bet · GM01FiU7 · 1998-11-05 00:00:00 — Kontoföring av finansiella instrument ochkostnadsinformation till fondandelsägare(prop. 1997/98:160) Utskottet behandlar i detta betänkande det iproposition 1997/98:160 framlagda förslaget till enny lag om kontoföring av finansiella instrument ochdärav föranledda följdändringar i andra lagar.Vidare behandlar utskottet förslaget omkostnadsinformation till fondandelsägare och de medanledning därav föreslagna ändringarna i lagen(1990:1114) om värdepappersfonder. Dessutombehandlar utskottet två motioner som väckts medanledning av propositionen.I propositionen föreslås att aktiekontolagen(1989:827) upphävs och ersätts av en ny lag, lagenom kontoföring av finansiella instrument. Genomändringen avskaffas Värdepapperscentralen VPC AB:smonopol på kontoföring av finansiella instrument.Avsikten är att den nya lagen skall vara generelloch avse kontoföring av alla slags finansiellainstrument. Vidare föreslås att efter auktorisationav skall svenska aktiebolag ochekonomiska föreningar samt utländska företag medfilial i kunna få auktorisation som centralavärdepappersförvarare med behörighet att registrerafinansiella instrument i s.k. avstämningsregistermed civilrättsliga verkningar. Lagen om kontoföringav finansiella instrument med följdändringar i andralagar föreslås träda i kraft den 1 januari 1999.I propositionen föreslås också att en nybestämmelse införs i lagen om värdepappersfonder sominnebär att fondbolag skall informera varjeandelsägare i en värdepappersfond om de totalakostnader som belastat fonden under det föregåendeåret och som hänför sig till andelsinnehavet. Ävenpensionssparare inom det antagnapremiepensionssystemet föreslås få den individuellakostnadsinformation som skall lämnas tillfondandelsägare. Lagändringen föreslås träda i kraftden 1 juli 1999.Utskottet tillstyrker regeringens förslag. Samtligamotionsyrkanden avstyrks.Till betänkandet har fogats två reservationer. I proposition 1997/98:160 föreslås att riksdagenantar regeringens förslag till1. lag om kontoföring av finansiella instrument,2. lag om ändring i lagen (1914:45) om kommission,3. lag om ändring i lagen (1927:85) om dödande avförkommen handling,4. lag om ändring i lagen (1936:83) angående vissautfästelser om gåva,5. lag om ändring i ,6. lag om ändring i utsökningsbalken,7. lag om ändring i kupongskattelagen (1970:624),8. lag om ändring i förmånsrättslagen (1970:979),9. lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385),10. lag om ändring i försäkringsrörelselagen(1982:713),11. lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiskaföreningar,12. lag om ändring i lagen (1990:325) omsjälvdeklaration och kontrolluppgifter,13. lag om ändring i lagen (1990:1114) omvärdepappersfonder,14. lag om ändring i insiderlagen (1990:1342),15. lag om ändring i lagen (1992:160) om utländskafilialer m.m.,16. lag om ändring i lagen (1995:1570) ommedlemsbanker,17. lag om ändring i lagen (1995:1623) omskattereduktion för riskkapitalinvesteringar,18. lag om ändring i lagen (1996:764) omföretagsrekonstruktion,19. lag om ändring i lagen (1998:647) ominkomstgrundad ålderspension.Propositionens lagförslag återfinns i bilaga tillbetänkandet. Såvitt avser förslaget till lag omändring i lagen (1990:1114) om värdepappersfonderhar utskottet i 27 § första stycket rättat ettskrivfel på så sätt att ordet "närmaste" bytts utmot "närmast". Såvitt avser förslaget till lag omändring i lagen (1998:647) om inkomstgrundadålderspension har utskottet rättat två skrivfel,dels att "och för förvaltas " på andra raden iförslaget ersätts av "och som förvaltas", dels atten punkt 5 skjuts in före "har åtagit sig att, med"på rad 12 i förslaget. 1998/99:Fi1 av m.fl. (m) vari yrkasatt avslår propositionen i den del somgäller kostnadsinformation till fondandelsägare ienlighet med vad som anförts i motionen.1998/99:Fi2 av m.fl. (fp) vari yrkas1. att beslutar att den individuellakostnadsinformationen i ett första steg begränsastill att avse kostnader för förvaltning, förvaringoch tillsyn,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att behovet ochkostnaderna för information om totalkostnaden ochskattekostnaden för en rationell fondförvaltningutreds vidare med hänsynstagande till erfarenheternaav steg 1.Inkomna skrivelserFinansdepartementet har berettEuropeiska monetära institutet () tillfälle attavge yttrande över förslaget om kontoföring avfinansiella instrument i enlighet med artikel109f(6) i EG-fördraget. () har fr.o.m enligt artikel109l(2) i EG-fördraget övertagit uppgifter.ECB har avgivit yttrande tillFinansdepartementet, som har överlämnat yttrandettill utskottet.Under ärendets beredning har utskottet mottagit enskrivelse från . Kontoföring av finansiella instrumentBakgrundGenom aktiekontolagen (1989:827) infördes ettdokumentlöst system för aktier i s.k.avstämningsbolag, dvs. sådana aktiebolag för vilkaVärdepapperscentralen () för aktieboken.De rättsverkningar som var förenade med aktiebrevenknöts i stället till registrering på konto hos VPC.Registreringen ombesörjs till den allra störstadelen av kontoförande institut, dvs. främst bankeroch värdepappersbolag som tillagts dessa uppgifterav VPC.Konstruktionen bygger på vad man brukar kalladematerialisering, dvs. aktierna finns inte i fysiskform (dokumentform). Härifrån bör skiljasimmobilisering, en ordning som förekommer i mångaandra länder. Immobilisering innebär att detexisterar aktiebrev - eller åtminstone ett aktiebrevomfattande bolagets samtliga aktier - men att dessapå ett eller annat sätt har spärrats, gjortsimmobila, i den utsträckning rättsverkningarna knytstill registreringar.VPC:s kontosystem omfattar inte bara aktier utanockså obligationer och andra ensidigaskuldförbindelser avsedda för allmän omsättning ochhar efter hand kommit att omfatta större delen av deinstrument som handlas på penningmarknaden.VPC har ensamrätt i fråga omlagreglerad kontoföring av dematerialiseradefinansiella instrument. Bortsett från fall dåtransaktioner företas inom en begränsad krets därrättighetsinnehavarna står i avtalsförhållande tillvarandra, är det endast genom registrering hos VPCsom man utan några underliggande finansiellainstrument i dokumentform kan uppnå derättsverkningar som enligt vanliga civilrättsligaprinciper är förenade med innehav av sådanainstrument.VPC:s ensamrätt gäller bara i fråga om självakontoföringen. Övriga funktioner hos VPC, såsomclearing och likvidutväxling, är inte föremål förnågot legalmonopol.PropositionenI propositionen föreslås att aktiekontolagen upphävsoch ersätts av en ny lag, lagen om kontoföring avfinansiella instrument. Genom ändringen avskaffasVPC:s monopol på kontoföring av finansiellainstrument. Den nya lagen bygger liksomaktiekontolagen på ett dematerialiserat system förkontoför- ing, även om det öppnas viss möjlighettill kontoföring av utländska dokumentbaseradefinansiella instrument. Avsikten är att den nyalagen skall vara generell och avse kontoföring avalla slags finansiella instrument.En utgångspunkt för den nya regleringen är såledesatt VPC:s legalmonopol skall upphöra. Efterauktorisation av skall svenskaaktiebolag och ekonomiska föreningar samt utländskaföretag med filial i kunna få auktorisationsom centrala värdepappersförvarare med behörighetatt registrera finansiella instrument i s.k.avstämningsregister med civilrättsliga verkningar.En förutsättning är att företaget kan bedrivaverksamheten så att den tillgodoser högt ställdakrav på säkerhet och effektivitet och även i övrigtpå sådant sätt att allmänhetens förtroende förkontoföringen upprätthålls och enskildas intresseninte äventyras.Centrala värdepappersförvarare skall stå undertillsyn av . De krav som ställs påverksamheten skall i huvudsak vara desamma som förbörser och clearingorganisationer.I den nya ordningen avses emittenten av definansiella instrument som det är fråga om bestämmamed vilken central värdepappersförvarare han villsluta avtal om kontoföring av instrumenten. Tillskillnad från vad som gäller för VPCi förhållande till emittenter av aktier ochobligationer skall den centralavärdepappersförvararen för sin del inte ha någonprincipiell kontraheringsplikt.Enligt den nya lagen skall det inte varaobligatoriskt för centrala värdepappersförvarare attanvända sig av kontoförande institut.Kravet på tillstånd tillförvaltarregistrering avskaffas. I stället skallcentrala värdepappersförvarare lämna medgivande tillförvaltarregistrering, varvid medgivande skall kunnages till sådana juridiska personer som kan blikontoförande räkning. I övrigtskall huvuddragen av de regler som gäller vidförvaltarregistrering behållas. En skillnad äremellertid att skall kunna gedispens från förvaltarens uppgiftsskyldighet enligtden nya lagen.Ändringarna innebär dessutom att reglerna omAktiekontonämnden ersätts av en allmän bestämmelseom att centrala värdepappersförvarare skall ha enändamålsenlig organisation för hantering aversättningskrav från allmänheten.Det föreslås även en del ändringar i nuvarandereglering rörande bl.a. rättsverkan av registrering,ersättningsskyldighet för centralavärdepappersförvarare samt skyldighet för dessa attsända underrättelser angående registreringsåtgärder.Centrala värdepappersförvarare ges exempelvis i vissomfattning rätt att ta ut avgifter för dekontoutdrag som efter begäran sänds till enkontohavare.Förslaget till lag om kontoföring av finansiellainstrument med följdändringar i andra lagar föreslåsträda i kraft . Beslut omauktorisation som central värdepappersförvarareskall kunna meddelas innan lagen trätt i kraft. VPCges rätt att fullgöra verksamhet som centralvärdepappersförvarare till dess auktorisationmeddelats, under förutsättning att ansökan omauktorisation har lämnats in till Finansinspektioneninnan lagen trätt i kraft. Aktiekontolagen,promulgationslagen till aktiekontolagen och lagen(1987:829) om upphävs.Yttrande från Europeiska centralbankenEuropeiska monetära institutet () har den 20april 1998 enligt artikel 109f(6) i EG-fördragetberetts tillfälle att avge yttrande över förslaget.Europeiska () har fr.o.m den 1 juni1998 enligt artikel 109l(2) i EG-fördraget övertagitEMI:s uppgifter. Under ärendets beredning iutskottet har ECB i yttrande tillFinansdepartementet, daterat ,förklarat att banken inte har någon erinran motlagförslaget.Utskottets ställningstagandeUtskottet anser att regeringens förslag innebär enklar förbättring och tillstyrker därförpropositionen.Kostnadsinformation till andelsägare ivärdepappersfonderBakgrundBestämmelser om värdepappersfonder finns i lagen(1990:1114) om värdepappersfonder. Lagregleringenkompletteras av föreskrifter som Finansinspektionenmeddelat med stöd av regeringens bemyndigande. Avbestämmelserna framgår att en värdepappersfond skallförvaltas av ett aktiebolag som fått tillstånd attutöva fondverksamhet (fondbolag) och atttillgångarna skall förvaras av en bank eller annatkreditinstitut (förvaringsinstitut). Fondbolagetinvesterar medlen i fondpapper och andra finansiellatillgångar inom de ramar som anges i lagen omvärdepappersfonder, föreskrifteroch fondbestämmelserna för fonden. Tillgångarna ifonden ägs av dem som tillskjutit kapital tillfonden (andelsägarna).Fondbolaget och förvaringsinstitutet tar utersättning av andelsägarna för sin befattning medfonden - fondbolaget för sin förvaltning av fondenoch omhändertagande avfondtillgångarna.De kostnader som är förknippade med fondsparandettas ut genom två typer av avgifter, dels avgifterför försäljning respektive inlösen av andelar, delsförvaltningsavgifter. Avgifterna för försäljningrespektive inlösen av andelar tas ut genomdebitering av varje enskild andelsägare vidförsäljning och inlösen av fondandelar. Avgifternapåverkar således inte storleken av den gemensammafondförmögenheten. Förvaltningsavgifter är avgiftersom debiteras den gemensamma fondförmögenheten föratt täcka kostnader för förvaltning och förvaring avfonden. Förutom debiteringen av förvaltningsavgifterförekommer det även annat kostnadsuttag ur fonden.Det finns inga bestämmelser i lag om vilka eller hurstora kostnader som får tas ut av fond-andelsägarna. På marknaden förekommer det inte någotenhetligt system för uttag av avgifter. Det ärvanligt att olika typer av avgifter vid försäljningrespektive inlösen och årliga förvaltningsavgifterkombineras.I lagen om värdepappersfonder finns bestämmelsersom har till syfte att säkerställa att andelsägarnafår information om bl.a. vilka kostnader fondbolagettar ut. Bestämmelserna bygger på ett EG-direktiv,det s.k. UCITS-direktivet. Direktivet anger engemensam minimistandard beträffande informationentill andelsägarna. Direktivet hindrar inte attmedlemsländerna inför bestämmelser som ytterligareförbättrar informationen.PropositionenSparande i värdepappersfonder bygger på avtal somträffas mellan de enskilda andelsägarna ochfondbolaget om förvaltning av medel som anförtrosfondbolaget. Eftersom det inte förekommer någotenhetligt system för uttag av avgifter är det svårtför spararna att få en överblick över vilkakostnader som är förenade med sparandet ivärdepappersfonder. Liksom vid andra typer avtjänster anser regeringen att det är en självklarhetatt andelsägarna i en värdepappersfond bör fåinformation om vad den tjänst han eller hon har köptkostar. En god kostnadsinformation bidrar till attspararen bättre kan bedöma värdet av den tjänst somköpts och göra effektiva val vad gällerinvesteringen av sina medel. En ökadkostnadsmedvetenhet kan i sin tur förväntas ledatill en ökad marknadseffektivitet och konkurrens påfondmarknaden.Behovet av en individuell kostnadsinformation förfondsparare accentueras av det faktum att hushållensinnehav av andelar i värdepappersfonder under senareår växt dramatiskt och att fondsparandet kommit attfå en utpräglad karaktär av konsumenttjänst. Detökade sparandet innebär också att det är angelägetatt marknaden för värdepappersfonder fungerar väl.Några gemensamma åtgärder inom branschen för att gespararna individuell kostnadsinformation tycks intevara aktuella. För att stärka konsumenternasställning i detta avseende bedömer regeringen därföratt det är nödvändigt att införa eninformationsskyldighet lagstiftningsvägen. I Sverigehar en rad reformer genomförts föratt stärka konsumenternas ställning och förbättrakonkurrensen på området finansiella tjänster. Enlagreglering om individuell kostnadsinformation förandelsägare i värdepappersfonder ligger väl i linjemed dessa åtgärder.En lagreglerad informationsskyldighet av det nuaktuella slaget är emellertid inte möjlig att införaför utländska fondföretag inom EES som omfattas avUCITS-direktivet. Av direktivet framgår att ettfondföretag är underkastat hemlandets bestämmelser ide frågor som regleras i direktivet, t.ex. vilkeninformation som skall lämnas till fondandelsägarna.I de fall ett fondföretag bedriver verksamhet i ettannat medlemsland än hemlandet är det således intemöjligt för värdlandet att påföra fondföretagetannan eller ytterligare reglering i sådant somfaller inom direktivets tillämpningsområde.Regeringen anser inte att det finns anledning attinvänta en eventuell framtida gemensam EG-regleringom individuell kostnadsinformation tillfondandelsägare.Regeringen föreslår således att det i lagen omvärdepappersfonder införs en ny bestämmelse sominnebär att fondbolaget skriftligen skallinformera varje andelsägare i en värdepappersfond omhur stort belopp av de totala kostnaderna sombelastat fonden under det närmast föregåendekalenderåret som hänför sig till andelsinnehavet.Finansinspektionen skall vid sin tillsyn överfondbolagen se till att bestämmelsen följs. Ominformationsskyldigheten inte iakttas kanFinansinspektionen besluta om de påföljder som angesi 43 § lagen om värdepappersfonder, dvs. i förstahand varning men även återkallelse av tillståndetatt utöva fondverksamhet.Vad gäller frågan vilka kostnader som fondbolagetskall informera om måste beaktas att det varierarmellan fonderna vilka typer av kostnader som täcksav den årliga förvaltningsavgiften. Urfondtillgångarna betalas också olika typer avkostnader som inte ingår i förvaltningsavgiften.Även detta kostnadsuttag varierar.Regeringen anser att för att spararen skall få enfullständig bild av kostnadsuttaget - som kan tjänasom underlag vid en jämförelse med andra sparformer- är det nödvändigt att informationen inte endastavser förvaltningsavgiften utan samtliga kostnadersom belastar fondförmögenheten, oavsett på vilketsätt de debiteras fonden. Informationen bör därförinbegripa även bl.a. courtage och andra liknandetransaktionskostnader.Det är emellertid inte alltid som courtage ochandra transaktionsavgifter tas ut i samband med köpoch försäljning av värdepapper. Sådana avgifter kani stället vara "inbakade" i priset på värdepapperen.I dessa fall uppkommer inte någon redovisningsmässigtransaktionskostnad och kostnaderna blir dolda. Attkräva en konsekvent redovisning av dessa kostnadertorde vara svårt att genomföra. Om kostnaderna intesyns i den individuella information som skall gestill fondandelsägarna finns det dock en risk för attfondförvaltarna får ett incitament att i störreutsträckning än som förekommer belastafondförmögenheten med sådana kostnader. Regeringenanser därför att det är angeläget attFinansinspektionen i sin tillsyn av fondbolagenuppmärksammar om så sker.För att informationen skall vara överskådlig är detviktigt att samtliga kostnader som hänför sig tillandelsinnehavet anges som ett totalt belopp.Regeringen anser dock att kostnaderna förförvaltning bör särskiljas från andra kostnader sombelastat fonden. En sådan uppdelning underlättar förspararna att sätta de faktiska kostnaderna irelation till den procentsats som fondbolagenvanligen använder för att ange förvaltningsavgiftensstorlek. De kostnader som inte ingår iförvaltningsavgiften är mera direkt hänförliga tillde finansiella transaktionerna i fonden. Genom attdessa kostnader särskiljs frånförvaltningskostnaderna blir det lättare att jämförakostnadsuttaget i fonden med utvecklingen avportföljförvaltningen. Det totala beloppet böralltså delas upp i två delposter:förvaltningskostnader och övriga kostnader. För attundvika oklarhet bör det i lagtexten särskiltmarkeras att begreppet förvaltningskostnaderinkluderar kostnader för förvaring avfondtillgångarna.Regeringen anser att lagbestämmelsen kan behövakompletteras med verkställighetsföreskrifter för attbl.a. klargöra vad som skall innefattas iförvaltningskostnader och när kostnadsinformationenskall lämnas till fondandels- ägarna.Bestämmelsen om kostnadsinformation bör enligtregeringens mening utformas så att fondbolaget ärskyldigt att ge information till dem som ärandelsägare i fonden.I fråga om förvaltarregistrerade fondandelar skallkostnadsinformationen ges till förvaltaren.Fondbolaget får därvid ange ett totalt belopp föralla andelar i en värdepappersfond som lämnats förförvaltning till samma förvaltare. Regeringen anserinte att det finns skäl för att i lag införa någonskyldighet för förvaltaren att fördela kostnadernapå de olika andelsägarna. Detta innebär att denfondandelsägare som väljer att ha sina fondandelarförvaltarregistrerade - dvs. att banken ellervärdepappersbolaget som förvaltar andelarna stårantecknad i fondbolagets register i stället förandelsägaren själv - därigenom också avstår från attfå individuell kostnadsinformation från fondbolaget.Ett avstående från informationen är med andra ordett val som fondandelsägaren själv gör.Regeringen föreslår även att det i den nya lagen ominkomstgrundad ål-derspension införs en bestämmelsesom innebär att svenska fondförvaltare som slutersamarbetsavtal med vid sinrapportering till myndigheten om de kostnader somtagits ut ur fonden skall ange hur stortkostnadsbelopp som belastat fonden perfondandel. informerarsedan de enskilda pensionsspararna om hur stortkostnadsbelopp som hänför sig till deras sparande.Regeringen anser att även fondsparare inom detindividuella pensionssparandet ochfondförsäkringssparandet i princip bör få sammaindividuella kostnadsinformation som andrafondsparare. Hur en reglering som kan möjliggöradetta bör utformas måste dock övervägas ytterligare.Regeringen avser därför att återkomma med förslag omdetta.Bestämmelserna om individuell kostnadsinformationföreslås träda i kraft den 1 juli 1999.Informationen kommer således att tillhandahållasandels- ägarna första gången . Deninformation som skall lämnas för kalenderåret 1999får emellertid begränsas till att avse kostnader sombelastar fonden under andra halvåret 1999.MotionernaI motion Fi1 av m.fl. (m) motsättersig motionärerna regeringens förslag. Motionärernaanser visserligen att det är rimligt attfondspararna skall få information om kostnaderna förutförda tjänster. Men sådan information skall intebara ges från fondbolag med säte i utan frånalla fondbolag på den svenska marknaden.Motionärerna anser att en ensidig reglering avinformationsskyldigheten bara för svenska bolagkommer att snedvrida marknaden till förmån förfonder med utländsk hemvist. Följden riskerar bliatt kostnaderna ökar för ,vilket får antas leda till ökade kostnader förkunderna.I motion Fi2 av m.fl. (fp) anförmotionärerna att de anser att en förbättradinformation om de kostnader som är förknippade medhanteringen av fonder är viktig med hänvisning tillatt hushållens sparande i värdepappersfonder vuxitkraftigt . Motionärerna ifrågasätterdock om en redovisning av det slag som regeringenföreslår ger fondspararen den information somhan/hon verkligen har nytta av. Finansinspektionenhar t.ex. i sitt remissvar anfört attinformationsskyldigheten bör begränsas till att avsekostnader för förvaltning, förvaring och tillsyn.Motionärerna delar bedömning ochanser att bör besluta att den individuellakostnadsinformationen i ett första steg begränsastill att avse kostnader för förvaltning, förvaringoch tillsyn (yrkande 1). Motionärerna anser vidareatt behovet och kostnaderna för information omtotalkostnaden och skattekostnaden för en rationellfondförvaltning utreds vidare med hänsynstagandetill erfarenheterna av steg 1 (yrkande 2).Utskottets ställningstagandeLagreglering om individuell kostnadsinformation tillandelsägare i värdepappersfonderHushållens innehav av andelar i värdepappersfonderhar växt dramatiskt. Fondsparandehar därför kommit att få en utpräglad karaktär avkonsumenttjänst. Som framgått ovan tycks inte någragemensamma åtgärder inom branschen vara aktuella föratt ge spararna individuell kostnadsinformation.Utskottet delar därför regeringens bedömning att detär nödvändigt att stärka konsumenternas ställning idetta avseende genom att införa en lagreglering omindividuell kostnadsinformation för andelsägare ivärdepappersfonder. Det ligger i konsumenternasintresse att detta genomförs ,och det finns därför inte skäl att avvakta eneventuell framtida gemensam EG-reglering av frågan.Utskottet delar inte motionärernas farhågor vadgäller risken för att en lagstadgadkostnadsinformation skulle medföra att svenskafondbolag tappar marknadsandelar i förhållande tillutländska alternativ.Med det anförda avstyrker utskottet motion Fi1 (m).Omfattningen av kostnadsinformationen tillfondandelsägarnaSom framgått ovan anser utskottet att det ärnödvändigt att införa en lagreglering om individuellkostnadsinformation för andelsägare ivärdepappersfonder. Som regeringen föreslagit skalldet således i lagen om värdepappersfonder införas enny bestämmelse som innebär att fondbolaget varje årskriftligen skall informera varje andelsägare i envärdepappersfond om hur stort belopp av de totalakostnaderna som belastat fonden under det närmastföregående kalenderåret som hänför sig tillandelsinnehavet.Utskottet övergår härefter till frågan vilkakostnader som fondbolagen skall informera om. Föratt en sparare skall få en fullständig bild avkostnadsuttaget anser utskottet, liksom regeringen,att det är nödvändigt att informationen inte endastavser förvaltningsavgiften utan samtliga kostnadersom belastar fondförmögenheten, oavsett på vilketsätt de debiteras fonden.