bet · GL01NU13 · 1998-05-05 00:00:00 — I motionen påpekas att den lista som i nulägetpresenterats vad gäller tänkbara konflikter mellan miljölagstiftning och ärväldigt osäker eftersom en systematisk genomgång av avtalets effekter påmiljölagstiftningen ännu inte genomförts. I motionen pläderas för att avtaletskall vara sådant att det uppmuntrar eller ålägger företag att följa de avhemlandets eller värdlandets miljöbestämmelser som är mest strikta. Samtidigtkonstateras att detta skulle vara en så långtgående bestämmelse att den skullestrida mot principen om icke-diskriminering. Men, menar motionärerna, en sådanordning skulle ge mycket stora positiva effekter för miljön, för flerafrivilliga uppförandekoder och för Agenda 21- intentionerna.Vissa kompletterande uppgifterFörhandlingarna om ett multilateralt avtal om investeringar () har pågåttsedan hösten 1995 mellan de 29 samt Europeiska kommissionen.Målet för förhandlingarna är att skapa ett avtal med hög standard på åtagandenom investeringsliberalisering, att värna om icke-diskriminering ochinvesteringsskydd samt att åstadkomma en effektiv tvistlösningsmekanism.Avsikten är att avtalet skall vara öppet för anslutning även för icke-OECD-länder.Bakgrunden till förhandlingarna är bl.a. det arbete som harpågått med att liberalisera kapitalrörelserna mellan och attsäkerställa likabehandling för investeringar. Volymen av investeringar mättbåde som befintliga investeringar och som nya investeringsströmmar har ökatdramatiskt . Värdet på investeringsströmmarna ökade underåren 1973-1995 från till , vilket är enkraftigare ökning än för världshandeln. med denna utveckling harproblemen med olika investeringsvillkor framstått som allt tydligare. Bristenpå överskådliga, lätt tillgängliga regler och ett sammanhängande gemensamtsynsätt har inneburit ett stort mått av osäkerhet och oförutsägbarhet både föroffentliga och privata aktörer på marknaden. Det finns ca 1 600bilaterala investeringsavtal. Därutöver existerar ett stort antal olikainternationella avtal som i varierande grad innehåller skilda former av reglerför internationella direktinvesteringar. Ett enhetligt multilateralt regelverkför investeringar bedöms ge en större tydlighet, en minskad osäkerhet både förenskilda stater och investerare samt innebära förenklingar jämfört med dennuvarande situationen.En av hörnstenarna i är likabehandling mellan utländska och inhemskainvesterare. En utländsk investerare skall inte behandlas sämre - men hellerinte gynnas - i förhållande till en inhemsk investerare. Ett land som anslutersig till tvingas inte att avreglera sin investeringsregim förutsatt att dentillämpas icke-diskriminerande. Om ett land t.ex. har höga miljökrav kan dessabehållas och förstärkas under förutsättning att reglerna inte skiljer mellanutländska och inhemska investerare. Undantag kan begäras i avtalet om ett landtill följd av den nationella lagstiftningen bedömer att det inte fullt ut kanrätta sig efter vissa MAI-åtaganden.En annan viktig del av är egendomsskyddet för investeringar, dvs. rättentill ersättning vid t.ex. expropriation. Enligt uppgift skiljer sig detnuvarande avtalsförslaget i stort inte från redan existerande internationellrätt på investeringsskyddsområdet. Vad avser att tillföra på detta områdeär en bindande internationell tvistlösningsmekanism mellan såväl defördragsslutande parterna som mellan investerare och värdland.Trots att är ett avtal med mellanstatliga förpliktelser är avsikten attOECD:s riktlinjer för multinationella företag skall biläggas avtalet. Dessaicke-bindande riktlinjer behandlar internationella företags ansvar avseendebl.a. miljö och arbetstagares rättigheter. Ytterligare förslag för atttillvarata miljöintressen och rättigheter för arbetstagare diskuteras förnärvarande. En legal översyn av relationen mellan och multiltateralamiljöavtal har genomförts av OECD-sekretariatet.I ett interpellationssvar med anledning av sjuinterpellationer framställda av företrädare för och Miljöpartietom framhöll handelsminister att han bedömde atttidsplanen för MAI-förhandlingarna inte skulle komma att hålla och att någotavtal inte skulle vara möjligt att träffa enligt de ursprungligaintentionerna. Handelsministerns förutsägelse var i stället att förhandlingarnakommer att utsträckas i ett eller . Han framhöll vikten av attriksdagen deltar i diskussionen om det avtal som successivt växer fram och ärinformerad om de svenska reservationer som begärs i förhandlingarna. Detunderströks också i svaret att avtalet inte gäller för innan det hargodkänts av . Han förklarade att regeringen har för avsikt attfortsättningsvis visa stor öppenhet beträffande förhandlingarna. Avtalet skallvidare utvärderas av någon som är fristående från innan detlämnas över till för beslut. Dessutom, fortsatte statsrådet, äravsikten att oberoende konsekvensanalyser av delområden i det föreslagnaavtalet skall göras innan förhandlingarna slutförts. Under interpellationsde-batten framkom i ett inlägg av handelsministern att regeringen planerar atthålla en hearing om MAI-förhandlingarna i juni 1998.Utskottet har i ett yttrande (1997/98:NU4y) till utrikesutskottet medanledning av en skrivelse (1997/98:60) från regeringen om verksamheten iEuropeiska unionen tagit upp frågan om . Härvidunderströk utskottet (s. 9) att det svenska stödet för och det aktivadeltagandet i förhandlingarna inom är i linje med det traditionellasvenska engagemanget för en fri och öppen världshandel. Utskottet konstateradeatt den omfattande diskussion som förevarit om bl.a. miljöhänsyn ocharbetsrättsliga frågeställningar samt i övrigt om överensstämmelsemed andra viktiga internationella avtal har lett till att förhandlingarnakraftigt har försenats. I yttrandet framhöll utskottet att det hade det variten styrka om ett enhetligt, globalt regelverk för investeringar hade kunnatförhandlas fram inom ramen för WTO. De i sammanhanget aktuella motionsyrkandenaavstyrktes av näringsutskottet med hänvisning till att långt ifrånär färdigförhandlat och att det mot denna bakgrund saknades anledning förriksdagen att göra något särskilt uttalande i frågan.I en avvikande mening (v, mp) riktades kritik mot att MAI-förhandlingarnaförts i tysthet och att den nödvändiga demokratiska insynen i processen harvarit undermålig. Det anfördes att avtalsutkastet inte tar hänsyn till miljö-och kulturfrågor samt till sociala frågor. Dessutom framstod avtaletsförhållande till konventioner om skydd för mänskliga rättigheter som ytterstoklart. Inriktningen på det fortsatta förhandlingsarbetet borde därför vara atthävda staters rätt att på demokratisk grund besluta om regelverk som syftartill skydd mot t.ex. miljöförstöring, djurplågeri och utnyttjande avarbetskraft, utan att det uppfattas som handelshinder.Vid beslutade organisationen attförhandlingarna om skall återupptas i oktober 1998.Utskottets ställningstagandeI det nämnda yttrandet till utrikesutskottet framhöll näringsutskottet debakomliggande motiven - för vilka har redogjorts - för förhandlingarna omett multilateralt investeringsavtal. Det erinrades också om de svenskapositionerna i förhandlingsarbetet som innebär förord för bestämmelser iavtalet som förbjuder s.k. positiv diskriminering på miljö- ocharbetsrättsområdet samt att skrivningar skall inarbetas i avtalet så attstatens normala regleringsmöjligheter på t.ex. miljöområdet inte kanifrågasättas. Utskottet konstaterade att förhandlingsarbetet är starkt försenatberoende på den omfattande diskussion som uppstått kring avtalet. uppfattning hade det varit en styrka om ett enhetligt, globaltregelverk för investeringar hade kunnat förhandlas fram inom ramen för WTO. Medhänvisning till att avtalet långt ifrån är färdigförhandlat fanns det enligtutskottets uppfattning ingen anledning för att göra något särskiltuttalande i frågan.Läget är i sak oförändrat och utskottet finner därför inget skäl att göranågon annan bedömning än vad som gjordes i nyssnämnda sammanhang. Det aktuellamotionsyrkandet avstyrks alltså.Miljöprövning av produktion och subventionerMotionernaSubventioner av en viss produktion inom ett land gynnar de egna företagen ochsnedvrider därmed priserna på världsmarknaden, konstateras det i motion1997/98:N275 (v). Enligt motionärernas uppfattning är produktionssubventioneren form av protektionism. I motionen görs gällande att flera av de omfattandesubventioner som ges i olika länder medför en negativ miljöpåverkan.Jordbrukspolitiken inom EU är ett tydligt sådant exempel, betonas det. Mångaländer subventionerar delar av sin export till högriskländer, främst , genom statsfinansierade exportkreditgarantier. Motionärerna villhänvisa till att särskilt de långsiktiga krediterna och garantierna tillstorskaliga projekt i tredje världen har inslag av statligt stöd. I motionenuttalas att det endast är som miljöprövar statligtexportstöd. Ett riksdagsuttalande begärs om att den svenska regeringeninternationellt skall kräva att projekt som får statligt stöd skallmiljöprövas, oavsett om stödet utgår i form av exportstöd eller nationellkredit. Om subventionsreglerna utvidgades, fortsätter motionärerna, så attallmänna subventioner av miljöförstörande processer och produkter förbjöds, såskulle det kunna ge mycket positiva miljöeffekter. Även en ökad lokalproduktion av basvaror och en specialisering för produktion av mer förädladkaraktär skulle innebära stora miljövinster. Ett sätt att påverka dettaförhållande, utan att skapa nya handelshinder, vore att se till attfrakttransporterna betalar sin miljöbelastning. I motionen påpekas att detta iförsta hand gäller transporter som utförs med hjälp av fossila bränslen.Även i motion 1997/98:N279 (mp) är budskapet att en internationellavreglering av subventioner till exportindustrin framstår som angelägen. Ensådan avreglering, anförs det, skulle sannolikt ge ett bättre utnyttjande avbefintliga resurser. Motionärens uppfattning är att en sådan åtgärd skullemöjliggöra genomförandet av en rad synnerligen legitima miljökrav i allainblandade länder.Vissa kompletterande uppgifterHandelsminister framhöll i ett svar på frågor(1996/97:783 och 1996/97:791) av () om () ochmiljön respektive om exportkrediter efter miljöprövning att EKN inte har någotuppdrag från regeringen att göra miljökonsekvensbedömningar av projekt annat änur risksynpunkt, dvs. hur miljöaspekter påverkar projektetsåterbetalningsförmåga. Statsrådet betonade att en EKN-garanti bara är giltig omlagstiftningen i importlandet, t.ex. på miljöområdet, följs. Detta är i principockså vad som gäller för motsvarande institut i företagens konkurrentländer. Isvaret erinrades om den i motion 1997/98:N275 (v) omnämnda miljöprövningen iFörenta staterna och det framhölls att vid deras garantigivning granskas vissatyper av större projekt ur miljösynpunkt, bl.a. vattenkraftsprojekt.Handelsministern hänvisade till att dittills hade ingen ansökan avslagits avmiljöskäl, varför han menade att det var för tidigt att dra slutsatser omeffektiviteten i det amerikanska systemet. Handelsministern meddelade också isvaret att diskussioner förs internationellt, bl.a. inom ramen för , om hurmiljöaspekter skall kunna beaktas i de statsstödda exportfinansieringssystemen.I ett avlämnat betänkande, Staten och exportfinansieringen (SOU1998:23; särskild utredare: generaldirektör ), framläggs förslagbl.a. om att EKN skall skaffa sig egen miljöbedömningskompetens för att bedömade kreditrisker som ligger i miljökonsekvenserna i investeringar för vilkaexportföretag söker exportkreditgarantier.Utskottets ställningstagandeUtskottet finner det angeläget att det även inom detta område träffasinternationella överenskommelser som gör att affärer om miljöprövning avinvesteringar som stöds av statliga garantisystem hanteras på ett likartatsätt. Det finns därför skäl att välkomna de diskussioner i ämnet som förs inomramen för . Vidare vill utskottet understryka rätten för enskilda nationeratt själva få bestämma över utformningen av sin miljöpolitik. Det är såledesdet land som är mottagare av den tänkta investeringen som skall avgöraomfattningen av eventuella miljöstörningar. Enligt utskottets uppfattning ärdet fel väg att gå att låta kreditgarantiinstitutet i det land från vilketinvesteringen kommer avgöra den frågan.Däremot kan utskottet principiellt dela den uppfattning som framförs imotionerna att subventioner och statsstöd som snedvrider den internationellakonkurrensen inte kan accepteras. I denna fråga är också aktivt inomramen för EU:s inre marknad och de regler för statsstöd som finns inomgemenskapen. Utskottet vill med kraft understryka vikten av attstatsstödskontrollen inom EU förbättras och i ökad omfattning tillåter insyn.Det är av största betydelse att öppenheten förstärks så att konkurrenternasställning i statsstödsärenden kan förbättras. En generell förbättring avregelefterlevnaden från berörda staters sida leder enligt utskottetsuppfattning till en förbättrad konkurrens, där produkters kvalitetsegenskaper iform av miljövänlighet får fälla avgörandet i konsumenternas val på marknaden.Med det sagda avstyrker utskottet de aktuella motionsyrkandena.Utvecklingsländerna och utformningen av handelspolitikenMotionernaAtt öppna sig för världsmarknaden i ett läge när produktionskapaciteten inomsåväl jordbruk som industri är svag inom ett land riskerar att leda tillunderutveckling och avindustrialisering, framförs det som en varning i motion1997/98:N249 (s). Enligt motionären är detta vad som sker i söder omSahara. De afrikanska länderna har genomförthandelsliberaliseringar och strukturanpassningar av sina ekonomier, men de harinte fått en förbättrad handelssituation och har inte heller dragit till sigutländska investeringar. Budskapet i motionen är att protektionism i vissasammanhang kan vara bra och nödvändig. I motionen påpekas att försök har gjortsför att få med på ett bra sätt inom handeln. Det s.k. -ett ramavtal för EU:s bistånd som skapades - omfattar ett sjuttiotalf.d. kolonier till några av EU-länderna, de s.k. ACP-länderna (African,Caribbean and Pacific States). Men, hävdar motionären, är dessaACP-länder fattigast i världen, och deras genomsnittsinkomst är lägre än denvar . I motionen dras därför slutsatsen att , somskall omförhandlas , inte har lyckats. I motionen hänvisas till attenskilda organisationer, kyrkor och näringsliv har utarbetat ett dokument därdet viktigaste kravet är att EU skall prioritera fattigdomsbekämpningen och taupp den som en integrerad del av utrikespolitiken och handelspolitiken.Motionärens uppfattning är att detta krav överensstämmer med , i vilket står att en hållbar ekonomisk och social utveckling skallfrämjas.Vänsterpartiet skulle välkomna initiativ för att stödja u-ländershandelspolitiska intressen, uttalas det i motion 1997/98:N275 (v). Vad gällerEU:s handel med utomstående länder så finns det ambitioner att vilja förbättrau-ländernas möjligheter till ökad export. Men i praktiken, hävdas det, finns enrad handelshinder som riktar sig främst mot länder i , ochAsien. Som exempel anförs en förordning om ekoodling där motionärernas analyssäger att inga uttalat utesluts, men där lagstiftningen är så utformadatt inga kan uppfylla kraven.Vissa kompletterande uppgifterFör att stimulera handel och utveckling har både handelspolitiska åtgärder ochbiståndsinstrument utnyttjats inom ramen för det nuvarande (LoméIV). Handeln med industrivaror och tekoprodukter ges tullfrihet till EU. Vissajordbruksvaror är undantagna från tullfrihet, medan andra genom s.k. protokollär garanterade ett visst marknadstillträde (t.ex. bananer, rom, socker ochnötkött). EU har ett särskilt preferenssystem för MUL-länderna (de minstutvecklade länderna) inom . Genom olika biståndsinstrument geskompensation för fluktuationer i världsmarknadspriserna och ACP-ländernagaranteras import till EU till gemenskapspris. Privatsektorns utveckling stödsockså med biståndsmedel.Lomé IV löper ut . Förhandlingar om samarbete mellan EU ochACP-länderna efter IV skall inledas senast i september 1998.Förberedelserna inför dessa förhandlingar påbörjades i samband med attkommissionen vid utvecklingsrådet (EU:s biståndsministrar) i november 1996presenterade en grönbok om förbindelserna mellan EU och ACP-länderna inför2000-talet (KOM/96/570). I grönboken konstaterades att harvarit till gagn för handel och utveckling, som det bekräftas atteffekterna varierar från land till land beroende på de förutsättningar somgällt för det enskilda landet. När biståndet inte lett till förväntadutveckling förklaras detta bl.a. av dåligt fungerande institutioner och av attden ekonomiska politiken i mottagarländerna inte varit sammanhängande. Vidarehar det stora antalet biståndsinstrument medfört problem i de fall då kravensom ställs på mottagarländerna inte varit samordnade. En slutsats i grönbokenär att biståndet varit mest effektivt i de länder som i utgångsläget haft minsttillgång till kapital och mänskliga resurser, i de länder som fört enstabiliseringspolitik och i de länder som följt ett strukturanpassningsprogram.I november 1997 lade kommissionen fram förslag till politiska riktlinjer församarbetet mellan EU och ACP-länderna (KOM/97/537) på vilket EU:sförhandlingsmandat skall bygga. I riktlinjerna inbegrips bl.a. frågorna om ettintegrerat förhållningssätt till fattigdomsbekämpning och en övergång frånhandelspreferenser till ett bredare ekonomiskt samarbete.I näringsutskottets betänkande 1996/97:NU8 om , EU och handelspolitikeninför , som framlades , framhöll utskottet (s. 15) att närdet gäller handel och fattigdomsbekämpning så anläggs både från EU:s ochSveriges sida ett sammanhållet synsätt på frågor som rör handel, miljö ochutveckling. Utskottet noterade att kommer att vara aktivt både i WTO-sammanhang och i EU-arbetet vad gäller utformningen av den globalahandelspolitiken i förhållande till intressen. Det är angeläget,menade utskottet, att olika politikområden som t.ex. handels- ochbiståndspolitiken samordnas och samverkar så att de fattiga länderna blirdelaktiga i den ökade globaliseringen. Det underströks också från utskottetssida att det är angeläget att behandla de minst utvecklade länderna enhetligtoch på ett WTO-förenligt sätt.Utskottets ställningstagandeUtskottet finner i denna del inget skäl till att avvika från den ståndpunkt somintogs när motsvarande motionsyrkanden behandlades . är ochkommer att vara aktivt i både WTO-sammanhang och i EU-arbetet vad gällerutformningen av den globala handelspolitiken i förhållande till u-ländernasintressen. Av den lämnade redogörelsen framgår inriktningen på de kommandeförhandlingarna mellan EU och ACP-staterna, vilket innebär att de mottagandeländernas intressen i ökad utsträckning kommer att tillgodoses. Den samordnadepolitiken från EU:s sida i förhållande till berörda utvecklingsländer skallenligt utskottets mening vara så utformad att den förstärker processen mot ettökat deltagande i globaliseringen. Det är viktigt att främja sådanautvecklingsprocesser som understöder ökad investeringsaktivitet från de rikaländernas sida och i vars spår goda utvecklingscirklar kan följa i form avlokal produktion utförd av nya, inhemska företag. För att berördautvecklingsländer skall kunna dra nytta av globaliseringsprocessen ochstimulera framväxten av små företag är det angeläget att institutionsstärkandeåtgärder prioriteras så att varaktigheten i genomförda investeringar kansäkras.Med det sagda avstyrker utskottet här aktuella motionsyrkanden.Import från ÖsteuropaMotionenI motion 1997/98:U807 (v) anförs att svenska staten måste vara beredd att taett större ekonomiskt ansvar i samarbetet och handeln med öst. Motionärernaföreslår att det svenska stödet till höjs tillåtminstone . En sådan satsning skall, menarmotionärerna, finansieras genom att medel slussas över från militär verksamhettill civila projekt. I motionen begärs också att regeringen skall komma medförslag för att underlätta import av varor från . Även inom ramen förEU bör det vara möjligt att underlätta handeln, sägs det. Förutsättningen är idetta fall att de interna stöden inom EU minskar och att EU:s tullmurar rivs.Vissa kompletterande uppgifterEG har ingått s.k. Europaavtal med länderna i . Dessa ärassocieringsavtal som syftar till medlemskap i . Sådana avtal har tecknatsmed , , , , , och samtmed , och . Europaavtalens mål är att ge en ram förpolitisk dialog, främja ökning av handeln, etablera goda ekonomiska relationer,ge en ram för tekniskt och ekonomiskt bistånd från EU och allmänt vara en ramför associeringsländernas gradvisa integration i gemenskapen. För de länder somnumera ingår i OSS (Commonwealth of States - Oberoende staterssamvälde) har EG valt en annorlunda avtalsmodell än Europaavtalen. Dessa avtalkallas partnerskaps- och samarbetsavtal (PCA - Partnership and Co-operationAgreement). trädde partnerskaps- och samarbetsavtalet mellan EUoch i kraft. Målet för partnerskapet är bl.a. att skapaförutsättningar för ett framtida frihandelsområde mellan gemenskapen ochRyssland. medverkade vidare till att rådet debatteraderelationerna till i syfte att bl.a. se över möjligheterna atteliminera vissa handelshinder, inte minst i syfte att stödja i denanpassning som är nödvändig för ett framtida WTO-medlemskap. inrättades vid ett sammanträde till följd avpartnerskapsavtalet. Då diskuterades bl.a. förutsättningarna förförhandlingarna om ett frihandelsavtal, anslutning till WTO,industriellt samarbete inom t.ex. områdena rymd-teknik, miljö samtgränsöverskridande samarbete.I 1998 års ekonomiska vårproposition (prop. 1997/98:150) föreslår regeringenett nytt treårigt program på förutvecklingssamarbetet med . Samarbetet inriktas på attpåskynda , , och medlemskap i samt attytterligare integrera och i europeiska samarbetsstrukturer.Vidare föreslår regeringen i nämnda proposition att tillförsÖstersjösamarbetet , dvs. 200 miljoner kronorper år. Syftet med denna resursinsats är att uppnå ökat deltagande iÖstersjöhandeln av de små och medelstora företagen. Därmed avses bidratill att blir främsta tillväxtregion. Regeringensförslag jämte motioner behandlas av finansutskottet (bet. 1997/98: FiU20).Utskottets ställningstagandeUtskottet kan konstatera att både och EU vidtar en rad åtgärder när detgäller att stärka den ekonomiska aktiviteten inom . GemenskapensEuropaavtal och partnerskapsavtal, liksom de svenska insatserna förÖstersjöområdet, har till syfte att stärka framväxten av en marknadsekonomi iÖsteuropa och att öka handelsströmmarna mellan de forna blocken. uppfattning är de åtgärder som är på gång mycket kraftfulla ochmålmedvetna. Utskottets bedömning är att de effekter som under de närmaste årenkommer att kunna avläsas kommer att vara i linje med vad motionärernaeftersträvar.Med det sagda avstyrker utskottet det aktuella yrkandet i motion 1997/98:U807 (v).UrsprungsmärkningMotionenI motion 1997/98:L716 (c) hänvisas till den överenskommelse som finns mellandetaljhandeln och konsumenterna om en frivillig ursprungsmärkning av varor.Enligt motionärerna förekommer det emellertid alltför ofta brister när detgäller denna märkning. Därför, sägs det, bör driva på frågan om ettbrett införande av ursprungsmärkning inom EU.Vissa kompletterande uppgifterUtskottet behandlade senast frågan om ursprungsmärkning i ett betänkande (bet.1993/94:NU15 s. 89) . Utskottet konstaterade att konsumenternasmöjligheter att välja miljövänliga produkter underlättas av en informativmärkning. Den motion som behandlades hade särskilt tagitsikte på ursprungsmärkning av produkter inom textilsektorn, och utskottethänvisade till att sådan märkning förekom på frivilligt initiativ avtillverkarna. Utskottet såg positivt på detta och ansåg inte att staten bordeta något initiativ i frågan. I en meningsyttring av suppleanten frånVänsterpartiet anfördes att staten borde ta ansvar för att en överskådligmiljömärkning av textilprodukter skulle komma till stånd.Utskottets ställningstagandeUtskottet finner ingen anledning att göra en annan bedömning än den som gjordesvåren 1994.