bet · GL01LU9 · 1998-01-20 00:00:00 — Romkonventionen - tillämplig lag för avtalsförpliktelser I betänkandet behandlar utskottet proposition 1997/98:14, Romkonventionen -tillämplig lag för avtalsförpliktelser, jämte en motion som väckts medanledning av propositionen. I propositionen föreslås att skall anslutasig till konventionen om tillämplig lag föravtalsförpliktelser (Romkonventionen) samt två tilläggsprotokoll om tolkningsrätt som hör till konventionen. Propositionen innehållervidare förslag till dels en ny lag, som innebär att konventionens lagvalsreglerskall gälla som svensk lag, dels följdändringar i bl.a. lagen om tillämplig lagbeträffande internationella köp.Motionsyrkandet innebär att skall reservera sig mot en artikel ikonventionen som innebär att en domstol får tillämpa internationellt tvingandebestämmelser i en främmande lag.Utskottet tillstyrker bifall till propositionen och avstyrker motionen.Till betänkandet har fogats en reservation (mp). I proposition 1997/98:14 föreslår regeringen () attriksdagen godkänner konventionen om Republiken ,Republiken och anslutning till konventionen omtillämplig lag för avtalsförpliktelser, öppnad för undertecknande i den 19juni 1980, samt till det första och det andra protokollet angående domstolenstolkning av den konventionen.I propositionen föreslår regeringen vidare - efter hörande av Lagrådet - attriksdagen antar de i propositionen framlagda förslagen till1. lag om tillämplig lag för avtalsförpliktelser,2. lag om ändring i lagen (1964:528) om tillämplig lag beträffandeinternationella köp av lösa saker,3. lag om ändring i fastighetsmäklarlagen (1995:400),4. lag om ändring i lagen (1991:351) om handelsagentur.Lagförslagen har intagits som bilaga 1 till betänkandet. 1997/98:L1 av () vari yrkas att beslutar att Sverigeenligt artikel 22 i Romkonventionen skall förbehålla sig rätten att intetillämpa artikel 7.1 om tillämpning av internationellt tvingande bestämmelser ien utländsk lag som inte är avtalsstatut. InledningÅr 1980 antog de dåvarande medlemsstaterna i Europeiska gemenskaperna (EG)konventionen om tillämplig lag för avtalsförpliktelser - Romkonventionen.Konventionen kompletterades med två tilläggsprotokoll om EG-domstolensbehörighet att tolka konventionen. Romkonventionen har tillträtts av samtligastater som var medlemmar i unionen (EU) /95.Sverige har genom det anslutningsfördrag med tillhörande anslutningsakt somreglerar inträde i EU åtagit sig att tillträda Romkonventionen och deprotokoll om tolkningsrätt som hör till konventionen.Förhandlingar mellan de nya medlemsstaterna , och samtde tidigare medlemsstaterna om de närmare villkoren för anslutningen ägde rumunder . Förhandlingarna utmynnade i en särskild tillträdeskonvention somundertecknades av samtliga EU:s medlemsstater.Tillträdeskonventionen träder i kraft i förhållandet mellan de stater som harratificerat den efter det att en av de tre nya medlemsstaterna och åtminstoneen av de tidigare medlemsstaterna har ratificerat konventionen.Ungefär med att tillträdesförhandlingarna inleddes utarbetades iJustitiedepartementet promemorian (Ds 1996:7) Romkonventionen - införlivandemed svensk rätt av om tillämplig lag för avtalsförpliktelser.Promemorian har remissbehandlats och ligger till grund för förslagen iförevarande proposition.RomkonventionenRomkonventionen innehåller regler om tillämplig lag för kontraktsrättsligaförpliktelser. Konventionen skall tillämpas på avtalsförpliktelser i allasituationer där ett val mellan lagarna i olika länder kan bli aktuellt. Fråntillämpningsområdet för konventionen undantas dock vissa typer av avtal ochvissa rättsfrågor med anknytning till avtal. Konventionen är exempelvis intetillämplig på frågor som rör fysiska personers civilstånd eller rättsligahandlingsförmåga, avtalsförpliktelser som grundar sig på arvsregler ochfamiljerättsliga regler, vissa värdepappersrättsliga förpliktelser, skiljeavtalsamt associationsrättsliga frågor. Konventionen förutsätter inte ömsesidighet,utan lagen i det land som utpekas genom konventionens bestämmelser skalltillämpas även om det är lagen i ett land som inte har tillträtt konventionen.Konventionens huvudprincip är att parterna har rätt att själva bestämmavilket lands lag som skall tillämpas på deras avtalsförhållande. Denrättsordning som sålunda utpekas betecknas avtalsstatutet. Det uppställs intenågot krav på att kontraktet skall ha anknytning till den valda rättsordningen.Parternas frihet att välja tillämplig lag gäller i princip även för avtalmellan en näringsidkare och en konsument. För konsumentavtal finns docksärskilda regler som garanterar att konsumenten i vissa situationer inteberövas det skydd som tillkommer honom eller henne enligt tvingande lagregler idet land där han eller hon har sin vanliga vistelseort.Har parterna själva inte valt tillämplig lag innehåller konventionen engrundläggande regel om att lagen i det land som avtalet har sin närmasteanknytning till skall tillämpas. Denna princip preciseras genom ett antalpresumtionsregler. Enligt en allmän presumtionsregel anses avtalet ha sinnärmaste anknytning till det land där den avtalspart, vars prestation ärkännetecknande för avtalet, har sin vanliga vistelseort, eller i fråga omnäringsidkare, säte eller driftställe. Konventionen innehåller också särskildapresumtionsregler för vissa typer av avtal som gäller bl.a. rätt till fastegendom och transport av varor.En väsentlig inskränkning i parternas frihet att välja tillämplig lag gällermöjligheterna att tillämpa s.k. internationellt tvingande regler. Den domstolsom har att pröva avtalstvisten får, oavsett vilken lag som enligtRomkonventionens bestämmelser skall vara avtalsstatut, beakta tvingandebestämmelser i ett annat lands lag som förhållandet har nära anknytning till(artikel 7.1). Förutsättning härför är att dessa bestämmelser enligt det andralandets lag skall användas utan hänsyn till vilket lands lag som i övrigt skalltillämpas på avtalet. Vid bedömningen av om de internationellt tvingandebestämmelserna bör ges verkan skall domstolen ta hänsyn till deras art ochsyfte samt till följderna av att de tillämpas eller inte. Beträffandeinternationellt tvingande regler i domstolslandets egen rättsordning fårdomstolen utan restriktioner tillämpa sådana, även om ett annat lands lag skalltillämpas på avtalet i övrigt (artikel 7.2).Enligt artikel 22 kan medlemsstaterna för tillträde tillkonventionen förbehålla sig rätten att inte tillämpa vissa av konventionensbestämmelser. Denna reservationsmöjlighet gäller bl.a. artikel 7.1 omtillämpning av internationellt tvingande regler i ett annat lands lag som inteär avtalsstatut.Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslås att skall ansluta sig till Romkonventionen ochtilläggsprotokollen om tolkningsrätt. Anslutningen skall ske såatt ratificerar den särskilda tillträdeskonventionen om ,och anslutning till Romkonventionen. Enligt regeringensbedömning bör inga reservationer göras från svensk sida.Konventionen föreslås bli införlivad i svensk rätt genom s.k. inkorporering.I det syftet föreslås en särskild lag - lag om tillämplig lag föravtalsförpliktelser - enligt vilken relevanta delar av konventionen ochtilläggsprotokollen skall gälla som svensk lag. Propositionen innehåller ocksåförslag till vissa följdändringar i lagen (1964:528) om tillämplig lagbeträffande internationella köp av lösa saker, fastighetsmäklarlagen (1995:400)och lagen (1991:351) om handelsagentur.Enligt propositionen skall den nya lagen om tillämplig lag föravtalsförpliktelser, i fråga om Romkonventionens regler, träda i kraft den 1juli 1998 och i fråga om behörighet att tolka konventionen dendag regeringen bestämmer. Följdändringarna i andra lagar föreslås träda i kraftden . Den nya lagstiftningen skall tillämpas endast på avtal somhar ingåtts efter ikraftträdandet.MotionenI motion 1997/98:L1 anför () att liksomStorbritannien, , , och skall utnyttjamöjligheten att reservera sig mot artikel 7.1 om internationellt tvinganderegler. Motionären menar att regeln försvårar för parterna att förutse vilkaregler som skall tillämpas på deras avtal och leder till att olika ländersregler kan bli tillämpliga på samma rättsförhållande. Dessutom kan, påpekarmotionären, även offentligrättsliga regler i en annan rättsordning slå igenomvid tillämpningen. I motionen yrkas att beslutar att enligtartikel 22 i Romkonventionen skall förbehålla sig rätten att inte tillämpaartikel 7.1 om tillämpning av internationellt tvingande bestämmelser i enutländsk lag som inte är avtalsstatut.Utskottets ställningstagandenEnligt artikel 4.2 i den anslutningsakt som hör till det anslutningsfördrag somreglerar medlemskap i har förbundit sig att tillträda dekonventioner som anges i artikel 220 i eller som är oskiljaktigtförbundna med förverkligandet av mål samt de protokoll om tolkning av konventionerna som de tidigare medlemsstaterna harundertecknat (se prop. 1994/95:19, del 3, bilaga 10 s. 3). Den nu aktuellaRomkonventionen omfattas av artikel 4.2 i anslutningsakten, och harsåledes förbundit sig att ansluta sig till konventionen och de tvåtilläggsprotokollen om tolkningsrätt som hör till konventionen.Mot denna bakgrund bör självfallet nu godkänna konventionen.Vad sedan gäller spörsmålet i motion 1997/98:L1 om bör förbehålla sigrätten att inte tillämpa artikel 7.1 vill utskottet anföra följande.Som redovisats i propositionen och motionen har , ,, och förbehållit sig rätten att inte tillämpabestämmelsen. Övriga EU-länder har däremot inte reserverat sig. Enligt uppgiftfrån det finska justitieministeriet avser inte heller att reservera sigmot bestämmelsen. Enligt propositionen kommer troligen att reserverasig, men något slutligt ställningsstagande har ännu inte gjorts.Frågan om man från svensk sida bör reservera sig mot artikel 7.1 har, såsomockså redovisats i propositionen, blivit omdiskuterad. De argument som förtsfram i motionen till stöd för en reservation har även framförts underremissbehandlingen av den departementspromemoria som ligger till grund förförevarande proposition. Bland de remissinstanser som anser att börreservera sig märks bl.a. , Handelskammareoch Svenska Arbetsgivareföreningen.De som förordar att man från svensk sida bör reservera sig har framhållit attartikel 7.1 försvårar för parterna att förutse vilka regler som skall tillämpaspå deras avtal. Ett annat argument mot bestämmelsen har varit att den ledertill att olika länders regler kan bli tillämpliga på samma rättsförhållande.Vidare har hävdats att den medför att offentligrättsliga regler i en annanrättsordning kan komma att slå igenom vid tillämpningen. Därutöver har påpekatsatt tillämpningen av regeln kan bli komplicerad, dels eftersom domstolen måsteutröna huruvida en viss bestämmelse i lagen i ett annat land är internationellttvingande, dels för att domstolen vid tillämpningen av en internationellttvingande bestämmelse måste beakta hur den förhåller sig till och samspelar medde relevanta reglerna i avtalsstatutet.Bland de argument som framförts för att någon reservation inte skall kommatill stånd kan nämnas följande. Bestämmelsen ger domstolarna möjligheter attkomma till samma resultat oavsett vilken lag parterna har valt och oavsett ivilket land talan väckts. Möjligheterna till en enhetlig praxis ökar därmed.Regler som ett land valt att göra internationellt tvingande syftar många gångertill att skydda en svagare avtalspart och för att detta syfte skall tillgodosesoavsett i vilket land prövningen av en tvist sker behövs en regel i enlighetmed den i artikel 7.1. Artikeln är utformad så att domstolen kan ta hänsyn tillomständigheter som innebär att tillämpningen av internationellt tvingandebestämmelser i en annan rättsordning än avtalsstatutet innebär en ickeförutsedd och kanske oönskad förskjutning i balansen mellan berörda intressen.Regeln är nämligen fakultativ och lämnar öppet i vilken utsträckning verkanskall ges åt internationellt tvingande regler i ett annat lands rättsordning.Hänsyn skall tas till karaktären av och syftet med den internationellttvingande bestämmelse som är i fråga och till vad som blir resultatet ombestämmelsen tillämpas eller inte tillämpas. Mot bakgrund av dethandlingsutrymme som domstolen således har är den omständigheten att det inågot fall kan bli fråga om att beakta offentligrättsliga regler i ett annatland inte något avgörande argument mot att införa bestämmelsen i artikel 7.1.Inte heller argumentet att olika länders lagar kan bli tillämpliga på sammarättsförhållande är särskilt tungt. Den situationen kan nämligen också uppkommagenom att Romkonventionen gör det möjligt för parterna att ange tillämplig lagför endast en del av ett avtal. De svårigheter som kan uppkomma för en domstolvid tillämpningen av bestämmelsen är inte ohanterliga. Domstolarna förmårtillämpa regeln ändamålsenligt, och utifrån önskemålet om att tvisten skall fåen materiellt rimlig utgång måste bestämmelsen då ses som en tillgång. OmFinland i likhet med inför artikel 7.1 i sin lag är den nordiskarättslikheten ett tungt vägande argument för att inte skall reserverasig. Också en majoritet av medlemsstaterna i övrigt har avstått från attreservera sig.Av vad som redovisats framgår att det finns skäl både för och emot enreservation. Utskottet anser att de skäl som talar för att införa regeln iartikel 7.1 i svensk lag väger tyngre än skälen emot och anser därför i likhetmed regeringen att inte bör utnyttja möjligheten att reservera sig pådenna punkt. Ställningstagandet innebär att utskottet tillstyrker regeringensförslag i denna del och avstyrker bifall till motion 1997/98:L1.Utskottet har inte någon erinran mot de framlagda lagförslagen ochtillstyrker således propositionen också i denna del. Utskottet hemställeratt med bifall till proposition 1997/98:14 och med avslag påmotion 1997/98:L1dels godkänner konventionen om RepublikenÖsterrikes, Republiken och anslutning tillkonventionen om tillämplig lag för avtalsförpliktelser, öppnad förundertecknande i , samt till det första och det andraprotokollet angående domstolens tolkning av den konventionen,dels antar regeringens förslag till1. lag om tillämplig lag för avtalsförpliktelser,2. lag om ändring i lagen (1964:528) om tillämplig lag beträffandeinternationella köp av lösa saker,3. lag om ändring i fastighetsmäklarlagen (1995:400),4. lag om ändring i lagen (1991:351) om handelsagentur.res. (mp)den 20 januari 1998På lagutskottets vägnarAnita PerssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (m), (), (), TanjaLinderborg (v), (), (), (),(), de () och (). () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 5 börjar med ?Bland de? ochpå s. 6 slutar med ?denna del? bort ha följande lydelse:Utskottet anser att dessa argument har en sådan tyngd att övervägande skältalar för att man från svensk sida reserverar sig mot artikel 7.1.Ställningstagandet innebär att utskottet tillstyrker bifall till motion1997/98:L1.Till följd härav bör hänvisningen till artikel 7.1 i regeringens förslag tilllag om tillämplig lag för avtalsförpliktelser utgå.dels att utskottets hemställan bort ha följande lydelse:att med anledning av proposition 1997/98:14 och med bifall tillmotion 1997/98:L1dels godkänner konventionen om RepublikenÖsterrikes, Republiken och anslutning tillkonventionen om tillämplig lag för avtalsförpliktelser, öppnad förundertecknande i , samt till det första och det andraprotokollet angående domstolens tolkning av den konventionen, med denreservationen att förbehåller sig rätten att inte tillämpa artikel7.1 i konventionen om tillämplig lag för avtalsförpliktelser,dels antar regeringens förslag till1. lag om tillämplig lag för avtalsförpliktelser med den ändringen attlagen erhåller i bilaga 2 som Reservantens förslag betecknade lydelse,2. lag om ändring i lagen (1964:528) om tillämplig lag beträffandeinternationella köp av lösa saker,3. lag om ändring i fastighetsmäklarlagen (1995:400),4. lag om ändring i lagen (1991:351) om handelsagentur.Propositionens lagförslag1 Förslag till lag om tillämplig lag för avtalsförpliktelser2 Förslag till lag om ändring i lagen (1964:528) om tillämplig lag beträffandeinternationella köp av lösa saker3 Förslag till lag om ändring i fastighetsmäklarlagen (1995:400)4 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:351) om handelsagenturAv reservanten föreslagen ändring i regeringens förslag till lag om tillämpliglag för avtalsförpliktelser-------------------------------------------------------|Regeringens förslag |Reservantens förslag |--------------------------------------------------------------------------------------------------------------|Artiklarna 1(16 och 18(21 | Artiklarna 1-6, 7.2(16||i konventionen |och 18(21 i konventionen||1980 om tillämplig lag för |om||avtalsförpliktelser |tillämplig lag för||(Romkonventionen) samt |avtalsförpliktelser ||artiklarna 1(4 i det |(Romkonventionen) samt||första protokollet om |artiklarna 1(4 i det||Europeiska gemenskapernas |första protokollet om||domstols tolkning av |Europeiska gemenskapernas||konventionen skall gälla |domstols tolkning av||som lag här i landet med |konventionen skall gälla||de anpassningar och |som lag här i landet med||ändringar som har gjorts |de anpassningar och||genom |ändringar som har gjorts||tillträdeskonventionerna |genom ||, den 18 |tillträdeskonventionerna ||och den 29 |, den 18||. |och den 29|| |. |--------------------------------------------------------|De danska, engelska, finska, franska, grekiska, iriska,||italienska, nederländska, portugisiska, spanska,||svenska och tyska texterna av Romkonventionen och||protokollet skall ha lika giltighet. || Romkonventionens och protokollets svenska, engelska||och franska texter finns intagna som en bilaga till||denna lag.