bet · GL01NU12 · 1998-03-24 00:00:00 — 1997/98NU12ÄrendetI detta betänkande behandlas - helt eller delvis - fem motioner från allmännamotionstiden om vissa elmarknadsfrågor. Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden. Bland annat hänvisar utskottettill den fortlöpande uppföljning av elmarknadens utveckling som görs avden nya myndigheten på energiområdet - . Vidare erinrasom att vissa av de i motionerna aktualiserade frågorna kommer att beröras i denproposition om ändringar i ellagstiftningen som har aviserats till i maj 1998.Motionsyrkandena om fasta avgifter och om el från kooperativa föreningar följsupp i reservationer (v, mp respektive mp). De motioner som behandlas här är följande:1997/98:Fö216 av m.fl. (mp) såvitt gäller yrkandet (2) att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vindkraftoch andra regler för kooperativa vindkraftsföreningar.1997/98:N227 av m.fl. (v) vari yrkas att riksdagen1. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att gekonsumenter med låg förbrukning av elenergi en reell möjlighet att påverka sintotala kostnad,2. hos regeringen begär att frågan om förhållandet mellan fasta och rörligaelkostnader utreds.1997/98:N276 av () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av tillägg i ellagen omproducentskydd för elleveranser från små produktionsanläggningar.1997/98:N299 av och (båda s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omelkraftens avreglering.1997/98:N310 av och (båda s) såvitt gäller yrkandet(3) att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en översyn av elmarknadens funktionssätt. BakgrundRiksdagen beslutade om ny ellagstiftning (prop. 1994/95:222, bet.1995/96:NU1), vilken trädde i kraft . Lagstiftningen innebäratt konkurrens införts i handeln med el, vilket skapar förutsättningar för enökad pris- och kostnadspress i elförsörjningen och i princip en ökad valfrihetför elkonsumenterna. En huvudprincip i den nya lagstiftningen är att det skallvara en klar boskillnad mellan å ena sidan produktion och försäljning av el ochå andra sidan överföring av el (nätverksamhet). Lagbestämmelserna på elområdetfinns numera i den nya ellag (1997:857) som trädde i kraft den 1 januari 1998.Den som har nätkoncession är skyldig att ansluta alla leverantörer som önskardet till nätet och att överföra el på skäliga och icke-diskriminerande villkor.Skäligheten i nättariffer och andra överföringsvillkor kan granskas avnätmyndigheten vid (tidigare - ).Ellagstiftningens bestämmelser om leveranskoncession syftar till att gekonsumenter med låg elförbrukning ett särskilt skydd. I varje område skall detfinnas en leverantör av el som har leveranskoncession. Den som har sådankoncession är skyldig att leverera el för normala förbrukningsändamål till allakonsumenter inom området som inte väljer en annan leverantör av el. Konsumentenär således garanterad leverans av el till priser som kan prövas avnätmyndigheten.En proposition om vissa kompletteringar av ellagstiftningen har aviseratstill . Propositionen föranleds främst av genomförandet av EU:selmarknadsdirektiv. I det sammanhanget kommer, enligt uppgift, vissa andraändringar i ellagstiftningen att föreslås.Elmarknadens funktionssättMotionenI motion 1997/98:N310 (s) föreslås en översyn av elmarknadens funktions-sätt.Branschstrukturen på elmarknaden gynnar inte en effektiv resursallo-kering,anför motionärerna. De menar att det inom elområdet pågår enkoncentration till ett fåtal företag och konstaterar att fåtalsdominans påmånga marknader har givit upphov till kartellbildning. Vidare hävdas attmarknadsföringen av s.k. produktspecificerad el har utvecklats på ett ohäm-matsätt. Enligt motionärerna bör regeringen uppdra åt att granskakonkurrensen på den nya elmarknaden. Särskild uppmärksamhet borde i dettasammanhang ägnas åt marknadsföring, produktionsspecificerad el,branschstrukturens betydelse för konkurrens och gemensamt agerande avproducenter och köpare.Vissa kompletterande uppgifterNäringsutskottet underströk i samband med införandet av den nyaellagstiftningen (bet. 1995/96:NU1) vikten av en skärpt uppföljning ochövervakning av elmarknadens utveckling. Den nya energimyndigheten (tidigareNUTEK) har regeringens uppdrag att - - redovisasina erfarenheter av utvecklingen på elmarknaden. I detta uppdrag torde ocksåingå att följa utvecklingen vad gäller marknadsföring av s.k.produktionsspecificerad el.Senast redovisade (nätmyndigheten) sina erfarenheter irapporten på elmarknaden . Uppdraget att följa utvecklingenhar , som nämnts, övertagits av följer också utvecklingen på elmarknaden vad gällerkonkurrensförhållandena. redovisade en uppföljning irapporten elmarknaden?Utskottets ställningstagandeUtskottet kan alltså konstatera att elmarknaden är föremål för årligauppföljningar, numera av den nya energimyndigheten. Härtill kommer attKonkurrensverket följer den konkurrensmässiga utvecklingen på elmarknaden. Motdenna bakgrund kan utskottet inte finna skäl till något initiativ av riksdagenmed anledning av det här aktuella yrkandet i motion 1997/98:N310 (s), somalltså avstyrks av utskottet.Tätort - glesbygdMotionenEn utjämning av tarifferna för överföring av el mellan tätort och landsbygdefterlyses i motion 1997/98:N299 (s). Där hävdas att resultatet av elreformengenerellt har blivit att landsbygden fått betydligt högre elkostnader äntätorter. Detta beror enligt motionärerna på att tätorterna inte alltid är medoch bidrar till att täcka höga nätkostnader i glesbygden. I motionen framhållsatt såväl regeringen som har uttalat att taxorna och överförings-tarifferna bör utjämnas mellan tätorts- och glesbygdskunder. Motionärernaunderstryker vikten av att beslut och åtgärder vidtas så att denna utjämningkan åstadkommas.Vissa kompletterande uppgifterEn uttalad målsättning med elreformen är att överföringskostnaderna för elskall utjämnas mellan tätort och glesbygd (prop. 1994/95:222 s. 48). Enligt dennuvarande ellagen får geografiska indelningar av kunderna inom sammanätkoncessionsområde inte göras, exempelvis med olika tariffer för tätort ochomgivande landsbygd. Kunder inom samma kategori skall ha samma nättariffoavsett var inom koncessionsområdet uttagspunkten är belägen, utom vad avserengångsavgifter för anslutning. Vidare har i ellagstiftningen införts enmöjlighet för nätmyndigheten att medge att koncessionsområden som geografisktgränsar till varandra och som har samma ägare får redovisas samlat. Det innebäratt nättarifferna beräknas för det samlade området och att kunder inom sammakategori i det samredovisade området skall ha samma nättariffer.Enligt information från Närings- och har det historisktsett alltid varit betydande skillnader i elavgifterna mellan olika delar avlandet och mellan tätort och glesbygd. Jämförelserna försvåras av att man föreår 1996 vanligtvis inte gjorde någon uppdelning mellan elförbruknings- ochnätavgifter. Elmarknadsreformen har inneburit att det har tydliggjortsatt glesbygden har högre elkostnader till följd av högre kostnader föröverföringen.Ett koncessionsområdes sammansättning av tätorts- och glesbygdskunder kandärför ha stor betydelse för nättariffens nivå. I samband med prövning avområdeskoncessioner söker nätmyndigheten, enligt uppgift, att åstadkommaområden med en lämplig blandning av tätorts- och glesbygdskunder för att nå enutjämning av nättarifferna. De legala styrmedlen för att åstadkomma rationellanätområden i samband med koncessionsgivningen är dock svaga och bygger främstpå frivillig medverkan från nätföretagens sida. I rapporten påelmarknaden (s. 36) konstaterar nätmyndigheten att det finns ett avsevärtutrymme för effektiviseringar inom nätverksamheten och att det där också finnsstordriftsfördelar.I regleringsbrevet för gavs i uppdrag att, som ett led iarbetet med att skapa rationella koncessionsområden, redovisa kriterier förlämplig enhet för nätkoncession för område. Enligt uppdraget skulle destrukturförändringar som behöver ske för att få en rimlig fördelning avkostnader mellan tätort och glesbygd belysas. Uppdraget redovisades i oktober1997 i rapporten nätkoncessioner för område - kriterier för lämpligenhet. Där sägs att det är bättre att stimulera omstrukturering genom att sättaupp generella krav på nätföretagen och låta företagen välja medel för att uppnåkraven än att utnyttja selektiva myndighetsbeslut. Enligt bedömningbehöver dock regelverket kompletteras för att koncessionsinstrumentet skallkunna användas för att ta bort olämpliga nätenheter. föreslår vidare attregler införs som möjliggör successiv utjämning avnättariffer vid samredovisning och sammanslagning av nätområden (legal grundför differentiering) och att kravet på geografisk närhet vid samredovisning avnätområden slopas.NUTEK:s rapport har remissbehandlats. pågårremissammanställning av inkomma synpunkter.Som tidigare beskrivits planerar regeringen att senare under våren 1998överlämna en proposition till rörande vissa elmarknadsfrågor. Medutgångspunkt i bl.a. avser regeringen därvid, enligt uppgift,att beröra behovet av åtgärder för att åstadkomma tariffutjämning mellan tätortoch glesbygd. Vissa av förslag väntas dock behöva utredas ytterligareinnan de kan bli föremål för eventuella lagförslag.Utskottets ställningstagandeSom här beskrivits syftar gällande bestämmelser i ellagen till en utjämning avnättarifferna för tätorts- och glesbygdskunder. I samband med konces-sionsprövningar strävar nätmyndigheten efter att åstadkomma områden med bådetätort och glesbygd för att kunna uppnå en utjämning av tarifferna. Av denlämnade redovisningen framgår vidare att väntasfå anledning att återkomma till frågan om behovet av åtgärder för attåstadkomma en utjämning av nättarifferna mellan tätort och glesbygd. Medhänvisning till det nu sagda avstyrker utskottet motion 1997/98:N299 (s).Fasta avgifterMotionenI motion 1997/98:N227 (v) föreslås att systemet för elmätning skall ändras såatt det blir intressant även för vanliga hushåll och andra mindre elkonsumen-ter att spara el. Enligt motionärerna bör man hitta ett system som både gör detmöjligt att minska kundens fasta kostnader och som innebär att principen medskilda bolag för försäljning och överföring av el bibehålls. Som exempel angesi motionen att nätbolagen skulle ha en viss del av den rörliga avgiften. Detviktiga är att den rörliga elkostnaden ökar mot att den fasta nätkostnadenminskar, menar motionärerna och föreslår att hos regeringen be-gär enutredning i frågan.Vissa kompletterande uppgifterEn huvudprincip i ellagstiftningen är, som nämnts, att det skall vara en klaråtskillnad mellan å ena sidan produktion och försäljning av el och å andrasidan nätverksamhet. För att dessa två funktioner inte skall blandas ställs ilagstiftningen krav på organisation och ekonomisk redovisning av nätverk-samhet. Kraven innebär att en juridisk person som bedriver produktion ellerhandel med el inte får bedriva nätverksamhet. Den som bedriver nätverk-samhetoch annan verksamhet inom samma juridiska person skall ekono-miskt redovisanätverksamheten som en särskild rörelsegren.Kraven tar sikte på att minska riskerna för s.k. korssubventionering, dvs.att nätverksamhet utnyttjas för subvention av annan verksamhet eller omväntmåste finansieras också på annat sätt än genom nättariffer.Enligt ellagstiftningen skall tarifferna för nätverksamhet vara skäliga ochutformade på sakliga grunder. Med saklig grund avses att de skall varaobjektiva och icke-diskriminerande. Skälighetsprövningen skall baseras på deintäkter och kostnader som kan hänföras till det aktuella koncessionsområdet.Tarifferna skall således återspegla kostnaderna - såväl fasta som rörligakostnader - i verksamheten. Allmänt sett är överföring av el (nätverksamhet) enkapitalintensiv verksamhet med höga fasta kostnader. Kostnader för el-överföring till en viss elabonnent utgörs därmed till stor del av fastakostnader som inte påverkas av mindre variationer i elförbrukningen.Frågan om relationen mellan fast och rörlig tariff har inte behandlats ilagstiftningen, utan skälighetsprövningen kommer att vara vägledande. Enprincip för utformningen av nättariffer är att den som förorsakar kostnaderockså skall betala för dessa, vilket innebär att tarifferna skall varakostnadsriktiga för varje kundkategori.Enligt de tariffprinciper som tillämpas av de flesta nätföretag stiger denfasta avgiften med den abonnerade uttagseffekten. Det är således möjligt för enelkonsument att minska den fasta nätavgiften genom att minska den abonneradeuttagseffekten. Därmed begränsas det totala effektuttaget som elkonsumenten kangöra, vilket också kan leda till en minskad elförbrukning.Våren 1997 behandlade motioner med liknande innebörd som den nuaktuella. På förslag av utskottet (bet. 1996/97:NU11) avslogs motionerna, somfick stöd i en reservation (v, mp).Utskottets ställningstagandeNättariffen och det pris som betalas för den förbrukade elenergin är två heltskilda avgifter som finansierar verksamheter som enligt lagstiftningen skallhållas åtskilda. Motionärernas förslag om att den rörliga elkostnaden skallöka, som den fasta nätavgiften minskar, bryter mot denna förellagstiftningen grundläggande princip.Enligt utskottets mening bör inte heller statsmakterna gripa in i elmarknadengenom att reglera förhållandet mellan fasta och rörliga avgifter. Däremot anserutskottet att konsumenterna har en viktig roll att fylla när det gäller attuppmärksamma nätmyndigheten på de fall av avvikelser från skäligheten itariffer som kan förekomma. Det är också angeläget att nätmyndigheten agerarsnabbt och effektivt i dessa fall.Med det anförda avstyrks motion 1997/98:N227 (v).El från kooperativa föreningarMotionenMotion 1997/98:Fö216 (mp) innehåller ett yrkande om el från kooperativavindkraftsföreningar. Enligt motionären bör gällande regler ändras så attmedlemmarna i en sådan förening befrias från kravet att installera en mätareför timvis mätning av el från den egna föreningen. Just nu planeras för ettstort antal vindkraftverk i , påpekar motionären och anför attdessa kraftverk måste kunna drivas utan krångliga regler som är utformade förstora abonnenter och inte för vanliga kooperativ.Vissa kompletterande uppgifterKravet på timvis mätning för kunder som köper el från annan änleveranskoncessionären har införts för att säkerställa elsystemets effektivadrift och för att en rättvisande kostnadsfördelning skall kunna åstadkommasgenom den nationella balansavräkningen. Kravet hänger samman med attproduktionskostnaderna i det svenska elsystemet varierar till följd av denblandade produktionsstruktur som finns i landet.Samtliga lämnade leveranskoncessioner gäller t.o.m. . Inför utgångenav giltighetstiden skall systemet med leveranskoncessioner utvärderas ienlighet med vad som förutskickades i samband med att systemet infördes.Härigenom skall skapas underlag för ställningstagande till om systemet böravvecklas eller förändras. Enligt uppgift från Närings- ochhandelsdepartementet skall en sådan översyn inledas inom kort.Våren 1997 avslog på förslag av utskottet (bet. 1996/97:NU11) enmotion med samma syfte som det nu aktuella motionsyrkandet. Utskottetredovisade att de speciella förhållanden som gäller vid försäljning av el frånkooperativa föreningar som äger och driver vindkraftverk och som vill sälja eldirekt till sina medlemmar kunde förväntas bli behandlade i översynen avleveranskoncessionssystemet. Motionen följdes upp i en reservation (mp).Utskottets ställningstagandeUtskottet hänvisar återigen till den förestående översynen avleveranskoncessionssystemet och avstyrker därmed det aktuella yrkandet i motion1997/98: Fö216 (mp).Producentskydd för el från små produktionsanläggningarMotionenProducentskydd i ellagen är rubriken på motion 1997/98:N276 (c). Där påtalasbehovet av ett tillägg i ellagstiftningen för att tillskapa ett producentskyddavseende el från små produktionsanläggningar. Motionären anser att det börinföras ett skadeståndsansvar - motsvarande de regler som införts rörandekonsumentskydd på elmarknaden - om en liten producent av nätägaren undanhållsmöjligheten att leverera el till nätet. Bland annat hävdas att nätägaren kanstänga ute elproducentens möjlighet att leverera el till nätet genom attåberopa behov av långvariga reparationer på just den nätdel där inleveransenskall ske.Vissa kompletterande uppgifterDen småskaliga elproduktionen utgör ett särskilt skyddsintresse på elmarknaden.Bestämmelserna om leveranskoncession i den tidigare s.k. elhan-delslageninfördes bl.a. för att skapa stabila förutsättningar och skydd för densmåskaliga elproduktionen vid övergången till en reformerad marknad. Dessabestämmelser har förts över till den nya ellagen (5 kap.).Den som har leveranskoncession är skyldig att köpa el frånproduktionsanläggning som är belägen inom koncessionsområdet och som kanleverera en effekt om högst 1 500 kW. Ersättningen baseras påkoncessionshavarens genomsnittliga försäljningsintäkter per kWh över året, medavdrag för skäliga kostnader för administration m.m. och skälig vinstmarginalför koncessionshavaren. Dessa regler innebär att små elproduktionsanläggningarär garanterade avsättning för den el som produceras till rimliga priser.Producenterna är inte förhindrade att sälja el till någon annan änleveranskoncessionshavaren. Mindre elproducenter har således möjlighet attutnyttja det stöd som leveranskoncessionärens inköpsplikt innebär men kanockså, när det är ekonomiskt fördelaktigt, välja att sälja el till andra.Ett annat skydd för den småskaliga elproduktionen omfattar reglering avvillkoren för anslutning till elnätet. Små producenter har enligt ellagen rätttill reducerad nättariff. Enligt bestämmelsen (4 kap. 10 §) skall småelproducenter endast betala den del av nättariffen som motsvarar den årligakostnaden för mätning och rapportering. Elproducenten skall dessutom betalaengångsavgift för anslutning samt avgift för mätare med tillhörandeinsamlingsutrustning och dess installation i inmatningspunkten. Den del avnättariffen som därmed bortfaller är den årliga avgiften för självaöverföringen.Skäligheten i den ersättning som producenten får från leveranskoncessionärenför inlevererad el kan prövas av nätmyndigheten. Vidare kan skäligheten inättariffen, dvs. anslutnings- och överföringsvillkor som det aktuellanätföretaget tillämpar, prövas av nätmyndigheten. Oskäligt tidsmässigt utdragnareparationer av nät, som förhindrar producenten från att leverera in el ielsystemet, torde kunna bli föremål för prövning av nätmyndigheten.Nätmyndigheten vid redovisade i rapporten på elmarknaden1997 (s. 75) bedömningen att de ekonomiska villkoren för den småskaligaelproduktionen har försämrats. Anledningen till detta är bl.a. attleveranskoncessionärer och nätföretag av konkurrensskäl inte är villiga attbetala mer än nödvändigt för sina elinköp samt att regionnättariffernasutformning har ändrats på ett sätt som är ofördelaktigt för många småelproducenter.Nätmyndigheten påpekade att koncentrationen av småskaligelproduktion, främst vindkraft, i vissa delar av landet har skapat problem försåväl nätkoncessionären som leveranskoncessionären i dessa områden. Det kanbefaras, sägs det i rapporten, att elkunderna i de berörda områdena kommer attfå betala såväl ett högre elpris som en högre nättariff än de skulle ha gjortmed en mindre omfattande etablering av småskaliga elproduktionsanläggningar.Ett annat problem som lyfts fram i rapporten är att den legala gränsen försmåskaliga elproduktionsanläggningar (1 500 kW) kan motverka utvecklingen motstörre och effektivare vindkraftverk.Som tidigare redovisats kommer en översyn av systemet medleveranskoncessioner att påbörjas . Enligt uppgift väntas i detsammanhanget även villkoren för avsättning av el från småskaligaproduktionsanläggningar komma att ses över.Utskottets ställningstagandeBestämmelserna i ellagen om leveranskoncession har tillkommit bl.a. i syfte attskydda den småskaliga elproduktionen i samband med elreformen. mening är det angeläget att de små elproducenterna tillförsäkrasrimliga villkor för sin avsättning på elmarknaden.I den översyn av systemet med leveranskoncessioner som skall påbörjasväntas också, som nämnts, villkoren för de små elproducenterna komma att ingå.Utskottet förutsätter att de synpunkter i frågan som nätmyndigheten vid NUTEKredovisat beaktas i den kommande översynen. Med det sagda avstyrker utskottetmotion /98:N276 (c). beträffande elmarknadens funktionssättatt avslår motion 1997/98:N310 yrkande 3,2. beträffande tätort - glesbygdatt avslår motion 1997/98:N299,3. beträffande fasta avgifteratt avslår motion 1997/98:N227,res. 1 (v, mp)4. beträffande el från kooperativa föreningaratt avslår motion 1997/98:Fö216 yrkande 2,res. 2 (mp)5. beträffande producentskydd för el från småproduktionsanläggningaratt avslår motion 1997/98:N276.Stockholm den 24 mars 1998På näringsutskottets vägnarBirgitta JohanssonI beslutet har deltagit: (), (),(), (), (), BarbroAndersson (s), (), (), (), LennartBeijer (v), (), (), (), LailaBäck (s), () och (). Fasta avgifter (mom. 3)() och () anserdels att utskottets ställningstagande i avsnittet om fasta avgifter bort haföljande lydelse:Ur samhällets synvinkel är det viktigt att elsparandet ökar och att detuppfattas som intressant av både stora och små elkonsumenter. Enda sättet attintressera konsumenter med låg elförbrukning att spara och delta aktivt ihandeln med el är, enligt utskottets uppfattning, att den rörliga kostnadensandel av totalkostnaden ökas.Riksdagen bör därför anmoda regeringen att föreslå åtgärder så att en annanrelation mellan fasta och rörliga avgifter kan komma till stånd. Detta bör varamöjligt utan att boskillnaden mellan nätbolag och elleverantör förändras.Utskottet tillstyrker sålunda motion 1997/98:N227 (v).dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följande lydelse:3. beträffande fasta avgifteratt med bifall till motion 1997/98:N227 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört.2. El från kooperativa föreningar (mom. 4)() anserdels att utskottets ställningstagande i avsnittet om el från kooperativaföreningar bort ha följande lydelse:Kooperativa föreningar som äger och driver vindkraftverk kan inte medgällande regler sälja el direkt till sina medlemmar utan att kravet påtimmätning blir aktuellt. Enligt utskottets mening är en sådan ordning intetillfredsställande, allra minst mot bakgrund av behovet att underlätta för densmåskaliga elproduktionen på den avreglerade elmarknaden. Kravet på timmätarebör för övrigt undanröjas generellt för små elkonsumenter.Det finns en stor potential till fortsatt vindkraftsutbyggnad i . Detförutsätter emellertid att den inte försvåras av regler som inte beaktarförhållandena i små kooperativ. Utskottet föreslår därför att regeringen skallanmodas att låta utreda de nu påtalade omständigheterna för kooperativavindkraftsföreningar och därefter återkomma till med erforderligaförslag till förändringar. Med ett uttalande av härom blir detberörda yrkandet i motion 1997/98:Fö216 (mp) tillgodosett.dels att utskottets hemställan under 4 bort ha följande lydelse:4. beträffande el från kooperativa föreningaratt med bifall till motion 1997/98:Fö216 yrkande 2 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört.