och (fp), delsrepresentanterna för (c). De förstnämnda ansågsammanfattningvis att granskningen givit vid handenatt skolministern ingripit i avtalsförhandlingarnapå ett sätt som skadat avtalsförhandlingarna, vilketdet fanns anledning kritisera. att det förhållandet attkommunaliseringsfrågan genom det tidsmässigasambandet drogs in i avtalsrörelsen var synnerligenolyckligt och ledde till att resultatet avavtalsrörelsen kom att stå i mindre godöverensstämmelse med riktlinjerna i denpersonalpolitiska propositionen i fråga om desamhällsekonomiska konsekvenserna. I ett särskiltyttrande framförde representant attgranskningen inte gett anledning att frånkonstitutionella utgångspunkter rikta någonanmärkning mot berörda statsråd. Det var dock djuptolyckligt att kommunaliseringsfrågan togs upp innanriksdagen fattat beslut i frågan.Aktuellt avsnitt i bokDet aktuella avsnittet i bok satt i skuld är icke fri finns på s. 156-162under rubriken över skolan.I ett inledande avsnitt beskrivs utgångsläget vadgäller skolans kommunalisering på följande sätt:Hur skulle det mångåriga motståndet motkommunaliseringen mjukas upp? Lösningen låg, troddejag, i den avtalsrörelse som skulle genomförassenare . Lärarna hade länge klagat överatt de halkat efter andra grupper ilöneutvecklingen. Om de kunde erbjudas ett rejältlyft skulle de kanske vara beredda att ge upp sittmotstånd mot en kommunalisering. Strategin var attsockra lönebudet så mycket att det skulle bli svårtför lärarfacken att inför sina medlemmar försvaraatt man inte förhandlat hem det.Reaktionerna från lärarnas fackliga organisationerbeskrivs på följande sätt:När jag först kontaktade de båda fackligalärarorganisationerna möttes jag av stort intresseför tanken på en byteshandel mellan löner ochkommunalisering. Framför allt TCO-lärarna såg storamöjligheter... Även var till enbörjan avvaktande positivt. - - - TCO-förbundetmeddelade att man kunde acceptera en kommunaliseringom lärarna fick rejäla lönelyft och förbättradevillkor. Det var en viktig delseger. Om en enadlärarkår hade sagt nej hade det aldrig gått. FörSaco-lärarna var själva tanken på kommunaliseringomöjlig. De krävde att frågan avfördes frånavtalsrörelsen och gick ut i en enorm kampanj motmig.I en reflexion över sammankopplingen av denpolitiska och den fackliga processen skriver GöranPersson:Jag kritiserades av för att jaghade fräckheten att blanda mig i en lönerörelse. Somom inte motsatsen - att det fackliga intresset varrakt inne i politiken - gällt . Med dåreagerade ingen. När jag använde den fackligaprocessen i politiskt syfte protesterade man. Jagtycker inte att det är något fel att koppla ihop denpolitiska och den fackliga processen. Vi har starkafackliga organisationer. Det är ett konstruktivt ochbra inslag i vår demokrati. De fackligaorganisationerna påverkar politiken. Det är i sinordning. Då tycker jag det är bara rimligt attregeringsmakten också kan påverka organisationerna.Rapport-intervjuI en intervju i Rapport den 2 februari 1998tillfrågades om han ångrade att han iboken så öppet beskriver hur det egentligen gicktill med skolans kommunalisering. svaradenej på frågan och menade att det var känt och ärkänt och redovisat till KU i en inlaga frånUtbildningsdepartementet redan 1990.På frågan om det inte hade varit bättre att Perssonsagt i KU vad han säger i boken svarade attKU inte frågade om förspelet till avtalsrörelsen.Persson menade att KU påstått att han gått in isjälva förhandlingarna och förhandlat med lärarnaoch att det var detta granskningen av detkonstitutionella gällde.På reporterns fråga om i boken bekräftarpåståendet att han bedrivit byteshandel svaradePersson att han aldrig bedrivit någon byteshandel.Statsrådsberedningens promemoriaUtskottet har berett statsministern tillfälle attlämna synpunkter på ärendet, och svaret har lämnatsi en promemoria upprättad inom Statsrådsberedningenden 18 mars 1998.Av promemorian framgår bl.a. att vidutfrågningen i KU redovisade relationerna mellanhonom och de fackliga organisationerna iavtalsförhandlingarna. sköttekontakterna med de fackliga organisationerna i dessaförhandlingar. Vid kontakter med defackliga organisationerna, som gällde frågan omkommunaliseringen, förde ett principielltresonemang om tillväxt i verksamhet, omförutsättningarna för en bättre personalpolitik medett renodlat huvudmannaskap för lärarna samt omlönenivåns betydelse för läraryrkets status.Samtidigt informerade han organisationerna om att enkommunalisering kunde påverka avtalsrörelsen. Handiskuterade enligt promemorian dock aldrig sådanalöne- och andra avtalsfrågor som Arbetsgivarverketansvarade för.I sin bok beskriver enligt promemorian Perssonendast just dessa långsiktigt positiva effekter avett ändrat huvudmannaskap. Det är denna"byteshandel" han syftar på i det aktuella avsnittetoch inget annat.De avsnitt ur boken som har citerats i anmälan börenligt promemorian förstås mot bakgrund av den dårådande förhandlingsordningen inom den statligasektorn, där förberedde ochgenomförde förhandlingar och regeringen ochriksdagen beslutade om de anslagsmässigakonsekvenserna av träffade avtal. Det låg somkonstitutionsutskottet uttalat igranskningsbetänkandet 1990 i sakens natur att vissakontakter måste kunna förekomma mellanArbetsgivarverket och beröda statsråd före och underen avtalsrörelse. gjorde enligtpromemorian en självständig bedömning av vilkaförändringar i anställnings- och lönevillkor somskulle krävas vid ett kommunalt huvudmannaskap.Inget statsråd gav några instruktioner tillArbetsgivarverket om att regeringen önskade en vissnivå på det kommande läraravtalet.Däremot bedömde att ett avtal enligtArbetsgivarverkets beräkningar passade mycket väl ini en strategi som gick ut på att bryta det fackligamotståndet mot en kommunalisering. Därför ageradeGöran inom regeringen också för att detskisserade lönebudet skulle vara möjligt att lägga.De uppgifter som lämnade inför KU 1990 varoch är enligt promemorian korrekta. Det finns ingenmotsättning mellan dessa uppgifter och innehållet iPerssons bok, framhålls det i promemorian.Utfrågning med statsministernStatsministern anförde inledningsvis att det intefanns någon motsättning mellan beskeden han gav tillKU 1990 och den version som ges i den aktuellaboken. Enligt statsministern var frågan om lärarnasmöjligheter till löneökningar vid en kommunaliseringendast en del av dåvarande skolministerns budskap1990. En del av resonemanget gällde den kommunalasektorns kommande utveckling jämfört med denstatliga, en annan del bättrefortbildningsmöjligheter och en tredje delförändringar av undervisningsskyldigheten. Det varenligt statsministern en rad stora skolpolitiskafrågor som konvergerade våren 1989.Statsministern ombads sammanfatta de svar han gavtill KU på frågor som rörde påståenden om attlärarna skulle få mer statliga pengar i lönerörelsenom de ändrade uppfattning i kommunaliseringsfrågan.Enligt statsministern ryms det i dagens diskussionen del missförstånd om vilket inflytande regeringenhade på avtalsrörelserna jämfört med dagenssituation. Skillnaden bestod främst i attRegeringskansliet , bl.a. genom attstatssekreteraren i satt iArbetsgivarverkets styrelse, var djupt involverat iavtalsrörelserna tills gick in iförhandlingsarbetet. uppgift somskolminister var att driva sina skolpolitiskaståndpunkter och göra dem kända. Han sade sig aldrigha gått över gränsen mellan vad Arbetsgivarverketskulle göra och vad han själv borde och kunde görasom politiker före den formella starten avavtalsrörelsen.Statsministern avvisade påståenden om att detskulle ha förekommit löften om pengar till defackliga organisationerna med koppling tillkommunaliseringen av skolan. I detta sammanhangbeskrev statsministern skillnaderna mellan hur hanuttryckt detta och annat i boken jämfört med vad somyttrades i KU. Enligt har han tagit utsvängarna litet mer i boken. Även om det inte rörsig om ett skönlitterärt försök, är det dock ettannorlunda sätt att behandla samma fråga jämfört medutfrågningen i utskottet.I frågan om skillnaderna i nivå mellan de två budsom lade var att betrakta som"priset för kommunaliseringen" bör beaktas att detäven gällde arbetstidsfrågor,undervisningsskyldighet och fortbildningsfrågor,menade statsministern.Budskapet som dåvarande skolministern framfördetill lärarna och deras fackliga organisationer varenligt statsministern i stort sett detsamma frånmars 1989 fram till riksdagsbeslutet . Ett drygt hundrafemtital möten hölls pådetta samma tema.Utställdes det några löften om extra statligapengar i lönerörelsen ? I boken talas det om "enbyteshandel mellan löner och kommunalisering" ochatt finansministern ställt särskilda pengar tillförfogande för lärarlönerna. Är detta samma sak somden analys om framtiden som talat om i KU-utfrågningen? Enligt statsministern lovades aldrignågra extra pengar för lärarna och deras fackligaorganisationer. När budet från Arbetsgivarverketskulle läggas var det emellertid nödvändigt attövertyga om att pengar behövdesför detta ändamål.Hade de två skilda nivåerna i lönebudet sammainnebörd som att skolministern hade ambitionen atthöja lärarnas löner i allmänhet? Enligtstatsministern var det bedömningatt man skulle lägga buden på det sättet. Därmed vardet inte skolministerns ansvar. Statsministernmenade att om inte lagt ett bud påden högre nivån, hade skolministern varit politiskt"förbrukad".Ett relativt omfattande meningsutbyte förekom vidutfrågningen om de två lönebuden och skillnadernamellan dessa samt vad som utgjorde vad som kallats"socker" i budet som låg på högre nivå. En tolkningvar att lärarna, om de godtog kommunaliseringen,därmed också fick ändrade villkor avseende bl.a.reglerad arbetstid etc. Kan man tala om "socker" omden högre ersättningen svarar mot faktiskaprestationer? Statsministern antog attArbetsgivarverket gjorde en total sammanvägning ochbaserade sitt bud på denna. Som skolministeruppfattade han budet som alldeles för dåligt när detlades. Både arbetstidsförändringarna ochförändringarna av undervisningsskyldigheten varpositiva faktorer åtminstone för delar avkollektivet, och vissa förändringar kostade pengarsom inte avspeglades i de högre lönerna.Var det så att de som tackade ja tillkommunaliseringen fick mer i någon rimlig meningeller fick de mindre? Enligt statsministern varutfallet av lönerörelsen väldigt bra genom attlärarlönerna som länge släpat efter höjdes allmänt.Alla var inte nöjda eftersom det skedde en vissutjämning av lönerna också.Är det så att den bild statsministern givit i sinbok stämmer väl överens med den bild SACO-facket gav1990, nämligen att ett av facken hade ställt sigpositivt genom löftet om extra lönehöjningar? Iboken var det närmast ett skeende som statsministernbeskriver. Det han skrivit om i boken handlar om detdåvarande skolministern gjorde och som låg inom degränser konstitutionen satt upp.Fanns det, trots ansträngningar i Regeringskanslietatt komma bort från en politisk styrning avArbetsgivarverket, fortfarande en sådan tendens år1989? Statsministern trodde inte att så var fallet,med referens till bl.a. de personer som satt i SAVpå och som var måna om att regelverketrespekterades. En av de "tuffaste"generaldirektörerna satt dessutom som ordförande iSAV:s styrelse.Statsministern förnekade att det fannsformuleringar i boken som skulle tyda på att hanbefann sig farligt nära gränsen för sammanblandningmellan politiken och lönerörelsen. Men boken är intealls lika stringent som utfrågningen i KU. I en bokär man inte så noga med detaljer. Det är mer ettskeende och ett förhållningssätt som beskrivs. Dockhar statsministern inte skrivit något annan i bokenän vad han sade till KU. Det finns ingen motsättningmellan innehållet i boken och i KU-protokollet, sadestatsministern.Statsministern förnekade att vissa formuleringar iboken kan tolkas så att det är fritt fram förregeringen att blanda sig i lönerörelser och attstatsministern medger att han blandade sig ilönerörelsen på lärarområdet 1989. Finns detnågonstans i KU:s fyrtiosidiga protokoll någontingsom gäller den uppläggning som är den centralaenligt boken? Enligt statsministern finns det i denpolitiska bakgrunden, hur avtalsrörelsen lades uppoch i vissa dokument som fogades till utfrågningen,bl.a. en promemoria från Statsrådsberedningen.Utskottets bedömningI granskningsanmälan anförs att det, mot bakgrund avden skildring som ges i statsminister av avtalsrörelsen på skolans område, finnsskäl att granska om de uppgifter som gavs av dendåvarande skolministern vid utfrågningen varkorrekta. Utskottet har i detta syfte givitstatsministern tillfälle att lämna synpunkter tillutskottet med anledning av anmälan. Statsministernssynpunkter har överlämnats i form av en promemoriafrån Statsrådsberedningen. Härutöver harstatsministern utfrågats av utskottet, där frågorställdes om bl.a. överensstämmelsen mellan GöranPerssons svar vid utfrågningen och skildringenav avtalsrörelse på skolområdet i den bokav statsministern som gavs ut 1997.1990 års granskning utgick från relationen mellanregeringen och under de aktuellaförhandlingarna . Utskottsmajoriteten anfördei detta sammanhang inte någon kritik frånkonstitutionella utgångspunkter mot berördastatsråd, civilminister ochskolminister .