bet · GL01UU15 · 1998-05-14 00:00:00 — som anger omfattning av och principer förgemenskapens samlade verksamhet för främjande av respekt för demokrati ochmänskliga rättigheter.I , som reglerar EU:s samarbete med 71 länder i ,och , har en klausul om mänskliga rättigheter förtsin som betonar att parterna i första hand skall söka lösningar genom dialog ochatt suspension skall ses som en sista utväg.I EU:s samarbete med Medelhavsländer ingår främjandet av mänskligarättigheter och demokrati som en viktig del. Slutligen nämns i skrivelsen attEU:s förestående utvidgning spelar en avgörande roll fördemokratiseringsprocessen i Central- och för , , bedriver sitt arbete i ett stortantal kommittéer och arbetsgrupper, varav () behandlar det internationella utvecklingssamarbetet. DAC är ett avgivarländernas främsta forum för erfarenhetsutbyte och fastställande avriktlinjer på biståndsområdet. Riktlinjer har tagits fram för folkligtdeltagande och gott styrelseskick.International IDEAInstitutet stöttar demokratiska strävanden i enskilda länder. En mycketintressant uppgift som håller på att utveckla är att i länder, tillsammansmed de för demokratin viktiga aktörerna, göra en analys av demokratisituationenoch föreslå konkreta åtgärder för att utveckla demokratin. Denna typ avanalyser och strategier kan vara mycket värdefulla för då vi skallutveckla vårt samarbete med dessa länder.Regionala organisationerTvå organisationer i har gjort avgörande insatser för att utveckla ochkonsolidera mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer.Europarådet har under byggt upp ett system av rättsligt bindandekonventioner som bl.a. garanterar individens rättigheter med utgångspunkt fråndemokratiska värderingar och ställt krav på att nya medlemsländer fullt utskall ansluta sig till dessa.Organisationen för säkerhet och samarbete i , , arbetar medmotsvarande frågor ur ett säkerhetspolitiskt perspektiv. Båda organisationernaarbetar aktivt med olika former av stöd till de nya demokratierna i Europa.På den amerikanska kontinenten har den amerikanska samarbetsorganisationenOAS börjat spela en viktig roll vad gäller bl.a. valobservation.I har ett regionalt system för mänskliga rättigheter vuxit fram inomramen för Afrikanska enhetsorganisationen, OAU, med en afrikansk stadga förmänskliga rättigheter. Kopplat till denna finns en kommission som i december1997 beslutade att skapa en afrikansk domstol för mänskliga rättigheter.Samväldet är en sammanslutning av stater, i alla världsdelar, som tidigarevar brittiska områden. Högkvarteret ligger i . Samväldet skickarobservatörer till val och verkar för att höja professionalismen ochintegriteten hos valmyndigheterna i medlemsstaterna. Inom den engelsktalandevärlden är organisationen en självskriven aktör i fråga om aktioner fördemokrati.Internationella enskilda organisationerInterparlamentariska unionen, IPU, sammanslutningen av de flesta av världensparlament, samlar statistik och arbetar med frågor som är värdefulla för allasom sysslar med stöd till demokrati. IPU har exempelvis byggtupp en bas av information och antagit ett handlingsprogram röranderepresentation av kvinnor i parlament. Unionen har också gett ut arbetenrörande genomförandet av fria val. IPU, liksom parlamentarikerorganisationersom PGA (Parlamentarians for Global Action) och AWEPA (for ) inriktar alltmer av sin verksamhet på attstödja utvecklingen av demokratiska parlament.De internationella kyrkliga sammanslutningarna Kyrkornas Världsråd, och har spelat en viktig roll iatt främja demokrati och mänskliga rättigheter över hela världen.Internationellt bedriver Oxfam-organisationerna en verksamhet som särskiltprioriterar ekonomiska och sociala rättigheter. Rädda Barnen-rörelsen verkarför barnets rättigheter. Därutöver finns enskilda organisationer som i huvudsakbidrar genom rapportering och opinionsbildning.Främjande av demokratisering och mänskliga rättigheter i SverigesutvecklingssamarbeteI regeringens första stora biståndsproposition 1962:100, som ställdesig bakom, angavs att målet för biståndspolitiken var att höja de fattigafolkens levnadsnivå. Valet av programländer påverkades bl.a. av hurman respekterade de mänskliga rättigheterna i landet. Den svenska reaktionen påen negativ politisk utveckling har ofta återspeglats i neddragningar avlandramarna. Vid militärkupper mot demokratiskt valda regimer, som i falletChile, tog konsekvenserna och avvecklade landprogrammet.Mot slutet av 1970-talet började lyfta fram makt- ochinflytandefrågor genom att betona vikten av folkligt deltagande, dvs. attmänniskor som är berörda av en insats skall ha inflytande över planering ochmedverka i genomförandet. Vidare motiverades det omfattande stödet tillbasutbildning delvis med dess betydelse för en demokratisk utveckling. Men dehär inslagen ledde inte direkt till överväganden angående den politisktstrukturella utvecklingen eller skyddet för mänskliga rättigheter i huvuddelenav utvecklingssamarbetet.Vid sidan av samarbetet med programländerna inleddes ettsnabbt växande stöd till demokrati- och rättighetsfrämjande program, främst iform av stöd till kamp mot politiskt förtryck i och södra s.k. humanitära bistånd gick till olika motståndsorganisationer ochkanaliserades främst genom svenska enskilda organisationer.Under 1980-talet övergick det humanitära biståndet i till attstödja de spirande demokratierna. Interaktionen mellan politik och bistånd,multilaterala och bilaterala instrument och inte minst samarbetet med enskildaorganisationer innebar att kunde lämna viktiga bidrag till de pågåendefredsprocesserna.En annan omständighet som bidrog till ett ökat fokus på statens roll och dennationella politiken var förskjutningen av det svenska biståndets inriktning,från avgränsade konkreta projekt till reformer och institutionsuppbyggnad.Dagens demokratibistånd kan därför sägas ha sin grund dels i det humanitärabiståndet, dels i förvaltningsbiståndet och dels i den fördjupade dialogen.I skrivelsen framhålls att även om ingen demokratiseringsprocess är den andralik, det ändå är möjligt för en biståndsgivare att göra vissa kategoriseringaroch dra vissa slutsatser.Det finns öppna demokratier där regeringen har en klar politisk vilja och därdet civila samhället kan verka fritt. I sådana situationer är biståndetsuppgift relativt enkel. Det handlar om att stödja positiva processer genom attbidra med resurser och erfarenheter.I länder med framväxande demokrati, där den politiska viljan finns men därförmågan brister eller där de civila krafterna är svaga, behöver vi vara meraktiva och initiativtagande. Det är då angeläget att söka vidga utrymmet fördet civila samhället, stimulera medier och främja förutsättningarna för ettaktivt politiskt engagemang.I länder med låsta politiska system kring en mer eller mindre rudimentärdemokrati, där demokratiseringsprocesserna avstannat eller går bakåt, kan dethandla om interna låsningar, t.ex. mellan opposition och regering. Där ärutomståendes roll inte alltid lätt. Ofta saknas den politiska viljan i landetsledning. Den sedvanliga biståndsdialogen med regeringen är viktig men kan varasvår. Frågor om att hålla tillbaka eller villkora biståndet kan aktualiseras.Eftersom biståndet stödjer den sittande regeringen står vi inför dilemman ochsvåra avvägningar. Även i länder med auktoritära styrformer är dialogen enviktig ingång och ett viktigt tillfälle för påverkan, särskilt i de länder somsöker sig mot marknadsekonomi och en modernisering av förvaltningen om än intemot demokrati. I länder med utpräglat repressiva regimer blir det ofta fråga omatt stödja krafter som verkar för demokrati och respekt för de mänskligarättigheterna inom eller utom landet.Demokrati och mänskliga rättigheter i det framtida utvecklingssamarbetetAtt använda mänskliga rättigheter i utvecklingssamarbetet innebär bl.a. attSverige skall bidra till att mänskliga rättigheter verkligen blir ett gemensamtoch internaliserat normsystem, ett normativt golv för det internationellautvecklingssamarbetet. bör stödja en sådan policyutveckling hos FN:sutvecklingsorgan, i EU-biståndet liksom bland enskilda organisationer.Sverige kan bygga på den moraliska och politiska legitimitet mänskligarättigheter ger. Rapportering och granskningskommittérnas kommentarer kommerdärför att följas upp och när det är lämpligt användas som politisk hävstång iutvecklingsdialogen. I det bilaterala samarbetet kan följa upp dialogenmed konkret bistånd. bör också efter hand integrera mänskligarättigheter i allt arbete där det är relevant med början inom mer uppenbaraområden, t.ex. primärskola och reproduktiv hälsa, där de kan användas både somnorm och uppföljningsinstrument.I skrivelsen framhålls att konditionalitet i utvecklingssamarbetet måste sesmot bakgrund av avsikt att bidra till utveckling. Beslut om attinleda, fortsätta eller avbryta samarbete måste i första hand fattas med hänsyntill förhållandena i det enskilda landet och till hur vi som utomstående givarebäst kan främja en positiv utveckling. Det förutsätter att det kan göras enhelhetsbedömning och långsiktiga överväganden. Övergrepp kan t.ex. bemötas medsåväl avbrott i samarbetet som med förstärkta insatser till skydd för demänskliga rättigheterna beroende på orsaker och möjligheter.Frågan om konditionalitet får särskild aktualitet när den politiskautvecklingen i ett samarbetsland förändras i negativ riktning. Då krävs enomprövning som bör bygga på överväganden om landets utveckling på kort och långsikt och på möjligheterna för att påverka. I praktiken finns oftast ettbegränsat inflytande. bör därför medverka till att givarsamfundet sålångt möjligt agerar gemensamt.En strategisk kombination av insatser och samarbetsformerI skrivelsen framhåller regeringen att främjandet av demokrati och mänskligarättigheter är en så bred och sammansatt uppgift att man för det mesta måstegripa sig an den på flera plan . Med strategiska kombinationer mellaninsatser på internationell och lokal nivå kan effektivisera sittbistånd.En ny samarbetsform är stöd via svenska partinära organisationer tillpolitiska partier i och i utvecklingsländerna. Ett annatintressant exempel som lyfts fram i skrivelsen är det samarbete som börjar taform mellan den svenska och andra parlament.För bilaterala bistånd gäller att de demokrati- ochrättighetsfrämjande insatserna skall falla inom en övergripande och långsiktigstrategisk ram. Inom denna ram skall vara öppet och flexibelt för hurdemokratiprocessen utvecklas och vilka möjligheter som finns att stödja genomutvecklingssamarbetet. Det skall finnas beredskap att ta initiativ, reagera pånya situationer, samspela med olika givare och vara uthålliga.Beträffande det multilaterala samarbetet kommer att driva attdemokrati- och rättighetsfrämjande program finansieras med de aktuella FN-organens ordinarie budgetmedel.I skrivelsen anges att det är angeläget att FN:s högkommissarie för mänskligarättigheter blir effektiv i sitt normativa arbete och framför allt igranskningen av efterlevnaden av de sex konventionerna.EU spelar en allt viktigare roll inom det internationellautvecklingssamarbetet, inte minst genom de stora resurser som hanteras av . Den förordning som just nu arbetas fram inom EU:s ram ?detEuropeiska initiativet för demokrati och skydd av mänskliga rättigheter? kommerförhoppningsvis att innebära att demokrati- och rättighetsfrågorna får störretyngd inom EU:s bistånd. I det framtida Lomésamarbetet förväntas de politiskafrågorna i vid bemärkelse få en framträdande roll. kommer att verka föratt få till stånd en bättre koppling mellan EU:s gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitik (GUSP) och kommissionens bistånd. EU:s demokratistöd behöverockså bli mer processinriktat, lyhört och professionellt. Slutligen måstekommissionen samordna sig bättre med övriga givare i fält, framför allt medmedlemsländerna och FN-systemet.Ramorganisationerna, de större svenska enskilda organisationer som fårrambidrag från Sida, samarbetar alla med lokala organisationer. En strävan äratt stärka organisationerna så att de kan föra en utvecklad policydialog medbeslutsfattare i landet. De enskilda organisationerna har i många fall bättreförutsättningar än UD och Sida att direkt bidra till det civila samhälletsframväxt.Centrala sakområdenNedan följer en kortfattad genomgång av erfarenheter och bistånd på de centralasakområdena för det svenska demokrati- och rättighetsbiståndet.1. Stöd till genomförande av val och valobservationI de flesta av programländer har stöd lämnats till genomförande av vali form av rådgivning vid framtagande av vallagstiftning, utveckling av tekniskalösningar och registrering av väljare. Fortsättningsvis kommer att påolika sätt, framför allt i programländerna, försöka bidra till att ländernautvecklar sin egen kapacitet och organisation för att genomföra korrekta val.2. Stöd till politiska partierEfter utredningen kräva dessa partier (Ds 1994:63) valde Sverigeför att inleda en försöksverksamhet med att låta s.k.partinära organisationer ge stöd till systerpartier i öst och syd. harsamtliga svenska riksdagspartier en organisation som arbetar med partistöd.Insatsernas tonvikt ligger på kunskapsutveckling, framför allt genom rådgivningoch internationellt utbyte. En översyn av verksamheten gjordes under hösten1997, vilken ledde till regeringens beslut om att fortsätta att utveckla dennaspeciella form av demokratistöd.3. Stöd till parlamentens arbeteRegeringen väljer här framför allt att som samarbetspartner ha dels den svenskariksdagen, dels internationella parlaments- och parlamentarikerorganisationer.4. Stöd till rättsväsendetMetodiken för utvecklingssamarbetet på rättsområdet behöver också utvecklas.Kunskapsöverföring som fortfarande har stort utrymme kan tonas ned till förmånför interaktiva arbetssätt som tar sin utgångspunkt i mottagarlandets specifikaproblem. De svenska rättsvårdande institutionerna blir en allt viktigare aktörinom utvecklingssamarbetet.5. Stöd till statlig förvaltningSverige bedriver ett omfattande förvaltningsbistånd som inriktas på att stärkaförutsättningarna för ökad öppenhet, ansvarighet, integritet och effektivitet.6. Stöd till lokal demokrati och decentraliseringBehovet av stöd till lokal demokrati och förvaltning kommer att öka. Stöd tillkommuners intresseorganisationer och partnerskap mellan svenska kommuner ochkommuner i samarbetsländerna är något som bör öka. Våra erfarenheter frånöstsamarbetet är intressanta och bör användas i samarbetet även med länder isyd.7. Stöd till respekt för de mänskliga rättigheternaRaoul , Frivilligorganisationernas fond för mänskligarättigheter och är några av de organisationer som under senare årutvecklats och blivit viktiga samarbetspartner.Sverige har stött uppföljning av efterlevnaden av de olika konventionerna ommänskliga rättigheter genom att bidra till rapporteringsprocesserna.8. Stöd till kvinnors rätt och deltagandeSverige kan spela en viktig roll internationellt genom att ta upp jämställd-hetsperspektiv i olika forum. bör på hög nivå i såväl FN, demultilaterala utvecklingsbankerna, EU som DAC markera att utvecklingssamarbetetskall utgå från kvinnors och mäns lika rättigheter, möjligheter ochskyldigheter.Grupper i som arbetar med kvinnors deltagande i politiken ochkvinnors rättigheter bör enligt regeringens uppfattning på olika sättuppmuntras att delta i det svenska utvecklingssamarbetet.9. Stöd till barns och ungas rättigheterDet är fundamentalt för respekten av mänskliga rättigheter att varje barn blirmedvetet om sitt - men också andras - lika värde och sina rättigheter och attdet möts med respekt.10. Stöd till funktionshindrades rättigheterSvenska handikapporganisationernas internationella biståndsförening, SHIA, gerstöd för att förbättra livsvillkor och delaktighet för människor medfunktionshinder i , och bl.a. genom att stärka derasegna organisationer på lokal nivå.11. Stöd till demokratiska enskilda organisationerDet finns enligt, regeringens uppfattning, skäl att stödja organisationer medolika inriktning och olika uppgifter. Demokratiseringsprocesser kan behövaaktörer som informerar, granskar och opinionsbildar, men också sådana som ärpraktiskt operativa, som testar nya metoder och sådana som utbildar och skaparnätverk och allianser på olika nivåer.12. Stöd till fria och oberoende medierSvenskt mediebistånd har utvecklats, framför allt . Det harhaft en huvudsaklig inriktning på att värna det fria ordet genom att stödjareformering av lagstiftning, bidra till forskning, främja mediers ochjournalisters möjligheter att verka fritt samt stödja utvecklingen av nätverkmellan journalister nationellt och regionalt.Det framtida mediebiståndet bör förutom att främja mångfald, mediersoberoende och granskande funktion även stödja deras roll sominformationsspridare och opinionsbildare, särskilt i radio och TV. Vidare börSverige bidra till att kvinnor, ungdomar och minoriteter inte blirdiskriminerade i medierna utan, tvärtom, ges extra utrymme. Mediernasmöjligheter och roll i biståndet till andra sektorer bör uppmärksammas.Demokrati- och rättighetsfrämjande bistånd - en sammanfattningI detta kapitel konkretiseras i komprimerad form och förtydligas ytterligareregeringens politik och ambitioner avseende bistånd för demokrati och mänskligarättigheter. Det ges också en indikation på de områden som regeringen avserägna närmare uppmärksamhet för att förbättra förutsättningarna för etteffektivt bistånd.Regeringen identifierar också några viktiga strategiska frågor och arenor förden framtida demokratiska samhällsutvecklingen, som skall ges särskilduppmärksamhet inom utvecklingssamarbetet.En sådan fråga gäller sambanden mellan ekonomisk och social utveckling ochdemokratisering. Sambanden måste tydliggöras och förstås bättre, vilket är avavgörande betydelse för det partnerskap som alla aktörer inom detinternationella utvecklingssamarbetet eftersträvar.- Ett område är det framväxande organisationslivet i det civila samhället. Vimåste bättre förstå hur dessa nya krafter kan bidra till demokratisering ochen demokratisk kultur, för att kunna bidra till en positiv dynamik mellanolika aktörer i samhällslivet.- Parlament och politiska partier har nyckelroller i alla demokratier, inteminst när det gäller att konsolidera nya eller bräckliga demokratier. Det ärangeläget att skapa möjligheter till ett fortlöpande internationellt ochnationellt utbyte av erfarenheter mellan dessa institutioner.- Såväl tendenser till laglöshet i de snabba förändringarnas spår somkorruptionens utbredning gör det extra angeläget att utveckla rättsstaten iutvecklingsländerna och länder i omvandling.- Medierna spelar en allt större roll för den politiska utvecklingen också iutvecklingsländerna. Det finns behov av att främja mediernas kritisktgranskande och folkbildande möjligheter.- Utveckling av närdemokrati och lokal förvaltning är inte minst viktig i deväxande städerna, där snart en majoritet av världens fattiga kommer att bo.- Skolan har och kan få än större betydelse för barns kunskaper,föreställningar och demokratiska beteende. Basutbildning, att lära sig läsaoch skriva och viss omvärldskunskap, är självklart nödvändigt för enmedborgare i det moderna samhället, men skolan bör också bidra tilldemokratisk träning, medvetenhet om rättigheter och gott självförtroende.- Demokratisering är en metod som kan bidra till fredlig konflikthantering. Hurdetta kan ske skall undersökas och utvecklas.Svenska målsättningar och vad vill uppnå med biståndet beskrivskortfattat som svårigheterna att mäta resultat i demokratibiståndetockså lyfts fram.Demokrati och respekt för mänskliga rättigheter är en central målsättning förSveriges utrikespolitik. Demokrati och mänskliga rättigheter är ettav sex biståndspolitiska mål för att uppnå det övergripande målet förutvecklingssamarbetet - att höja de fattiga folkens levnadsnivå.Det är enligt regeringen väsentligt att komma ihåg att utvecklingssamarbete fördemokrati och mänskliga rättigheter i grunden handlar om att påverka människorsvärderingar. Sambanden mellan insatser och resultat kommer ofta att vara mycketmångfacetterade och svåra att påvisa. Resultaten kommer ibland långt efter detatt en insats avslutats. Andra krafter kan omintetgöra insatser. Detta innebärmed nödvändighet att det måste finnas utrymme för att biståndet inte alltid ärmätbart eller leder till avsett resultat.Sveriges utvecklingssamarbete för att främja demokrati och mänskligarättigheter skall utökas, utvecklas och bli mer långsiktigt så att det blir ettän mer centralt, tydligt och genomgående inslag i biståndet. Det handlar om attbidra till politisk utveckling. Vi vill undvika sektortänkande och värna om enhelhetssyn.När det gäller geografisk koncentration kommer arbete fortsatt attvara inriktat på demokratiprocesserna i , , ochCentral- och . Förutom stöd till samarbetsländerna kommer vi att varaöppna för att stödja sådana processer i andra länder som är utsatta eller iomvandling.Att främja demokrati och respekten för de mänskliga rättigheterna iutvecklingssamarbetet är en bred och sammansatt uppgift som måste angripas påflera plan . Det krävs ett strategiskt och integrerat angreppssätt.Genom att länka samman lokal, nationell och internationell nivå och kombineramultilaterala och bilaterala kanaler och bistånd via enskilda organisationerkan resultaten förbättras. Demokrati- och rättighetsfrågorna skall behandlasutförligt i de landstrategier som regeringen fastställer för samarbetsländerna.Det handlar inte bara om att reagera på övergrepp utan att stödja och påverkaregeringars mer långsiktiga arbete för att förverkliga samtliga rättigheter,såväl de politiska och medborgerliga som de ekonomiska, sociala och kulturella.Här krävs ett nära samarbete mellan utrikespolitikens olika grenar.Främjande av demokrati och mänskliga rättigheter skall utgöra en kärna i detbilaterala samarbetet. Inom partnerskapets ram bör strategier för främjande avdemokrati och mänskliga rättigheter tas fram. Sådana strategier skallsjälvklart utgå från problem och förutsättningar i landet men särskilt ta fastapå dynamiken i det civila samhället och samspelet mellan staten och det civilasamhällets aktörer.Det multilaterala samarbetet på detta område skall också fördjupas. Demultilaterala organen spelar viktiga roller såväl som policysättare som aktöreri fält. stödjer den spirande utvecklingen inom FN:sutvecklingsorganisationer, det gäller framför allt UNDP och , för attintegrera demokratisering och mänskliga rättigheter i verksamheterna.Sverige bidrar vidare aktivt till att anpassa utvecklingsbankernas verksamhettill en verklighet som påverkas och förändras av demokratiseringsprocesserna ivärlden.En utmaning för framtiden är att ta till vara möjligheterna att inom EUfrämja demokrati och mänskliga rättigheter i utvecklingsländerna och länderna iCentral- och Östeuropa.International är en unik aktör på demokratiområdet. skallfortsatt stödja institutet i att utveckla och bygga upp en samlad kompetenskring demokratiseringens möjligheter och problem som är relevant förutvecklingsländerna.I skrivelsen lyfts enskilda organisationers avgörande roll fram. UD och Sidaskall utveckla sitt samarbete med de svenska enskilda organisationerna till ettmer systematiskt erfarenhetsutbyte och en samverkan där regeringen ochorganisationerna kompletterar varandra.Sverige kommer att ägna ökad uppmärksamhet åt dialogen som instrument inomutvecklingssamarbetet. Demokrati- och rättighetsfrågor kräver politiskförankring i det berörda landet. Den samlade dialogen som förs på olika nivåermed ett land och vid många olika tillfällen kan utvecklas till ett mereffektivt instrument för utbyte och påverkan. Den kan samspela med ochförstärka dialog i internationella och regionala forum och den kan kombinerasmed konkreta insatser. Konkreta insatser kan både bygga under och blikonsekvens av dialogen.För att få effektivitet i biståndet är det viktigt att flexibilitet kombinerasmed fokusering på centrala sakområden, inom vilka det svenska biståndet kanvidareutveckla sin kompetens och resursbas.