bet · GL01LU10 · 1998-01-20 00:00:00 — I motionen begärsett tillkännagivande om behovet av att utreda arvsfrågorna så att alla parterstrygghet och rättssäkerhet kan tillgodoses.I motion 1997/98:L405 av och ()begärs ett tillkännagivande om att talerätt för hävande av faderskap börinföras för efterlevande maka och arvingar.Agne () förespråkar i motion 1997/98:L418 ett tillkännagivande omatt talerätt för hävande av faderskap som fastställts genom dom bör tillkommaefterlevande maka och barn.Utskottet har för sin del ingen annan uppfattning än motionärerna om viktenav att ingen felaktigt förklaras vara far, och det ligger givetvis i såvälbarns som mödrars och utpekade fäders intressen att faderskap blir riktigtfastställda. När det gäller hävande av faderskap måste reglerna, enligtutskottets mening, bygga på tillfredsställande avvägningar mellan de olikaintressen som gör sig gällande, och bestämmelserna bör i hög grad präglas avhänsynen till barnets bästa. Vad först gäller de situationer när faderskapethar fastställts genom presumtion eller bekräftelse anser utskottet att de motivsom ligger till grund för nuvarande regler alltjämt har giltighet och någravägande skäl för att utvidga talerätten för mannens änka och arvingar har,enligt utskottets mening, inte framkommit. En utvidgning av talerätten föränkan och arvingarna torde inte kunna motiveras utifrån principen om barnetsbästa. När det sedan gäller faderskap som fastställts genom dom bör beaktas attHögsta domstolen beviljat resning i ett mål där faderskapetfastställdes . Mannen ansökte om resning och åberopade som stöd för sittyrkande om ogiltigförklaring av faderskapet en företagen rättsgenetiskundersökning. Efter det att mannen avlidit och en arvinge till honom trätt ihans ställe beviljades resning (mål Ö 5134/96). När det gäller behörighet fören avlidens mans änka eller arvingar att begära blodundersökning enligtblodundersökningslagen eller att ansöka om resning föreligger däremot, såvittutskottet har sig bekant, inte något prejudicerande avgörande. Enbart dennaomständighet kan emellertid, enligt utskottets mening, inte åberopas till stödför önskemålen om en översyn av lagstiftningen. Om det skulle visasig att nuvarande regler leder till otillfredsställande resultat utgårutskottet från att regeringen i lämpligt sammanhang återkommer till riksdagenmed förslag i ämnet.Mot bakgrund av det anförda avstyrker utskottet bifall till motionerna1996/97:L403, 1996/97:L406, 1997/98:L405 och 1997/98:L418.FörmynderskapslagstiftningenFörmynderskapslagstiftningen reformerades (prop. 1993/94:251,bet. 1994/95:LU3, rskr. Reformen innebar bl.a. ändrade regler beträffandeförmyndares, förvaltares och gode mäns förvaltning av egendom samt tillsynenöver sådan förvaltning. Syftet var att modernisera reglerna på området ochanpassa dessa till dagens situation. Reformen innebar en avreglering utan attberättigade skyddsintressen sattes åt sidan och byggde på principen attdomstolarna skall handlägga enbart sådana frågor som verkligen kräverdomstolsprövning. De förmynderskapsärenden som är av övervägandeförvaltningsnatur skall således handläggas av förvaltnings-myndigheter och inteav domstolar.De särskilda reglerna om redovisning och kontroll av förmyndares förvaltninginskränktes väsentligt beträffande föräldrars förvaltning av barns egendom. Somhuvudregel gäller nu att överförmyndarens kontroll av föräldraförvaltningarskall vara inriktad på fall där värdet på barnets tillgångar överstiger åttabasbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring.Vid sin behandling av propositionen omförmynderskapslagstiftningen framhöll utskottet att det var väsentligt att enså pass genomgripande reform följdes upp och utvärderades inom en relativt snarframtid. Inte minst gällde detta enligt utskottet frågan om avregleringen ledertill att lagstiftningens grundläggande syfte att trygga de omyndigas egendomriskerar att komma i kläm. Utskottet utgick från att regeringen såg till att ensådan uppföljning och utvärdering av reformen kom till stånd (bet.1994/95:LU3).I motion 1997/98:L423 av m.fl. (s) begärs etttillkännagivande om att utvärderingen av förmynderskapslagstiftningen böraktualiseras. Vid en sådan utvärdering bör enligt motionärerna särskilt beaktashur de nya reglerna om kontroll av föräldrars förvaltning av barns tillgångarhar fallit ut.Utskottet har erfarit att regeringen nu har påbörjat en utvärdering av 1994års förmynderskapsreform och att en departementspromemoria kommer att läggasfram . Med hänsyn härtill föreligger enligt utskottets mening intebehov av något tillkännagivande från sida med anledning av motion1997/98:L423. Motionen avstyrks.Barns rätt till information om sina föräldrarI motion 1997/98:So301 av () tas upp vissa problem som kanuppstå när kontakten mellan föräldrar och barn är bristfällig eller till ochmed har upphört. Motionären beskriver ett fall då en 40-årig kvinna och hennessyskon ryktesvägen fick vetskap om faderns död först efter det att fadernblivit begravd. Problemet är enligt motionären inte försumbart då antaletsärkullbarn blir allt större. I motionen begärs ett tillkännagivande om enutredning om barns möjlighet till information om en förälders död eller sjukdomi livets slutskede.Utskottet har, i likhet med motionären, förståelse för de svårigheter som kanuppstå när kontakten mellan ett barn och dess föräldrar har brutits. Särskiltsvår torde situationen vara i de fall ett sorgebud når en människa för senteller på ett sätt som upplevs inhumant och ovärdigt. Förutom ärvdabalkensregler om kallelse till bouppteckning, torde det inte finnas några bestämmelserom skyldighet för det allmänna eller för enskilda att informera ett barn omdess förälders död. Inte heller föreligger, enligt vad utskottet kunnat finna,någon skyldighet från sjukvårdspersonalens sida att lämna ut information om atten person befinner sig på sjukhus. Tvärtom kan bestämmelserna om sekretessförhindra att en sådan uppgift ges ut. Såvitt utskottet kan bedöma är detemellertid inte möjligt att genom lagstiftning - i vart fall inte påfamiljerättens område - komma till rätta med den typ av problem som motionärentar upp.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion 1997/98:So301.Arvsrättsliga frågorEnligt gällande regler i 2 kap. om rätt till arv går arvet i förstahand till den avlidnes bröstarvingar, dvs. barn och deras avkomlingar, med detgenomgripande undantag som följer av 3 kap. när den avlidne efterlämnar makaeller make. Arvet skall fördelas lika mellan bröstarvingarna. Om något barntill den avlidne har dött före den avlidne och efterlämnat barn skall dessabarnbarn till arvlåtaren dela det avlidna barnets lott lika. Hälften av denarvslott som en bröstarvinge är berättigad till enligt dessa regler kallaslaglott. Laglotten har arvingen alltid rätt att få ut i arv efter arvlåtaren.Saknar den avlidne bröstarvingar är den avlidnes föräldrar eller - om någonav dem eller båda har dött - syskon och deras avkomlingar närmast berättigadetill arv (andra arvsklassen). Finns inte någon i andra arvsklassen i livet gårarvet i stället till far- och morföräldrar och deras barn, dvs. den avlidnesfarbröder, fastrar, morbröder och mostrar (tredje arvsklassen). Barn till densistnämnda kategorin av arvingar - dvs. den avlidnes kusiner - har numera intenågon arvsrätt. Arvsrätten för kusiner upphörde i samband med en år 1928genomförd revision av det arvsrättsliga regelsystemet.I 3 kap. finns särskilda regler om makars arvsrätt. Efter deändringar som genomfördes i samband med att antogäktenskapsbalken gäller numera som nämnts inledningsvis att den efterlevandemaken har rätt till arv före såväl bröstarvingar som arvingar i andra ochtredje arvsklassen (prop. 1986/87:1, bet. LU18, rskr. En make skall vidden andre makens död sålunda ta arv framför makarnas gemensamma bröstarvingar,vilka i stället getts rätt till arv efter den först avlidne maken vid denefterlevande makens död. Om det finns efterarvingar innehar den efterlevandemaken under sin livstid den arvfallna egendomen med fri förfoganderätt. Finnsdet bröstarvingar efter den först avlidne som inte också är den efterlevandesbarn, s.k. särkullbarn, gäller särskilda regler. Särkullbarn har rätt attomedelbart få ut sitt arv efter en avliden förälder. De kan dock avstå från sinrätt till förmån för den avlidnes efterlevande make. Sker ett sådant avståendeblir särkullbarnen berättigade till efterarv på samma sätt som makarnasgemensamma bröstarvingar. Reglerna innebär att bröstarvingar i princip fårvänta med att få ut sin laglott tills den efterlevande maken dör. Däremot kanbröstarvingar göra sin laglottsrätt gällande vid den först avlidne makens dödom denne make gjort ett testamente som inkräktar på laglotten.Finns det inte någon efterlevande med ett så nära släktskap till den avlidnesom ovan sagts tillfaller arvet en särskild fond, Allmänna arvsfonden. Närmareregler om Allmänna arvsfonden finns i lagen (1994:243) om Allmänna arvsfonden.Av lagen framgår att Allmänna arvsfonden har till ändamål att främja verksamhetav ideell karaktär till förmån för barn, ungdomar och personer medfunktionshinder. Fondens egendom förvaltas av Kammarkollegiet. Fördelning avstöd ur fonden beslutas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,Arvfondsdelegationen eller annan myndighet. Fonden får helt eller delvis avståarv till någon annan, om det med hänsyn till uttalanden av arvlåtaren ellerandra särskilda omständigheter kan anses överensstämma med arvlåtarens ytterstavilja. Även i annat fall får arv avstås till arvlåtarens släkting eller någonannan person som har stått arvlåtaren nära, om det kan anses skäligt.I två motioner tas frågan om den nu gällande arvsordningen upp. (m) begär i motion 1997/98:L406 förslag om att arvsrätten för kusinerskall återinföras. Motionärerna anför att en arvsrätt för kusiner skullemedverka till att släktbanden stärks, och vidare påpekas det i motionen attarvets privatekonomiska betydelse har ökat . Enligt motionärernahar också invandringen till medfört att familjens och släktens funktionsom socialt och ekonomiskt skyddsnät har förstärkts. Vidare kan svåra olyckor iett slag utplåna en hel familj, och om något testamente då inte har skrivitskan följden bli att egendomen tillfaller Allmänna arvsfonden. Motionärernapåpekar i detta sammanhang att egendom som tillfaller Allmänna arvsfonden kananvändas för ändamål som kanske varit den avlidne helt främmande.I motion 1997/98:L403 av () begärs ett tillkännagivande omatt arvsrätten bör utvidgas. En sådan åtgärd kan enligt motionären bidra tillatt stärka familjebanden och det lilla samhällets resurser.När det gäller frågan om arvsrättens utsträckning erinrar utskottet om attdet, i samband med att arvsrätten för kusiner avskaffades, förts ingåendediskussioner rörande frågan om hur långt ut i de olika släktleden arvsrättenborde sträcka sig (prop. 1928:21, bet. En omständighet som därvidtillmättes stor betydelse var att arvlåtaren hade möjlighet att genomtestamente förordna om sin kvarlåtenskap. När det gällde arvsrätten för syskontill den avlidnes föräldrar uttalade första lagutskottet att man dock intekunde hänvisa frågan att lösas testamentsvägen. Arvsrätten för farbröder,fastrar, morbröder och mostrar borde alltså bibehållas. När det däremot gälldearvsrätten för kusiner kom utskottet till motsatt uppfattning. uppfattning fanns det heller inte mellan kusiner en sådansamhörighet som berättigar till arv. Ej sällan stod, fortsatte utskottet,åtskilliga av kusinerna mer eller mindre främmande för arvlåtaren, och fallförekom då inte ens deras antal och namn var honom bekanta. Att kusinarvsrätteni sådant fall saknar varje hållbar grund syntes för utskottet uppenbart. Ettannat skäl som utskottet åberopade mot arvsrätt för kusiner var denkapitalförstörande verkan som, inte minst när det gällde fast egendom, uppkom ifall då kvarlåtenskapen skulle utskiftas i smådelar inom en kusinskara.Utskottet erinrade vidare om den möjlighet som skulle tillkomma Allmännaarvsfonden att i vissa fall avstå arvet till förmån för exempelvis en kusin.Som utskottet tidigare framhållit kan det ofta finnas en nära samhörighetkusiner emellan. Det torde emellertid vara förhållandevis sällsynt att enperson helt saknar andra, närmare anhöriga än sina kusiner. Det kan därför medfog antas att en arvsrätt för kusiner i det helt övervägande antalet fall inteskulle ha någon betydelse. Vid sin behandling (bet. 1996/97:LU8) aven motion med yrkande om återinförande av arvsrätt för kusiner erinradeutskottet om att under de decennier som gått sedan arvsrätten 1928 hade, med undantag för ett motionsyrkande , inte vidnågot tillfälle framförts krav på att arvsrätten för kusiner skulleåterinföras. Vad som däremot diskuterats var huruvida arvsrätten borde slopasockså för andra arvingar i tredje arvsklassen (se bet. LU 1982/83:32 och prop.1986/87:1). Mot denna bakgrund ifrågasatte utskottet huruvida det fanns någotpåtagligt behov av en möjlighet för kusiner att få ärva. I sammanhanget bordeockså enligt utskottet beaktas att i de fall Allmänna arvsfonden är närmasttill arv, fonden har en lagfäst möjlighet att helt eller delvis avstå arvettill förmån för en kusin till arvlåtaren. Härtill kom, menade utskottet, attden som känner en stark samhörighet med sina kusiner och därför önskar attgynna dem framför andra har möjligheten att genom testamente förordna om vemkvarlåtenskapen skall tillfalla.Vad utskottet anförde äger alltjämt giltighet, och utskottetavstyrker därför bifall till motionerna 1997/98:L403 och 1997/98:L406. beträffande stabila familjerelationeratt avslår motionerna 1997/98:Sf224 yrkandena 1 och 3 samt1997/98:So629 yrkandena 2 och 3,res. 1 (mp) - motiv2. beträffande tilläggsdirektiv till Samboendekommitténatt avslår motion 1997/98:L404,3. beträffande homosexuella samboratt avslår motionerna 1997/98:L419 och 1997/98:K345 yrkande 4,res. 2 (mp)4. beträffande vigselatt avslår motion 1997/98:L422 yrkandena 1 och 2,res. 3 (mp)5. beträffande partnerskapskonvention m.m.att avslår motion 1997/98:L402 yrkandena 1 och 2,res. 4 (fp, v, mp)6. beträffande registreringsförrättareatt avslår motion 1997/98:L402 yrkande 4,res. 5 (fp, v, mp)7. beträffande registrering utomlandsatt avslår motionerna 1997/98:L402 yrkande 3 och 1997/98: K345yrkande 5,res. 6 (fp, v, mp)8. beträffande äktenskap för homosexuellaatt avslår motionerna 1997/98:L417 och 1997/98:So677 yrkande 2,res. 7 (v, mp)9. beträffande faderskapspresumtionatt avslår motion 1997/98:L416 yrkandena 1 och 2,10. beträffande talerätt i mål om hävande av faderskapatt avslår motionerna 1996/97:L403, 1996/97:L406, 1997/98:L405 och1997/98:L418,res. 8 (m, c, fp, mp)11. beträffande förmynderskapslagstiftningenatt avslår motion 1997/98:L423,12. beträffande barns rätt till informationatt avslår motion 1997/98:So301,13. beträffande arvsrättenatt avslår motionerna 1997/98:L403 och 1997/98:L406.res. 9 (m)den 20 januari 1998På lagutskottets vägnarAnita PerssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (m), (), (), AndersYgeman (s), (), (), (), de (), () och (). Stabila familjerelationer (mom. 1, motiveringen)() anser att den del av utskottets yttrande som på s. 8 börjarmed ?Enligt utskottets? och slutar med ?av samlevnadsform? bort ha följandelydelse:Utskottet anser för sin del att lagstiftningen på ifrågavarande område i dagbör vara neutral i förhållande till olika samlevnadsformer ochmoraluppfattningar och att det inte bör ankomma på att försöka styraenskilda individer i valet av samlevnadsform.2. Homosexuella sambor (mom. 3)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 9 börjar med ?Som framgått?och slutar med ?yrkande 4? bort ha följande lydelse:Utskottet anser i likhet med motionärerna att homosexuell och heterosexuellsamlevnad i princip bör likställas även när det gäller samboförhållanden. Ävenom en av skillnaderna mellan sambolagen och lagen om homosexuella sambor - detgäller rätten till bostadsbidrag - utmönstrades , kvarstårdiskrimineringen av homosexuella sambor på en rad områden. Utskottetkonstaterar att frågan om en reformerad lagstiftning på området redan varitföremål för utredning av . Det finns därför, enligtutskottets mening, inga beaktansvärda skäl att dröja med denna angelägnalagstiftning till dess att avslutat sitt arbete. bör regeringen återkomma till med förslag till lagom sambor av samma kön i enlighet med förslag.Vad utskottet nu anfört bör , med bifall till motionerna1997/98:L419 och 1997/98:K345 yrkande 4, som sin mening ge regeringen tillkänna.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följande lydelse:3. beträffande homosexuella samboratt med bifall till motionerna 1997/98:L419 och 1997/98:K345 yrkande4 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,3. Vigsel (mom. 4)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 10 börjar med ?Såvittutskottet? och slutar med ?och 2? bort ha följande lydelse:Utskottet noterar att alltjämt har en särställning iförhållande till andra trossamfund när det gäller behörighet att förrättavigsel. Tiden är , enligt utskottets mening, mogen att ifrågasätta om dettaförhållande är lämpligt och ändamålsenligt. Sålunda finns enligt utskottetanledning att se över den nuvarande ordningen, inte minst i samband med attSvenska kyrkan skiljs från staten.Vidare kan utskottet konstatera att den samhällsutveckling som skett när detgäller familjebildning har medfört att kyrkans roll för familjepolitiken blivitalltmer kringskuren. Mot den bakgrunden finns det, enligt utskottets mening,anledning att även ifrågasätta om den kyrkliga vigseln, såsom är fallet ,bör bilda utgångspunkt för äktenskapets borgerliga rättsverkningar. Ettsärskiljande av den religiösa ceremonin från de rättsverkningar som hängersamman med vigseln skulle också bättre överensstämma med den ordning somförekommer på många håll utomlands.Vad utskottet sålunda anfört om att likställa med andratrossamfund när det gäller behörighet att förrätta vigsel bör , medbifall till motion 1997/98:L422 yrkandena 1 och 2, som sin mening ge regeringentill känna.dels att utskottets hemställan under 4 bort ha följande lydelse:4. beträffande vigselatt med bifall till motion 1997/98:L422 yrkandena 1 och 2 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,4. Partnerskapskonvention m.m. (mom. 5)(), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 12 börjar med ?Enligtutskottets? och på s. 13 slutar med ?och 2? bort ha följande lydelse:Utskottet har förståelse för de kritiska synpunkter som förts fram i motion1997/98:L402 när det gäller partnerskapslagens anknytningsvillkor. Villkoretsuppgift är att skilja ut dem som typiskt sett inte har sin framtid i ,eftersom man velat undvika registrering av dem som kan antas komma att leva iett land där registreringen inte får någon effekt. Mot den bakgrunden finns detenligt utskottet inte skäl att tillämpa ett lika strängt anknytningsvillkor pådanska, norska och isländska medborgare som är bosatta här i landet, eftersomrättsverkningarna av en registrering i kommer att bli gällande intebara här utan även i deras hemländer. Detsamma gäller svenskar som är bosatta ide länder som har partnerskapslagar. Regeringen bör därför, enligt utskottetsmening, med de berörda nordiska länderna ta upp frågan om enpartnerskapskonvention för att få till stånd en lösning på problemet.Utskottet kan konstatera att också flera utomnordiska länder överväger attinföra partnerskapslagar. har redan antagit en partnerskapslag,som trädde i kraft . Partnerskapslagstiftningen utgör ettviktigt steg i arbetet mot intolerans och diskriminering av homosexuella. Motdenna bakgrund anser utskottet, i likhet med motionärerna, att det finnsanledning för att i internationella sammanhang stödja det arbete sompågår i andra länder med att få till stånd en lagstiftning på området.Vad utskottet sålunda anfört bör , med bifall till motion1997/98:L402 yrkandena 1 och 2, som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 5 bort ha följande lydelse:5. beträffande partnerskapskonvention m.m.att med bifall till motion 1997/98:L402 yrkandena 1 och 2 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,5. Registreringsförrättare (mom. 6)(), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 13 börjar med ?Också när? ochslutar med ?motion 1997/98:L402? bort ha följande lydelse:Vad härefter gäller tillgången på kommunala registreringsförrättare kanutskottet konstatera att 13 kommuner fortfarande saknarregistreringsförrättare. Utskottet anser att regeringen nu aktivt bör verka föratt behovet av regi-streringsförrättare kan tillgodoses även i dessa kommuner.Möjlighet att registrera sitt partnerskap hos en kommunalregistreringsförrättare utgör nämligen, som motionärerna påpekar, ett viktigtalternativ till den registrering som kan ske vid domstol, inte minst med tankepå tingsrätternas begränsade öppettider.Vad utskottet nu anfört i fråga om tillgången på kommunalaregistreringsförrättare bör , med bifall till motion 1997/98:L402yrkande 4, som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 6 bort ha följande lydelse:6. beträffande registreringsförrättareatt med bifall till motion 1997/98:L402 yrkande 4 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,6. Registrering utomlands (mom. 7)(), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 13 börjar med ?Beträffandemotionerna? och slutar med ?yrkande 5? bort ha följande lydelse:När det gäller registrering av partnerskap vid svenska ambassader utomlandsanser utskottet att svenska utlandsmyndigheter bör erbjuda alla svenskar sammaservice, oberoende av personernas sexuella läggning. Att de homosexuella ärfärre till antalet än de heterosexuella motiverar inte en särbehandling.Utskottet konstaterar att partnerskapslagen ger regeringen rättatt utfärda bemyndiganden för registrering. Enligt utskottets mening bör dennarätt självfallet utnyttjas i de fall värdlandet lämnar sitt godkännande tillverksamheten. Enligt vad utskottet erfarit har åtminstone något land ställtsig positivt till partnerskapsregistrering vid den svenska ambassaden där.Regeringen bör, mot den nu angivna bakgrunden, vidta åtgärder så att depersoner som uppfyller kraven för registrering enligt svensk lag ges möjlighetatt få sitt partnerskap registrerat på ambassader utomlands. Detta börriksdagen, med bifall till motionerna 1997/98:L402 yrkande 3 och 1997/98:K345yrkande 5, som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 7 bort ha följande lydelse:7. beträffande registrering utomlandsatt med bifall till motionerna 1997/98:L402 yrkande 3 och1997/98:K345 yrkande 5 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,7. Äktenskap för homosexuella (mom. 8)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 13 börjar med ?Utskotteterinrar? och slutar med ?yrkande 2? bort ha följande lydelse:Utskottet delar för sin del motionärernas uppfattning om att människorskärlek och önskan att leva med varandra skall erkännas och respekteras, oavsettom kärleken är homosexuell eller heterosexuell. Några bärande skäl för att haolika lagstiftning beroende på om man är homo- eller heterosexuell föreliggersålunda inte.Genom införandet av partnerskapslagen har tillsammans med ,och påbörjat arbetet med att avskaffa den rättsligasärbehandlingen av homosexuell samlevnad. Flera andra länder följer nu efter.Enligt utskottet är tiden mogen att ta ytterligare ett steg i detta arbete ochge homosexuella möjlighet att ingå äktenskap på samma villkor och med sammarättsverkningar som heterosexuella. Konsekvensen blir då att partnerskapslagenkan avskaffas och att de partner som redan registrerat sitt partnerskap kanbetraktas som makar enligt den nya lagstiftningen.