bet · GL01JuU9 · 1998-02-10 00:00:00 — Undersökningen tyder på att det finns en viss överrepresentation förinvandrare när det gäller kriminalitet. Även om BRÅ:s rapport inte medger någrasäkra slutsatser om orsakerna till överrepresentationen finns det enligtutskottets mening anledning att framhålla att rapporten knappast ger fog förmisstanken att invandrare i någon mening skulle kunna sägas vara diskrimineradeinom rättsväsendet. Utskottet har för avsikt att anordna en utfrågning i ämnetunder våren 1998.Vad härefter gäller frågan om vilka hänsyn som skall tas vid prövning avfrågor om utvisning på grund av brott konstaterar utskottet att det av denredan i dag gällande lagstiftningen följer att domstolarna skall beakta deomständigheter som motionärerna påtalar.När det till slut gäller frigivningssituationen står det till en början klartatt utländska medborgare kan befinna sig i en speciell situation. Regeringenhar också vidtagit flera åtgärder på området, vartill kommer det i budget-propositionen aviserade arbetet. Utskottet känner mot denna bakgrund ingen oroför att de eventuella problem som finns på området inte kommer attuppmärksammas.Utskottet anser att något initiativ från med anledning av motionJu922 inte behövs. Motionen avstyrks.LivstidsstraffetI motion Ju929 (v) begärs att livstidsstraffet skall avskaffas och ersättas medtidsbestämt straff.Fängelse på livstid stadgas , förutom för vissa av brotten i 22kap. om landsförräderi m.m., för ett fåtal brott, bl.a. för mord,grov mordbrand, grov allmänfarlig ödeläggelse, grovt spioneri och folkmord.Regeringen kan av nåd tidsbestämma ett livstidsstraff. Under åren 1987-1997tidsbestämdes 15 livstidsstraff. Tidsbestämningen beslutades efter det att igenomsnitt mellan åtta och avtjänats och fängelsestraffen tidsbestämdestill i genomsnitt . Det bör dock anmärkas att det underperiodens senare del finns en tendens mot en senare tidsbestämning och enlängre strafftid. I sammanhanget bör även nämnas att reglerna om villkorligfrigivning tillämpas i vanlig ordning efter det att straffet tidsbestämts.Utskottet har tidigare behandlat ett liknande motionsyrkande (se bet.1996/97:JuU7 s. 20 f). Utskottet kunde då inte se att det fanns skäl attföreslå ett avskaffande av livstidsstraffet.Utskottet vidhåller sin tidigare redovisade inställning och avstyrker motionJu929 i denna del.Påföljd vid flera brottI motion Ju714 (m) förespråkas ett avskaffande av vad som kallats mängdrabattenvid flera brott.Reglerna om hur fängelse får användas som straff för flera brott finns i 26kap. Av dem följer att fängelse får användas som gemensamtstraff om fängelse kan följa på något av brotten. Fängelse får inteöverstiga de högsta straffen sammanlagda med varandra. De får inte helleröverstiga det svåraste straffet med om det svåraste straffet ärkortare än fängelse . Om det svåraste straffet är fängelse i fyra årmen inte uppgår till fängelse får det svåraste straffet överskridasmed . Om slutligen det svåraste straffet är fängelse ellerlängre får det svåraste straffet överskridas med fyra år.Det anförda innebär t.ex. att straffet för två eller flera fall av misshandeloch/eller stöld maximalt är fängelse . Om däremot flera fall av t.ex.grov stöld föreligger till bedömning är det maximala straffet fängelse i åttaår.Här bör även nämnas att det enligt 29 kap. 1 § är den samladebrottslighetens straffvärde som skall ligga till grund för domstolens bedömningbeträffande straffmätningen.Utskottet konstaterar att straffmaximum i en avsevärd utsträckning fåröverskridas när någon skall dömas för flera brott. Härtill kommer att detalltid är det samlade straffvärdet av de brott som föreligger till bedömningsom skall läggas till grund för domstolens ställningstagande i påföljdsfrågan.Utskottet anser mot denna bakgrund att de nuvarande reglerna erbjuder godamöjligheter att nyansera påföljdsbedömningen för det fall att den tilltaladesamtidigt skall dömas för flera brott. Utskottet avstyrker motion Ju714. beträffande förbud mot diskriminering av funktionshindradeatt avslår motionerna 1997/98:Ju711 och 1997/98:Ju721,2. beträffande obehörigt utnyttjande av annans identitetatt avslår motion 1997/98:Ju705,res. 1 (m, c, fp, mp, kd)3. beträffande utförsel av stöldgodsatt avslår motion 1997/98:Ju707,4. beträffande snatteriatt avslår motion 1997/98:Ju910 yrkande 9,res. 2 (m, c)5. beträffande rånatt avslår motion 1997/98:Ju712,6. beträffande olaga hotatt avslår motion 1997/98:Ju934 yrkande 8,7. beträffande brott mot griftefridatt avslår motion 1997/98:Ju722,8. beträffande drograttfylleriatt avslår motionerna 1997/98:Ju910 yrkande 23 och 1997/98:So675yrkande 4,res. 3 (c, mp)9. beträffande eftersupning m.m.att avslår motion 1997/98:Ju224,res. 4 (fp)10. beträffande psykiskt störda lagöverträdareatt avslår motionerna 1996/97:Ju922 yrkande 6, 1997/98:Ju512,1997/98:Ju904 yrkande 30 och 1997/98:Ju929 yrkande 13,res. 5 (m)res. 6 (v)11. beträffande den s.k. Lindomeproblematikenatt avslår motion 1997/98:Ju720 yrkande 1,12. beträffande underlåtenhet att avslöja brottatt avslår motion 1997/98:Ju703 yrkande 2,res. 7 (mp)13. beträffande underlåtenhet att bistå nödställdaatt avslår motionerna 1997/98:Ju718 och 1997/98:Ju720 yrkande 2,14. beträffande påföljden för grovt narkotikabrottatt avslår motionerna 1997/98:Ju904 yrkande 14 och 1997/98:So628yrkande 9,res. 8 (m)15. beträffande förverkande av narkotikatillbehöratt avslår motion 1997/98:Ju910 yrkande 22,res. 9 (c)16. beträffande eget bruk av narkotikaatt avslår motion 1997/98:So649 yrkande 2,res. 10 (v)17. beträffande Straffsystemkommitténatt avslår motion 1997/98:Ju910 yrkande 15,18. beträffande återkallelse av körkortatt avslår motion 1997/98:Ju713,res. 11 (m, fp)19. beträffande etniska minoriteteratt avslår motion 1996/97:Ju922 yrkande 7,res. 12 (v, mp)20. beträffande livstidsstraffetatt avslår motion 1997/98:Ju929 yrkande 12,res. 13 (v, mp)21. beträffande påföljden vid flera brottatt avslår motion 1997/98:Ju714.res. 14 (m)den 10 februari 1998På justitieutskottets vägnarGun HellsvikI beslutet har deltagit: (), (), BirtheSörestedt (s), (), (), (),(), (), (), (), (), (), (), MaudEkendahl (m), (), () och (). Obehörigt utnyttjande av annans identitet (mom. 2)(), (), (), (m), (), (), () och RolfÅbjörnsson (kd) anför:Enligt vår mening visar entydigt på ett behov av attkriminalisera det obehöriga användandet av en annan persons identitet. Detförslag till reglering som utredningen lagt fram och som har remissbehandlatsbör alltså leda till lagstiftning.Regeringen bör återkomma till med ett förslag tilllagändring som tillgodoser vad vi nu anfört.Vi anser att utskottets hemställan under moment 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande obehörigt utnyttjande av annans identitetatt med anledning av motion 1997/98:Ju705 som sin mening gerregeringen till känna vad som anförts i reservation 1.2. Snatteri (mom. 4)(), (), (), (m) och () anför:När det gäller frågan om stöldbrott som kan anses ringa bör rubriceras somstöld eller som snatteri anser vi - oavsett vilket ställningstagande som görsnär det gäller bötesstraffets tillämpningsområde - att uttrycket snatteri börutmönstras. Det uttrycket för - såsom framhållit -tankarna till ett ganska bagatellartat brott. Kommitténs förslag i den delenbör alltså som vi ser det genomföras.Regeringen bör återkomma till med förslag om lagändring i enlighetmed vad vi nu anfört.Vi anser att utskottets hemställan under moment 4 bort ha följande lydelse:4. beträffande snatteriatt med anledning av motion 1997/98:Ju910 yrkande 9 som sin meningger regeringen till känna vad som anförts i reservation 2.3. Drograttfylleri (mom. 8)() och () anför:Vi anser att det är ytterst viktigt att få bort narkotikan från trafiken.Sannolikt är de narkotikaberusade förarna en lika stor trafikfara som de somärberusade av alkohol. Detta gäller inte bara vägtrafiken utan även på sjön. Somvi ser det saknas emellertid en lagstiftning som medför ett effektivt förbudmot att framföra fordon under påverkan av narkotika. Ett problem isammanhangetär svårigheterna för polis och åklagare att bevisa att föraren framförtfordonet på ett trafikfarligt sätt. Lagstiftningen på området bör därförändras.Ett sätt kan vara att införa en principiell nollgräns för narkotika itrafiken. Om den drogpåverkade föraren alltså har en viss halt narkotika ikroppen bör han kunna dömas. Vi vill påpeka att det finns teknik ochanalysmetoder för att säkerställa droghalterna och att kan använda sigav internationellt accepterade tröskelvärden.Regeringen bör återkomma till med förslag till lagändringar.Vi anser att utskottets hemställan under moment 8 bort ha följande lydelse:8. beträffande drograttfylleriatt med anledning av motionerna 1997/98:Ju910 yrkande 23 och1997/98:So675 yrkande 4 som sin mening ger regeringen till känna vad somanförts i reservation 3.4. Eftersupning m.m. (mom. 9)() anför:Jag anser att rattfylleriet har tagit sådana proportioner att såvällagstiftaren som polisen måste söka nya aktiva vägar för att minimera det.Ävenom det kan utläsas klara förbättringar i fråga om insatser - här tänker jag påsänkningen av gränsen för rattfylleri till - är det viktigt attförbättra insatserna, om målet med en ?nollvision? skall kunna förverkligas.Insatserna måste som jag ser det förfinas för att trafiken skall bli säker ochdrogfri.För att åstadkomma detta krävs ett aktionsprogram. Den arbetsgrupp som påRikspolisstyrelsens uppdrag lämnat förslag på åtgärder för bekämparattfylleriet har redovisat en karta av åtgärder, allt från trafikskolornasutbildning till aktivt polisarbete och sociala insatser.En särskild fråga i detta sammanhang är hur problemet med s.k. eftersupningbör hanteras. Enligt min mening är det ett stort problem vid inträffadetrafikolyckor att föraren lämnar platsen och vid påträffandet är påverkad avalkohol. Inte sällan uppger han att han på grund av chock druckit alkoholefterolyckan. Det uppstår då bevissvårigheter. Jag anser inte att det argument omrättssäkerhetsskäl som utskottet vid tidigare behandling av frågan anfört somskäl emot en lagstiftning mot eftersupning är hållbart. Jag anser därför attlagstiftningen i bör utgöra en förebild för en svensk reglering avfrågan. Den norska lagen innebär att det är straffbart att dricka alkohol enviss tid efter ett körtillfälle om föraren i vart fall borde ha förstått atten polisutredning kan bli följden av körningen.Det ankommer på regeringen att vidta åtgärder i fråga om det s.k. 27-punktsprogrammet. Vidare bör regeringen återkomma till med förslagtill lagändringar avseende eftersupning.Jag anser att utskottets hemställan under moment 9 bort ha följande lydelse:9. beträffande eftersupning m.m.att med anledning av motion 1997/98:Ju224 som sin mening gerregeringen till känna vad som anförts i reservation 4.5. Psykiskt störda lagöverträdare (mom. 10)(), (), (m) och ()anför:Vi är starkt kritiska till den ordning som gäller i fråga påföljden förpsykiskt störda lagöverträdare. Många av de farligaste brottslingarna finnsbland dem som överlämnas till psykiatrisk vård. Till saken hör också att detärmycket svårt att bedöma om en psykiskt störd brottsling kommer att återfalla ibrottslighet. Beslut om särskild utskrivningsprövning grundas i realiteten påmer eller mindre kvalificerade gissningar.Mot denna bakgrund och med beaktande av medborgarnas skyddsintressen anser viatt det nuvarande förbudet mot att döma psykiskt störda brottslingar tillfängelse bör avskaffas. Det är bara i ett fåtal fall som gärningsmannen är såallvarligt störd att han över huvud taget inte är medveten om vad han gör sigskyldig till. Endast i dessa fall anser vi att det är berättigat attstraffriförklara och inte döma ut fängelse. Vård måste ges under sådana former att allmänhetens skyddsintressetillgodoses.Övriga psykiskt störda brottslingar bör i stället dömas till straff. Dennaeffekt har till viss del redan uppnåtts genom den lagstiftning som trädde ikraft . Om de som döms till straff är i behov av psykiatriskvård skall de enligt vår mening kunna avtjäna en del eller hela straffet påpsykiatrisk vårdinrättning under kriminalvårdens ansvar. När vårdbehov intelängre föreligger skall den dömde avtjäna eventuell resterande strafftid ivanligt fängelse. På motsvarande sätt skall den som är psykisktsjuk vid tiden för frigivning med tvång kunna överföras till psykiatriskvårdinrättning för att där vårdas för att bli frisk innan det kan bli aktuelltmed ett liv i frihet. En sådan ordning som vi nu skisserat skulle gagna såvälden psykiskt sjuke som den allmänna tryggheten i samhället.Regeringen bör återkomma till med förslag till lagändringar ienlighet med vad vi nu anfört. Vårt ställningstagande innebär att vi ställeross bakom motion Ju904 i denna del som vi avstyrker motionernaJu922,Ju512 och Ju929 i aktuella delar.Vi anser att utskottets hemställan under moment 10 bort ha följande lydelse:10. beträffande psykiskt störda lagöverträdareatt med anledning av motion 1997/98:Ju904 yrkande 30 och med avslagpå motionerna 1996/97:Ju922 yrkande 6, 1997/98:Ju512 och 1997/98:Ju929yrkande 13 som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts ireservation 5.6. Psykiskt störda lagöverträdare (mom. 10)() anför:Jag anser att psykiskt störda lagöverträdare inte skall dömas till fängelseutan få vård på institutioner som är uppbyggda för ändamålet.En ny och växande grupp inom kriminalvården är de psykiskt sjuka. Detta är enkonsekvens av den lagändring som beslutades och till viss del ettresultat av att institutioner för psykiskt sjuka har avvecklats.Att antalet psykiskt störda på fängelserna ökar medför en påfrestning påkriminalvården både vad gäller utbildning av personal och utveckling av vårdoch behandling. Speciellt en kategori av psykiskt störda vållar problem förstraffverkställigheten. Det gäller intagna med personlighetsstörningar som tarsig uttryck i utagerande beteende, förhöjd aggressivitet och benägenhet försjälvdestruktiva handlingar. Dessa störningar ligger ofta bakom de brott de ärdömda för. Många av dessa symptom skulle enligt tidigare praxis ha jämställtsmed sinnessjukdom och därmed föranlett psykiatrisk vård. Att slutenpsykiatriskvård inte längre kommer i fråga beror på att tillståndet i allmänhet inteansesbehandlingsbart och att psykiatrisk vård därför skulle vara verkningslös.Enligt den nu gällande ordningen kan dessa således lika gärna sitta påanstalt.Den beskrivna gruppen av intagna far ofta illa och derasuppträdande inverkar negativt på behandlingen av andra intagna.Utvecklingen går mot att särskilda stödavdelningar inrättas medmentalskötarutbildad personal. Denna utveckling - som jag inte anser varahuman- måste brytas. lagändring var enligt min mening felaktig, och jagförordar en återgång till den tidigare gällande ordningen.Regeringen bör återkomma till med förslag till lagändringar ienlighet med vad jag nu förordat med anledning av motionerna Ju922, Ju512 ochJu929 i nu aktuella delar. Mitt ställningstagande innebär att jag inte kanställa mig bakom motion Ju904 i denna del.Jag anser att utskottets hemställan under moment 10 bort ha följande lydelse:10. beträffande psykiskt störda lagöverträdareatt med anledning av motionerna 1996/97:Ju922 yrkande 6,1997/98:Ju512 och 1997/98:Ju929 yrkande 13 samt med avslag på motion1997/98:Ju904 yrkande 30 som sin mening ger regeringen till känna vad somanförts i reservation 6.7. Underlåtenhet att avslöja brott (mom. 12)() anför:Jag anser att det bör finnas en allmän skyldighet i svensk rätt att varaverksam för att förhindra brott. Vidare bör det enligt min mening finnas engenerell skyldighet att avslöja brott. Dessa skyldigheter bör som jag ser detvara straffsanktionerade.Den pågående beredningen bör alltså påskyndas och regeringen snaraståterkomma till med förslag till lagändring. Vad jag nu anfört medanledning av motion Ju703 i denna del bör som sin mening geregeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under moment 12 bort ha följande lydelse:12. beträffande underlåtenhet att avslöja brottatt med anledning av motion 1997/98:Ju703 yrkande 2 som sin meningger regeringen till känna vad som anförts i reservation 7.8. Påföljden för grovt narkotikabrott (mom. 14)(), (), (m) och ()anför:Vi anser att det behöver sättas in ytterligare åtgärder för att bekämpanarkotikan. Bakgrunden till denna uppfattning är att unga människors tidigareså stränga attityd mot narkotika håller på att luckras upp och att såvälläkaresom polisen varnar för att narkotika och nya kemiska droger sprider sig alltlängre ner i åldrarna.Inom narkotikahanteringen finns enorma vinster att göra för dem som ärtillräckligt hänsyns- och samvetslösa. De grova narkotikabrottslingarnaprofiterar cyniskt på andra människors beroende och olycka. I detta perspektiv- och med hänsyn till det allmänna rättsmedvetandet - är de straff som i dagkan utdömas enligt vår mening inte tillräckliga. Lagens strängaste straff,livstids fängelse, bör därför kunna dömas ut för grovt narkotikabrott.Regeringen bör återkomma till med förslag till lagändring i enlighetmed vad vi nu förordat.Vi anser att utskottets hemställan under moment 14 bort ha följande lydelse:14. beträffande påföljden för grovt narkotikabrottatt med anledning av motionerna 1997/98:Ju904 yrkande 14 och1997/98:So628 yrkande 9 som sin mening ger regeringen till känna vad somanförts i reservation 8.9. Förverkande av narkotikatillbehör (mom. 15)() anför:Jag anser att det behövs effektiva åtgärder mot narkotikan i samhället.Sambandet mellan droger och brott är tydligt och statistiken omdroganvändningen bland ungdomar är enligt min mening alarmerande. Alltflerungdomar prövar droger. Erfarenheter visar också på ett ökat experimenterandemed tunga droger bland ungdomar.För att effektivisera bekämpningen av narkotikan bör möjligheterna att ta ibeslag och förverka de tillbehör som behövs för att bruka narkotika utökas.Till exempel bör det göras helt klart att haschpipor bör kunna bli föremål förbeslag och förverkande även om de påträffas utan samband med narkotika.Regeringen bör återkomma till med förslag till lagstiftning.Jag anser att utskottets hemställan under moment 15 bort ha följande lydelse:15. beträffande förverkande av narkotikatillbehöratt med anledning av motion 1997/98:Ju910 yrkande 22 som sin meningger regeringen till känna vad som anförts i reservation 9.10. Eget bruk av narkotika (mom. 16)() anför:Jag anser att kampen mot narkotikan i första hand bör föras genom behandlingavmissbrukarna. har i stället det repressiva inslaget i kampenmot narkotikan ökat. Denna mer repressiva hållning har genomdrivits trots attrehabilitering inte erbjudits missbrukarna i tillräcklig omfattning.Enligt min mening är det sålunda inte en uppgift för polisen att bekämpasjälva missbruket. Med den utgångspunkten bör eget bruk av narkotika intekunnaföranleda användning av straffprocessuella tvångsmedel. Det räcker såledesenligt min uppfattning att straffskalan enbart innehåller böter.Regeringen bör återkomma till med ett förslag till lagändring ienlighet med vad jag nu förordat.Jag anser att utskottets hemställan under moment 16 bort ha följande lydelse:16. beträffande eget bruk av narkotikaatt med anledning av motion 1997/98:So649 yrkande 2 som sin meningger regeringen till känna vad som anförts i reservation 10.11. Återkallelse av körkort (mom. 18)(), (), (m), ()ochMaud () anför:Det går inte att komma ifrån att den som får sitt körkort återkallat på grundav brott uppfattar återkallelsen som en påföljd för brottet. Enligt vår meningbör det ifrågasättas om den nuvarande ordningen när det gällerkörkortsåterkallelser är rimlig.Vi anser mot bakgrund av det anförda att det behövs en utredning för att seöver frågan om påföljden för körkortsinnehavare. Det ankommer på regeringenattvidta åtgärder med anledning av vad vi nu anfört.Vi anser att utskottets hemställan under moment 18 bort ha följande lydelse:18. beträffande återkallelse av körkortatt med anledning av motion 1997/98:Ju713 som sin mening gerregeringen till känna vad som anförts i reservation 11.12. Etniska minoriteter (mom. 19)() och () anför:Enligt vår mening finns det skäl att framhålla vikten av att etniskaminoriteter inte ges en omotiverad särbehandling inom rättsväsendet. Denöverrepresentation för invandrare som finns när det gäller registrering förbrott bör, enligt vår uppfattning, föranleda en särskild analys. Den bör tauppett antal frågor men ha sin tyngdpunkt i invandrarnas levnadsförhållanden.När det först gäller själva kriminaliteten bland dessa grupper kan den likalitet som hos andra grupper ses isolerad från sina sociala sammanhang.Invandrare och flyktingar hänvisas i stor utsträckning till gettoliknandeförortsområden med minimal social och service, där många socialtutslagna har samlats. Effekten av ett långvarigt utanförskap hos förstagenerationen invandrare sätter också spår hos barnen. De sociala betingelsernablir lätt en grogrund för kriminella subkulturer, vilket ger ytterligarenäringåt främlingsfientlighet med rasistiska förtecken.Vidare finns det som vi ser det tecken på att etniska minoriteter får enomotiverad särbehandling när det gäller påföljdsval och straffmätning.En fråga som har samband med frågan om påföljd är vad som skall beaktas närdet avgörs om en person skall utvisas. Här vill vi framhålla vikten av atthänsyn tas till familjesituationen och hur länge den dömde vistats i landet.Avslutningsvis bör enligt vår uppfattning etniska minoriteter ägnas störreuppmärksamhet när frigivningen skall förberedas.Det bör ankomma på regeringen att vidta erforderliga åtgärder med anledningav det anförda.Vi anser att utskottets hemställan under moment 19 bort ha följande lydelse:19. beträffande etniska minoriteteratt med anledning av motion 1996/97:Ju922 yrkande 7 som sin meningger regeringen till känna vad som anförts i reservation 12.13. Livstidsstraffet (mom. 20)() och () anför:Vi anser att livstidsstraffet bör avskaffas. Bakgrunden till vår uppfattningäratt antalet livstidsdömda har ökat kraftigt och att benådningspraxis drastiskthar ändrats . Vi förespråkar inte någongenerell sänkning av straffen. Däremot är det orimligt att den faktiskastrafftiden för personer som dömts för brott, som ligger långt tillbaka itiden, skall påverkas av samhällsutvecklingen efter brottet. Dennaordning strider som vi ser det mot kravet på rättssäkerhet och mot principenatt påföljdssystemet skall vara rättvist och förutsägbart. Härtill kommer attdet är regeringen som i dessa fall bestämmer strafftidens längd, vilket enligtvår uppfattning strider mot principen om att det är domstolarna som skall haden dömande makten; regeringen är ett verkställande organ.Vi anser mot denna bakgrund att livstidsstraffet i sin nuvarande form böravskaffas och ersättas med ett tidsbestämt straff. Det bör ankomma påregeringen att återkomma till med ett förslag till lagändring.Vi anser att utskottets hemställan under moment 20 bort ha följande lydelse:20. beträffande livstidsstraffetatt med anledning av motion 1997/98:Ju929 yrkande 12 som sin meningger regeringen till känna vad som anförts i reservation 13.14. Påföljden vid flera brott (mom. 21)(), (), (m) och ()anför:Enligt vår mening ger nuvarande regler inte utrymme för en tillräckligtnyanserad bedömning av påföljdsfrågan när straff skall utmätas förflera brott. Den s.k. mängdrabatten har flera negativa effekter och den verkarminst av allt avhållande. Den får snarare anses ha motsatt effekt.Att ta bort eller kraftigt minska mängdrabatten skulle enligt vår mening geflera goda effekter. Det skulle sända en tydlig signal från samhället om attytterligare brottslighet inte accepteras. Det skulle dessutom leda till färrebrott och färre brottsoffer. Därmed skulle fler kunna känna ökad trygghet itillvaron.Vi anser alltså att den s.k. mängdrabatten skall avskaffas eller kraftigtminskas.