bet · GL01LU15 · 1998-03-03 00:00:00 — Utvärdering av fastighetsmäklarlagen, m.m. I betänkandet redovisas en av utskottet initierad utvärdering avfastighetsmäklarlagen. Vidare behandlar utskottet två motioner som gäller olikafrågor om fastighetsmäklare.I ärendet har inkommit skrivelser från bl.a. Kammarkollegiet,, , , och . Vidarehar en utfrågning ägt rum med företrädare för . Utskottet har uppvaktats i ärendet av företrädare förLänia företagsförmedling.Med anledning av vad som framkommit vid utvärderingen avfastighetsmäklarlagen förordar utskottet ett tillkännagivande till regeringensom innebär bl.a. att den organisatoriska ordning som valts förtillsynsfunktionen bör ses över.Utskottet förordar vidare, med bifall till ett motionsyrkande, etttillkännagivande om en ändring i fastighetsmäklarlagen av innebörd att den somförmedlar en företagsöverlåtelse där en fastighet ingår i rörelsen själv skallkunna - utan att vara registrerad fastighetsmäklare - hanteraförmedlingsuppdraget utan att säljaren nödgas vända sig även till enfastighetsmäklare.Övriga motionsyrkanden avstyrks av utskottet.Till betänkandet har fogats två särskilda yttranden, (m) respektive (c). 1997/98:L501 av m.fl. (c) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en förbättrad tillsynsorganisation i fastighetsmäklarlagen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utbildningskrav för fastighetsmäklare vid nyregistrering,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en klarare gränsdragning för fastighetsmäklares uppgifter,4. att hos regeringen begär förslag till företagsmäklarlag i linjemed vad som anförts i motionen.1997/98:Bo219 av m.fl. (s) vari yrkas9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att undersöka möjligheten till införandet av auktorisation avfastighetsmäklare. Allmän bakgrundFöre 1984 ställde samhället inga krav på den som ville ägna sig åtfastighetsmäklaryrket. Den som så önskade kunde dock ansöka om auktorisationhos en handelskammare. Reglerna för sådan frivillig auktorisation hadefastställts i en kungörelse . Genom lagen (1984:81) omfastighetsmäklare, som trädde i kraft , infördes bådenäringsrättsliga och civilrättsliga regler för fastighetsmäklare. Samtidigtupphörde ordningen med den frivilliga auktorisationen.Riksdagen behandlade en motion med yrkande om bl.a. enöversyn av fastighetsmäklarlagen (se bet. 1988/89:LU1). I motionen framhöllsatt lagen inte hade fått den effekt som var åsyftad. Motionenremissbehandlades, varvid så gott som samtliga remissinstanser förordade enöversyn av lagen. Vid sin behandling av motionen fann utskottet att det varangeläget att de problem som har yppat sig vid den praktiska tillämpningen avlagen undanröjs och att en översyn av lagen därför borde komma till stånd ilämpligt sammanhang. Vad utskottet anfört gav som sin meningregeringen till känna.Den av begärda översynen bedrevs inom ochredovisades i departementspromemorian (Ds 1992:87) Ny fastighetsmäklarlag.Promemorian låg efter remissbehandling till grund för regeringens proposition1994/95:14 med förslag till en ny fastighetsmäklarlag. I sitt av riksdagengodkända betänkande 1994/95:LU33 tillstyrkte utskottet - med vissa justeringar- regeringens lagförslag (rskr. Den nya fastighetsmäklarlagen (1995:400)trädde i kraft den 1 oktober 1995.De nya bestämmelserna syftar i första hand till att förstärka skyddet förenskilda som anlitar fastighetsmäklare och den nya lagen är därför, på sammasätt som den gamla, tvingande till förmån för konsumenter. Den nya lageninnebär genomgripande förändringar av de näringsrättsliga reglerna. Flerabestämmelser har tillkommit i syfte att effektivisera registrerings- ochtillsynsfunktionerna och att åstadkomma en förbättrad kontroll av lagensefterlevnad. Det arbete med registrering och tillsyn som enligt lagsköttes av länsstyrelserna har samlats på en hand och överförts till en förändamålet särskilt inrättad myndighet, . I propositionenangavs att nämnden skall utgöra en egen myndighet men att dess kansligöromålskall skötas av Kammarkollegiet, som också skall tillhandahålla den personalsom bereder och föredrar ärendena inför nämnden. I fråga om den närmareregleringen av nämndens sammansättning och dess arbetsformer hänvisades ipropositionen till att dessa frågor skulle komma att närmare reglerasförordningsvis.Fastighetsmäklarförordningen (1995:1028) innehåller regler bl.a. omregistrering av fastighetsmäklare, om avgifter, om utbildningskrav och ommäklares skyldighet att teckna försäkring för den skadeståndsskyldighet som kandrabba honom i hans förmedlingsverksamhet. Av förordningen (1995:1029) medinstruktion för framgår att nämnden är en centralförvaltningsmyndighet för registrering av och tillsyn över fastighetsmäklaresamt att nämndens uppgifter är de som anges i fastighetsmäklarlagen och ifastighetsmäklarförordningen. Det anges vidare att nämnden särskilt skallinrikta sin verksamhet på att fastighetsmäklarna följer godfastighetsmäklarsed, att information sprids om vad god fastighetsmäklarsedinnebär samt att fastighetsmäklarna har en god utbildning för sin uppgift. Ifråga om organisationen föreskrivs att nämnden skall bestå av ett visst högstaantal ledamöter, som utses av regeringen för en bestämd tid. En av ledamöternaskall vara ordförande och en vice ordförande. Dessa två skall vara jurister ochha domarerfarenhet. Vidare anges att Kammarkollegiet skall utföra nämndenskansligöromål enligt avtal mellan nämnden och kollegiet. I övrigt upptarförordningen regler om verksförordningens tillämplighet och om ärendenashandläggning.Fastighetsmäklarnämnden har beslutat om föreskrifter om registrering avfastighetsmäklare. De utkom från trycket iKammarkollegiets författningssamling (KAMFS 1996:1, FMN 1996:1). Föreskrifternainnehåller närmare anvisningar om vilka bevis som skall fogas till en ansökanom registrering, om kunskapskrav i form av praktisk och teoretisk utbildningsamt regler för kunskapsprov. Nya sådana föreskrifter har trätt i kraft den 1januari 1998 (KAMFS 1997:1, FMN 1997:1).När det gäller förutsättningarna för registrering har kravet på den sökandesallmänna lämplighet skärpts genom att ett uttryckligt redbarhetsrekvisit harinförts i lagen. Vidare har numera endast den som har för avsikt att varayrkesverksam som fastighetsmäklare rätt att bli registrerad och attvidmakthålla registreringen. Till registreringen är kopplad en skyldighet attha en ansvarsförsäkring som täcker den skadeståndsskyldighet som kan drabba enmäklare som åsidosätter sina skyldigheter enligt lagen.Den nya lagen innehåller flera nya civilrättsliga regler som tar sikte på huren mäklare skall utföra sina förmedlingsuppdrag. Den grundsyn som genomsyrarflera av dessa regler är att en mäklare skall uppträda som en i principopartisk mellanman som både köpare och säljare skall kunna ha förtroende för.Mäklarna är ålagda en i lagen särskilt inskriven skyldighet att - i enlighetmed vad som följer av god fastighetsmäklarsed - iaktta både säljarnas ochköparnas intresse när de fullgör sina uppdrag. I konsekvens med den regelngäller ett förbud för mäklare att som ombud företräda en säljare eller enköpare. Undantag från det förbudet görs dock för begränsade åtgärder i den mångod fastighetsmäklarsed medger det. Vidare gäller ett förbud mot s.k.självinträde. En mäklare skall inte ha rätt att utnyttja sin ställning genomatt själv träda in som köpare eller genom att till någon närstående förmedla enfastighet som han har i uppdrag att förmedla. Det är inte tillåtet för mäklareatt bedriva handel med fastigheter. Inte heller är det enligt den nya lagenmöjligt att förena mäklarverksamhet med annan verksamhet, om denna är ägnad attrubba förtroendet för mäklarens oberoende ställning.En mäklare skall - liksom tidigare - utföra sitt uppdrag i enlighet med godfastighetsmäklarsed. Begreppet god fastighetsmäklarsed utvecklas och får sittnärmare innehåll i praxis. Skriftlig form är obligatorisk för allauppdragsavtal. När det gäller lagens tillämpningsområde har rättslägetklarlagts genom en ny regel om förmedling av utomlands belägna fastigheter.Regeln innebär att mäklarlagen blir tillämplig oavsett var fastigheten ärbelägen, om en väsentlig del av förmedlingsuppdraget utförs i Sverige.En straffbestämmelse har införts för den som yrkesmässigt förmedlar fastig-heter utan att vara registrerad.I lagstiftningsärendet uttalade utskottet sin tillfredsställelse över atttillsynsfrågorna - som tidigare låg på länsstyrelserna - genom den nya lagensamlats på en hand. Att så sker var enligt utskottets mening en av deviktigaste förutsättningarna för att ett effektivt tillsynsarbete skall kunnabedrivas. Vidare framhöll utskottet att det är angeläget attutbildningsfrågorna uppmärksammas i tillräcklig grad. De förhållandevisblygsamma krav som tidigare ställts på den som önskar registrera sig somfastighetsmäklare kunde enligt utskottets mening inte bibehållas. Utskottetutgick från att utbildningskraven för nyregistrering som fastighetsmäklaresuccessivt kommer att höjas och att en sådan utveckling initieras snarastmöjligt (bet. 1994/95:LU33).Utvärderingen av fastighetsmäklarlagenSedan några år ankommer det på utskotten att i större utsträckning än tidigarefölja upp beslut och att medverka till att utvärderingar avresultatet av verksamheter inom respektive utskotts beredningsområde kommertill stånd (se delbetänkande 1993/94 Reformerariksdagsarbetet 1 och bet. 1993/94:KU18). har sedan hösten 1993bedrivit flera utvärderingsprojekt, och utskottet beslöt att inledatre nya projekt. Ett av dem gällde en utvärdering av fastighetsmäklarlagen.Utskottet konstaterade i det sammanhanget att - även om den nya fastig-hetsmäklarlagen då hade varit i kraft endast - det fanns anledningatt närmare studera hur den nya tillsynsverksamheten har organiserats och hurdet löpande arbetet bedrivs och att i någon form utvärdera effekterna av dennya lagstiftningen och att bedöma om syftet har uppnåtts. Av särskilt intresseansåg utskottet det vara att studera hur nämnden kompenserar för den lokalaförankring och den lokalkännedom som länsstyrelserna representerade enligt dentidigare gällande ordningen. En annan fråga av särskilt intresse var enligtutskottet hur motsvarar förväntningarna på en aktivtillsyn, dvs. egna initiativ till generella tillsynsåtgärder, vid sidan av detarbete som föranleds av inkomna anmälningar. Vidare framhöll utskottet att ävenhanteringen av utbildningskraven var ett område som borde följas upp utandröjsmål.Utskottet uppdrog åt en arbetsgrupp att genomföra utvärderingsprojektet.Arbetsgruppen, som bestod av ledamöter, sammanlagt sju, från samtliga inomutskottet representerade partier, inledde sitt arbete under hösten 1996.Gruppen har sammanträtt vid sju tillfällen och vid sammanträdena harrepresentanter för och de närmast berördaorganisationerna på området beretts tillfälle att redovisa erfarenheterna avden nya lagstiftningen. Förutom representanterna från Fastighetsmäklarnämndenhar företrädare för , ,, , och lämnat synpunktertill utvärderingsgruppen. Arbetsgruppen redovisade sitt uppdrag i en rapporttill utskottet - fastighetsmäklarlag, slutredovisning avutvärderingsuppdraget - i juni 1997.De synpunkter som arbetsgruppen muntligen - och i viss mån skriftligen - fickdel av utgör sammantaget ett relativt omfattande material. Många och till stordel kritiska synpunkter fördes fram när det gäller tillsynsfrågorna. I övrigtär det i huvudsak utbildningsfrågor som togs upp, förutom viss kritik motenskilda lagbestämmelser. I rapporten har arbetsgruppen redovisat huvud-punkterna i den kritik som fördes fram.Som utgångspunkt för sina ställningstaganden hänvisar gruppen dels till attden enligt sitt uppdrag haft att ägna särskild uppmärksamhet åt tillsyns- ochutbildningsfrågorna, dels till de särskilda uttalanden i dessa frågor somutskottet, enligt vad som framgår av den tidigare redovisningen, uttalade vidriksdagsbehandlingen av lagstiftningsärendet. Arbetsgruppen erinrar vidare omatt det i de överväganden som låg bakom införandet av en generellsamhällskontroll över yrkesverksamma mäklare särskilt framhölls det betänkligai att olämpliga personer utövar yrket med tanke på den ansvarsfulla uppgift sommäklaren har gentemot de köpare och säljare som anlitar dem (prop. 1983/84:16s. Bland de överväganden som låg bakom det konstaterade behovet av enförstärkning av tillsynsfunktionen erinrar arbetsgruppen om följande somanfördes i den remissbehandlade promemoria med förslag till nyfastighetsmäklarlag:Lagens civilrättsliga regler och den praxis som har utbildats kring begreppetgod fastighetsmäklarsed är viktiga styrmedel som i stort sett fungerar när degäller de mäklare som arbetar seriöst. Dessa utgör den övervägande delen avmäklarkåren. Det är emellertid allmänt känt att det finns ett icke obetydligtantal mäklare som i olika hänseenden kraftigt avviker från godtagbar standard.Deras verksamhet innebär inte bara en fara för de säljare och köpare som kommeri kontakt med dem. De bidrar också till att ge mäklarkåren som helhet ettoförtjänt dåligt anseende. För denna grupp av mäklare, liksom för dem som ägnarsig åt mäklarverksamhet utan att ha rätt till det (genom registrering), räckervarken lagregler eller handlingsregler, baserade på god fastighetsmäklarsed.Erfarenheterna med mäklarlagen visar att en väl fungerande tillsynsfunktion ären nödvändig förutsättning för att syftet med lagstiftningen skall tillgodoses.Den tillsynsverksamhet som kan bedrivas med nuvarande resurser har visat sigvara klart otillräcklig. Det krävs en kraftig förstärkning för att komma tillrätta med oseriösa mäklare (1992:87 s. 32-33).Arbetsgruppen, som delar den i promemorian redovisade synen påtillsynsfunktionens centrala betydelse för att syftet med lagstiftningen skallkunna tillgodoses, tar från den utgångspunkten ställning, mot bakgrund av deolika frågor som aktualiserades under utvärderingsarbetet, till frågan omtillsynsfunktionen fått en ändamålsenlig utformning. Arbetsgruppen understrykeratt det inte varit dess uppgift att granska Fastighetsmäklarnämnden ellernämndens sätt att utföra sina uppgifter. Den har i stället utifrån konstateradefaktiska förhållanden haft att ta ställning till om tillsynsfunktionen ärutformad på ett ändamålsenligt sätt för att tillgodose syftet med lagen.Arbetsgruppen tar därefter upp frågan om den valda organisationsmodellen,innebärande att Kammarkollegiet utför nämndens kansligöromål enligt avtalmellan nämnden och kollegiet, är förenlig med ett effektivt tillsynsarbete.Från Fastighetsmäklarnämnden har framförts att den rådande ordningen, sominnebär att kollegiet avdelar en del av sina anställda för handläggningen avnämndens ärenden, är problematisk och att den bl.a. innebär att nämnden är enmyndighet utan myndighetschef och utan egen personal.Att döma av vad som i sammanhanget har framkommit är det enligt arbetsgruppenuppenbarligen förenat med betydande problem att det skall ankomma påKammarkollegiet att både sköta Fastighetsmäklarnämndens kansligöromål ochtillhandahålla den personal som bereder och föredrar ärendena inför nämnden.Att nämnden inte själv har möjlighet att rekrytera handläggande personal medbästa möjliga kompetens för arbetet är olyckligt, liksom att nämnden inteheller har något direkt inflytande på personalens kompetensutveckling.Handläggningen av tillsynsärenden är en ansvarsfull uppgift som kan varaförenad med ingripande verkningar för de mäklare som berörs. Av den som skallhandlägga tillsynsärenden måste därför krävas både kunskaper i juridik ochkunskaper om de i många hänseenden speciella förhållandena i mäklarbranschen.Utan sådana kunskaper kan uppgiften knappas skötas på bästa sätt.Även andra myndigheter än är knutna till Kam-markollegiet i organisatoriskt hänseende. Arbetsgruppen konstaterar attStatskontoret utreder dessa myndigheters ställning och att enrapport över den utredningen är att vänta till det kommande halvårsskiftet.Arbetsgruppen, som anser att slutsatserna i Statskontorets rapport böravvaktas, nöjer sig med konstaterandet att den valda organisationsmodellen isin nuvarande utformning inte synes vara förenlig med ett effektivttillsynsarbete.När det gäller nämndens sammansättning noterar arbetsgruppen att avsiktenvarit att en representant för branschen skall ha säte i nämnden, men att någonsådan ledamot ännu inte hade utsetts när verksamheten varit i gång i ett ochett halvt år. Som skäl för det förhållandet anfördes att de två störrebranschorganisationerna, och , intekunnat enas om en lämplig person att föreslå. Från branschhåll har riktatskritik mot att nämnden saknat kunskap bl.a. om mäklarnas arbetsvillkor och attdetta gått ut över kvaliteten på nämndens beslut.Arbetsgruppen finner att den kritik som framförts från flera håll är befogad.Det kan, enligt gruppens mening, inte anses rimligt att det inom nämnden, somhar att i tillsynsärendena fatta beslut som kan innebära förbud för enskildamäklare att arbeta inom yrket, inte finns någon ledamot som har erfarenheteroch ingående kunskaper om mäklarnas arbetsvillkor och om förhållandena inombranschen i övrigt. I sammanhanget finns det anledning att erinra om att enriktig förståelse för och tolkning av mäklarlagstiftningens faktiska innebörd irealiteten förutsätter sådana insikter, eftersom lagen i stora delar anknytertill det i praxis utvecklade och ständigt föränderliga begreppet ?godfastighetsmäklarsed?.Arbetsgruppen uttalar förståelse för de problem som anförts när det gällersvårigheterna att få branschföreträdarna att nominera en gemensam kandidat tillledamot i nämnden. Frågan är enligt arbetsgruppens mening av så grundläggandebetydelse att ytterligare dröjsmål med en lösning inte kan vara acceptabel.Beträffande handläggningstiderna konstaterar arbetsgruppen attFastighetsmäklarnämnden startade sin verksamhet utan att detegentligen funnits tid för planering och förberedelser för den verksamhet somskulle bedrivas. Vidare anser arbetsgruppen det naturligt att upprättandet avett centralt register var en prioriterad uppgift vid starten. Arbetet med attlägga samman de olika länsstyrelsernas uppgifter, vilka inte var enhetligtutformade, krävde dessutom omfattande arbetsinsatser. Detta arbete, som alltsåkom i gång först sedan nämnden övertagit ansvaret för registreringen ochtillsynen, är, såvitt arbetsgruppen kan bedöma, en viktig orsak till attansvarsärendena redan från början kom att behandlas i en alltför långsam takt.Detta faktum kan enligt arbetsgruppens mening inte vederlägga den omfattandekritik som har riktats mot alltför långa handläggningstider. Genomsnittligahandläggningstider på uppemot är under inga omständigheteracceptabla. En skyndsam och effektiv handläggning är nämligen enligtarbetsgruppens mening i första hand en rättssäkerhetsfråga för den mäklareärendet gäller och det är därför angeläget att det skapasförutsättningar för en effektivare ordning. Nuvarande förhållanden tydersnarast på att nämndens kansli inte är dimensionerat för de behov somföreligger. En bidragande orsak kan vara att varken nämnden eller denhandläggande personalen har tidigare erfarenhet av mäklarfrågor. Enligtarbetsgruppen måste orsakerna till den rådande situationen skyndsamt analyserasoch åtgärdas.I arbetsgruppens uppdrag ingick att studera bl.a. hur nämnden kompenserar förden lokala förankring och den lokalkännedom som länsstyrelserna tidigarerepresenterade. En annan fråga var hur motsvararförväntningarna på en aktiv tillsyn, dvs. egna initiativ till generellatillsynsåtgärder vid sidan av det arbete som föranleds av inkomna anmälningar.I dessa delar konstateras att inte har ägnat resurseråt andra tillsynsfrågor än de som har aktualiserats genom direkta anmälningartill nämnden. Inte heller har några omständigheter framkommit som tyder på attnämnden har byggt upp rutiner för att hämta in information om lokalaförhållanden i olika delar av landet. I det sammanhanget erinras om att detenligt propositionen varit regeringens avsikt att nämnden, förutom att den påeget initiativ skall bevaka och följa upp även de lokala förhållandena påfastighetsmäklarområdet (prop. 1994/95:14 s. 27), skall ta till vara deteoretiska och praktiska kunskaper som finns inom mäklarbranschen. Regeringenhar vidare ansett att nämnden genom samarbete med de storamäklarorganisationerna och med hjälp av deras lokalavdelningar över hela landetskall kunna få kännedom om förhållandena på en viss ort eller inom ett visstområde (prop. s. 25).Enligt arbetsgruppen är det otillfredsställande att Fastighetsmäklarnämndeninte bedrivit ett aktivt tillsynsarbete vid sidan av handläggningen av deärenden som initieras genom anmälningar till nämnden. Det kan enligt arbets-gruppen inte uteslutas att denna brist leder till att missförhållanden inombranschen förblir oupptäckta och utom räckhåll för åtgärder. Även i nubehandlat hänseende synes den rådande situationen i vart fall till viss delbero på att nämndens kansli är underdimensionerat. Bristen på erfarenhet frånmäklarområdet inom nämnden kan även här vara en bidragande orsak.De civilrättsliga bestämmelserna om hur en mäklare skall utföra sitt uppdragkompletteras i fastighetsmäklarlagen som inledningsvis nämnts med en hänvisningtill begreppet god fastighetsmäklarsed. Enligt lagen skall mäklaren utföra sittuppdrag omsorgsfullt och i allt iaktta god fastighetsmäklarsed. Godfastighetsmäklarsed får sitt närmare innehåll genom praxis som utbildats inombranschen, genom domstolsavgöranden och inte minst genomFastighetsmäklarnämndens avgöranden i tillsynsärenden. I fråga om begreppet godfastighetsmäklarsed anför arbetgruppen följande.En hänvisning till god fastighetsmäklarsed kräver, för att den skall varameningsfull och ha en reell innebörd, att information av betydelse förförståelsen av begreppet görs tillgänglig för alla yrkesverksamma mäklare.Särskilt viktigt är att nytillkomna beslut och avgöranden som innebär enförändring av eller komplettering till vad som tidigare gällt snabbt blirtillgängliga för alla som berörs. Utan en sådan informationsspridning fungerarinte lagstiftningen i en så central del av lagen som när det gäller kravet påhur mäklarens uppdrag skall utföras på det sätt som förutsatts.Ansvaret för uppgiften att sörja för informationsspridningen måste ligga påFastighetsmäklarnämnden. Ett väl fungerande och flexibelt regelverk när detgäller mäklarnas uppdrag förutsätter enligt arbetsgruppens mening mer aktivainsatser och resurser för att sprida kunskapen om den närmare innebörden avbegreppet god fastighetsmäklarsed. Ett fruktbart samarbete med de storamäklarorganisationerna, som har lång erfarenhet av nu diskuterade frågor, bordekunna komma till stånd.Arbetsgruppen tar också upp frågor rörande förhållandet mellanFastighetsmäklarnämnden och . Företrädare för Konsumentverkethade inför arbetsgruppen i fråga om rollfördelningen mellan verket och nämndenansett att det inte finns anledning till dubbelarbete medmäklarfrågorna. När nämnden har kommit i gång kan det därför enligt verketfinnas anledning att göra om nämnden till en mer utprägladkonsumentorganisation och föra över de konsumentskyddande åtgärderna på områdetfrån verket till nämnden. bör dock även fortsättningsvisbehålla ansvaret för marknadsföringsfrågorna.Enligt arbetsgruppens mening finns det anledning till invändningar mot densyn som företrädare gett uttryck för. Det kan visserligen hävdas att ett av fastighetsmäklarlagstiftningensviktigaste syften är att skydda enskilda i deras egenskap av säljare och köpareav fastigheter. Man får emellertid inte bortse från att Fastighetsmäklarnämndenpå ett ingripande sätt har inflytande, inte blott över arbetsvillkoren för enhel yrkeskår, utan även över vilka som skall ges tillträde till yrket,respektive vilka som kan anses ha förverkat sin rätt att vara verksamma inomyrket. Detta innebär enligt arbetsgruppens mening att iden löpande verksamheten har att ta ställning i en rad skilda frågor som, ivart fall inte enbart, innefattar konsumentskyddsaspekter.