bet · GM01SfU1 · 1998-12-03 00:00:00 — Vidare framkommer skillnadermellan könen avseende t.ex. sjukpenning,rehabiliteringspenning, köp avrehabiliteringstjänster, handikappförmåner ochförtidspensioner. Eftersom dessa förmånerförutsätter ett stort inslag avskälighetsbedömningar, är det enligt propositionenangeläget att göra fördjupningsstudier av dessaförmåner. Utskottet anser i likhet med motionärernai motion Sf227 att skillnaden mellan könen bl.a. vadgäller långtidssjukskrivningar måste analyserasvidare och att detta är en fråga som bör prioriterasi det fortsatta arbetet inom . Utskottet förutsätter attdetta kommer att ske utan något särskilt påpekandefrån sida. I den mån motion Sf227 yrkande4 inte kan anses tillgodosett med vad utskottetanfört avstyrker utskottet yrkandet i fråga.Beträffande frågan om en från statsbudgetenfristående försäkring konstaterar utskottet attsåväl arbetsskadeförsäkringen somdelpensionsförsäkringen fr.o.m. budgetåret 1999skall bruttoredovisas på statsbudgeten. Samtidigtavvecklas arbetsskade- och delpensionsfonderna(prop. 1997/98:41, bet. 1997/98:SfU8, rskr.1997/98:153). Vad nu sagts innebär att endastinkomstrelaterad ålderspension fr.o.m. år 1999kommer att redovisas vid sidan av statsbudgeten. Motdenna bakgrund kan utskottet inte förorda en sådanförsäkringslösning som föreslås i motion Sf278yrkande 2 (delvis) och avstyrker därmedmotionsyrkandet.Vad gäller krav på utredning avsocialförsäkringssystemet konstaterar utskottet attriksdagen godkänt såväl principer för en allmänförsäkring vid sjukdom och rehabilitering somriktlinjer för samverkan inom rehabiliteringsområdetoch för organisationen avsocialförsäkringsadministrationen (bet.1997/98:SfU1, rskr. 1997/98:111).Utskottet kan konstatera att även hargodkänt förslag som innebär att försäkringskassanfår träffa överenskommelse med kommun, landsting ochlänsarbetsnämnd om att samverka inomrehabiliteringsområdet för att uppnå en effektivareanvändning av tillgängliga resurser, FRISAM (prop.1997/98:1, bet. 1997/98:SfU1, rskr. 1997/98:111).Riksdagen har också godkänt riktlinjer för enreformering av förtidspensionssystemet (prop.1997/98:111, bet. 1997/98:SfU11, rskr. 1997/98:237)samt fattat beslut om införande av ett nyttålderspensionssystem (prop. 1997/98:151 och 152,bet. 1997/98:SfU13, rskr. 1997/98:315-316).Riksdagen har således dels beslutat om riktlinjerför reformeringen av vissa förmåner, dels redanbeslutat att införa nya regler avseende andraförmåner. Med hänsyn härtill anser utskottet att detinte föreligger något behov av en generell utredningav socialförsäkringssystemet eller delar därav.Däremot förutsätter utskottet att regeringen i detpågående reformarbetet beaktar de krav som enförändrad arbetsmarknad ställer påtrygghetssystemen. Utskottet avstyrker därmedmotionerna Sf207 yrkande 5, Sf266 yrkande 12, Sf229yrkandena 3 och 4, Sf278 yrkande 4 och Sf208. MotionSf264 får anses tillgodosedd med vad utskottetanfört.A 1 Sjukpenning, rehabilitering, m.m.Gällande ordningFrån anslaget bekostas utgifter för sjukpenning,rehabiliteringsersättning och närståendepenning.Enligt lagen (1991:1047) om sjuklön (SjLL) har enarbetstagare rätt att avvarje sjukdomsfall (sjuklöneperioden) behålla enviss del av lön och andra anställningsförmåner. Förden i sjuklöneperioden betalas ingenersättning (karensdag). För de återstående dagarna iperioden har den anställde rätt att behålla avlön och andra anställningsförmåner som han eller hongått miste om till följd av nedsättningen iarbetsförmågan. Enligt SjLL är antalet karensdagarbegränsat till tio under en tolvmånadersperiod.Antalet karensdagar beräknas i förhållande tillsjuklön från varje arbetsgivare för sig och iförhållande till sjukpenning för sig.Efter sjuklöneperioden utges sjukpenning enligtlagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL).Sjukpenningen utgör av den sjukpenninggrundandeinkomsten. För den som inte omfattas av SjLL, t.ex.egenföretagare och uppdragstagare, utges sjukpenningenligt AFL från sjukperiodens början. Sjukpenningutges dock inte för i sjukperioden(karensdag). För tid därefter utges sjukpenning med80 % av den sjukpenninggrundande inkomsten. Ävenenligt AFL är antalet karensdagar begränsat tillhögst tio under en tolvmånadersperiod.Den sjukpenninggrundande inkomsten är enligtreglerna i AFL den årliga inkomst i pengar som enförsäkrad kan antas komma att tills vidare få föreget arbete, antingen såsom arbetstagare i allmäneller enskild tjänst (inkomst av anställning) ellerpå annan grund (inkomst av annat förvärvsarbete).För rätt till sjukpenning krävs att den försäkradehar en sjukpenninggrundande inkomst som uppgår till24 % av basbeloppet. Vid beräkning avsjukpenninggrundande inkomst bortses från sådaninkomst av anställning och annat förvärvsarbete somöverstiger 7,5 basbelopp.Rehabiliteringsersättning utges under vissaförutsättningar när en försäkrad, vars arbetsförmågatill följd av sjukdom är nedsatt med minst enfjärdedel, deltar i en arbetslivsinriktadrehabilitering. Rehabiliteringsersättning består avrehabiliterings-penning, som utges av densjukpenninggrundande inkomsten, och ett särskiltbidrag.För köp av arbetslivsinriktaderehabiliteringstjänster och arbetstekniskahjälpmedel m.m. liksom för rehabiliterings- ochbehandlingsinsatser inom hälso- och sjukvården (s.k.Dagmarmedel) avsätts särskilda medel. För budgetåret1998 utgör dessa medel 814 respektive 235 miljonerkronor. Av det förstnämnda beloppet får högst 200miljoner kronor användas för försäkringskassornasadministration.Närståendepenning utges enligt lagen (1988:1465) omersättning och ledighet för närståendevård till densom avstår från förvärvsarbete för att vårda ennärstående svårt sjuk person. Ersättning kan utgesäven om vården sker på sjukvårdsinrättning. Antaletersättningsdagar är begränsat förvarje person som vårdas. Särskilda regler finns omrätt till närståendepenning vid vård av en personsom blivit hivsmittad vid användning av blod ellerblodprodukter inom den svenska hälso- ochsjukvården. Närståendepenning utges av densjukpenninggrundande inkomsten för samtliga dagar iersättningsperioden och kan utges som hel, halveller fjärdedels förmån.Med stöd av lagen (1992:863) om lokalförsöksverksamhet med finansiell samordning mellansocialförsäkring och hälso- och sjukvård bedrevsunder försöksverksamhet på lokal nivåinom fem försöksområden (FINSAM). Syftet medförsöksverksamheten var att skapa drivkrafter inomsystemen för socialförsäkring respektive hälso- ochsjukvård för ett bättre utnyttjande av de gemensammaresurserna.Enligt lagen (1994:566) om lokal försöksverksamhetmed finansiell samordning mellan socialförsäkring,hälso- och sjukvård och socialtjänst får, omregeringen medger det, en allmän försäkringskassa,ett landsting och en kommun som har kommit överensom det bedriva sådan försöksverksamhet i syfte attpröva möjligheterna till en effektivare användningav tillgängliga resurser (SOCSAM).Försöksverksamheten, som är begränsad till högst tioförsöksområden, startade och skallavslutas senast vid utgången av år 2000.Som redan nämnts får sedan den 1januari 1998 träffa överenskommelse med kommun,landsting och länsarbetsnämnd om att samverka isyfte att uppnå en effektivare användning avtillgängliga resurser (FRISAM).PropositionenI propositionen föreslås att till anslaget A 1 Sjukpenning,rehabilitering, m.m. anvisar ett ramanslag på20 035 miljoner kronor.Under anslagsposten Rehabilitering redovisas bl.a.de ovan nämnda särskilda medlen, Dagmarmedlenrespektive särskilda medel bl.a. för ersättning vidköp av arbetslivsinriktade rehabiliteringstjänster,merkostnader i form av bidrag till arbetshjälpmedelsamt administration.Vid anslagsberäkningen har beaktats att staten, somen konsekvens av det nya ålderspensionssystemet,fr.o.m. skall betala statligålderspensionsavgift om påsocialförsäkringsersättningar m.m. Anslaget A 1kommer därmed att fr.o.m. belastas medkostnader för statlig ålderspensionsavgift.Enligt vad som anförs i propositionen börjadeantalet längre sjukfall öka . Ävenunder syns en ökning avantalet sjukfall jämfört med år1997. Ökningen är tydligast för sjukfall mellan 30och . För sjukfall som varar mellan 15 och29 dagar syns också en mycket kraftig ökning. Förkvinnor är ökningen av antalet sjukfall större änför män i samtliga intervall. Den kraftiga ökningenav de långa sjukfallen riskerar enligt regeringenatt leda till en ökning av antaletförtidspensionärer och därmed till ökade utgifter.Enligt vad som anförs i propositionen avserregeringen att ingående analysera vilka orsaker somligger bakom kostnadsökningen försjukpenningförsäkringen.Vidare anges att försäkringskassornas samordning avden arbetslivsinriktade rehabiliteringen intefungerar tillfredsställande. Trots många godasamverkansprojekt kommer enligt regeringenrehabiliteringsinsatserna ofta för sent samtidigtsom arbetsgivarna inte fullgör sina skyldigheter vadgäller rehabiliteringsutredningar. Enligtpropositionen avser regeringen att med utgångspunkti de utredningsförslag som finns på området, bl.a. ibetänkandet Arbetsgivares rehabiliteringsansvar (SOU1998:104), ta ett samlat grepp på helarehabiliteringsområdet och därefter återkomma tillriksdagen i denna fråga.MotionernaModeraternaI motion Sf269 av m.fl. (m) begärs iyrkande 6 att beslutar att för budgetåret1999 till anslaget A 1 anvisa 7 830 miljoner kronormindre än vad regeringen föreslagit.I samma motion yrkandena 1 och 2 begärs beslut attkompensationsnivån i sjukpenningförsäkringen skallutgöra av sjukpenninggrundande inkomst fr.o.m.den 1 januari 1999 och om införande av ytterligareen karensdag i sjukpenningförsäkringen. Motionärernaframhåller att personer med fler än en arbetsgivaresamt skiftarbetare måste kompenseras för den extrakarensdagen.I yrkande 4 begär motionärerna beslut omförändringar av beräkningen av sjukpenninggrundandeinkomst. Motionärerna anser att sjukpenninggrundandeinkomst bör beräknas på ett genomsnitt av de senaste24 månadernas inkomst samt att sjukpenninggrundandeinkomst skall räknas upp med basbeloppet i ställetför med löneutvecklingen.I samma motion begärs i yrkande 5 etttillkännagivande om kontroll avsjukpenningförsäkringen och förtidspensioner. Genomökad kontroll minskar enligt motionärernakostnaderna för fusk och överutnyttjande.I motion Sf207 av m.fl. (m) begärsi yrkande 1 ett tillkännagivande om finansiellsamordning mellan socialförsäkringen, hälso- ochsjukvården och kommunerna. Motionärerna anser attFINSAM-modellen bör införas i hela landet fr.o.m.den 1 juli 1999. Enligt motionärerna finns det storaekonomiska fördelar med detta sätt att arbeta, ochdet avspeglas i förslaget till utgiftsram.I samma motion begärs i yrkande 3 etttillkännagivande om sjukfall som beror påtrafikskador. Motionärerna anser att en överföringav sådana sjukfall till trafikförsäkringen ger endirekt koppling mellan premien och skadeutfallet ochmedför att rehabilitering får högsta prioritet.Ökade bör enligt motionärerna kompenserasmed skattesänkningar. Även i motion T220 yrkande 24av m.fl. (m) finns ett liknandeyrkande.I motion Sf206 av de ()begärs i yrkande 1 beslut om statliga bidrag på 3miljoner kronor till Kilens verksamhet förläkemedelsberoende. Enligt motionärerna är det avnationellt intresse att stödja Kilens verksamhet. Isamma motion yrkande 2 begärs att beslutaratt bidraget till Kilen skall belasta anslaget A 1.KristdemokraternaI motion Sf266 yrkande 13 av . (kd) begärs att beslutar att till anslaget A 1 anvisa mindre än vad regeringen föreslagit.I samma motion begärs i yrkande 1 etttillkännagivande om FINSAM-verksamhet i hela landet.I yrkandena 2 och 6 begärs tillkännagivanden omsatsningar för ökad rehabilitering och om aktivarehabiliteringsåtgärder, som enligt motionärernamåste sättas in . Genom att anslå ytterligare200 till rehabilitering kankostnaderna för sjukpenning och förtidspensionerminskas.I yrkandena 7 och 8 begärs dels beslut om införandeav en andra karensdag i sjukförsäkringen medbibehållet högkostnadsskydd, dels etttillkännagivande om behovet av regeländringar ikarensdagssystemet. Motionärerna anser att deltids-och skiftarbetare, timanställda samt arbetstagaremed mer än en arbetsgivare missgynnas av nuvaranderegler.I yrkande 9 begärs beslut om ny beräkningsgrund försjukpenninggrundande inkomst. Enligt motionärernabör sjukpenninggrundande inkomst beräknas pågenomsnittsinkomsten under de två senaste åren.I yrkande 11 begär motionärerna beslut om attinföra en ny modell för trafikförsäkringen.Motionärerna anser att samtliga personskadekostnaderi samband med trafik bör överföras tilltrafikförsäkringen. De ökade som uppkommertill följd härav bör kompenseras med sänktfordonsskatt.I motion Sf216 av () begärs etttillkännagivande om att skapa förutsättningar förKilen att överleva. Enligt motionären behöver Kilenen långsiktigt tryggad ekonomisk situation, ochstaten bör bidra med en del av resurserna.CenterpartietI motion Fi210 av m.fl. (c) begärs iyrkande 10 att beslutar att för budgetåret1999 till anslaget A 1 anvisa 685 miljoner kronormindre än vad regeringen föreslagit. Enligtmotionärerna bör kvalifikationsvillkoren försjukpenninggrundande inkomst ändras ochlöneanpassningen slopas.I motion So458 av och () begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande ombehovet av att utreda ökad samordning mellansocialförsäkringen och hälso- och sjukvården.Motionärerna anser att bör fåmöjlighet att använda en del av sina medel för köpav vård och rehabilitering av reumatiker.FolkpartietI motion Fi211 m.fl. (fp) begärs iyrkande 13 att beslutar att för budgetåret1999 till anslaget A 1 anvisa merän vad regeringen föreslagit. Ett liknande yrkandefinns i motion Sf283 yrkande 4 av . (fp).I motion Sf278 av m.fl. (fp) begärsi yrkande 3 ett tillkännagivande om att motverkafusk och överutnyttjande av socialförsäkringarna.Kerstin m.fl. (fp) begär i motion So463 iyrkande 1 beslut om att förlänga rätten tillnärståendepenning och den därtill kopplade rättentill ledighet från nuvarande till 120dagar. Enligt motionärerna skulle detta minskabelastningen på vårdplatser i landstingen.Lars m.fl. (fp) begär i motion So467 iyrkande 1 att bemyndigar regeringen attaktivera försäkringspengar i syfte att kortavårdköer och förbättra rehabilitering. Enligtmotionärerna bör sjukförsäkringsmedel användas föratt operera bort vårdköer.I motion So461 av m.fl. (fp)begärs i yrkande 20 ett tillkännagivande om Kilen.Motionärerna anser att Kilens arbete är nationelltoch att staten därför bör bidra med medel tillverksamheten.Övriga motionerI motion Sf260 av och () begärs ett tillkännagivande om flerakarensdagar vid samma sjukdomstillfälle och om enöversyn av frågan. Motionärerna framhåller att densom har fler än en arbetsgivare får fler än enkarensdag vid samma sjukfall.I motion Sf272 av () begärs iyrkande 2 ett tillkännagivande om behovet av ökadsamverkan mellan huvudmännen. Enligt motionären ärdet angeläget att de centrala myndigheterna åläggsatt aktivt verka för en utökad samverkan mellanolika myndigheter lokalt.Utskottets bedömningUtskottet tar först upp frågan om införandet avytterligare en karensdag i sjukpenningförsäkringen.Denna fråga har varit föremålför utskottets behandling, senast i betänkande1997/98:SfU1. Utskottet anser i likhet med tidigareatt ytterligare en karensdag skulle innebära alltförstora påfrestningar för redan utsatta gruppersförsörjningssituation.Även kravet om att karensdagsreglerna skall ändrasså att bl.a. den som har fler än en arbetsgivareinte får fler karensdagar vid ett och sammasjukdomsfall har behandlats av utskottet i tidigaresammanhang. I sitt av godkända betänkande1996/97:SfU12 förutsatte utskottet att regeringenskulle återkomma i frågan om det visar sig varamöjligt att finna en lämplig åtgärd för att mildrapåtalade konsekvenser. Utskottet vidhöll dettaställningstagande under föregående (se bet.1997/98:SfU1) och avstyrkte motioner i frågan.Utskottet finner inte heller nu skäl att frångåtidigare ställningstagande i frågan.När det gäller kravet på sänkt ersättningsnivåkonstaterar utskottet att nivån höjdes från 75 %till av sjukpenninggrundande inkomst så sentsom . Utskottet uttalade i sambanddärmed att en rimlig ersättningsnivå enligtutskottets mening inte bör understiga avförmånsgrundande inkomst (se bet. 1996/97:SfU12 ochbet. 1997/98:SfU1) och avstyrkte motioner i ämnet.Utskottet vidhåller detta ställningstagande.Även frågan om ändring av reglerna försjukpenninggrundande inkomst har återkommande varitföremål för utskottets behandling, senast ibetänkande 1997/98:SfU1. Vad gäller frågan om attberäkna sjukpenninggrundande inkomst på grundval avde senaste två årens inkomst hänvisade utskottettill att regeringen hade aviserat en proposition medförslag till ändringar av reglerna försjukpenninggrundande inkomst. Utskottet, somnoterade att regeringen hade senarelagt tidpunktenför avlämnande av propositionen, ansåg ändå att denborde avvaktas. Av den förevarande propositionenframgår att regeringen avser att återkomma tillriksdagen med förslag om ändringar av reglerna förberäkning av sjukpenninggrundande inkomst. Någonnärmare tidpunkt härför har dock inte meddelats.Utskottet anser trots detta att regeringens kommandeförslag bör avvaktas.Beträffande kravet att skattepliktiga förmåner ochsemesterersättning skall vara sjukpenninggrundandevidhöll utskottet i samma betänkande ett tidigareställningstagande i frågan nämligen att fr.o.m. den1 dels slopa den s.k.semesterlönefaktorn vid beräkning avsjukpenninggrundande inkomst, dels att andraskattepliktiga förmåner än lön inte skall ingå i densjukpenninggrundande inkomsten. Detta blev ocksåriksdagens beslut. Utskottet finner inte skäl attfrångå detta ställningstagande.En annan fråga som behandlats i betänkande1997/98:SfU1 är om sjukfall och skador till följd avtrafiken skall överföras till trafikförsäkringen ochkostnaderna därmed inte längre belasta den allmännaförsäkringen. Utskottet anser i likhet med tidigareatt ett system där vissa skadetyper inte längre rymsinom den allmänna försäkringen knappast är tänkbartmed hänsyn till ansvar församordning och tillsyn avrehabiliteringsverksamheten.När det gäller frågan om ytterligare resurser tillrehabilitering respektive kravet att tidigt sätta inaktiva rehabiliteringsåtgärder delar utskottet den imotion Sf266 framförda uppfattningen att enarbetslivsinriktad rehabilitering som sätts intidigt har positiva effekter på både antaletsjukskrivningsdagar och antalet förtidspensioner.Enligt vad som anges i propositionen fungerar dockinte försäkringskassornas samordning av denarbetslivsinriktade rehabiliteringentillfredsställande och rehabiliteringsinsatsernasätts ofta in för sent som arbetsgivarnainte fullgör sina skyldigheter vad gällerrehabiliteringsutredningar. nämnda förhållandenär otillfredsställande och enligt utskottets meningmåste åtgärder vidtas för att komma till rätta meddessa problem. Eftersom regeringen avser att ta ettsamlat grepp på hela rehabiliteringsområdet ochdärefter återkomma till anser utskottetatt någon åtgärd från sida för närvarandeinte är påkallad. Utskottet anser att regeringenskommande proposition i ämnet bör avvaktas.Utskottet har tidigare avstyrkt krav om attförlänga rätten till närståendepenning och dendärtill kopplade rätten till ledighet från nuvarande60 (bet. 1997/98:SfU1). fanns det då inte utrymme för en sådanförbättring av närståendepenningen. Utskottet görsamma bedömning och vidhåller sittställningstagande i frågan.I två av motionerna (m och fp) begärstillkännagivanden om kontroll av sjukpenning ochförtidspension respektive om att motverka fusk ochöverutnyttjande av socialförsäkringarna. Utskottetkonstaterar att försäkringskassorna fått förbättradeutrednings- och kontrollmöjligheter genom deändringar i 20 kap. 3 och 8 §§ AFL som trätt i kraftden . förbättrademöjligheter i dessa avseenden innebär bl.a. attkassan, för att bedöma rätten till ersättning enligtAFL, får göra förfrågan hos den försäkrade ellerannan som kan antas kunna lämna nödvändiga uppgiftersamt besöka den försäkrade. Uppgifter som denenskilde lämnar om faktiska förhållanden skallvidare lämnas på heder och samvete. Med hänsyn tillatt fått dessa förstärktautrednings- och kontrollmöjligheter anser utskottetatt några ytterligare åtgärder för att ökakontrollen av utnyttjandet av sjukpenning ochförtidspension inte behövs.I flera motioner begärs tillkännagivanden omfinansiell samordning med krav att FINSAM-modelleninförs i hela landet. Vidare begärs etttillkännagivande om finansiell samordning medavseende på gruppen reumatiker. Som redan nämnts harförsäkringskassan möjlighetatt träffa överenskommelse med kommun, landsting ochlänsarbetsnämnd om samverkan för att uppnå eneffektivare användning av tillgängliga resurser. Isamband med behandling av förslaget om ensådan friare samverkan mellan olika huvudmän (bet.1997/98:SfU1) avstyrkte utskottet motionsyrkanden omatt FINSAM-modellen skall införas i hela landet.Utskottet framhöll dock att det är angeläget attinsikterna om förbättrad metodutveckling ocheffektivare administration från FINSAM-försöken tastill vara och får genomslag i det nyasamverkansarbetet. Detta blev också riksdagensbeslut.Utskottet framhöll vidare att det är angeläget attresultatet av samverkansarbetet systematiskt följsupp och utvärderas och att regeringen bör återkommai budgetproposition med en redovisning avdet inledande årets samverkansarbete. Ipropositionen anges att resultatredovisning skallgöras löpande varje halvår och att det ärSocialstyrelsen som har huvudansvaret förutvärdering av effekterna av samverkan inomrehabiliteringsområdet. I propositionen redovisasSocialstyrelsens lägesrapport från den 1 juli 1998.Enligt vad som framgår därav är det i mindrekommuner och glesbygdskommuner och inte i storstäderman samverkar. Samverkan sker enligt rapportenfrämst på operativ nivå mellan handläggare eftersompolitikerna inte anses ha intresse av att samverka.Socialstyrelsen påpekar i rapporten att det är förtidigt att utvärdera effekterna av genomfördainsatser.Utskottet anser det rimligt att den nya möjlighetenatt samverka (FRISAM) får tid att utvecklas ochfinna sina former. Enligt utskottet är det ännu förtidigt att utvärdera effekterna av denna reform. Detär därför enligt utskottets uppfattning lämpligt attavvakta att regeringen återkommer i 1999 årsbudgetproposition. Med det anförda vidhållerutskottet att FINSAM-modellen inte bör införas ihela landet.Utskottet anser inte heller att det finns skäl attutreda frågan om en ökad samordning mellansocialförsäkringarna och hälso- och sjukvårdenavseende rehabilitering av reumatiker. Däremot ärdet enligt utskottet angeläget att de centralamyndigheterna verkar aktivt för en ökad samverkan pålokal nivå. Något särskilt tillkännagivande härom ärdock enligt utskottets mening inte påkallat.Vad därefter gäller frågan om statliga bidrag tillKilen och Hälsa kannämnas att utskottet i betänkandet 1997/98:SfU1behandlade ett liknande yrkande, dock avseende , ekonomisk föreningsom hade försatts i konkurs. Utskottet anförde ifråga om bidrag till förläkemedelsberoende bl.a. att det inte finnsmöjlighet att inom anslaget A 1 avsätta medel för ensådan verksamhet av den typ Kilen bedrivit.Utskottet gör samma bedömning i fråga om och Hälsa.Beträffande regeringens förslag tillmedelsanvisning noterar utskottet attRiksförsäkringsverket i en kvartalsrapport tillSocialdepartementet harredovisat utfall för perioden januari-september 1998samt det prognostiserade utfallet för budgetåret1999. Av rapporten framgår att bl.a. anslaget A 1beräknas överskrida tillgängliga medel med drygt 1,8miljarder kronor för , vilket är ca920 utöver beviljad anslagskredit.Av redovisningen framgår att anslagspostensjukpenning för beräknas överskridas meddrygt medan anslagspostenrehabilitering visar ett överskott på drygt 1,1miljarder kronor. Enligt harantalet ersatta dagar under periodenjanuari-september blivit fler än vad som tidigareberäknats.