bet · GL01KU19 · 1998-05-05 00:00:00 — Utskottet villframhålla att även om barnpornografiska skildringar av verklighetstrogenkaraktär är att anse som mer avskyvärda i och med att de i de flesta fallskildrar ett verkligt övergrepp på ett barn, så är skildringar av barn ipornografisk bild även utan verklighetsanknytning något som inte skallförekomma i vårt samhälle och därför straffvärt.Sambandet mellan barnpornografibrottet och brottet olaga våldsskildringPropositionenI den mån en barnpornografisk skildring i ett i övrigt grundlagsskyddat mediumsamtidigt utgör olaga våldsskildring, bör enligt regeringen detta brottbestraffas inom ramen för straffet för barnpornografibrottet. Att olikastraffprocessuella regler skulle behöva gälla vid ingripanden mot en och sammastillbild eller filmsekvens är inte en rimlig ordning. En viss bild ellersekvens som är barnpornografisk men som också innehåller moment som kan bedömassom olaga våldsskildring måste behandlas som en enhet och kunna hanteras enligtett och samma regelsystem. Det är därför enligt regeringens mening naturligtatt för dessa fall anlägga det synsättet att barnpornografibrottet, som inte inågot fall kommer att vara straffbart som tryck- eller yttrandefrihetsbrott,som typiskt sett får anses allvarligare än olaga våldsskildring och som, enligtregeringens förslag, kommer att ha ett straffmaximum som är dubbelt så högt,konsumerar brottet olaga våldsskildring.När det däremot gäller att en viss videofilm innehåller bådebarnpornografiska sekvenser och olaga våldsskildringar med vuxna aktörer kandet enligt regeringen vara otillfredsställande att olika rättegångsordningarkan komma att tillämpas när det gäller en och samma upptagning. Den möjlighetför Justitiekanslern att delegera åklagaruppgiften när de olagavåldsskildringar som regeringen föreslår innebär emellertid att de praktiskaolägenheterna borde kunna hållas begränsade. Det går emellertid inte attundvika att olika rättegångsordningar kommer att gälla för de olika brotten. Defall där detta får betydelse torde emellertid inte bli så vanligt förekommande.Det är bara om den som skall lagföras för barnpornografibrott bärensamansvaret för tryck- eller yttrandefrihetsbrottet olaga våldsskildring somnågra egentliga olägenheter uppstår. Den möjlighet till gemensam handläggningav ett vanligt brottmål med ett tryck- eller yttrandefrihetsmål som öppnas i 7kap. 7 § andra stycket lagen (1991:1559) med föreskrifter påtryckfrihetsförordningens område torde enligt regeringen vara tillämplig i häråsyftade situationer.MotionenI motion 1997/98:K18 av m.fl. (m) hemställs att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om sambandet mellanbarnpornografibrott och olaga våldsskildring (yrkande 6). Regeringen föreslåratt i den mån en barnpornografisk skildring i ett i övrigt grundlagsskyddatmedium utgör olaga våldsskildring, så skall den olagavåldsskildringen straffas inom ramen för barnpornografibrott, dvs. För det fall en videofilm däremot innehåller bådebarnpornografiska sekvenser och olaga våldsskildring med vuxna aktörer, dvs.olika brott, kommer olika rättegångsordningar att gälla för de olika brotten.Motionärerna ser anledning att här uttryckligen ta avstånd även från dettadelförslag, som väl illustrerar vilka svåröverblickbara konsekvenser somregeringens förslag till att lösa barnpornografifrågan de facto får.Justitieutskottets yttrandeJustitieutskottet för i sammanhanget ett längre resonemang som återges i sinhelhet i bilaga 2. Avslutningsvis anför utskottet följande.Mot bakgrund av att motionärerna i motion K18 (m) motsätter sig attbarnpornografibrottet flyttas ut från grundlagarnas tillämpningsområde tar deavstånd från de lösningar regeringen förespråkat i propositionen såvitt avsersambandet mellan barnpornografibrott och olaga våldsskildring.Som framgått ovan har utskottet pekat på några konsekvenser av den avregeringen föreslagna ordningen. Det skall dock också framhållas att betydelsenav här nämnda förhållanden inte bör överdrivas; det är bara om den som skalllagföras för barnpornografibrott bär ensamansvaret för tryck- elleryttrandefrihetsbrottet olaga våldsskildring som några egentliga olägenheteruppstår. Särskilt bör nämnas att det aldrig kan bli aktuellt att bedöma innehavav barnpornografi som något annat än barnpornografibrott oavsett våldsinslag.Innehav av våldsskildringar är nämligen över huvud taget inte straffbart.Utskottet avstyrker motion K18 yrkande 6.Utskottets bedömningUtskottet delar regeringens och justitieutskottets bedömningar och avstyrkermotion K18 yrkande 6.En effektiv och utvidgad kriminaliseringPropositionenBrottsbalkens regler om barnpornografibrottBarnpornografibrottet är systematiskt sett inte ett sexualbrott i brottsbalkensmening. bestämmelser om barnpornografibrott bör enligt regeringendärför även i fortsättningen finnas i 16 kap. BrB som tar upp brotten allmänordning.Barnpornografibrottet tar sikte på förfaranden utöver själva sexualbrottet.De allra flesta bilder eller filmer som cirkulerar innehåller enligt regeringenmaterial där spridaren eller innehavaren inte har någon som helst delaktighet idet ursprungliga övergreppet. Till detta kommer att barnpornografin omfattarbilder som getts en sexuell innebörd utan att den avbildade situationen kansägas motsvara en brottsbeskrivning. Begreppet barnpornografi omfattar enligtregeringen ett vidare område än skildringar av sexualbrott. Vidare syftarbarnpornografibrottet inte bara till att skydda det avbildade barnet från attkränkas utan också barn i allmänhet. Den utvidgning av det kriminaliseradeområdet som regeringen föreslår innebär inte att barnpornografibrottetsystematiskt sett ändrar karaktär. Det är alltjämt fråga om att kriminaliseraförfaranden som ligger utanför de egentliga sexualbrotten.Förbjudna hanteringsformer m.m.Brottsbalkens bestämmelser om barnpornografibrott - 16 kap. 10 a § - utvidgasenligt regeringens förslag till att omfatta i princip all befattning medbarnpornografi, även innehav. All framställning kriminaliseras, oavsett syfte.Ett undantag görs dock för hantverksmässig framställning utan spridningssyfte.Det gällande förbudet mot spridning kompletteras med förbud mot överlåtelse,upplåtelse eller förevisande av barnpornografi. Vidare straffbeläggs enligtregeringens förslag bl.a. förvärv, saluförande och kontaktförmedling mellanköpare och säljare. Innehavsförbudet avser samma sorts bilder som är förbjudnaatt framställa, sprida, överlåta m.m. Någon begränsning till bilder avverklighetstrogen karaktär görs inte.Varje företeende av en barnpornografisk bild utgör enligt regeringen enstraffvärd kränkning av såväl det avbildade barnet som barn i allmänhet.Kränkningen kan orsakas såväl av upphovsmannen själv som av andra innehavare isenare led, om bilden kopieras och visas för någon annan. Till detta kommer kan befara att barnpornografi används som ett verktyg vid sexuellaövergrepp mot barn. All befattning med barnpornografiska bilder bör enligtregeringen straffbeläggas. Det skall därför vara förbjudet att framställabarnpornografi, att inneha den och att göra det möjligt för andra att ta del avden. Det bör också vara förbjudet att bidra till eller underlätta för andra attbefatta sig med barnpornografi. Detta innebär enligt regeringen att detstraffbara området bör utökas väsentligt. All befattning med en skildring avbarn i pornografisk bild som är så pass allvarlig och håller en sådan kvalitetatt den kvalificerar sig som pornografisk bör enligt regeringen omfattas avinnehavskriminaliseringen, oavsett framställningsteknik eller motiv. Är fram-ställandet av en bild straffvärt så bör innehavet av samma bild också vara det.Eftersom framställning av barnpornografi är att se som ett allvarligare brottän själva innehavet vore det inkonsekvent om inte framställning avbarnpornografi vore kriminaliserat i samma utsträckning som innehav. Kravet påatt en skildring för att vara straffbar skall ha skett med uppsåt att spridabilden bör enligt regeringen således tas bort.Eftersom även teckningar, målningar och andra hantverksmässigt framställdabilder kan vara barnpornografiska kommer utvidgningen av det straffbara områdetnär det gäller framställning utan uppsåt att sprida bilden att bli tämligenomfattande. Det kan enligt regeringen sättas i fråga om inte förfaranden somhar ett förhållandevis begränsat straffvärde kan komma att omfattas samtidigtsom gränsen för det straffbara området kan bli svår att dra. För att åstadkommaen rimlig avgränsning bör man enligt regeringen därför undanta egenhändigtframställda teckningar, målningar och andra hantverksmässigt framställdabilder, t.ex. fotomontage, från det straffbara området under förutsättning attbilden framställts och innehas utan uppsåt att sprida den. Undantaget börenligt regeringen däremot inte omfatta bilder som ?ritats? eller på annat sättframställts med datorteknik. Bilder i elektronisk form kan ju lagras, bearbetasoch distribueras i det närmaste obegränsat.Införande av en särskild åldersgränsStraffstadgandet om barnpornografibrott förses enligt regeringens förslag meden definition av begreppet barn. Med barn skall avses den varspubertetsutveckling inte är fullbordad eller den som, när det framgår av bildenoch omständigheterna kring bilden, är under 18 år.Problemen som är förknippade med en strikt åldersgräns hindrar enligtregeringens mening inte att det finns anledning att försöka åstadkomma enordning som fångar upp de mest stötande fallen, t.ex. de fall där det ärallmänt känt att en viss modell var när en viss film spelades in.Enligt uppgift förekommer det att vissa pornografiska filmer marknadsförs härmed argumentet att filmen är totalförbjuden i , där en strikt åldersgränsför medverkande gäller. Man kan enligt regeringen tycka att det voreotillfredsställande om samhället inte skulle kunna ingripa mot spridning av ensådan film som alltså i FN:s barnkonventions mening innehåller en skildring avett barn. Vidare kan man tänka sig fall där en bild föreställer en sexuellhandling som i och för sig är fullt laglig, men där det ändå rör sig ompersoner som klart inte har nått den mognadspunkt där de fullt ut kanöverblicka de långsiktiga konsekvenserna av sina handlingar och att detta harvarit tydligt för t.ex. framställaren eller spridaren. Det kan för somligaligga en särskild lockelse i bilder där de kan vara säkra på att de avbildadepersonerna är så unga som . Att motverka spridning av sådana bilderframstår som angeläget.Ett sätt att komma till rätta med sådana situationer vore enligt regeringenatt införa en regel som definierar begreppet barn på ett sådant sätt att justde fall träffas där det redan av bilden eller av bilden i kombination medomständigheter kring bilden, exempelvis en bildtext eller omslaget till envideofilm, går att utläsa att en person var vidfotograferingstillfället eller inspelningen, men att i övrigt den i daggällande regeln om avslutad pubertetsutveckling skall vara avgörande.Bestämmelsen bör utformas så att den inte leder till gränsdragningsproblem varesig för enskilda eller de myndigheter som skall tillämpa reglerna.Undantag från det annars straffbara områdetI straffstadgandet om barnpornografibrott införs enligt regeringens förslag enregel som innebär att en gärning inte skall utgöra brott om särskildaomständigheter gör att gärningen måste anses uppenbart befogad.Den kriminalisering som regeringen föreslår och som syftar till att beredaett ytterligare skydd för barn mot kränkningar, innebär en avsevärd utvidgningav det kriminaliserade området. En viktig beståndsdel i utvidgningen av detkriminaliserade området är att redan själva innehavet av en barnpornografiskbild i allt väsentligt kommer att vara straffbart. Det ankommer då på detallmänna att svara för att åtgärder vidtas i syfte att förbudet efterlevs. Detär myndigheternas och då i första hand polisens uppgift att vidta åtgärder motöverträdelser. Principiella skäl talar således för att utrymmet för andra attta befattning med barnpornografiskt material än de som i sin myndighetsutövninghar att göra detta i fortsättningen bör vara betydligt mindre än det är i dag.Vidare måste man enligt regeringen beakta att de bevekelsegrunder som liggerbakom den utvidgade kriminaliseringen bör få genomslag fullt ut. En bild somskildrar ett sexuellt övergrepp mot ett barn är lika kränkande för barnet ombilden finns i en tidning, på film eller video eller är tillgänglig via t.ex.Internet. Ur det enskilda barnets synvinkel gör det heller ingen skillnad ombilden publiceras i opinionsbildande syfte eller inte. En försvarlig spridningkränker barnet lika mycket som en oförsvarlig.Slutligen finns det enligt regeringen skäl att fråga sig om det är en rimligavvägning att göra ett generellt undantag för sådan befattning som kan sägasvara betingad av seriösa och allmänt lovvärda syften när det är fråga om attgöra undantag från en så långtgående kriminalisering som är fallet. För attstraffbart innehav skall föreligga krävs det normalt sett inte attgärningsmannen skall ha något särskilt syfte med sitt innehav. Det räcker medatt han eller hon har uppsåt i förhållande till bildens barnpornografiskakaraktär och till själva innehavet. Om i princip all befattning medbarnpornografi således blir kriminaliserad måste detta enligt regeringen fågenomslag även på de seriösa områdena. Annars riskerar man att lagstiftningenuppfattas som att den ger dubbla signaler. Så länge syftet är gott berörs maninte av förbudet.Behovet för andra än myndigheter av att inneha bilder för forskning kanenligt regeringen ifrågasättas. Bland remissinstanserna har många antagit attdet finns anledning att mer generellt tillåta innehav och spridning iopinionssyfte. Enligt regeringen är det tveksamt om den tanken fullt ut låtersig förena med den utvidgade kriminaliseringen och de syften som ligger bakomdenna. Utgångspunkten för t.ex. frivilligorganisationernas arbete måste ju varaatt man inte får vidta åtgärder som är straffbara. går det enligtregeringen inte att bortse från att det i frivilligorganisationernas arbete kanfinnas situationer där befattning med barnpornografiskt material blir svårt attundvika. Inom nyhetsförmedlingen kan man också förutse situationer där det kanfinnas behov av att inneha visst barnpornografiskt material under någon tid.Däremot är det enligt regeringen svårare att föreställa sig en situation därnyhetsförmedlingen kräver en publicering av materialet i sådan form att dettavore straffbart som spridningsbrott.Det finns således enligt regeringen situationer där befattning medbarnpornografi kan framstå som befogad och där det vore otillfredsställande atthelt förlita sig på att de kolliderande intressena skall lösas med en ?livetsregel? Straffstadgandet om barnpornografibrott bördärför förses med en regel som innebär att i särskilda fall en gärning inteskall föranleda straff.Straffskalan för barnpornografibrott, m.m.En regel om ringa brott införs enligt regeringens förslag. Straffskalan förbrott av normalgraden skall endast innehålla fängelse, maximum två år.Straffskalan för det ringa brottet skall vara böter eller fängelse i högst sexmånader.Den som i yrkesmässig verksamhet eller annars i förvärvssyfte spriderbarnpornografi skall kunna dömas för brott även när gärningen begås avoaktsamhet.En särskild straffskala för grovt barnpornografibrott införs enligtregeringens förslag. Straffskalan skall vara fängelse i lägst ochhögst . Detta innebär att straffmaximum för brottet höjs från två årsfängelse till fängelse.Försök till uppsåtliga barnpornografibrott av normalgraden straffbeläggs. Närdet gäller grovt barnpornografibrott straffbeläggs även förberedelse.MotionernaI motion 1997/98:K18 av m.fl. (m) hemställs att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om effektivbrottsbekämpning och tillräckliga resurser till polisen och övrigarättsväsendet i kampen mot barnpornografi (yrkande 3) samt avslår regeringensförslag till ändring i 16 kap. 10 a § sista stycket angåendeundantagsregeln i enlighet med vad som anförts i motionen (yrkande 7). MedModerata samlingspartiets högre budgetförslag avseende polisen ökar polisensmöjligheter att ingripa mot barnpornografibrott liksom mot all annanbrottslighet. För att kunna skydda barn mot brott krävs dessutomförutsättningar för effektiv brottsbekämpning av såväl barnpornografibrott somsexuella övergrepp mot barn och annan brottslighet. En effektivbrottsbekämpning förutsätter dock att polisen har tillräckliga personella ochtekniska resurser för att kunna prioritera brottsligheten när så krävs.Motionärerna anser i likhet med bl.a. attförsvarlighetsrekvisitet skall vara kvar i straffstadgande ombarnpornografibrott, vilket innebär att ansvar inte skall ådömas om gärningenmed hänsyn till omständigheterna var försvarlig. Villkoren för nyhetsförmedlingoch opinionsbildning påverkas inte med motionärernas förslag, vilket innebäratt massmedier som skildrar barnpornografi i nyhetsförmedling till allmänhetenundgår straffansvar för spridningen om den vid prövning i efterhand visade sigvara försvarlig.I motion 1997/98:K19 av m.fl. (kd) hemställs att medavslag på regeringens förslag beslutar att 16 kap. 10 a § skall haföljande lydelse: Den som 1. skildrar barn i pornografisk bild, 2. sprider,överlåter, upplåter, förevisar eller på annat sätt gör en sådan bild av barntillgänglig för någon annan, 3. förvärvar eller bjuder ut en sådan bild avbarn, 4. förmedlar kontakter mellan köpare och säljare av sådana bilder av barneller vidtar någon annan liknande åtgärd som syftar till att främja handel medsådana bilder, eller 5. innehar en sådan bild av barn av verklighetstrogenkaraktär döms för barnpornografibrott till fängelse i högst eller, ombrottet är ringa, till böter eller fängelse i högst sex månader.Förbuden mot skildring gäller inte den som tecknar, målar eller på någotannat liknande sätt framställer en sådan bild som avses i första stycket, ombilden inte är avsedd att spridas, överlåtas, upplåtas, förevisas eller påannat sätt göras tillgänglig för andra och om bilden inte är avverklighetstrogen karaktär. Den som i yrkesmässig verksamhet eller annars iförvärvssyfte av oaktsamhet sprider en sådan bild som avses i första stycket,döms som sägs där.Är ett brott som avses i första stycket att anse som grovt skall dömas förgrovt barnpornografibrott till fängelse lägst och högst fyra år.Vid bedömande av om brottet är grovt skall särskilt beaktas om det har begåttsyrkesmässigt eller i vinstsyfte, utgjort ett led i brottslig verksamhet somutövats systematiskt eller i större omfattning, avsett en särskilt stor mängdbilder eller avsett bilder där barn utsätts för särskilt hänsynslös behandling.Om en gärning som avses i första eller andra stycket med hänsyn tillomständigheterna är försvarlig skall den inte medföra ansvar.Med barn avses en person vars pubertetsutveckling inte är fullbordad ellersom, när det framgår av bilden och omständigheterna kring den, är . (yrkande 4).Regeringen går enligt motionärerna emot en betydande remissopinion som pekarpå behovet av ett försvarlighetsrekvisit. En innehavskriminalisering avverklighetstrogen skildring av barn i pornografisk bild som inte innehåller etttydligt försvarlighetsrekvisit skulle kunna allvarligt hämma den typen avgranskande journalistik och även seriös forskning på området.I motion 1997/98:K20 av m.fl. (v) hemställs att riksdagenbeslutar anta regeringens förslag till lag om ändring i med denändrade lydelse i 16 kap. 10 a § som anförts i motionen.Regeringen föreslår att det införs en regel i 16 kap. 10 a § omatt en gärning inte skall utgöra brott om ?särskilda omständigheter gör attgärningen måste anses uppenbart befogad?. Detta försvarlighetsrekvisit ärmycket snävt och skall enligt regeringen också ses som ytterst begränsat. Detär enligt regeringen tveksamt om forskning, aktiv opinionsbildning, nyhets-eller journalistarbete motiverar innehav. Detta kan enligt motionärerna fånegativa konsekvenser för forskning och nyhetsrapportering, liksom för aktivtundersökande journalister. Undantag från det annars straffbara området bordeenligt motionärerna i stället gälla ?gärningar som med hänsyn tillomständigheterna är försvarliga?. Detta undantag skall omfatta t.ex.journalister, forskare och andra som innehar barnpornografi i syfte attrapportera eller avslöja sådana rapporter eller avslöja sådana företeelser.Riksdagen bör besluta att 16 kap. 10 a § sista meningen gesföljande lydelse: Även i andra fall skall en gärning inte utgöra brott om denmed hänsyn till omständigheterna är försvarlig.I motion 1997/98:K21 av m.fl. (fp) begärs att riksdagenbeslutar om en sådan ändring i enlighet med vad i motionen anförts om det s.k.försvarlighetsrekvisitet i den av regeringen föreslagna lydelsen av 16 kap. 10a § (yrkande 2). Motionärerna är beredda att acceptera detföreliggande förslaget med en viktig invändning, nämligen att det s.k.försvarlighetsrekvisitet utformas på ett sätt som inte hämmar seriöstinhämtande av kunskaper om och opinionsbildningen mot barnpornografin.Befattning med barnpornografi kan vara försvarligt om den sker i syfte attväcka opinion mot barnpornografi. Regeringens skäl till att välja uttrycket?uppenbart befogad? som undantagregel från det straffbara området synes varaföreställningen att det endast är myndigheternas uppgift att agera motbarnpornografi och att lagstiftningen med ett ordinärt försvarlighetsrekvisitriskerar att ge dubbla signaler och därmed undergräva respekten förstraffbudet. Enligt motionärernas uppfattning är det tvärtom angeläget att detinte enbart är myndigheter som utgör aktörer i kampen mot sexuella övergrepp påbarn. Nyhetsförmedlingen, forskningen och opinionsbildningen får inte hämmas ialltför hög grad av ett innehavsförbud. Erfarenheterna från bl.a.pedofilhärvorna i talar entydigt för att det är farligt att avsvära sigmöjligheten för opinionsbildning och publicitet kring allvarligasamhällsproblem. Därför måste medier och opinionsbildare kunna befatta sig medbarnpornografi utan att därmed riskera straff.I motion 1997/98:K22 av m.fl. (fp) hemställs att avslårregeringens förslag till ändring i 16 kap. 10 a § sista stycket BrB angåendeundantagsregeln (yrkande 4). Bland de mest oroande inslagen i propositionenfinns den kraftiga försvagningen av det s.k. försvarlighetsrekvisitet. Meddetta kommer även seriöst arbete mot barnpornografi att försvåras eller t.o.m.att kunna bestraffas.Justitieutskottets yttrandeNär det gäller undantag från det annars straffbara området anför utskottetföljande.Utskottet instämmer i regeringens bedömning och anser att bestämmelsen börutformas i enlighet med förslaget i propositionen. Utskottet vill tillägga attden snäva utformningen av möjlighet till lagligt innehav inte i sig hindraropinionsbildning och debatt. Utskottet avstyrker bifall till motionerna K18yrkande 7, K19 yrkande 4 (delvis), K20, K21 yrkande 2 och K22 yrkande 4.När det gäller frågan om resurser till rättsväsendet för bekämpning avbarnpornografi anför utskottet följande.Inledningsvis noterar utskottet att det merarbete som kan bli följden av de ipropositionen framlagda förslagen såvitt avser barnpornografifrågan enligtregeringen torde kunna rymmas inom den vanliga verksamheten hos aktuellamyndigheter; förslagen beräknas därför kunna finansieras inom ramen förbefintliga medel.Det är en uppgift för polisen att utifrån statsmakternas uttalanden om deprioriteringar som bör göras, tillämpliga straffskalor, lokala förhållandenm.m., fatta beslut om insatser mot olika slag av brottslighet. Något uttalandehärutöver från sida behöver enligt utskottets mening inte göras.Motion K18 yrkande 3 avstyrks.Utskottets bedömningUtvidgning av barnpornografibrottetBarnpornografibrottet utvidgas i enlighet med regeringens förslag till attomfatta i princip all befattning med barnpornografi, även innehav. Undantaggörs dock för hantverksmässig framställning utan spridningssyfte. Någonbegränsning till bilder av verklighetstrogen karaktär görs inte.