bet · GL01UU13 · 1998-04-21 00:00:00 — bort ha följande lydelse:För ett litet och exportberoende land som är en väl fungerande inremarknad av största betydelse. Arbetet med att säkerställa en sådan inremarknadutgör en viktig del i ansträngningarna att uppnå en hållbar tillväxt och etthögt välstånd. ansluter sig därför till uppfattningen attSverige inom EU bör verka för att en systematisk genomgång av såväl som de nationella regelverken kommer till stånd i syfte attundanröjade formella hindren mot en väl fungerande konkurrens på den inre marknaden.Ettsätt att stärka detta arbete vore att - i likhet med vad som föreslås i motion1997/98:U501 (m) - inrätta ett nytt gemenskapsorgan, en regelrevision, meduppgift att fortlöpande granska både gemensamma och nationella regler.Resultatet av granskningarna bör offentliggöras, och rådet skall därefter ha iuppgift att rekommendera hur bristerna skall åtgärdas. Som sägs i nämndamotionär en framgång i strävandena att fördjupa den inre marknaden och avregleranationella hinder och monopol av stor vikt för att skapa en union förföretagande så att EU skall kunna bli mer konkurrenskraftigt.Med hänvisning till det nu anförda tillstyrker näringsutskottet de två härberörda yrkandena i motion 1997/98:U501 (m).3. EuratomLennart Beijer (v), () och () anser att dendelav näringsutskottets yttrande - under rubriken - som börjar med?Näringsutskottet konstaterar? och slutar med ?av näringsutskottet? bort haföljande lydelse:Som framgår av den föregående redovisningen är en väsentlig del av Eur-atomfördraget föråldrat. Enligt näringsutskottets mening bör regeringen inomEUta initiativ till en omvandling av detta fördrag. Politiken bör inriktas påavveckling av de icke förnybara energislagen, på skyddande av naturresurser,påfrämjande av förnybara energislag och på energieffektiviseringsåtgärder. Ettuttalande av i enlighet med vad näringsutskottet här förordat skulleinnebära att de två aktuella yrkandena i motionerna 1997/98:U20 (c) och1997/98:U412 (mp) blir tillgodosedda.Arbetsmarknadsutskottets yttrande1997/98:AU6yAmsterdamfördragetTill utrikesutskottetUtrikesutskottet har berett arbetsmarknadsutskottet tillfälle att yttra sigöver regeringens proposition 1997/98:58 Amsterdamfördraget jämte två motions-yrkanden som avser arbetsmarknadsutskottets beredningsområde.Utskottet yttrar sig i det följande över propositionens avsnitt 10.2Sysselsättning, 10.4 Jämställdhet mellan kvinnor och män och 10.6 Socialafrågor samt motionerna U501 yrkande 5 av Moderata samlingspartiet och U17yrkande 9 av Vänsterpartiet.InledningSverige är medlem i Europeiska unionen. Samarbetetinom EU grundar sig främst på Fördraget om upprättandet av Europeiskagemenskapen (EG-fördraget), Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- ochstålgemenskapen (Kol- och stålfördraget), Fördraget om upprättandet avEuropeiska atomenergigemenskapen (Euratomfördraget) samt Fördraget omEuropeiska unionen (Unionsfördraget). Enligt artikel N 2 i Unionsfördragetskulle en regeringskonferens sammankallas för att se över vilkabestämmelser i fördragen som skulle behöva revideras. En sådanregeringskonferens inleddes i , och de politiskaförhandlingarna avslutades vid i i juni 1997.Det nya Amsterdamfördraget, som innehåller ändringar i EG-fördraget ochUnionsfördraget, undertecknades . Enligt artikel 14 iAmsterdamfördraget skall det ratificeras av de höga fördragsslutande parternaienlighet med deras konstitutionella bestämmelser.Regeringen föreslår i propositionen att godkänner Amsterdamfördragetsamt de protokoll som har förtecknats i slutakten till fördraget.SysselsättningPropositionenRegeringen har konsekvent prioriterat sysselsättningsfrågan mycket högt i EU-samarbetet. Inför regeringskonferensen såg regeringen som en av Sverigesviktigaste målsättningar att ett reviderat fördrag måste markera attmedlemsstaterna i EU höjer sin gemensamma ambitionsnivå när det gäller attbekämpa arbetslösheten. har ställt sig bakom den målsättningen.Sverige presenterade därför på ett tidigt stadium av konferensen ett förslagtill fördragsändringar i syfte att stärka grunden för samarbetet omsysselsättningen. Det svenska förslaget syftade till att förstärkamålformuleringarna när det gäller sysselsättningen i fördragen och att föra inen ny avdelning om sysselsättning i EG-fördraget. I EG-fördraget skulle enprocedur för samordning och övervakning av sysselsättningspolitiken slås fast.Förhandlingsresultatet på sysselsättningsområdet har stora likheter med detförslag som presenterade under konferensen. Resultatet är enligtregeringen en betydande framgång för och de andra medlemsstater sominom regeringskonferensen verkat för fördragsändringar som syftar till attskapa en bättre grund för EU-ländernas gemensamma ansträngningar att bekämpaarbetslöshet.MålenGenom Amsterdamfördraget blir främjandet av en hög sysselsättningsnivå ettuttryckligt mål för unionen. Genom ett tillägg till EG-fördraget (artikel 3)framhålls att gemenskapens verksamhet skall innefatta att samordning avmedlemsstaternas sysselsättningspolitik främjas. Syftet med en sådansamordningskall enligt artikeln vara att göra sysselsättningspolitiken mer effektiv. avdelning om sysselsättning införs i EG-fördraget. Det slås fast attmedlemsstaterna och gemenskapen skall arbeta för att utveckla en samordnadstrategi för sysselsättning och särskilt främja en kvalificerad, utbildad ochanpassningsbar arbetskraft och en arbetsmarknad som är mottaglig förekonomiskaförändringar. Gemenskapen skall vidare medverka till att målen om en högsysselsättningsnivå uppnås genom att uppmuntra samarbete mellanmedlemsstaternasamt stödja och vid behov komplettera deras åtgärder, som deenskildastaternas befogenhet skall respekteras.Ett ytterligare uttryck för den ökade tyngd sysselsättningsfrågan får i detnyafördraget är enligt regeringen att målet att uppnå en hög sysselsättningsnivåskall beaktas i utformandet av all gemenskapspolitik.Samordning och övervakning av skall , på grundval av en gemensam rapport från rådetoch kommissionen, bedöma sysselsättningssituationen i gemenskapen och antaslutsatser om denna. På grundval av dessa slutsatser skall rådet medkvalificerad majoritet lägga fast riktlinjer för sysselsättningspolitiken.Dessa riktlinjer skall medlemsstaterna beakta i sin sysselsättningspolitik.Medlemsstaterna skall lämna en rapport till rådet och kommissionen omde viktigaste åtgärder som vidtagits för att genomförasysselsättningspolitikenmot bakgrund av sysselsättningsriktlinjerna. Rådet skall på grundval av dessarapporter granska genomförandet av medlemsstaternas sysselsättningspolitik.Rådet kan också under vissa förutsättningar lämna rekommendationer tillmedlemsstaterna.SysselsättningskommitténEn sysselsättningskommitté med rådgivande funktion skall inrättas för attfrämja samordningen av medlemsstaternas sysselsättnings- ocharbetsmarknadspolitik. Kommittén skall ha till uppgift att övervakasysselsättningssituationen och sysselsättningspolitiken i medlemsstaterna ochgemenskapen och att bistå rådet i dess arbete på detta område. Kommittén skallockså samråda med arbetsmarknadens parter.StödåtgärderRådet får befogenheter att besluta om stödåtgärder för att främja samarbetetmellan medlemsstaterna och stödja deras arbete på sysselsättningsområdet. Medstödåtgärder åsyftas främst informations- och erfarenhetsutbyte, särskiltgenompilotprojekt.MotionernaModerata samlingspartiet har i motion U501, som väckts , anfört bl.a. följande. Hög och ihållandearbetslöshetär ett problem som plågar många av EU:s medlemmar. Därmed är det inte givetattproblemet kan lösas gemensamt. Nästan alla de faktorer som bestämmerarbetslösheten är föremål för nationella beslut. Arbetsmarknadens regler ochfunktionssätt avgörs i allt väsentligt på nationell nivå. Förutsättningar fören centralisering av en sådan politik finns inte.Sverige är ett exempel på ett land som kännetecknas av en stel arbetsmarknadmed hög arbetslöshet och låga reallöner. Stora grupper har ställts utanförarbetsmarknaden. Ansvaret för att reformera arbetsmarknaden och bringa ned dethöga skattetrycket på arbete och företagande ligger hos de enskilda länderna.Tryggheten måste komma genom ett rikt utbud av anställningsmöjligheter avolikaslag. För det krävs en union där företag kan skapas och växa. Fortsattfördjupning av den inre marknaden och avreglering av kvarvarande nationellahinder och monopol undanröjer hindren för företagande och är det bästa medelmot arbetslösheten som kan tillgripas på unionsnivå. Det är en uppgift för EUatt verka i denna riktning (yrk. 5).Vänsterpartiet anser i motion U17 att Amsterdamfördragetssysselsättningskapitel kan ses som en viss framgång. Partiet anser att det ärbra att skärpta skrivningar förs in i fördraget och attsysselsättningsfrågornafortsättningsvis skall behandlas mer samordnat, regelbundet ochinstitutionaliserat. Det är dock, menar partiet, en rejäl överdrift närregeringen påstår att sysselsättningen nu har högsta prioritet inom EU.Alltjämt är prisstabilitetsmål och budgetdisciplin överordnade kampen omarbetslösheten. Partiet menar att det inte är trovärdigt att diskutera ensysselsättningspolitik som är frikopplad från den ekonomiska politiken. EMU,konvergenskrav och stabilitetspakt sätter snäva ramar för möjligheterna attbekämpa arbetslösheten. Tyvärr har regelverket för EMU inte förändrats detminsta med det nya fördraget. Vid toppmötet i bekräftades också attalla sysselsättningsåtgärder måste vara förenliga med de stora riktlinjerna iden ekonomiska politiken. Enligt partiet behövs visserligen internationelltsamarbete för att verksamt bekämpa arbetslösheten. Det krävs emellertid enheltannan ekonomisk politik med en helt annan inriktning än den som är dominerandei EU . Om de dogmatiska reglerna för EMU och stabilitetspakten bryts upp,skulle det finnas utrymme för mellanstatliga lösningar som skulle kunna gebetydande tillväxt- och sysselsättningseffekter (yrk. 9).Utskottets ställningstagandeUtrikesutskottet behandlade regeringens skrivelse 1995/96:30 i betänkande 1995/96:UU13. Arbetsmarknadsutskottetyttrade sig över vissa delar i skrivelsen i yttrande 1995/96:AU3y. Utskottetskall här något kort redogöra för de ståndpunkter som intog införförhandlingarna vid regeringskonferensen om sysselsättningspolitiken.Arbetsmarknadsutskottet uttalade bl.a. att en övergripande målsättning förregeringskonferensen borde vara att öka unionens medborgerliga förankring.Utskottet ansåg att en sådan målsättning förutsätter att EU kunde visa uppresultat i sysselsättningsfrågan.Arbetsmarknadsutskottet uttalade också att den låga sysselsättningen och denhöga arbetslösheten är ett av EU:s och de enskilda medlemsländernas störstaproblem. Kampen mot arbetslösheten borde därför ges en lika stor tyngd i deteuropeiska samarbetet som ambitionerna på det monetära området.Arbetsmarknadsutskottet, liksom finansutskottet, ställde sig bakom regeringensvilja att arbeta för att det i grundfördraget fördes in ett avsnitt omsysselsättningspolitik. Ett sådant avsnitt skulle slå fast gemensamma mål,gemensamma procedurer och ett gemensamt åtagande att följa vissa principer försysselsättningspolitiken. ansåg vidare att en särskildsysselsättningskommitté borde inrättas med företrädare på statssekreterarnivåfrån Finans- och Arbetsmarknadsdepartementen.Liksom regeringen anser utskottet att förhandlingsresultatet är gott och attdet visar stora likheter med de ståndpunkter intog införregeringskonferensen. Att målet att uppnå en hög sysselsättning skall beaktasvid genomförandet av all gemenskapspolitik ger en sådan ökad tyngd åtsysselsättningsfrågorna i EU-samarbetetet som hoppats på.Arbetsmarknadsutskottet underströk i sitt tidigare yttrande att det bordeankomma på varje medlemsland att välja var tyngdpunkten skall ligga i detnationella sysselsättningsprogrammet. Fördragsändringarna innebär inte hellernågon harmonisering av sysselsättningspolitiken på gemenskapsnivå. GenomAmsterdamfördraget och det övervakningsförfarande som medlemsstaterna enats omhar dock bättre förutsättningar skapats att på mer fasta grunder och i merordnade former gemensamt bekämpa arbetslösheten.Moderaterna förefaller i motion U501 att vara emot ett ökat europeisktsamarbete vad gäller sysselsättningspolitiken och synes mena attarbetslöshetenendast kan bekämpas genom sådana avregleringar som är till förmån förföretagen. Erfarenheterna visar att så inte är fallet. En ökad flexibilitet påarbetsmarknaden är önskvärd, men en positiv sådan. Den skall komma till ståndgenom att individens kompetens och möjligheter stärks. Utskottet är i motsatstill övertygat om att sysselsättningsfrågan måste lösas med mereuropeiskt samarbete. Detta innebär dock inte att arbetsmarknadspolitiken inteäven i fortsättningen kommer att vara en nationell angelägenhet.Arbetsmarknadsutskottet anser att motion U501 yrkande 5 bör avstyrkas.Utskottet delar inte heller uppfattning att den monetärapolitiken och konvergenskraven skulle motverka möjligheterna att bekämpaarbetslösheten. Tvärtom utgör de konvergensregler som är fastställda för EMUtillsammans med sysselsättningsmålet vad som bör känneteckna en sund och starkekonomi. Även motion U17 yrkande 9 bör därför enligt arbetsmarknadsutskottetavstyrkas.Jämställdhet mellan kvinnor och mänPropositionenAmsterdamfördraget innebär en väsentlig förstärkning av jämställdhetsfrågornaiEG-fördraget. Jämställdhet mellan kvinnor och män förs in som ettgrundläggandemål. Jämställdhetsperspektivet skall beaktas och främjas i alla gemenskapensaktiviteter (s.k. mainstreaming).Genom ett tillägg till den artikel som behandlar lika lön för kvinnor och mänklargörs att likalöneprincipen inte bara gäller lika arbete utan ocksålikvärdigt arbete. Innebörden av förändringen är att praxis blirfördragsfäst, vilket utgör ett viktigt förtydligande avlönediskrimineringsförbudet.En ny bestämmelse införs i EG-fördraget som innebär att rådet med kvalificeradmajoritet skall besluta om åtgärder för att säkerställa tillämpningen avprincipen om lika möjligheter och lika behandling av frågor som röranställningoch yrke, inklusive principen om lika lön vid lika eller likvärdigt arbete.Slutligen klargörs det att likabehandlingsprincipen inte utgör något hinderförmedlemsstaterna att använda sig av positiv särbehandling av underrepresenteratkön i syfte att åstadkomma jämställdhet i praktiken på arbetsmarknaden. Närsådana åtgärder vidtas skall de, enligt en gemensam förklaring, i första handsyfta till att främja kvinnors situation i arbetslivet.Utskottets ställningstagandeUtskottet var av den uppfattningen inför regeringskonferensen att Sverigebordearbeta för ett ökat samarbete på jämställdhetsområdet bl.a. genom att verkaföratt det klargörs att jämställdheten måste beaktas i alla gemenskapensaktiviteter (s.k. mainstreaming). Utskottet ansåg också att artikel 119 i EG-fördraget borde ändras så att den omfattade också andra frågor i arbetslivetänfrågan om lika lön. Det viktigaste var dock enligt utskottet att det slogsfastatt jämställdheten mellan kvinnor och män skall främjas och att s.k. aktivaåtgärder är tillåtna. Slutligen ansåg utskottet att positiv särbehandling avicke tvingande slag borde kunna tillåtas som en åtgärd att främjajämställdhetsarbetet.Utskottet ser med tillfredsställelse på resultatet av förhandlingarna också påjämställdhetspolitikens område. Jämställdhet skall nu genomsyra allaaktiviteter på gemenskapsnivå. Detta har redan kommit till uttryck i desysselsättningsriktlinjer som fastställdes av rådet strax ochsom bl.a. innebar att sysselsättningen skall ha som mål att stärkajämställdheten. Ett annat viktigt resultat är att det nu fastställts attlikabehandlingsprincipen inte utgör något hinder för medlemsländerna atttillåta positiv särbehandling i syfte att främja jämställdheten.Sociala frågorBakgrundBegreppet socialpolitik rymmer frågor som rör såväl arbetsrätt, arbetsliv,arbetsmiljö och jämställdhet som socialpolitiska frågor i gängse svenskbemärkelse. Det har funnits två parallella fördragsmässigagrunder för gemenskapssamarbetet på det sociala området, dels de socialabestämmelserna i artiklarna 117-122 EG-fördraget, dels artiklarna i avtalet omsocialpolitik som fogats till det s.k. sociala protokollet. I det socialaprotokollet medger att de övriga medlemsländerna går vidare idet gemensamma arbetet på det sociala området med utnyttjande och hjälp avgemenskapens institutioner och procedurer utan att tar del idetta arbete.År 1989 antog elva av EG:s medlemsländer - ställde sig utanför-EG:s sociala stadga om grundläggande sociala rättigheter för arbetstagare.PropositionenEtt viktigt resultat av regeringskonferensen är att det sociala protokollet nukan avskaffas och att innehållet i avtalet om socialpolitik integreras medfördraget. Detta har verkat för. Avtalet om socialpolitik har endastfått en begränsad tillämpning. Genom den förändring som föreslås skapasförutsättningar för att fullt ut utnyttja de nya möjligheter sombestämmelsernai avtalet om socialpolitik innebär.Arbetsmarknadens parterIntegreringen av avtalet om socialpolitik med EG-fördraget medför attkommissionen innan den lägger fram socialpolitiska förslag alltid skallsamrådamed arbetsmarknadens parter på gemenskapsnivå om den möjliga inriktningen avengemenskapsåtgärd. Parterna har alltid möjlighet att meddela att man villinledaett förfarande som kan leda till avtal på gemenskapsnivå. Detta innebär enligtregeringen en förstärkning av arbetsmarknadsparternas roll i EU-arbetet på detsociala området. Dialogen mellan parterna på gemenskapsnivå kan leda tillavtalsbundna relationer.Grundläggande sociala rättigheterDen nya fördragstexten innehåller inte någon särskild artikel om fackligarättigheter, vilket hade föreslagit. Fackliga rättigheter omfattasdockav sociala stadga undertecknad i ochGemenskapens stadga om arbetstagares grundläggande rättigheter från år 1989.Utskottets ställningstagandeArbetsmarknadsutskottet ställde sig inför regeringskonferensen bakom ettförslag att skulle verka för att det sociala protokollet skrivs in iEG-fördraget.Samarbetet på det sociala området kommer i och med att det sociala protokolletavskaffas och att innehållet i avtalet om socialpolitik integreras i fördragetatt förstärkas. Enligt utskottet ligger det i hög grad i svenskt intresse attkrav på arbetslivets område värnas och att alltför stora skillnader mellanmedlemsländernas lagstiftning undanröjs. Genom integreringen av avtaletförstärks också arbetsmarknadsparternas roll i EU-samarbetet på det socialaområdet, något som arbetsmarknadsutskottet välkomnar.Utskottet har noterat att utrikesutskottet i betänkande 1996/97:UU13 ansåg attdet kunde finnas skäl att överväga om föreningsrätt, förhandlingsrätt och rättatt vidta stridsåtgärder borde fördragsfästas. Den nya artikeln 117 slår fastde socialpolitiska mål som medlemsstaterna enats om med tillägget ?underbeaktande av sådana grundläggande sociala rättigheter som anges i deneuropeiska sociala stadgan som undertecknades i ?.Även om någon artikel om fackliga rättigheter inte införts direkt i EG-fördraget får det enligt utskottets mening ses som en viss framgång attfördraget hänvisar till den sociala stadgan som bl.a. omfattar fackligarättigheter. Det är dock osäkert om måste beakta denna referensnär den tolkar EG-rätten.Stockholm den 26 mars 1998På arbetsmarknadsutskottets vägnarJohnny AhlqvistI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), ChristelAnderberg (m), (), (), (), (), () och ().Avvikande meningar1. SysselsättningKent , , och (alla m)anser att utskottets ställningstagande under rubriken från detsom börjar med ?Liksom regeringen? till det som slutar med ?bör avstyrkas. ?bort ha följande lydelse:Hög och ihållande arbetslöshet är ett problem som plågar många av EU:smedlemmar. Det betyder dock inte att problemet kan lösas gemensamt. Den inremarknaden ger goda förutsättningar för uthållig tillväxt och högt välstånd. Defaktorer som bestämmer arbetslösheten är däremot föremål för nationellabeslut.Ansvaret för att reformera arbetsmarknaden och bringa ned det högaskattetrycket på arbete och företagande ligger hos de enskilda länderna.Enligtutskottet finns det inte förutsättningar för en centralisering av en sådanpolitik. De kommer att bli än mindre i takt med att unionen utvidgas och blirän mer heterogen. Det måste i stället finnas ett rikt utbud avanställningsmöjligheter av olika slag så att varje individ kan hitta någotarbete som passar hans eller hennes förutsättningar. För det krävs en uniondärföretag kan skapas och växa. Utskottet anser att en fortsatt fördjupning avdeninre marknaden och avreglering av kvarvarande nationella hinder förföretagandeär de bästa medel mot arbetslösheten som kan tillgripas på unionsnivå. Det ären uppgift för EU att verka i denna riktning. Framgång i dessa strävanden ärbetydelsefullt för att hela EU skall kunna bli mer konkurrenskraftigt. Av detanförda följer att arbetsmarknadsutskottet anser att motion U501yrk. 5 bör tillstyrkas.2. SysselsättningIngrid () anser att utskottets ställningstagande under rubrikenSysselsättning från det som börjar med ?Liksom regeringen ? till det somslutarmed ?gemensamt bekämpa arbetslösheten? och från det som börjar med ?Utskottetdelar? och slutar med ?arbetsmarknadsutskottet avstyrkas ? bort ha följandelydelse:Amsterdamfördragets sysselsättningsavsnitt får anses vara en viss framgång förSverige. Utskottet anser att det är bra att skärpta skrivningar omsysselsättningen förs in i fördraget och att dessa frågor nu behandlas mersamordnat, regelbundet och institutionaliserat. Fördraget innehåller dock intenågra sådana förändringar att man kan påstå att sysselsättningsfrågorna nu harhögsta prioritet inom EU. Utskottet menar att det inte går att diskutera ensysselsättningspolitik som är frikopplad från den ekonomiska politiken. EMU,konvergenskrav och stabilitetspakt sätter snäva ramar för möjligheterna attbekämpa arbetslösheten framgångsrikt. Några åtgärder i kampen motarbetslösheten som kan hota prisstabilitet och budgetdisciplin medges inte,vilket utskottet ser som en brist.Utskottet är övertygat om att det behövs ett internationellt samarbete för attverksamt kunna bekämpa arbetslösheten. För att ett sådant samarbete skall varaverksamt krävs emellertid en helt annan ekonomisk politik än den som ärdominerande . Om regelverket för EMU bryts upp skulle det finnas utrymmeför sådana mellanstatliga lösningar som skulle kunna ge betydande tillväxt-ochsysselsättningseffekter.Utskottet anser med hänvisning till det anförda att motion U17 yrk. 9 börtillstyrkas.Särskilda yttranden1. Sysselsättningspolitikens ställning i EUBarbro () anför:I viss mån är den nu höga svenska arbetslösheten kopplad till den förda EU-anpassningspolitiken. Min förhoppning att EU med Amsterdamfördraget skulle slåin på en ny väg, bort från den i EU generellt höga arbetslösheten, hargrusats.I stället har medlemsländerna i och med Amsterdamfördraget i allt väsentligtmissat en möjlighet att lösa arbetslöshetsproblemen. Även om fördraget talaromen hög sysselsättningsnivå ges inte något juridiskt bindandesysselsättningsmål. Detta innebär konkret att sysselsättningspolitikenfortfarande är underordnad inflationsbekämpning och budgetdisciplin.2. Den sociala beslutsprocessen m.m.Kent , , och (alla m)anför:Utskottet kommenterar i yttrandet över Amsterdamfördraget bl.a. frågan ompartsdeltagande i den sociala beslutsprocessen och möjligheterna till s.k.positiv särbehandling i relationen mellan män och kvinnor.Utskottet redovisar korrekt vad Amsterdamfördraget innehåller på dessa bådapunkter. I anslutning härtill vill vi för vår del understryka vår övertygelseatt den europeiska arbetsmarknaden måste utvecklas bort från kollektivalösningar och i riktning mot mer individuella och flexibla lösningar. Skerintedetta kan inte den europeiska massarbetslösheten bekämpas.