bet · GL01UU22 · 1998-04-29 00:00:00 — Utskottet behandlar i detta betänkande dels regeringens skrivelse 1997/98:85med redogörelse för verksamheten inom ministerkommittéunder , dels redogörelse till 1997/98:ER1 från Sverigesdelegation vid om verksamhetenunder 1997, dels en motion väckt under den allmänna motionstiden /98.Utskottet föreslår att skrivelsen och redogörelsen läggs till handlingarna samtatt motionen, som bl.a. rör skydd genom för människor, oavsettkön, etniskt ursprung, religion, kultur eller sexuell identitet, besvaras.2 SkrivelsenRegeringen yrkar i skrivelse 1997/98:85 att tar del av redogörelsenför verksamheten inom under år 1997.3 RedogörelsenRiksdagens Europarådsdelegation överlämnar redogörelse /98:ER1 frånSveriges delegation vid förriksdagens kännedom.4 Motionen1997/98:U210 av m.fl. (c) vari yrkas5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att i högre grad bör uppmärksamma också nyautsatta grupper och utgöra ett skydd för människor, oavsett kön, etnisktursprung, religion, kultur eller sexuell identitet, 5.1 Sammanfattning av skrivelsen5.1.1 bildades efter slut av tio likasinnade länder iVästeuropa, däribland . Krigets grymheter och erfarenheterna avnazism och fascism hade skapat en insikt om behovet av samarbete för attvärna respekten för demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatensprinciper. öppnades stadga för under-tecknande.Ministerkommittén är beslutande och verkställande organ.Den består av medlemsländernas utrikesministrar och representerar såledesmedlemmarnas regeringar. När ministrarna inte är samlade sköter derasställföreträdare, ambassadörerna i , det löpande arbetet.Den parlamentariska församlingen har rådgivande uppgifter samt spelar encentral roll som idégivare och debattforum.Europarådets ordinare budget uppgick till ca 980 miljoner franska franc.Denna kraftiga ökning i förhållande till siffran , 845 miljoner,berodde på att 1997 var första året som deltog fullt ut ifinansieringen. Under kalenderåretutbetalades för svenskt vidkommande via sammanlagtca till organisationens verksamhet.5.1.2 Verksamheten i ministerkommittén5.1.2.1 MedlemskretsenUnder 1997 tillkom inga nya medlemmar. Uppmärksamheten koncentreradesi stället på att i medlemskretsen befästa respekten för demokrati, mänskligarättigheter och rättsstatens principer. Detta skedde dels inom ramen förministerkommitténs övervakning av efterlevnaden av gjorda åtaganden, delsgenom konkreta samarbets- och biståndsinsatser för att komma till rätta meddefinierade problemområden.Ansökningar om medlemskap föreligger från ,, , och . Samtligadessa länder har tillträtt kulturkonvention och beviljatsgäststatus i den parlamentariska församlingen, vilket utgör naturliga steg påvägen mot fullvärdigt medlemskap.Vad gäller beslutade emellertid den parlamentariskaförsamlingen , mot bakgrund av den i demokratiskt hänseendeogynnsamma utvecklingen i landet, att frysa såväl behandlingen av dessmedlemskapsansökan som dess gäststatus i församlingen. Parlamentarikernavalde att inte helt avskaffa gäststatusen eftersom de önskade behålla visskontakt med vitryska kollegor för att kunna stödja positivautvecklingstendenser. Till skillnad från övriga kandidatländer inbjödsVitryssland inte att delta vid toppmötet i oktober.Monaco meddelade /98 sin avsikt att ansöka ommedlemskap i . En delegation kommer att besöka föratt diskutera frågan.Om nämnda stater och så småningomupptas som fullvärdiga medlemmar har i bokstavlig meningblivit en alleuropeisk organisation.Övervakning av efterlevnaden av medlemsstaternas åtagandenMinisterkommitténs övervakningsprocess utgör ett politiskt komplement tillde traditionella rättsliga instrumenten på området. Den har tillskapats motbakgrund av senare års förskjutning av kriterierna för medlemskap iEuroparådet, från krav på en fungerande demokrati till utfästelser att så snartsom möjligt uppfylla villkoren och visa prov på god vilja i den riktningen.En effektiv och kontinuerlig granskning i efterhand - i kombination medstödåtgärder för att angripa de svaga punkter som identifieras undergranskningens gång - är av största betydelse för fortsattatrovärdighet.Samarbets- och biståndsprogramFör att grundläggande principer skall få önskat genomslag ärdet en angelägen uppgift att stödja såväl nya medlemsländer somkandidatländer med utbildning och rådgivning.Samarbets- och biståndsprogrammen är huvudsakligen inriktade påuppbyggnad av ett fungerande rättssamhälle och förankring av de mänskligarättigheterna i det rättsliga och politiska systemet liksom på utbyte påregional och lokal nivå. Målet är att utveckla och konsolidera demokratisksäkerhet i hela Europa.Den kostnadskrävande utvidgningen österut har sammanfallit medfinansiell åtstramning i medlemsstaterna och åtföljande restriktivitet även närdet gäller budget.På grund av den ansträngda budgetsituationen har överskottsmedel i formav outnyttjade anslag och överskjutande inkomster i rad tagits ianspråk för integrationen av i stället för att betalastillbaka till medlemsläderna. har också lämnat frivilliga bidrag,senast då beviljades till projekt i ochBosnien-Hercegovina.En betydande del av stödinsatserna äger rum i samverkan med EUoch/eller (). Under1997 kom detta till konkret uttryck bl.a. i . Samordningenorganisationerna emellan syftar till ett effektivt utnyttjande av dekompetensmässiga och ekonomiska resurser som står till buds.5.1.2.2 Samarbete med icke-medlemsländer och andra organisationerMed FN samarbetar främst när det gäller mänskliga rättigheteroch bekämpande av tortyr. Rådet är observatör i FN:s kommission förmänskliga rättigheter och har kontakt med flera av FN:s fackorgan.Under 1996 antogs en uppdaterad överenskommelse om relationernamellan och EU, genom vilken utökat samarbete - bl.a. i form avdeltagande i varandras möten - möjliggörs.Europarådet och verkar i hög grad för likartade mål, dvs. respekt fördemokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatens principer. Europarådetsstyrka ligger i det system av rättsligt bindande konventioner som byggts uppoch som bl.a. garanterar individens rättigheter på grundval av demokratiskavärderingar. inriktning är i första hand att med utgångspunkt från ettsäkerhetspolitiskt perspektiv arbeta med konfliktförebyggande, icke-militärkrishantering och återuppbyggnad efter konflikter. Båda organisationernabidrar aktivt med olika former av stöd till de nya demokratierna i och kommer att ägna betydandeuppmärksamhet åt att utveckla det ömsesidiga samarbetet. Representanter påolika nivåer möts regelbundet för att diskutera frågor av gemensamt intresse.5.1.2.3 100:e ministerkommittémötet - förberedelser för toppmötetEuroparådet höll sitt 100:e ministerkommittémöte underordförandeskap av utrikesminister . Den svenskadelegationen leddes av utrikesminister . Överst pådagordningen stod förberedelserna för andra toppmöte.Den 6 maj utvecklade inför ministerkommittén sina tankar omdagordningen för toppmötet och angav därvid fyra huvudområden:demokrati och mänskliga rättigheter, mänsklig värdighet och sociala frågor,medborgares säkerhet samt utbildning och kulturell mångfald i ettdemokratiskt perspektiv.Utrikesminister underströk i sitt inlägg bl.a. betydelsen aven koncentrerad agenda för toppmötet, den vikt fäster vidkonsolidering och utveckling av existerande rättsligainstrument samt organisationens roll på det sociala området, inte minst vadgäller skydd av barn. Hon uttryckte också förhoppningen att dödsstraffetskall vara avskaffat i hela till rådets 50-årsjubileum 1999.Ministrarna var eniga om att ett politiskt bokslut behövde göras av vadsom skett efter det första toppmötet i somman, med sikte på det stundande 50-årsjubileet, borde ta ut färdriktningenför organisationens framtida arbetsuppgifter och dess roll bland andrainternationella institutioner i Europa.Ryssland betonade sitt intresse för toppmötesförberedelserna och inbjödtill ett planeringsmöte i , vilket ägde rum den 10-11 juni.Vid det 100:e mötets slut avlöste som ordförande iministerkommittén och övertog ledningen i den arbetsgrupp förtoppmötet som inrättats tidigare under våren.5.1.2.4 är en organisation i förvandling. harmedlemsantalet nära nog fördubblats, från 23 till 40 stater.Samtidigt står både EU och NATO inför viktiga utvidgningsprocesser. OSSEhar breddat sina aktiviteter. Allt detta påverkar självfallet Europarådetsverksamhet.Det andra toppmötet skall ses bl.a. mot ovannämda bakgrund. Avgörandeför beslutet att hålla toppmötet var dock främst en insikt om behovet att delskonsolidera de framsteg som gjorts, dels dra upp riktlinjerna förEuroparådets arbete under de närmaste åren.Vid mötet var samtliga 40 medlemsländer, liksomkandidatländerna , , ochGeorgien, representerade av sina stats- eller regeringschefer. Den svenskadelegationen leddes av statsminister deltagare i toppmötet betonade betydelse ochvikten av respekt för demokratiska spelregler, mänskliga rättigheter ochrättsstatens principer.Statsminister poängterade i sitt anförande det viktiga samspeletmellan och andra internationella organisationer, i första handEU och . Han underströk Östersjösamarbetets betydelse. Statsministerntog också upp behovet av att förstärka dubbla roll somövervakare av medlemsstaternas förpliktelser och som stöd i strävandena attefterleva ingångna åtaganden. För att uppnå ambitiösa mål krävs emellertidresurser, vilka medlemmarna måste vara beredda att ställa till förfogande.Vidare betonades den vikt fäster dels vid att den nyaEuropadomstolen blir ett effektivt instrument i kampen för mänskligarättigheter, dels vid att barns behov av skydd i bred bemärkelse blir föremålför särskild uppmärksamhet.Toppmötet resulterade i en politisk deklaration samt en handlingsplan medföljande fem huvudrubriker.- Demokrati och mänskliga rättigheter- Sociala frågor- Medborgares säkerhet- Demokratiska värden och kulturell mångfald- Strukturer och arbetsmetoder.Slutdokumenten avspeglar väl svenska prioriteringar. Bland många viktigaämnen kan speciellt nämnas den nya domstolen för mänskliga rättigheter,övervakningen av efterlevnaden av medlemsstaternas åtaganden ochsärskilda insatser för skydd av barn.Vad gäller förslagen i handlingsplanen om dels ett förbud mot kloning avmänniskor, dels en intensifierad kamp mot korruption och organiseradbrottslighet vidtog ministerkommittén redan vid sitt möte i novemberkonkreta åtgärder genom att anta ett tilläggsprotokoll respektive ett antalriktlinjer.Ett särskilt program för skydd av barnI förhandlingarna inför toppmötet drev särskilt frågan om barnsvillkor. föreslog på ett tidigt stadium en text om skydd av barn ochkriminalisering av barnpornografi under huvudrubriken medborgaressäkerhet. önskade emellertid se barnfrågorna återspeglade även i ettvidare perspektiv med positiva förtecken. Efter förhandlingar fick också ettprogram för att tillvarata barns intressen sin plats under huvudrubrikensociala frågor i handlingsplanen.Regeringen har utfäst sig att lämna ett frivilligt bidrag på förprogrammets upprättande. I samband med ministerkommitténs novem-bermöte tillkännagav - efter samråd med - att man aktivtönskar delta i utformningen av programmet liksom att man ställer till förfogande för dess genomförande.Efter samråd mellan sekretariat och berörda i de svenska ochnorska regeringskanslierna om programmets inriktning lyfts ärendet undervåren 1998 till ministerkommitténivå. Tanken är att ett förslag för dennärmaste tvåårsperioden skall lanseras när ministrarna samlas till sitt 102:amöte i maj.År 1999 kommer att vara värd för en familjeministerkonferensinom ram. Den skall ha ett positivt barninriktat tema ochförväntas dels göra en första utvärdering av programmet, dels ge ettvärdefullt bidrag till det fortsatta arbetet.5.1.2.5 101:a ministerkommittémötet - uppföljning av toppmötetDen höll sitt 101:a ministerkommittémöte med denfranske Europaministern som ordförande. Sverigesdelegation leddes av statssekreterare var uppföljning av toppmötesbesluten. Mångaämnen i slutdokumenten berördes, men på ordförandelandets önskemålkretsade debatten huvudsakligen kring en av handlingsplanens huvud-rubriker, nämligen strukturer och arbetsmetoder.Ett av lanserat förslag om att tillsätta en kommitté av visapersoner för att bidra med såväl konkreta reformidéer som visioner förEuroparådets framtida verksamhet vann gehör. Några grundtankar bakomförslaget är att organisationen behöver förändras dels för att motsvara dekrav som utvidgningen medfört, dels för att kunna reagera snabbare vidpolitiska kriser i medlemsländerna. I sammanhanget poängterades på nyttvikten av en väl fungerande samverkan mellan och andrainternationella aktörer, främst EU och OSSE.Statssekreterare underströk i sitt inlägg behovet av strukturellareformer inom . Han tog upp det av , och ,prioriterade särskilda programmet för barn. Vidare anknöt han tillutrikesminister appell vid majmötet om ett snabbtavskaffande av dödsstraffet i samtliga medlemsländer.I enlighet med vad som uppdragits åt dem i toppmötets handlingsplanantog ministrarna dels ett antal vägledande principer för kampen motkorruption och organiserad brottslighet, dels ett tilläggsprotokoll med förbudmot kloning av människor till konventionen om mänskliga rättigheter ochbiomedicin.Ministrarna beslutade att fortsätta behandla toppmötesdokumenten vidsina kommande möten och instruerade ställföreträdarna att närmastavrapportera vid det 102:a ministerkommittémötet i maj 1998.I samband med ministerkommittémötet öppnades den europeiskakonventionen om medborgarskap för undertecknande, med som enav 15 undertecknare. Konventionen innehåller principer och regler rörandealla aspekter på medborgarskap.I direkt anslutning till mötet överlämnade ordförandeskapet iministerkommittén till Tyskland.Översyner av verksamhetSom framgått ägnade det 101:a mötet stor uppmärksamhet åt Europarådetsstrukturer och arbetsmetoder. Ett principbeslut fattades om att tillsätta enkommitté av visa personer för att granska möjligheterna att reformeraorganisationen.Kommitténs mandat är huvudsakligen inriktat på att förstärkaEuroparådets politiska profil och förbättra dess effektivitet, genomslagskraftoch synlighet. Uppdraget kan delas in i fyra huvudområden: relationerna tillEU och , beslutsfattande inom organisationen, aktiviteter och programsamt finansiering och budget.En interimsrapport skall avges till ministerkommittén redan vid dess mötei maj och en slutrapport i november 1998.Sedan tidigare pågår separata översyner av sociala sektor ochungdomssektorn.5.1.3 och dess övervakningsorgan5.1.3.1 En ny domstol för mänskliga rättigheterDen europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna ochde grundläggande friheterna () har ratificerats avsamtliga medlemsstater utom . Konventionen och dess11 tilläggsprotokoll utgör ett av de mest effektiva internationella skydden förde mänskliga rättigheterna i världen. Det unika med systemet, i förhållandetill andra regelverk på området, är de övervakningsorgan som etableratsenligt konventionen.För närvarande övervakar tre organ att staterna fullgör sina åtagandenenligt konventionen, nämligen den europeiska kommissionen för demänskliga rättigheterna (), den europeiska domstolenför de mänskliga rättigheterna () och Europarådetsministerkommitté.Genom det på toppmötet i 1993 beslutade tilläggsprotokoll 11 tillEuropakonventionen genomförs en radikal reform i syfte att rationaliseraövervakningssystemet och förkorta de nuvarande långa handläggnings-tiderna, som kan uppgå till innan ett slutligt avgörande fälls. Denökade måltillströmningen beror på utvidgningen av konventionsstatskretsenliksom en större medvetenhet bland de berörda staternas medborgare. Förnärvarande registreras ca 5 000 klagomål hos kommissionen.Reformen innebär att den nuvarande kommissionen och domstolen ersättsmed en instans, en permanent domstol med heltidsanställda ledamöter förprövning av såväl individuella som mellanstatliga klagomål. framtida uppgift blir begränsad till att granska efterlevnaden ochverkställigheten av den nya domstolens domar.Den nya domstolen träder i funktion och kommer attbestå av en ledamot från varje konventionsstat. Till svensk domare harnyligen valts presidenten i kammarrätten i löpande arbetetSamtliga medlemmar av har undertecknat Europakonventionen.Kroatien, , (f.d. jugoslaviska republiken ),och ratificerade den . Som nämnts ovan ärRyssland nu den enda medlemsstaten som inte ratificerat konventionen.I målet mot antog ministerkommittén en slutresolutionsedan regeringen kunnat redovisa att erforderliga lagstiftningsåtgärdervidtagits genom att antagit lagen (1996:981) om besöks-inskränkningar vid viss tvångsvård, vilken trädde i kraft den 1 januari 1997.Under året avgjorde fyra mål mot . I samtliga fallogillades påståendena om att kränkt Europakonventionen.Målet mot (dom ) rörde rätt tillbrottsskadeersättning enligt brottsskadelagen (1978:413) och den fråga somprövades var om den tidigare var att anse som endomstol i mening. , som konstate-rade att rätten till brottsskadeersättning var en civil rättighet, fann attBrottsskadenämndens prövning tillgodosåg de krav som konventionenuppställer på en domstolsprövning och att något konventionsbrott såledesinte ägt rum.Målet mot (dom ) rördeöverlämnandet av viss information om klagandens personliga förhållandenfrån en psykiater till socialnämnden på orten. Klaganden gjorde gällande atthon inte i förväg kunnat få åtgärden prövad av domstol och att dettaförhållande, samt att hon även i övrigt saknat ett inhemskt rättsmedel, stredmot konventionen. , som bl.a. konstaterade att det saknadesen "rätt" för klaganden enligt inhemsk lag att förhindra att informationenöverfördes på det sätt som skett, kom till slutsatsen att någonkonventionskränkning inte hade ägt rum.Målet M.S. mot (dom ) rörde liknande frågor.Dessutom prövades i detta fall klagandens påstående om att enförsäkringskassas inhämtande av information från ett sjukhus i samband medatt kassan prövade en begäran från klaganden om arbetsskadeersättning bl.a.kränkt hennes rätt till respekt för privatlivet. Inte heller i det avseendet anEuropadomstolen att någon konventionskränkning ägt rum.Den fjärde domen (), målet Paez mot , rördeklagandens avvisning till och den risk som han påstod förelåg för atthan skulle gripas och torteras vid återkomsten. Sedan klaganden fåttuppehållstillstånd i avskrev målet från vidarehandläggning.För närvarande är tre mål mot under handläggning i . Dessutom har klaganden i målet mot ,sedan domstolen avkunnat sin dom, begärt att målet skall tas upptill omprövning. Något definitivt beslut om omprövning har ännu inte fattats.Två mål mot , och , avvaktar slutbehandlingi ministerkommittén.Under 1997 registrerades 4 750 nya klagomål hos kommissionen, varav146 mot . Motsvarande siffror var 4 758 och 169. Från attkontinuerligt ha ökat har tillströmningen av klagomål,åtminstone tillfälligtvis, stabiliserats.Under året hänsköts 119 mål till prövning. Av desammanlagt 664 mål som domstolen avgjort sedan den tillkom rör 36klagomål mot . En redogörelse för de domar som dittills meddelats imål mot finns bl.a. i bilaga till proposition 1995/96:126 Förnyadförklaring enligt artikel 46 i Europakonventionen.5.1.4 Arbetet inom ramen för verksamhetsprogrammetI syfte att diskutera innehållet i och skapa riktlinjer för det mellanstatligaverksamhetsprogrammet anordnar regelbundet återkommandes.k. fackministerkonferenser inom nitton olika områden. Ministrar medansvar för utbildnings- respektive familjefrågor började mötas ,och sedan har nya områden tillkommit undan för undan.Under 1997 arrangerades följande sex konferenser: den 21:a justitie-ministerkonferensen i , den 25:e konferensen förministrar med ansvar för familjefrågor i , den 19:eutbildningsministerkonferensen i , den 11:ekonferensen för ministrar med ansvar för regional utveckling och planering iLimassol , den 4:e jämställdhetsministerkonferensen iIstanbul och den 5:e konferensen för ministraransvariga för massmediefrågor i den 11-12 december.5.1.4.1 Mänskliga rättigheter och demokratifrågorNationella minoriteterEuroparådets ramkonvention för skydd av nationella minoriteter, somöppnades för undertecknande , hade vid årsskiftet1997/98 ratificerats av 15 stater. Konventionen trädde i kraft den 1 februari1998. Bland de medlemmar som ratificerat den kan nämnas ,, och Ungern.Frågan om skall ratificera ramkonventionen har behandlats avMinoritetsspråkkommittén (Jo 1995:03), som avgav sitt betänkande idecember 1997 (SOU 1997:193). I sina slutsatser rekommenderar kommitténen svensk ratifikation.Konventionen är den första folkrättsligt bindande multilateralaöverenskommelsen rörande minoritetsfrågor i allmänhet. Den slår fast vissagrundläggande principer som konventionsstaterna åtar sig att efterleva tillskydd för de nationella minoriteterna. I anses ett sådant skyddvara en viktig utgångspunkt för att bygga ett stabilt, demokratiskt och säkertEuropa. De principer som kommer till uttryck i konventionen skallförverkligas genom nationell lagstiftning och en lämplig regeringspolitik.Det åligger ministerkommittén att övervaka att principerna efterlevs. () slutförde sitt uppdrag attöverväga formerna för övervakningen. Som ett resultat av CAHMEC:s arbeteantog ministerkommittén en resolution om de närmaredetaljerna i ramkonventionens övervakningsmekanism.Kamp mot rasism och främlingsfientlighetInom flera av verksamhetsgrenar bedrevs arbete föratt motverka rasism, främlingsfientlighet och etnisk diskriminering. Detgäller bl.a. områdena arbetsmarknad, socialpolitik, mänskliga rättigheter ochmigration.Huvudansvaret låg emellertid på kommissionen mot rasism och intolerans(ECRI), som har ägnat mycket tid åt att utarbeta s.k. länderrapporter, dvs.redovisningar av situationen vad gäller rasism, främlingsfientlighet ochetnisk diskriminering i skilda medlemsländer samt förslag till åtgärder för attförbättra förhållandena i varje enskilt land.EU beslutade att inrätta ett s.k. observatorium mot rasism ochfrämlingsfientlighet. I observatoriets stadgar uttalas att det skall ha ett närsamarbete med , som också skall ha en plats i dess styrelse. Dettaligger i linje med uppfattning alltsedan frågan om ett observatoriumförst aktualiserades, nämligen att de båda organisationernas resurser påområdet i största möjliga utsträckning bör samordnas i syfte att undvikadubbelarbete och ta tillgänglig kompetens till vara.I slutdokumentet från toppmötet manade stats- och regerings-cheferna till en intensifiering av kampen mot rasism, främlingsfientlighet,antisemitism och intolerans.Sociala stadganDen europeiska sociala stadgan uppmärksammades på flera sätt.Ett välbesökt kollokvium om dess framtid, organiserat av , ägderum i . antog den parlamentariska församlingen enrekommendation (nr 1324) i vilken alla medlemsstater uppmanas attratificera stadgan och dess protokoll samt den reviderade stadgan. Stadgansbetydelse framhölls också i den slutdeklaration som antogs vid toppmötet ioktober.Vidare har stadgan fått en ny roll i EU-sammanhang. Som ett resultat av dediskussioner som under fördes om socialarättigheter införs genom Amsterdamfördraget hänvisningar till deneuropeiska sociala stadgan både i ingressen till Unionsfördraget och iinledningen till det socialpolitiska kapitlet i EG-fördraget.Under året undertecknades och ratificerades sociala stadga avPolen som tjugoförsta stat, och först av staterna i Central- och Östeuropa.Den reviderade sociala stadgan undertecknades av ,, och . Antalet undertecknande stater uppgårdärmed till tolv. Det krävs tre ratifikationer för att den skall träda i kraft,vilket beräknas komma att ske . Sannolikt kommer även 1995 årstilläggsprotokoll om ett kollektivt klagomålsförfarande att träda i kraft 1998.I proposition 1997/98:82 föreslås att godkänner att Sverigeratificerar såväl den reviderade stadgan som tilläggsprotokollet.Övervakningsförfarandet har stärkts då de förstarekommendationerna antogs av ministerkommittén.