bet · GL01LU11 · 1998-01-27 00:00:00 — Vissa frågor om s.k. kunskaps- och tjänsteföretag I betänkandet behandlar utskottet sju motioner som gäller s.k. kunskaps- ochtjänsteföretag. Tre av motionerna har väckts under den allmänna motionstiden år1996 och fyra under den allmänna motionstiden år 1997.Motionsyrkandena gäller frågor om hur kunskapsföretagen skall kunna skyddasig mot idéstölder m.m., skydd för företagshemligheter samt redovisning ikunskapsintensiva företag.Som ett led i beredningen av motionerna anordnade utskottet den 25 november1997 en offentlig utskottsutfrågning. Deltagarna och vad som framfördes vidutskottsutfrågningen framgår av bilaga till betänkandet.Utskottet avstyrker bifall till samtliga motionsyrkanden. Motioner väckta under den allmänna motionstiden 19961996/97:L203 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om lagstiftning beträffande kunskapskapitalredovisning i företagensräkenskaper,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om rättsligt skydd för kunskapskapitalinvesteringar.1996/97:L204 av () vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om investeringar i humantkapital.1996/97:N252 av m.fl. (c) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förändringar i redovisningslagstiftningen för att underlättavärdering av tjänsteföretag.Motioner väckta under den allmänna motionstiden 19971997/98:L204 av och () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en särskildutredning om redovisning av s.k. mjuka tillgångar.1997/98:L904 av () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om företagshemligheter.1997/98:Fi209 av m.fl. (v) vari yrkas11. (del) att beslutar om sådan ändring av redovisningslagen atthumankapital, jämställdhetsarbete och företagets miljöarbete införs iårsredovisningen.1997/98:N247 av m.fl. (c) vari yrkas9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av förändringar i redovisningslagstiftningen för attunderlätta värdering av tjänsteföretag. I betänkandet behandlar utskottet sju motioner som gäller s.k. kunskaps- ochtjänsteföretag. Tre av motionerna har väckts under den allmänna motionstiden år1996 och fyra under den allmänna motionstiden . Motionsyrkandena gällerskydd för företagshemligheter, frågor om hur kunskaps- och tjänsteföretagenskall kunna skydda sig mot idéstölder m.m. samt redovisning i kunskapsintensivaföretag.Som ett led i beredningen av motionerna anordnade utskottet den 25 november1997 en offentlig utskottsutfrågning. Vid utfrågningen, som inleddes medanföranden av professorn i rättsvetenskap vid , ClaesSandgren, och kanslichefen i , deltog företrädareför , , , Föreningen , ,, ,, , ,, , , , ,, , ,, Konceptet Siljansringen, Koncept Utveckling, , och Consultants.Därutöver deltog ett antal forskare i civilrätt och företagsekonomi frånStockholms universitet.Vad som framfördes vid utfrågningen har intagits i bilaga till dettabetänkande. Bilagan innehåller värdefull information och för utskottetintressanta synpunkter. Även om allt som framfördes vid utfrågningen inte kanbli föremål för närmare överväganden i detta ärende kommer informationen ochsynpunkterna att vara av stort värde både för utskottet som sådant och förenskilda ledamöter i det fortsatta arbetet med frågor som gäller kunskaps- ochtjänsteföretag.Som en allmän bakgrund till motionsspörsmålen kan upplysas följande. Undersenare år har många nya företag bildats som bygger sin verksamhet mer ellermindre uteslutande på kunskapsbaserade tjänster. Sådana företag, som brukarkallas kunskaps- eller tjänsteföretag, utmärks av en speciell affärsidé.Företagens produktion är inte standardiserad och organisationen är regelmässigtdecentraliserad och ohiearkisk. Personkontakter är särskilt viktiga, liksomförtroendefulla kundrelationer. En del nya kunskaps- och tjänsteföretag tordehärröra från industriella företag, som velat renodla sin verksamhet.I ett kunskaps- och tjänsteföretag kan verksamheten vara inriktad påexempelvis uppdrag inom redovisningsområdet, utveckling av organisatoriska ochadministrativa lösningar eller tekniska system och datasystem. Andra uppdragsom utförs av kunskaps- och tjänsteföretag kan gälla marknadsföring och reklam.Tillgångarna i kunskaps- och tjänsteföretagen kan bestå av immateriellarättigheter såsom patent och varumärken samt därutöver av datasystem,administrativa och organisatoriska system. Kundrelationer och inte minstpersonalen och dess kompetens är särskilt viktiga. I ett kunskaps- ochtjänsteföretag är tillgångar som är av betydelse i de traditionellaindustriföretagen, såsom maskiner, byggnader, inventarier och transportmedel,av underordnad vikt.När det gäller tillgångarna i ett kunskaps- och tjänsteföretag blir det alltvanligare att man talar om det intellektuella kapitalet, som därvid brukardelas upp i dels strukturkapital, dels humankapital. En annan benämning påtillgångarna i ett kunskaps- och tjänsteföretag är kunskapskapitalet.Strukturkapitalet består av tillgångar såsom databaser, kundregister, manualeroch organisationsstrukturer. Humankapitalet utgörs av de anställdas kompetens.Den affärsidé som oftast karakteriserar verksamheten hos ett kunskapsföretagger åt främst strukturkapitalet en särskild inriktning eller profil. Man brukardärvid tala om företagets tjänstekoncept.Några särskilda regler som direkt tar sikte på att skapa ett rättsligt skyddför obehöriga utnyttjanden av kunskaps- och tjänsteföretagens tjänstekonceptoch strukturkapital finns inte. Inte heller finns några särskilda regler somgäller idéstölder och liknande otillbörliga förfaranden riktade motifrågavarande företag. Däremot finns givetvis annan, mer allmän, lagstiftningsom kan komma till användning i sådana sammanhang.Lagen (1990:409) om skydd för företagshemligheter avser sådan information omaffärs- eller driftsförhållanden i en näringsidkares rörelse som näringsidkarenhåller hemlig och vars röjande är ägnat att medföra skada för honom ikonkurrenshänseende. I princip kan varje uppgift i en näringsverksamhet utgöraen företagshemlighet. Avsikten är emellertid inte att alla uppgifter som ennäringsidkare vill hålla hemliga skall åtnjuta skydd. Lagreglerna innebär enavvägning mellan olika intressen, som kommit till uttryck på så sätt att lagengäller endast obehöriga angrepp på företagshemligheter.I lagen om skydd för företagshemligheter finns också en regel om straff förföretagsspioneri. Enligt denna bestämmelse skall den som med uppsåt olovligenbereder sig tillgång till en företagshemlighet dömas för företagsspioneri tillböter eller fängelse i högst eller, om brottet är grovt, till fängelse ihögst . Brottet kan begås av såväl en anställd i företaget som enutomstående. Tillämpningsområdet för bestämmelsen omfattar, med hänsyn tillintresset av ett fritt informationsflöde i samhället, dock inte fall då någonanskaffar en företagshemlighet i avsikt att den skall publiceras.En annan straffbestämmelse gäller olovlig befattning med företagshemlighet.Genom denna regel straffbeläggs den som anskaffar en företagshemlighet medvetskap om att den som tillhandahåller hemligheten eller någon före honom harberett sig tillgång till denna genom företagsspioneri. Inte heller dennastraffbestämmelse omfattar fall då någon anskaffar en företagshemlighet iavsikt att den skall publiceras. I lagen finns också en bestämmelse omskadeståndsskyldighet för den som gör sig skyldig till företagsspioneri ellerolovlig befattning med företagshemlighet. Vidare innehåller lagen om skydd förföretagshemligheter regler om skadeståndsansvar när företagshemligheterutnyttjas eller röjs i strid med tystnadsplikter i affärs- ochanställningsförhållanden. Om förfarandet ägt rum sedan anställningen upphörtkrävs synnerliga skäl för skadeståndsskyldighet.En annan lag som kan vara av värde för att skydda strukturkapitalet ärmarknadsföringslagen (1995:450). I lagen finns en särskild bestämmelse sominnebär att en näringsidkare vid marknadsföring inte får användaefterbildningar som är vilseledande genom att de lätt kan förväxlas med någonannan näringsidkares kända och särpräglade produkter. Med produkter avsesenligt marknadsföringslagen varor, tjänster, fast egendom, arbetstillfällen ochandra nyttigheter. Under lagstiftningsarbetet beträffande den nyamarknadsföringslagen övervägdes frågan om att införa ett uttryckligt förbud motatt utnyttja annans renommé i reklam. , varsslutbetänkande, (SOU 1993:59) Ny marknadsföringslag, låg till grund för den nyamarknadsföringslagen, hade föreslagit en regel med förbud för en näringsidkareatt dra fördel av en annan näringsidkares verksamhet, varor eller tjänster påett sätt som är ägnat att snylta på dennes kommersiella anseende (renommé-snyltning). Regeringen följde emellertid inte utredningen och föreslog intenågot uttryckligt förbud mot renommésnyltning (prop. 1994/95:123 s. 76). Enligtregeringen kunde, i den mån sådana förfaranden var otillbörliga, förfarandenaangripas med stöd av generalklausulen mot otillbörlig marknadsföring. Fråganberördes inte närmare under riksdagsbehandlingen av propositionen (bet.1994/95:LU16).Andra för kunskaps- och tjänsteföretag viktiga bestämmelser finns ivarumärkeslagen (1960:644), kollektivmärkeslagen (1960:645) och firmalagen(1974:156). Som en övergripande beteckning för varumärkesrätten, firmarättenoch andra typer av rättsskydd för individualiseringsmedel, som t.ex.geografiska ursprungsbeteckningar, brukar begreppet känneteckensrätt användas.Skyddet för varumärken, dvs. kännetecken för varor och tjänster somtillhandahålls i en näringsverksamhet, uppkommer antingen genom registreringhos eller genom en viss grad av användning. Deträttsliga skyddet för ett varumärke innebär att ingen annan än varumärketsinnehavare får använda ett förväxlingsbart kännetecken. Som huvudregel ärrättsskyddet begränsat till varor eller tjänster av samma eller liknande slagsom dem som varumärket är registrerat eller inarbetat för.Firmarätten har ett nära samband med varumärkesrätten eftersom ettkännetecken som utgör firma också kan var ett varukännetecken och därmedreglerat av varumärkeslagarna. Det rättsliga skyddet för firmor kan, påmotsvarande sätt som för varumärken, uppkomma antingen genom registrering ellergenom viss användning av kännetecknet. Också det rättsliga skyddet för en firmainnebär att ingen annan än firmans innehavare får använda ett förväxlingsbartkännetecken. Som huvudregel är skyddet begränsat till verksamheter av sammaeller liknande slag.Datorprogram har enligt lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära ochkonstnärliga verk i princip samma upphovsrättsliga skydd som litterära verk.Programmen skyddas inte bara mot direkt kopiering utan också mot framställningav exemplar av programmet i bearbetat skick utan rättighetshavarens tillstånd.Sammanställningar av verk, uppgifter eller annat material, som många gångerrespresenterar ett betydande värde med hänsyn till de kostnader somframställaren lagt ned på att samla in och ordna materialet, omfattas ocksåunder vissa förutsättningar av upphovsrättsligt skydd. Utgångspunkten är attupphovsrätten till ett verk som är en sammanställning tillkommer den som harskapat verket. Genom kravet på att ett verk måste ha en viss självständighetoch originalitet faller vissa sammanställningar utanför begreppet verk.Sammanställningarna kan likväl ha ett betydande värde med hänsyn till detarbete och de kostnader som framställaren måste lägga ned på att samla in ochordna materialet. Obehöriga kopieringar, som i fråga om digital teknik ofta kanutföras med billiga metoder, kan vålla framställaren kännbara förluster. Därförhar samlingarna fått ett särskilt skydd i upphovsrättslagen, det s.k.katalogskyddet.I sammanhanget bör vidare nämnas patentlagen (1967:837), som innebär att densom gjort en ny uppfinning kan få ensamrätt att utnyttja uppfinningenyrkesmässigt genom patent. Patent kan meddelas på ett förfarande, t.ex. ettnytt produktionssätt, eller på en produkt som sådan. Som allmännaförutsättningar för patenterbarhet gäller att uppfinningen, förutom att denskall vara ny, väsentligen skall skilja sig från vad tidigare är känt samt attden skall kunna utnyttjas industriellt och vara reproducerbar, dvs. attuppfinningen skall ha sådan karaktär att den avsedda effekten med säkerhet kanuppnås vid ett upprepat utövande av uppfinningen. Patenthavarens ensamrätt attutnyttja en uppfinning är avsedd att stimulera forskning och utvecklingsarbete.Uppfinnare skall kunna räkna med att utan konkurrens kunnamarknadsföra uppfinningen eller på annat sätt exploatera den ekonomiskt.När det gäller det s.k. humankapitalet fokuseras intresset på möjligheternaatt knyta de anställda starkare till företaget och försvåra för dem attutnyttja sin kunskap i konkurrerande verksamhet. har man sökt lösauppkommande problem i fråga om skydd av humankapitalet genom anpassning avtraditionella rättsinstitut. Inom arbetsrätten och angränsande rättsområden harutvecklats en mängd olika avtalstyper utöver själva anställningsavtalet och detenkla uppdragsavtalet. Som exempel kan nämnas särskilda avtalstyper som gälleruthyrning av arbetskraft, samarbetsavtal, delägarskapsavtal, franchising,kommissionärsavtal, underentreprenadavtal, långtidskontrakt och tidsbegränsadeanställningar.I 38 § avtalslagen finns en bestämmelse som stadgar att om ?någon för attförebygga konkurrens betingat sig av annan att denne icke skall bedrivaverksamhet av visst slag eller icke taga anställning hos någon som bedriversådan verksamhet, är den som gjort utfästelsen icke bunden därav i den månutfästelsen sträcker sig längre än vad som kan anses skäligt?. Bestämmelsen,som fick sin nuvarande utformning (prop. 1975/76:81, bet. LU21), tordekunna tillämpas såväl på konkurrensklausuler i tjänsteavtal som på sådanavillkor i avtal mellan näringsidkare, t.ex. om överlåtelse av en rörelse.De rättsfall som Arbetsdomstolen avgjort angående användningen avkonkurrensklausuler med förbud för arbetstagare att på visst närmare angivetsätt konkurrera med arbetsgivaren efter anställningens upphörande visar attdomstolen gör en helhetsbedömning av den föreliggande situationen med beaktandeav såväl arbetstagarens som arbetsgivarens intressen. Ingen faktor kan sägasvara utan vidare utslagsgivande, med ett undantag. Det torde generellt kunnasägas att en klausul som enbart syftar till att kvarhålla en arbetstagare medsärskilda kunskaper och särskild kompetens inte är rättsligt bindande. Ärkunskapen i fråga att hänföra till området företagshemlighet torde i allmänheten mer positiv syn gentemot konkurrensklausuler vara rådande.Sekretessklausuler eller s.k. diskretionsklausuler har en mera begränsadinnebörd än konkurrensklausuler. De ålägger arbetstagaren tystnadsplikt pånärmare angivet sätt efter anställningens upphörande. Sådana klausuler tordeofta ingå som ett moment i konkurrensklausuler, men de båda typerna måstehållas isär, eftersom förutsättningarna för jämkning inte alltid är desamma.I viss, om än begränsad, utsträckning kan sekretessklausuler förekomma itjänsteavtal. I korthet kan sägas att rättsordningen principiellt godtarsekretessklausuler. Det framgår redan av det förhållandet attkonkurrensklausuler godtas och dessa innebär ju typiskt sett längre gåendeinskränkningar av arbetstagares frihet efter anställningens upphörande änsekretessklausuler.Ett åsidosättande av lojalitetsplikten kan utgöra saklig grund förarbetsgivaren att säga upp anställningsavtalet och, om arbetstagaren därigenomhar grovt åsidosatt sina åligganden mot arbetsgivaren, grund för avskedande.Dessutom berättigar åsidosättandet arbetsgivaren till skadestånd.Inte heller när det gäller redovisningslagstiftningen finns några särskildaregler som direkt tar sikte på kunskaps- och tjänsteföretagen. Iårsredovisningslagen (1995:1554) finns en bestämmelse om att årsredovisningenskall ge en rättvisande bild av företagets ställning och resultat. Kravetkompletterar den bärande principen att redovisningen skall skeenligt god redovisningssed grundad på förekommande praxis och rekommendationer.Begreppet rättvisande bild är hämtat från EG-rätten och innebär ett överordnatkrav på sådan ekonomisk information att läsaren kan få en så riktig bild sommöjligt av bolagets ekonomiska situation. Om det behövs för att ge enrättvisande bild skall tilläggsupplysningar lämnas i årsredovisningen.Årsredovisningslagen tillhandahåller två uppställningsformer förresultaträkningen, vilka anges i bilagor till lagen. I den kostnadsslags-indelade resultaträkningen redovisas personalkostnader som en särskild postmedan de i den funktionsindelade räkningen skall fördelas på tillverkning,försäljning och administration. Oavsett vilken resultaträkning som användsskall av personalkostnaderna beloppen för löner och ersättningar samt socialakostnader anges särskilt.Bokföringslagen (1976:125) innehåller en bestämmelse som tillåter attutgifter för forskning och utveckling redovisas som en anläggningstillgång.Förutsättningen härför är att utgifterna skall vara av väsentligt värde för denbokföringsskyldige . Därutöver finns en regel om att goodwill,som förvärvats vid företagsköp, får redovisas som en anläggningstillgång. S.k.egen upparbetad goodwill omfattas däremot inte av bestämmelsen. rekommendationer skall forsknings- och utvecklingsutgifter iprincip kostnadsföras direkt. Om vissa särskilt angivna förutsättningar äruppfyllda anses dock lagens väsentlighetskrav vara uppfyllt och aktivering kandå tillåtas.Enligt årsredovisningslagen får utgifter för forsknings- ochutvecklingsarbeten och liknande arbeten liksom utgifter för exempelvis patent,varumärken och goodwill tas upp som en immateriell anläggningstillgång omtillgången i fråga är av väsentligt värde för verksamheten under kommande år.I samband med en studieresa till gavs utskottet tillfälletill information om amerikanska kunskaps- och tjänsteföretags möjligheter tillskydd för tjänstekoncept och strukturkapital m.m. Det upplystes därvid attmånga amerikanska kunskaps- och tjänsteföretag är utsatta för idéstölder ochliknande otillbörliga förfaranden. Som ett exempel nämndes följande. Ettföretag anlitar ett mindre konsultföretag för hjälp med att lägga upp enmarknadsföringskampanj. Konsultfirman levererar en prestation innehållande enutförlig beskrivning av vad som bör göras. Det finns inget skrivet avtal mellanföretagen. informerar det beställande företagetkonsultföretaget att man numera avser att driva marknadsföringskampanjen - medsom det senare visar sig samma uppläggning som konsultföretaget presenterat - iegen regi. Konsultföretaget kan inte åberopa något upphovsrättsligt skydd försina idéer eftersom dessa inte åtnjuter sådant skydd. Företagshemligheter ärdet inte heller fråga om då idéerna är hemliga. Endast om detförelegat en mer etablerad relation mellan företagen torde det vara möjligt förkonsultföretaget att hävda avtalsbrott. Andra problem som uppstår för kunskaps-och tjänsteföretagen är när någon lämnar sin anställning för att starta egenverksamhet i egen regi och därvid tar med sig både företagets kunder och denkunskap som han eller hon förvärvat till följd av anställningen.När det gäller lagstiftningen i är de immaterialrättsliga reglerna ihuvudsak desamma som i . Bestämmelser om företagshemligheter finns iUniform Trade Secrets Act. Lagen gäller i 39 delstater. I övriga stater får manfalla tillbaka på common law-systemet, dvs. den rättsordning som bygger pådomstolsavgöranden. För att en viss information skall anses som enföretagshemlighet ställer lagen upp vissa villkor. Det företag som åberoparlagen skall visa att det är fråga om kunskap som utgörs av en formel, mönster,tillämpning, program, anordning, metod, teknik eller en process. Företagetskall vidare visa att informationen representerar ett ekonomiskt värde just avdet skälet att den inte är känd av konkurrenterna och informationen skallvidare ha varit föremål för särskilda åtgärder som med hänsyn tillomständigheterna är rimliga för att den skall hållas hemlig. Företaget skallockså visa att informationen tillgripits eller spritts vidare av någon somvisste eller hade anledning att anta att den var hemlig. har denstraffrättsliga lagstiftningen när det gäller stöld av företagshemlighetervarit förhållandevis verkningslös. Situationen har emellertid påtagligtförbättrats efter tillkomsten av Economic Espionage Act . Enligt dennya lagen kan fängelse eller dömas ut för tillgreppav företagshemligheter om det sker för en utländsk intressents räkning. I andrafall är maximistraffet fängelse eller i böter.Utskottet övergår därmed till att närmare behandla motionerna. Frågor somgäller det rättsliga skyddet för strukturkapitalet i kunskaps- ochtjänsteföretag tas upp i två motioner, båda väckta av ().I motion 1996/97:L203 anför motionären att kunskapsbaserade tjänsteföretag ärs.k. spetsföretag och som sådana mycket viktiga för svenskt näringsliv.Kunskapsföretagen skiljer sig från andra företag genom att deras huvudsakligatillgångar består av personlig kompetens hos de enskilda medarbetarna ochexempelvis informationssystem såsom databaser, kundregister, manualer, m.m.Speciellt i bokslutstider kan man, enligt motionärens mening, notera att dessas.k. mjuka tillgångar är svåra att värdera och skydda. De kunskapsbaseradetjänsteföretagen efterfrågar ändrade och nya regler för att skydda sittkunskapskapital. Motionären anser att nuvarande immaterialrättsligalagstiftning - främst upphovsrättslagen, patentlagen, varumärkeslagen ochfirmarätten - ger kunskapskapitalets olika beståndsdelar ett otillräckligtskydd. I motionen anförs vidare att det krävs ett nytänkande inom samtligarättsliga områden för att de kunskapsbaserade tjänsteföretagen skall fåmöjligheter att skydda kunskapskapitalet. Endast därigenom stimulerasframgångsrika tjänsteföretag att växa genom mjuka investeringar. Motionärenanser att frågorna är mycket viktiga för de berörda föetagen. I motionen yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad som sålunda anförtsom rättsligt skydd för kunskapskapitalinvesteringar (yrkande 2).I motion 1997/98:L904 anför samma motionär att lagen om skydd förföretagshemligheter är särskilt intressant när det gäller att skyddakunskapsföretagens strukturkapital. Lagstiftningen är dock, enligt motionärensmening, i stort behov av modernisering på viktiga punkter. Sålunda måstebegreppet information klart och tydligt innefatta ett företags affärsidé ellertjänstekoncept. Vidare bör förutsättningarna för att skada för näringsidkarenskall föreligga göras mindre stränga. En annan ändring som bör åstadkommas äratt skyddet för företagshemligheter i vissa avseenden utsträcks till viss tidefter anställningens upphörande. En moderniserad lag om skydd förföretagshemligheter skulle enligt motionärens mening kunna blikunskapsföretagens räddare eller i vart fall kraftigt bidra till att förbättraderas rättsliga situation. I motionen yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om företagshemligheter.Utskottet anser i likhet med motionären att de mindre kunskaps- ochtjänsteföretagen utgör en mycket betydelsefull del av svenskt näringslivoch att det finns skäl att utgå från att sådana företag kommer att öka i antaloch betydelse . Vidare anser utskottet, i linje med vadsom anförts i motionerna, att lagstiftningen bör ge mindre kunskaps- ochtjänsteföretag sådana förutsättningar att de kan konkurrera på jämbördigavillkor med större företag. Ett särskilt problem i sammanhanget, som också komatt belysas i samband med utskottsutfrågningen, är att många mindre företaginte utnyttjar de möjligheter som den nuvarande rättsordningen erbjuder för attskydda och hävda sina intressen och rättigheter. Orsakerna härtill synes mångagånger vara bristande information och kunskaper om rättssystemet. I en del fallavstår man också från att hävda sin rätt på grund av alltför höga kostnader ochde besvär som alltid är förenade med rättsliga förfaranden.