bet · GL01JuU18 · 1998-02-12 00:00:00 — I detta betänkande behandlar utskottet ett antal motioner från den allmännamotionstiden som rör olika frågor med anknytning till polisväsendet. Medanledning av motionsyrkanden rörande tårgas- och pepparspray föreslår utskottetett tillkännagivande till regeringen om att en utvärdering avförsöksverksamheten med användandet av sådana skyddssprayer bör presenterassnarast. Vidare föreslår utskottet ett tillkännagivande rörande innehållet idet maskinläsbara fältet i passets personsida.Övriga motionsyrkanden avslås. I ärendet föreligger sju reservationer. 1997/98:Ju209 av och () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till passhantering i enlighet med vadsom anförts i motionen.1997/98:Ju210 av och () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att det skallvara helt gratis att anordna offentliga möten, hålla torgtal, anordnademonstrationer o d.1997/98:Ju213 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att bör få i uppgift att tillse att allapolisdistrikt upprättar en handlingsplan/samarbetsplan för försvunna personer,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att bör få i uppgift att bygga upp enerfarenhetsbank på datorn som alla polisdistrikt kan ta del av.1997/98:Ju215 av m.fl. (s) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utredningen av brottbegångna av poliser i tjänsten.1997/98:Ju217 av m.fl. (mp) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en kommitté meduppdrag att utreda polisvåldet och komma med förslag till åtgärder.1997/98:Ju221 av m.fl. (v) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en parlamentariskt tillsatt utredning om samordning av Säpos och denöppna polisens verksamhet.1997/98:Ju225 av m.fl. (s) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av aktivuppföljning av det internationella standardarbetet för pass, med särskildbevakning av speciellt svenska krav vad gäller de för namnskrivning behövligabokstäverna.1997/98:Ju228 av och () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om parlamentarisk utredning om styrningen av framtidens polisarbete,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en kommunalisering av väsentliga delar av polisväsendet främst föratt bekämpa vardagsbrottsligheten.1997/98:Ju706 av () vari yrkas att hos regeringenbegär att innehav av pepparspray blir tillåtet i enlighet med vad som anförts imotionen.1997/98:Ju715 av () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om vapenlagen.1997/98:Ju717 av och () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ombehovet av skärpning av reglerna för vapeninnehav m.m.1997/98:Ju719 av () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om framkomligheten för synskadade.1997/98:Ju910 av m.fl. (c) vari yrkas7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vapenlagen,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förbud mot att medföra skjutvapen på de platser som anges iknivlagen.1997/98:Ju917 av och andre vice talman () variyrkas16. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att försöksverksamheten med möjlighet att inneha tårgassprej måsteutökas och utvärderas liksom frågan om ett enklare licensförfarande för att fåinneha tårgassprej.1997/98:Ju925 av m.fl. (mp) vari yrkas6. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i polislagenatt det klart framgår att ledamöter från samtliga av de till kommunen valdapartierna skall finnas representerade i polisstyrelser och polisnämnder.1997/98:So653 av och () vari yrkas6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om det ökade antalet brott mot vapenlagen och antalet olaga innehav avvapen.1997/98:Ub255 av m.fl. (kd) vari yrkas9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett anpassat polisförhör. InledningI detta betänkande behandlar utskottet ett antal motioner från den allmännamotionstiden som rör olika frågor med anknytning till polisväsendet.Översyn av Säkerhetspolisens organisation och verksamhetI motion Ju221 (v) begär motionärerna att den översyn om samordning avSäkerhetspolisens och den öppna polisens verksamhet som aviseras i åretsbudgetproposition skall göras av en parlamentariskt sammansatt utredning. Idenna del anförs i budgetpropositionen (prop. 1997/98:1 utg.omr. 4 avsnitt3.4.6) att Säkerhetspolisen i vissa fall har anledning att samarbeta med denöppna polisen, särskilt med . Det gäller bl.a. utredning avterroristverksamhet och brott med anknytning till våldsbenägnaextremistorganisationer. Denna del av verksamheten har blivit förhållandevismera framträdande efter det slut. å sin sidahar fått anledning att utveckla arbetsmetoder som har viss beröring medsäkerhetspolisiära arbetssätt, särskilt kriminalunderrättelseverksamhet. Dettaberor på att den internationella brottsligheten har blivitalltmera kvalificerad och i många fall bedrivs av välorganiserade kriminellastrukturer som kräver ett mycket kvalificerat polisarbete för att kunnabekämpas med framgång.Regeringen aviserar alltså i propositionen att den har för avsikt attundersöka om ett behov av en ökad samordning mellan Säkerhetspolisen och denöppna polisen föreligger och vilka åtgärder som i så fall är motiverade. Imotion Ju221 (v) anser motionärerna som framgått att en parlamentariskutredning bör få till uppgift att se över denna samordning.Enligt vad utskottet inhämtat bereds frågan om formerna för ett uppdrag inomJustitiedepartementet.Enligt utskottets mening finns det skäl att överväga på vilket sätt och ivilka former en översyn bör göras. Utskottet ser därför inte anledning attföregripa den pågående beredningen. Bifall till motion Ju221 avstyrks.Polisväsendets ledningsorganisationI budgetpropositionen aviserade regeringen att den hade föravsikt att tillsätta en utredning med uppgift att se överpolisväsendets styrsystem och skapa en enkel, entydig och därmed effektivareoch mer ändamålsenlig beslutsstruktur (prop. 1997/98:1 utg.omr. Utredningen skulle enligt propositionen i sitt organisationsförslagange vilken roll och vilket ansvar de förtroendevalda skall ha på olika nivåersamt lämna förslag på hur ledamöterna i dessa organ bör utses.I motion Ju228 (c) anförs att utredningen om polisväsendetsledningsorganisation bör vara parlamentarisk och få sådana resurser och ensådan tidtabell att den kan göra ett genomgripande och brett förankrat arbete.Vidare yrkas i motion Ju925 (mp) att polislagen skall ändras så att det klartframgår att ledamöter från samtliga av de till kommunen valda partierna skallfinnas representerade i polisstyrelser och polisnämnder.Regeringen har efter det att motionerna väcktes tillsatt kommittén om översynav polisväsendets ledningsorganisation (dir. 1997:121) med det uppdrag somaviserades i budgetpropositionen. Kommittén är parlamentarisk och uppdragetskall redovisas till regeringen i år.Genom att ovannämnda kommitté nu tillsatts får motion Ju228 i denna delenligt utskottets mening anses vara tillgodosedd. Bifall till motionenavstyrks. Såvitt gäller representationen i styrelser och nämnder anserutskottet att utredningsarbetet bör avvaktas och avstyrker bifall till motionJu925 i nu aktuell del.I motion Ju228 yrkas även att det i direktiven till utredningen bör anges atten kommunalisering av ordningspolisen skall belysas.Frågan om en kommunalisering av polisen omfattas inte av utredningensuppdrag. I sitt betänkande 1994/95:JuU14 behandlade utskottet en motion medförslag till lagändringar för att möjliggöra införandet av en kommunalgatupolis. Utskottet förklarade att det inte var berett att frångå principenatt polisverksamheten är en statlig angelägenhet (bet. s. 7).Utskottet har inte någon annan ståndpunkt och avstyrker bifall tillmotion Ju228 i denna del.Interna utredningar inom polisväsendetI motion Ju215 (s) anförs att någon annan instans än polisen bör utreda debrott som poliser misstänks för; frågan om det krävs en ny myndighet eller omsådana utredningar kan utföras av någon befintlig myndighet bör ses över.Enligt motion Ju217 (mp) bör en parlamentariskt sammansatt kommitté tillsättasför att utreda de våldsbrott poliser anmäls för och komma med förslag tillåtgärder; bl.a. nämns att all misstanke om polisvåld måste utredas av en frånpolisen fristående instans.Riksåklagaren och gav en särskiltförordnad utredare i uppdrag att leda en utredning för en översyn av detinterna kontrollsystemet inom åklagar- och polisverksamheten. I översyneningick att göra en kartläggning och utvärdering av det nuvarande systemet föratt förebygga och upptäcka brott och andra förhållanden som utan att direktutgöra brott kan vara ägnade att rubba förtroendet för integriteten i denbrottsutredande verksamheten. I uppdraget ingick också att granska formerna förhandläggningen av interna brottsutredningar och lägga fram förslag till deförbättringar som kan anses påkallade (RÅ dnr 1996/1649, RPS dnr VKL-793-4681/96).Utredaren avlämnade sin rapport tillRiksåklagaren och . Inledningsvis kan sägas att utredareninte funnit annat än att den nuvarande internkontrollen hos polis och åklagarehittills fungerat i stort sett väl, men att det ändå finns anledning att stärkaden interna kontrollen. Utredaren har i rapporten tagit upp frågor om enförfattningsmässigt reglerad internkontroll, chefsansvar, utbildning, ett ökatsäkerhetsmedvetande, bisysslor samt tillsyn och inspektion.Frågan om interna brottsutredningar har behandlats särskilt. Utifrån demöjligheter som finns att granska och bedöma den gällande utredningsordningenhar utredaren antecknat, att objektivt sett håller verksamheten hög, eller rentav mycket hög, kvalitet och uppfyller väl de krav som kan ställas. Efter engenomgång av olika möjligheter till att förändra och förbättra det nuvarandesystemet för interna brottsutredningar har utredningen - som inte funnit skälför en genomgripande förändring - stannat för att föreslå ett visstcentraliserat samordningsansvar samt att förorda att arbetet vid de länsvisautredningsenheterna inom polisen koncentreras inom de sju åklagarregionerna.Med förslaget pekar utredningen på möjligheten att genom i första handadministrativa förändringar nå en ökad samordning och effektivitet i arbetet.Detta innebär att utredningen funnit att den organisation som finns förinterna brottsutredningar i huvudsak bör bestå.Rapporten har sänts på remiss till bl.a. samtliga åklagarmyndigheter och ettantal polismyndigheter och bereds nu vidare inom Riksåklagaren ochRikspolisstyrelsen.Utskottet konstaterar att frågan om att lägga utredningar om anmälningar motpoliser på något annat organ än polis och åklagare varit föremål föröversyn och att beredningsarbete pågår. Resultatet av det pågående arbetet börenligt utskottets mening avvaktas. Utskottet avstyrker bifall till motionernaJu215 och Ju217.Efterforskning av försvunna personerI motion Ju213 (mp) anförs att bör få i uppgift dels att setill att samtliga polisdistrikt upprättar en handlings- och samarbetsplan förefterforskning av försvunna personer, dels att det byggs upp en datoriseraderfarenhetsbank som samtliga polisdistrikt kan ta del av.Rikspolisstyrelsen beslutade att genomföra en utredningavseende efterforskningsmetoder m.m. I utredningen, som antog namnetUppdragsgruppen för personefterforskning, har ingått representanter förRikspolisstyrelsen, den lokala polisorganisationen, . I sin rapport enligträddningstjänstlagen av försvunna personer som presenterades (RPS Rapport 1997:1) redovisas förslag hur polisens efterforskning av försvunnapersoner skall kunna effektiviseras. Särskild tonvikt läggs på planering -bl.a. upprättande av en s.k. efterforskningsplan - och utnyttjande avsamhällets totala resurser, inklusive frivilliga. Uppföljning av insatser ochförebyggande arbete berörs också. Avslutningsvis rekommenderas i rapporten attRikspolisstyrelsen vidtar ett antal åtgärder i syfte att höja polisenskompetens vid personefterforskning. Häribland nämns bl.a. attRikspolisstyrelsen i egenskap av nationell samordnare bör bevaka utvecklingeninom och utom landet när det gäller teknik, taktik och övriga erfarenheter somgörs inom området för personefterforskning samt följa upp och bearbetaefterforskningsfall statistiskt.Rikspolisstyrelsen har funnit att rapporten innehåller flera intressantaförslag och påpekanden som bör vidare bearbetas; i avvaktan på Rikspolisstyrel-sens vidare åtgärder bör rapporten enligt styrelsen kunna utgöra en del av detmaterial som ingår i polismyndigheternas planering av insatser förpersonefterforskning.I april 1997 tillsattes en särskild grupp för genomförande av förslagen ochrekommendationerna i den ovannämnda rapporten samt i rapporten avpolisens fjällräddningsverksamhet. Genomförandegruppen skall initialtpresentera en handlingsplan för arbetet och därefter för varje förslag ochrekommendation föreslå hur genomförandet skall ske. Arbetet skall vara slutförtsenast (RPS dnr POB-232-5692/94).Utskottet konstaterar att ett omfattande arbete lagts ned på att förbättrakunskapen och rutinerna kring efterforskning av försvunna personer. De förslagtill förbättringar som lagts fram håller nu också på att genomföras. Härigenomanser utskottet att motion Ju213 får anses vara tillgodosedd.Förhör med barnI motion Ub255 (kd) om mobbning framförs att det krävs särskilt anpassadepolisförhör för de elever som skall höras som vittnen. Dessa elever måste kunnakänna sig trygga och polisen bör ha möjlighet att behandla deras uppgifter medstörsta diskretion. Vidare anförs att de elever som hotas före eller efter ettförhör skall kunna få stöd.I förundersökningskungörelsen (1947:948) finns särskilda bestämmelser omförhör med barn. Förhör med någon som är och som skall höras somvittne, skall planeras och verkställas så att det inte uppkommer fara för attden som förhörs tar skada. Det bör noga tillses att uppseende inte väcks kringförhöret. Vidare får inte förhöret göras mera ingående än omständigheternakräver, och det bör äga rum endast en gång, såvida det inte främst med hänsyntill den som förhörs är lämpligare att hålla flera förhör (17 §). Förhör medbarn skall enligt kungörelsen hållas av person med särskild fallenhet föruppgiften (18 §). Är den som hörs under , bör den som har vårdnaden omhonom vara närvarande vid förhöret, om det kan ske utan men för utredningen (23kap. 10 § ).Rikspolisstyrelsen har utfärdat allmänna råd om utredning av brott av barnunder m.m. (FAP 403-1). De avsnitt som rör frågor om förhör bör enligt deallmänna råden i tillämpliga delar iakttas även vid förhör med barn som varitvittne till brott.I sammanhanget bör nämnas att bestämmelse angående övergrepp irättssak blir tillämpliga om någon som avgett en utsaga vid ett polisförhörhotas eller på annat sätt utsätts för lidande, skada eller olägenhet eller hothärom (17 kap. 10 § ).Genom vad som anförts ovan om bestämmelserna om förhör med barn och deallmänna råd som utarbetats härom anser utskottet att motion Ub255 i häraktuell del får anses vara tillgodosedd. I sammanhanget kan avslutningsvisnämnas att det ingår i uppdrag att se över frågor omåtgärder med anledning av hot mot vittnen (dir. 1995:94).VapenbrottSkärpning av vapenlagstiftningenI ett antal motioner förekommer yrkanden om åtgärder mot illegal hantering avvapen. I motion So653 (kd) anförs att det bör utredas varför vapenbrotten ökatså att nödvändiga åtgärder kan vidtas mot denna typ av brottslighet. I motionJu717 (s) anförs att det redan nu finns underlag för att skärpa reglerna förinnehav m.m., varför vapenlagstiftningen bör bli föremål för en skyndsamöversyn och i motion Ju910 (c) begärs en noggrann och kontinuerlig uppföljningav licensinnehav. Vidare anförs i sistnämnda motion att det bör förbjudas attmedföra skjutvapen på de platser som anges i knivlagen.Enligt vapen (RPS Rapport 1995:2) harantalet illegala vapen ökat . Grovt uppskattat fanns det dårapporten presenterades omkring 30 000 illegala skjutvapen iSverige.Åtgärder mot olovligt innehav av vapen är av central betydelse inom ramen fören bred satsning mot våldet i samhället. vapenutredning (dir. 1995:39)har därför i uppdrag att göra en genomgripande översyn av vapenlagstiftningenmed inriktning på att förebygga våldsbrott. I uppdraget ingår således bl.a. attse över reglerna om handel med och innehav av skjutvapen. Utredningen haravgett ett delbetänkande - Förbud mot vapen på allmän plats m.m. (SOU 1996:50)- där utredningen bl.a. föreslår att det i knivförbudslagen (1988:254) upptagnaförbudet mot innehav av knivar m.m. skall omfatta även skjutvapen.Vapenutredningens slutbetänkande väntas och delbetänkandet bereds iJustitiedepartementet.Utskottet hade att ta ställning till ett antalmotionsyrkanden angående vapenbrott, vilka delvis rörde samma frågeställningarsom nu är aktuella. I sitt betänkande anförde utskottet att Vapenutredningenspågående arbete borde avvaktas (bet. 1996/97:JuU9). Vad gällde frågan omknivlagens tillämplighet i rummet - dvs. om lagen gäller t.ex. på sjukhus ochsocialkontor - ansåg utskottet att regeringen borde vidta åtgärder för att denfrågan får en särskild belysning vid beredningen av Vapenutredningensbetänkande. gav regeringen detta till känna.Liksom tidigare anser utskottet att pågående arbete -liksom beredningen av de båda betänkandena - bör avvaktas och avstyrker bifalltill motionerna So653, Ju717 och Ju910.VapenhandlartillståndGenom lagändringar som trädde i kraft skärptes bl.a. kraven föratt kunna få tillstånd att bedriva handel med vapen (prop. 1990/91:130, bet.JuU33, rskr. 300, SFS 1991:1181). Vid sidan av de förutsättningar som tidigaregällde för vapenhandlare att vara allmänt berättigad att driva handel och kändför ordentlighet och pålitlighet infördes dessutom krav på såväl behövligakunskaper som att verksamheten skall bedrivas yrkesmässigt. Ett tungt vägandeskäl för att skärpa kriterierna för att bevilja vapenhandlartillstånd var attdet inte ansågs rimligt med mindre ingående prövning i dessa ärenden än iärenden om vapentillstånd för eget behov. Den aktuella bestämmelsen återfinnsnu i 2 kap. 10 § vapenlagen (1996:67). Ett tillstånd att driva handel medskjutvapen får återkallas om tillståndshavaren inte längre driver yrkesmässighandel (6 kap. 3 § b vapenlagen).Ett krav på att en verksamhet skall vara yrkesmässig innebär ett krav på enviss omfattning av en rörelse. Några tiotal transaktioner bör enligtförarbetena kunna tjäna som lämplig riktlinje för kravet på yrkesmässighet vidhandel med vapen (prop. s. 39).I allmänna råd (RPS FS 1996:6 FAP 551-3) sägs angåendekravet på yrkesmässighet att detta innebär att verksamheten skall varavinstinriktad och ha en viss varaktighet eller åtminstone vara inriktad på enserie affärshändelser. Enligt de allmänna råden skall polismyndigheten göra enprognos beträffande den tilltänka verksamheten och avgöra om det är fråga om enseriös och yrkesmässig handelsverksamhet. Vid denna bedömning bör vägas inomfattningen av verksamheten varvid några tiotal transaktioner tordekunna vara ett nedre riktmärke. Den beräknade årsomsättningen bör också, enligtde allmänna råden, stå i rimlig proportion till lagerhållningen. Uppgifter omtilltänkt kundkrets, vilket utbud som planeras, i vilken affärslokalverksamheten skall bedrivas, öppettider och finansiering är omständigheter sombör beaktas.Enligt motionären i Ju715 (m) innebär de nuvarande bestämmelserna att ävenseriösa vapenhandlare - med färre transaktioner är 20 - får sinatillstånd indragna. Enligt motionären är detta inte rimligt och kräver enöversyn av lagstiftningen.Som nämnts i föregående avsnitt har i uppdrag att göra enöversyn av vapenlagen (dir. 1995:39). I uppdraget ingår sålunda även attöverväga frågor om tillstånd till handel med vapen. I likhet med vad utskottetfunnit beträffande frågor om skärpning av vapenlagstiftningen bör utredningensarbete avvaktas. Utskottet avstyrker bifall till motion Ju715.Tårgas- och pepparsprayI motion Ju706 (m) yrkas att innehav av pepparspray bör tillåtas. I motionJu917 (c) anförs att försöksverksamheten med att förse hotade kvinnor medskyddsspray bör utökas och utvärderas. Vidare bör frågan om ett enkeltlicensförfarande utredas.Tårgasanordningar har omfattats av vapenlagen(1996:67) och varit underkastade samma krav på tillstånd m.m. som skjutvapen. Iförarbetena till den nya vapenlagen, som trädde 1996, ansågregeringen det saknas skäl att i det sammanhanget överväga att ändra dennaordning. Även om risken är liten att någon skall tillfogas allvarliga skador avtårgas, har tårgasanordningarna enligt regeringen karaktären av vapen. Syftetär att fysiskt sätta en person ur spel. Utöver depolisiära användningsområdena är tårgasanordningarna avsedda att användas isjälvförsvar. Enligt regeringen är de emellertid lika effektiva somangreppsvapen. Det har bl.a. visat sig att tårgassprayer ofta kommer tillanvändning vid rån och liknande överfall. - I det aktuella lagstiftningsärendetgjordes ett förtydligande i lagtexten för att klargöra att vapenlagen omfattaräven olika skyddssprayer som de s.k. pepparsprayerna vars aktiva substans haren liknande verkan som tårgas (prop. 1995/96:52 s. 69 f). Utskottet hade intenågra invändningar häremot (bet. 1995/96:JuU12 s. 7 f).Vid införandet av den nya vapenlagen fann regeringen inte skäl att ta uppfrågan om i vilken utsträckning tillstånd bör beviljas för tårgasanordningareller andra tillståndspliktiga sprayer (a. prop. s. 70). I och allmänna råd till vapenlagstiftningen (RPS FS 1992:2 FAP 551-3) anges att tillståndsgivningen beträffande gaspistoler och eller andralikartade vapen - t.ex. spray - bör vara mycket restriktiv och att tillståndendast bör beviljas undantagsvis, när ett synnerligen starkt behov föreligger.Vid behandlingen av förslaget till ny vapenlag konstaterade utskottet attfrågor om tillståndsgivningens omfattning fått ökad aktualitet genom attRikspolisstyrelsen inlett en försöksverksamhet där hotade kvinnor somkomplement till s.k. trygghetspaket, som innehåller olika larmanordningar,efter vederbörlig tillståndsprövning i varje enskilt fall också utrustats medpeppar- eller tårgasspray. Utskottet ställde sig positivt till dennaförsöksverksamhet (bet. 1995/96:JuU12 s. 9).Regeringen gav genom ett beslut iuppdrag att utvärdera försöksverksamheten. Utvärderingen bör enligt beslutetomfatta bl.a. frågorna om tårgas- eller pepparspray kan utgöra ett effektivtskydd för hotade kvinnor och om innehavet av ett sådant försvarsmedel upplevssom en trygghet för den hotade. Därutöver är utvärderingen avsedd att belysariskerna för att försvarsmedlet missbrukas eller på annat sätt föranlederskada. Utvärderingen skulle enligt beslutet ha getts in tillJustitiedepartementet . Enligt vad som framgår avpropositionen om ny vapenlag (1995/96:52 s. 70) hade Rikspolisstyrelsenemellertid förklarat att underlaget var för litet för enmeningsfull utvärdering samt att man med hänsyn härtill beslutat förlängaförsöksperioden till . Utvärderingen kunde därför beräknas varafärdig först . förklaradeRikspolisstyrelsen på nytt i en skrivelse till attunderlaget var för litet för en meningsfull utvärdering av försöksverksamhetenoch att man därför beslutat förlänga den . Utvärderingenskulle redovisas till departementet senast den 1 oktober 1997.Enligt vad utskottet inhämtat från har utvärderingenblivit ytterligare försenad hos bl.a. beroende påsvårigheter att få fram ett tillräckligt stort underlag för att utvärderingenskall bli meningsfull.Rikspolisstyrelsens försöksverksamhet har pågått under en längre tid.Enligt utskottets mening är en utvärdering av verksamheten av avgörandebetydelse för att frågor om t.ex. en utvidgning av verksamheten ellertillåtande av skyddsspray skall kunna övervägas.