bet · GL01KU16 · 1998-02-17 00:00:00 — I detta betänkande behandlas 56 motionsyrkanden från de allmänna motionstiderna1996/97 och 1997/98 i främst radio- och TV-frågor. Utskottet har avstyrktsamtliga motionsyrkanden. Till betänkandet har fogats 15 reservationer (m, fp,v, mp), varav en gäller motivering, samt ett särskilt yttrande (c). Motioner från den allmänna motionstiden 19961996/97:K701 av och () vari yrkas att hosregeringen begär förslag till etiska normer för databaserad kommunikation ienlighet med vad som anförts i motionen.1996/97:K703 av m.fl. (m, s, c, fp, v, mp, kd) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omdet nödvändiga med regionala aspekter i koncessionsgivning och utbyggnad av detsvenska TV-nätet.1996/97:K707 av () vari yrkas att hos regeringenbegär förslag till åtgärder syftande till att begränsa tillgången tillpiratdekoderutrustning i enlighet med vad som anförts i motionen.1996/97:K712 av och () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet avetiska publiceringsregler.1996/97:K713 av m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om grundläggande principer för att upprätthålla pressfrihetenstraditioner i det moderna mediesamhället,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att staten ej skall reglera formerna för olika programföretagsverksamhet,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett avskaffande av kvotreglerna i EU:s TV-direktiv,13. att hos regeringen begär förslag om koncessioner för regionalaTV-bolag i enlighet med vad som anförts i motionen,1996/97:K714 av m.fl. (v) vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder förutveckling av icke-kommersiell lokal radio och TV, allemansrätt i etern.1996/97:K715 av och () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omicke-kommersiell lokal demokratiskt förankrad television.1996/97:Kr20 av m.fl. (v) vari yrkas15. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kulturpolitiska mål för TV,Motioner från den allmänna motionstiden 19971997/98:K303 av förste vice talman m.fl. (m) vari yrkas attriksdagen beslutar avskaffa lagen om tillfälliga bestämmelser i fråga omtillstånd att sända lokalradio i enlighet med vad som anförts i motionen.1997/98:K310 av m.fl. (c) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om hanteringen av mediefrågor i EU och andra internationella forum,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om distributionssystem,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förstärkningar av det internationella regelverket förgränsöverskridande TV-sändningar,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att förändringar behöver göras för att uppnå de ursprungligaintentionerna med den privata lokalradion,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att digitaliseringen av radion bör ägnas lika stor uppmärksamhet somnär det gäller digitalisering av TV.1997/98:K318 av () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att utredadistributionskanalerna för tidningar och tidskrifter ur ett tryckfrihets- ochkonkurrensperspektiv.1997/98:K327 av förste vice talman m.fl. (m) vari yrkas1. att hos regeringen begär att utredningen avseende lokalradionges i uppdrag att se över möjligheten att öka antalet sändningsfrekvenser ienlighet med vad som anförts i motionen,2. att hos regeringen begär att frågan om ett starkare skydd företableringsfriheten utreds i enlighet med vad som anförts i motionen.1997/98:K329 av och () vari yrkas att riksdagenhos regeringen begär en utredning av vissa frågor om kabel-TV.1997/98:K330 av m.fl. (mp, c, v, kd) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att man bör utreda möjligheterna att använda s.k. V-chips och drivafrågan inom EU.1997/98:K333 av m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört om etableringsfrihetens betydelse för tryck- och yttrandefriheten,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om riktlinjer för statens agerande rörande medier i ett öppet samhälle,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att staten ej skall reglera formerna för olika programföretagsverksamhet,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ägarbegränsningar,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om must carry-principen,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett markbundet nät för digitala sändningar,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att den s.k. stopplagen skall avskaffas,9. att hos regeringen begär förslag om privatisering av en TV-kanaloch två radiokanaler i enlighet med de riktlinjer som anförts i motionen,1997/98:K334 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett importförbud av utrustning för olovlig avkodning av krypteradeTV-tjänster i enlighet med förslag till direktiv,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett avskaffande av den s.k. allmänna åtalsregel som innebär att åtalväcks endast om det föreligger särskilda skäl och att det kan motiveras frånallmän synpunkt,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en straffsats för grovt brott mot lagen om förbud beträffande vissavkodningsutrustning på maximalt fängelse vid yrkesmässig hantering istor omfattning eller där stor skada förorsakats de kodande företagen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att utöka lagen om förbud beträffande viss avkodningsutrustning medregler för beräkning av skadestånd.1997/98:K343 av m.fl. (v) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att hårt driva frågan om restriktioner när det gäller våld i TV-reklam riktad till barn,1997/98:K609 av () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om att tillförsäkra svenskahushåll rätten att ha tillgång till nordisk public service-TV.1997/98:K616 av () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en demokratisktförankrad lokal-TV-struktur (?öppna kanaler? ).1997/98:Fi209 av m.fl. (v) vari yrkas18. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ny lagstiftning för att begränsa medieägandet.1997/98:Kr268 av m.fl. (v) vari yrkas1. att hos regeringen begär en parlamentarisk utredning om mångfaldi medierna enligt vad i motionen anförts,2. att beslutar att en ny mediemyndighet skall inrättas enligt vadi motionen anförts,4. att hos regeringen begär en parlamentarisk utredning med uppgiftatt utarbeta förslag till ett nytt brett mediestöd enligt vad i motionenanförts,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förstärkning av EU-direktiv,1997/98:Kr270 av m.fl. (mp) vari yrkas55. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om auktionsförfarandet av radiofrekvenser,58. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att komplettera TV-sändningarna med nordisk TV,64. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att arbetar internationellt för att begränsa medievåldet medhjälp av s.k. V-chips,65. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att frikoppla från SVT,1997/98:Kr302 av m.fl. (fp) vari yrkas5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om maktkoncentration inom medierna,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förutsättningarna för att bygga ut ett digitalt marknät för TV,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en ny rikstäckande TV-kanal i marknätet,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att lediga radiofrekvenser och nya digitala radiofrekvenser snarastauktioneras ut,10. att beslutar att upphäva lagen om tillfälliga bestämmelser ifråga om tillstånd att sända lokalradio,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en ny rikstäckande kommersiell radiokanal,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en parlamentarisk utredning med uppgift att ge förstärktgrundlagsskydd för de fria etermedierna,1997/98:Ub255 av m.fl. (kd) vari yrkas14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att reklam för ett program med våldsinslag inte skall visas då barn kan förväntas vara uppe,1997/98:T202 av m.fl. (m) vari yrkas25. att beslutar avbryta utbyggnaden av det digitala marknätet ienlighet med vad som anförts i motionen,26. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om NSAB. Det grundläggande skyddet för tryck- och yttrandefrihetenMotionernaLars m.fl. (fp) begär i motion 1997/98:Kr302 yrkande 13 enparlamentarisk utredning med uppgift att ge grundlagsskydd åt de fria radio-och . Det bör komma till stånd en ändring i grundlagen medinnebörd att tillgängliga frekvenser skall utbjudas på marknaden och försäljasi någon form av auktions- eller anbudsförfarande. Från denna huvudregel börfinnas två undantag. I fråga om public service-sändningar bör gälla attstatsmakterna utan hinder av grundlagens huvudregel får avdela frekvenser tillSveriges Radio och i samma omfattning som sker. Detandra undantaget skall ge utrymme för statsmakterna att kunna avdela i huvudsaken frekvens per kommun för föreningslivets behov.I motion 1997/98:K333 (yrkandena 1-3) av m.fl. (m) framhålls attyttrandefriheten liksom tryckfriheten i grundas på ett antagande om attmångfalden bäst skyddas och stärks av etableringsfrihet. Det skall råda storfrihet att ge ut och distribuera medieprodukter och pröva deras ekonomiskabärkraft. Inom ramen för dagens tekniska begränsningar för medier skall detvara läsarna, lyssnarna, tittarna och användarna som genom sina val avgör vilkamedier som skall ha förutsättningar att distribueras. Det kan inte vara, ochfår inte vara, politiskt grundat godtycke som avgör vilka begränsningar somskall göras.Motionärerna pekar på att grunden för att yttrandefrihetsgrundlagen tillåterlagstiftning om tillstånd och villkor för att sända radioprogram samt TV liggeri behovet av att på något sätt ordna användningen av frekvenserna för TV ochradio. En skyldighet för ett programföretag att i sin redaktionella verksamhethålla sig till en i förväg lämnad programförklaring, vilket bl.a. föreslagitsav är diskutabel från konstitutionell synpunkt.Motionärerna begär ett tillkännagivande till regeringen om att staten inte börreglera formerna för olika programföretags verksamhet.Ett motsvarande yrkande finns i motion 1996/97:K713 (yrkande 2) av ElisabethFleetwood m.fl. (m), där det liksom i motion 1997/98:K333 sägs att statensförhållningssätt till nya medier skall präglas av viljan att värnayttrandefriheten. Det finns mot den bakgrunden inte skäl för staten att i avtalreglera hur och vad som olika medieföretag skall sända. Den licensfinansieradeverksamheten bör ha ett uppdrag som är format utifrån en ny tids mediemiljö.Den bör inte regleras vad gäller hur den redaktionella verksamheten skall varaorganiserad eller under vilka omständigheter och i vilka sammanhang olikaprogramtyper skall sändas. De olika programföretagen har att ta sitt ansvarinför publiken. Staten skall inte reglera formerna för programföretagensverksamhet. I motionerna begärs också ett tillkännagivande till regeringen omvissa riktlinjer (yrkandena 2 respektive 1). Riktlinjerna innebär att detoffentliga inte genom skattemedel eller andra med tvång uttaxerade medel skallmotverka konkurrens och mångfald och att staten inte får utöva sin makt så attden styr och dominerar medieutbudet utan bidrar med det som andra inte förmår.Staten skall vidare verka för etableringsfrihet så långt tekniken förmår ochden nya tidens medier skall stå oberoende från stat och kommun. Staten skallinte genom politiska beslut och godtyckliga val avgöra vem eller vilka somskall få sända. Tryckfrihetens principer och yttrandefrihetsgrundlagen skallvara ramen för vad som får sändas och olika medier skall ha rätt att söka sinfinansiering genom reklam eller avgifter från publiken.Gällande reglerYttrandefrihetsgrundlagen reglerar skyddet för yttrandefrihet i radio,television, filmer, videogram och ljudupptagningar m.m. Lagen bygger på sammagrundsatser som tryckfrihetsförordningen. Detta innebär bl.a. att censurförbudoch etableringsfrihet i princip gäller också för de medier som omfattas avyttrandefrihetsgrundlagen. Endast i fråga om användningen avradiofrekvensspektrum har etableringsfrihet i tryckfrihetsrättslig mening intekunnat införas.Varje svensk medborgare och svensk juridisk person har enligt 3 kap. 1 §första stycket yttrandefrihetsgrundlagen rätt att sända radioprogram genomtråd. Något krav på tillstånd för att sända radioprogram genom tråd finns inte.Föreskrifter kan emellertid meddelas om skyldighet för nätinnehavare att geutrymme för vissa program i den utsträckning som behövs med hänsyn tillallmänhetens intresse av tillgång till allsidig upplysning (s.k. must carry).Rätten att sända radioprogram på annat sätt än genom tråd får enligt 3 kap. 2§ yttrandefrihetsgrundlagen regleras genom lag som innehåller föreskrifter omtillstånd och villkor för att sända. Det allmänna skall enligt paragrafeneftersträva att radiofrekvenserna tas i anspråk på ett sätt som leder tillvidast möjliga yttrandefrihet. Enligt 3 kap. 4 § avgör den som sänderradioprogram självständigt vad som skall förekomma i programmenEnligt förarbetena till yttrandefrihetsgrundlagen (prop. 1990/91:64) är detav tekniska skäl omöjligt att uppnå en grundlagsfäst etableringsfrihet itryckfrihetsrättslig mening när det gäller radiosändningar. Det gällandekoncessionssystemet hade sin grund i nödvändigheten av att fördelaradiofrekvenser, som det har funnits en önskan att låta den centralaradio- och TV-verksamheten handhas av ett enda företag i allmänhetens tjänst.Lagrådet framhöll att i 3 kap. 2 § skulle kunna skrivas in grunder på vilkatilldelning av frekvens för rundradio exklusivt skulle kunna vägras såsom attingen frekvens är ledig eller att grundad anledning finns att anta att densökta frekvensen inte kommer att utnyttjas av sökanden. Bl.a. på detta sättskulle i grundlagen redan från början utrymmet för allmännalämplighetsöverväganden i fördelningsförfarandet snävas in. Lagrådetssynpunkter i detta avseende ledde dock inte till ändrad lydelse av lagtexten.Departementschefen hänvisade till pågående utredningsarbete.Radio- och TV-lagen (1996:844) reglerar ljudradio- och televisionssändningartill allmänheten bl.a. i fråga om innehållet i sådana sändningar. Lagen är medvisst undantag tillämplig på sändningar genom tråd endast om de når mer än 100bostäder. Den omfattar också vissa satellitsända TV-program ochljudradioprogram. Tillstånd krävs endast för sådana ljudradio- ochtelevisionssändningar som sker med hjälp av radio på frekvenser under 3 Ghz.Den som bedriver sändningsverksamhet för vilken det inte behövs tillstånd ellersom är satellitentreprenör är skyldig att anmäla sig för registrering hosRadio- och . Vissa undantag från tillståndsplikten gäller försändningar av sökbar text-TV och för sändningar som är särskilt anpassade försyn- eller hörselskadade.Regeringen är tillståndsmyndighet för televisionssändningar samtljudradiosändningar i hela landet eller till utlandet. Ett tillstånd somregeringen meddelar innebär även rätt att sända det antal program ivarje område som anges i tillståndet. Tillstånd till digitalaljudradiosändningar ges också av regeringen. Radio- och meddelartillstånd att sända närradio samt - bortsett från den s.k. stopplagen -lokalradio enligt lokalradiolagen. Ingen kan få mer än ett tillstånd.Regeringen har att beakta vad som föreskrivs i 1 kap. 9 § regeringsformen omobjektivitetskrav vid myndighetsutövning. Av 3 kap. 2 och 3 §§yttrandefrihetsgrundlagen framgår som ovan nämnts att yttrande- ochinformationsfriheterna skall vara grundläggande mål vid normgivning som berörfördelning av frekvenser och att dessa värderingar skall vara vägledande ävenvid förvaltningsbeslut som rör frekvensfördelningen. Därtill gäller vad somföreskrivs om begränsningar av grundläggande fri- och rättigheter i 2 kap. 12 §andra-femte styckena och 13 § regeringsformen. Dessa bestämmelser iregeringsformen innebär i huvudsak att begränsningar får göras endast för atttillgodose ändamål som är godtagbart i ett demokratiskt samhälle, attbegränsningen skall stå i proportion till syftet och inte utgöra ett hot motden fria åsiktsbildningen, att den inte får göras enbart på grund av politisk,religiös, kulturell eller annan sådan åskådning, att begränsningar får görasendast med hänsyn till vissa närmare angivna betydelsefulla hänsyn och attbegränsningar i övrigt får göras endast om särskilt viktiga skäl föranlederdet.Sändningstillstånd som meddelas av regeringen får enligt 3 kap. 1 § radio-och TV-lagen förenas med villkor som innebär att sändningsrätten skall utövasopartiskt och sakligt samt med beaktande av att en vidsträckt yttrandefrihetoch informationsfrihet skall råda i ljudradion och televisionen. Villkor försändningstillstånd får enligt 3 kap. 2 § även avse bl.a. skyldighet att sändaprogram till hela eller viss del av landet, sända under viss minsta tid,sända ett visst minsta antal program i varje område, använda en visssändningsteknik, sända genmälen och beriktigande, i programverksamhetenrespektera den enskildes privatliv, sända ett mångsidigt programutbud,kostnadsfritt sända meddelanden som är av vikt för allmänheten om en myndighetbegär det samt utforma sändningarna på sådant sätt att de inte endast kan tasemot av en begränsad del av allmänheten i sändningsområdet. Villkor försändningstillstånd får också avse förbud mot att sända reklam, andra annonseroch sponsrade program samt förbud mot att diskriminera annonsörer (3 kap. 3 §).Ingen kan få mer än ett tillstånd av regeringen vare sig direkt eller genomföretag där han eller hon på grund av aktie- eller andelsinnehav ensam har ettbestämmande inflytande. Villkor för sändningstillstånd får innebära attägarförhållandena och inflytandet i ett företag som erhåller tillståndet intefår förändras i mer än begränsad omfattning (3 kap. 4 §). Innan regeringenmeddelar beslut om tillstånd skall den sökande ges tillfälle att ta del av ochyttra sig över de villkor som regeringen avser att förena med tillståndet.Beslut om sändningstillstånd får endast innehålla villkor som sökanden godtagit(3 kap. 8 §).När tillstånd meddelas sker också en ytterligare prövning inom ramen förradiokommunikationslagen (SFS 1993:599). Tillståndshavaren måste ha Post- ochTelestyrelsens tillstånd att använda radiosändare. Grunderna för Post- ochTelestyrelsens tillståndsbeslut framgår av 9 § första stycketradiokommunikationslagen. Tillstånd skall meddelas under förutsättning avstörningsfrihet och effektiv frekvensanvändning. Vidare skallradiokommunikation som är viktig för den fria åsiktsbildningen inte hindras ochen rimlig beredskap för nya radioanvändningar skall kunna upprätthållas.Försvars-maktens frekvensbehov skall vara tillgodosett.I förarbetena till radio- och TV-lagen (prop. 1995/96:160 s. 89 f.) framhållsatt regeringens tillståndsbeslut normalt är en del i ett störremassmediepolitiskt system. Det är inte bara fråga om ett val mellan två ellerflera tillståndssökande utan också om t.ex. innebörden i de krav som skallställas på sändningsföretaget och om val mellan hur stor del avsändningsutrymmet som skall utnyttjas för rikstäckande respektive regionalaeller lokala sändningar. Regeringen framhöll att om en direkt valsituationföreligger är det klart att regeringsformens och yttrandefrihetsgrundlagensbestämmelser ger vägledning. Av 3 kap. 2 § andra stycketyttrandefrihetsgrundlagen följer att regeringen i valsituationer måste beaktat.ex. vilket programföretag som kan förväntas ge mest allsidigt utbud, låtastörst antal meningsriktningar komma till tals, är minst knutet till specifikintressegrupp osv., kort sagt frågor om den sökandes vilja och förmåga attuppfylla de krav som ställs. Också för frågor om sändningsområden m.m. blirbedömningarna av sådan natur som knappast kan beskrivas i lagtext utan mer ärsådana som regeringen i politisk ordning ansvarar för inför riksdagen.Regeringen ansåg därför att den dåvarande ordningen med tillståndsprövningborde kvarstå oförändrad, i vart fall till dess en förändrad rättslig, tekniskeller massmediepolitisk verklighet tydligt kunde skönjas.I sammanhanget kan nämnas att regeringen tillkallade en utredningför att utreda behovet av, förutsättningarna för samt konsekvenserna av ensamordning av lagstiftningarna för ljudradio, television, övrigradiokommunikation och televerksamhet, med utgångspunkt i att lagstiftningenbör underlätta utvecklingen av elektroniska informationstjänster och ta tillvara medborgarnas, näringslivets och samhällets olika behov med avseende påsådana tjänster (dir. 1997:95). Utredaren () skall ocksåbedöma om det behövs ytterligare lagstiftning för att säkerställayttrandefrihet, tillgänglighet och mångfald inom området för elektroniskainformationstjänster samt för att motverka skadliga konkurrensbegränsningar.Uppdraget skall redovisas senast den 31 oktober 1998.Tidigare riksdagsbehandlingUtskottet behandlade proposition 1995/96:160 Radio- och TV-lag (bet.1995/96:KU29). I samband därmed avstyrkte utskottet en motion (fp) om enparlamentarisk utredning med uppgift att grundlagsreglera frekvensfördelningmed hänvisning till ett liknande ställningstagande (bet.1994/95:KU14).Våren 1996 godkände de riktlinjer för , SverigesRadio och Utbildningsradion som lagts fram i proposition 1995/96:161 En radiooch TV i allmänhetens tjänst 1997-2001. 1995/96:Kr12)konstaterade att frågan om vilka krav som skulle ställas på den fortsattapublic service-verksamheten hade övervägts i en parlamentarisk beredning.Kulturutskottet, som också konstaterade att det s.k. medielandskapet starktförändrats, anförde att detta självfallet borde återspeglas i uppdraget tillpublic service-företagen. ställde sig bakom regeringens förslagtill riktlinjer för programverksamheten.Konstitutionsutskottet tog upp frågan om villkor för sändningar(bet. 1996/97:KU19). Utskottet konstaterade att situationen alltjämt är sådanatt framför allt knappheten på sändningsfrekvenser innebär begränsningar ifråga om sändningsmöjligheterna. Utskottet ville dock ånyo framhålla att dentekniska och massmediepolitiska utvecklingen kan komma att innebära att statenhelt eller delvis avstår från att ställa de villkor på sändningsverksamhetensom lagstiftningen nu medger.Utskottets bedömningUtskottet har tidigare bedömt att det intefinns behov av att ytterligare utreda frågan om ändring avyttrandefrihetsgrundlagen såvitt gäller fördelningen av frekvenser. Utskottetär inte berett att frångå denna bedömning men vill också framhålla attKonvergensutredningen kan ha anledning att komma in på frågor som beröryttrandefrihetsgrundlagen. Motion 1997/98:Kr302 yrkande 13 avstyrks.Den tekniska utvecklingen har genom digitaliseringen inneburit att olika slagav innehåll som text, stillbilder, ljud och rörliga bilder kan hanterassamtidigt och förmedlas genom olika slag av distributionssystem t.ex. TV-program genom radiosändningar och via telefonnätet. Utvecklingen har föranlettatt regeringen tillsatt en utredning om samordning av lagstiftningen för radio,TV och televerksamhet - .