bet · GM01UU2 · 1998-11-26 00:00:00 — God samhällsstyrning,miljö, jämställdhet och sociala frågor har fått en mer framträdanderoll än tidigare, och riktlinjer har utarbetats förbankens verksamhet på dessa nya områden.Landprogrammeringen har stärkts och bankens katalytiskaroll betonas alltmer, främst i samband medomstrukturering av den finansiella sektorn och i projekt där bankensnärvaro kan bidra till att öka andra finansiärers intresse. har bankens verksamhet i hög utsträckningkommit att präglas av den akuta finansiella situationen istora delar av regionen, främst i sydöstra och östraAsien. På ett tidigt stadium beslutade AsDB att delta i deinternationella stödaktioner som organiserades av IMF föratt mildra krisens verkningar. Regeringen anser att banken- med hänsyn till sin starka regionala förankring - utgörett viktigt komplement till IMF:s verksamhet.Afrikanska (AfDB), som under den tidigare delen av1990-talet genomgick en svår kris, befinner sig nu i en intensivreformprocess. Vid bankens årsmöte antogs enöverenskommelse om en 35-procentig ökning av kapitalet till ca 28miljarder US dollar i kombination med att de icke-regionalagivarländernas ägarandel av banken höjdes från till (äger ). Reformprocessen, i vilken Sverigehar en framträdande roll, inleddes och har lett tillbetydande förbättringar vad gäller bankens finansiella ochoperationella funktioner. En prioriterad fråga framöverblir arbetet med att utforma en tydlig vision för banken.I reformarbetet är det viktigt att fortsätta arbeta för enbättre styrning och effektivare administration av banken,ökad kvalitet i projekt-verksamheten och bättrekoordinering med andra givare.Övriga utvecklingsbanker och -fonderInternationella jordbruksutvecklingsfonden () harfokus på fattigdomsbekämpning genom sin inriktning påprojekt för att förbättra levnadsförhållandenaför landsbygdsbefolkningen i de fattigaste länderna.IFAD är en liten organisation, som ligger ifrontlinjen vad gäller metodutveckling inomjordbruksutvecklingsområdet. Regeringen framhåller att denäven fortsättningsvis i , och i närasamarbete med , och , kommer attverka för att ytterligare förankra fondens prioriterademål. Nordiska utvecklingsfonden (NDF) somfinansieras genom bidrag från de fem nordiska länderna harett grundkapital på SDR och utlåningen(undertecknade och godkända projekt) uppgår nu till drygt360 miljoner SDR. NDF lämnar lån på mycket förmånliga villkor tillprojekt som främjar ekonomisk och social utveckling i låg- ochlägre medelinkomstländer. Krediterna lämnas isamfinansiering med andra institutioner, främstVärldsbanken och regionalbankerna, för projekt avnordiskt intresse.Afrikanska fonden för kapacitetsutveckling (ACBF)arbetar huvudsakligen med att stärka utvecklingsländerskapacitet att utforma och genomföra makroekonomiskpolitik. Övrigt multilateralt samarbeteUnder delposten Övrigt multilateralt samarbetefinansieras Multilaterala miljöinsatser,Konfliktförebyggande insatser, Särskilda multilateralainsatser och Övriga mindre insatser. Multilateralamiljöinsatser Uppföljningen av de prioriteringarsom lades fast i regeringens skrivelse om Sverigesutvecklingssamarbete för hållbar utveckling (skr.1996/97:2) fortgår genom de multilaterala kanalerna för svensktutvecklingssamarbete.I arbetet med att följa upp FN:s generalförsamlings extramöte för utvärdering av har under åretvissa insatser av engångskaraktär inom vatten- ochenergiområdet finansierats för att initiera arbete i demultilaterala organisationerna. Regeringen framhålleratt den avser att stödja sådan verksamhet medsärskild betoning på frågor samt produktions- ochkonsumtionsmönster. avslutadesförhandlingarna om den andra påfyllnaden av Globalamiljöfondens (GEF) finansiella resurser. Överenskommelseninnebär att givarna kommer att tillföra GEF 2,75 miljarder US dollarför . För svensk del innebär detta ettåtagande om sammanlagt 448 miljoner kronor.Multilaterala konfliktförebyggande insatserRegeringen framhåller att det multilaterala systemet har en centraluppgift när det gäller att åstadkomma varaktiga lösningar påväpnade konflikter som utgör hot mot såvälinternationell fred och säkerhet som civilbefolkningenstrygghet och överlevnad samt den ekonomiska och socialasamhälls-utvecklingen i stort. För detta krävs samverkanmellan ett flertal kompetensområden från politiska initiativ tillmilitära och polisiära insatser, från skydds- ochhjälpinsatser på det humanitära området med avseende påmänskliga rättigheter till långsiktigt inriktadeåteruppbyggnadsinsatser. Utöver den finansieringsom skett över utgiftsområdena 5 och 6 avseendesvenskt deltagande i fredsbevarande FN-operationer harbiståndsanslaget svarat för civilpolisinsatser i bl.a.Angola, , och . Stödet avsågockså kostnader för FN:s vaktstyrka i norra tillfällig internationell närvaro med svenskpersonal i (TIPH). Denna typ av insatser förväntasfortsätta. Fortsatt svenskt stöd kommer även att utgåför ett samordnat och effektivt FN-arbete, avseende såvälövergripande samordning och policy-utveckling inom ramen för minprogram (UNMAS) som insatser i fält.Särskilda multilaterala insatser: jämställdhetBidrag till () avsattes i budgeten för 1998med för särskilda insatser avpilotkaraktär för att inom utvecklingssamarbetetstärka multilateralt arbete med jämställdhet.Insatsens fokus ligger på stöd till kvinnligasmåföretagare, åtgärder för att stärka kvinnors rättsliga och socialaställning och motverka våld mot kvinnor och stöd tillkvinnor som organiserar sig lokalt för att förbättra sinavillkor. Särskilda multilaterala insatser: barn I det multilaterala utvecklingssamarbetet har Sverigetraditionellt varit pådrivande i frågor som rör barnetsrättigheter, dess sociala och ekonomiska livsvillkor,överlevnad, trygghet och utveckling. Konventionen ombarnets rättigheter, ratificerad av 191 stater,utgör en viktig utgångspunkt och är ett betydelsefullt instrument iarbetet för att utveckla ett systematiskt barnperspektiv idet internationella utvecklingssamarbetet.År 2001 äger ett särskilt möte rum med FN:sgeneralförsamling (UNGASS 2001) kring uppföljningen avbarntoppmötet . För att uppfylla konventionens målkrävs insatser inom det samlade FN- systemet.Beslutet inom ramen för reformarbetet i FN att MR-frågornaskall genomsyra FN:s kärnverksamheter stärker kravet på genomförandeav och ökat samarbete på barnområdet, något somFN:s högkommissarie för mänskliga rättigheterslår fast inför verksamhetsåret 1999.Övriga multilaterala insatser Övrigamultilaterala insatser utgör bidrag till organisationer såvälinom som utanför FN-systemet samt analyser, seminarier ochandra internationella aktiviteter som främjarinternationell samverkan och utveckling. Bl.a.finansieras reguljära bidrag till (), Internationella migrationsorganisationen(IOM), FN:s kontor för humanitära frågor (OCHA) och tillHabitat (FN:s boende- och bebyggelsecenter).Finansieringen av International (och fria val) sker frånposten. Motionerna Ipartimotion U203 (fp) yrkande 15 delvis föreslås att ytterligare 20miljoner kronor anslås för mer och bättre information om spridningav hiv/aids och om kondomanvändning.I kommittémotion U204 (c) yrkande 9 anser att det krävsbättre styrformer för FN-biståndet. Motionärerna föreslår attUNDP ges ett reellt samordningsansvar för bådeFN-familjens och annat bistånd. Vidare anförs att detkrävs en ökad samstämmighet mellan olika biståndsgivaresinsatser och den politik som förs imottagarländerna. strävan bör vara att de sex biståndsmålenskall bilda basen för en global strategi för utveckling. Moderata samlingspartiet framhåller i partimotion U205(m) yrkande 4 att det multilaterala biståndet i huvudsakbör kanaliseras genom FN och dess specialorgan samtgenom Bretton Woods-institutionerna. Motionärernaframhåller den roll som och Internationellavalutafonden spelar för att utforma och föreslå utvecklingsländernastrategier för ekonomisk tillväxt.Världsbanken och övriga Bretton Woods-institutioner spelar encentral roll i det internationellautvecklingssamarbetet, understryker ipartimotion U210 (mp) yrkande 12. För att det svenskaagerandet i dessa organ skall få bredast möjliga stöd och förankringföreslås att det inrättas ett nationellt råd förVärldsbanksfrågor bestående av representanter för depolitiska partierna samt även för enskildabiståndsorganisationer. Utskottets överväganden Regeringens preliminära fördelning under anslagsnivåbeträffande det multilaterala biståndet harpresenterats i tabellform i budgetpropositionen ochframgår av bilaga till betänkandet (bilaga 3, tabellerna 1och 2). Utskottet har inte något att invändamot den av regeringen föreslagna fördelningen. Ikonsekvens härmed och till följd av tidigareställningstaganden rörande utgiftsområde 7 och fördelningenpå anslag inom utgiftsområdet avstyrks de förslag till ändradfördelning som framförs i partimotion U203 (fp) yrkande 15delvis. I partimotion U204 (c) yrkande 9 gessynpunkter på vikten av att UNDP ges ett reelltsamordningsansvar för både FN-familjens och annatbistånd. FN:s generalsekreterare presenterade 1997ett genomgripande program för att reformera FN.Generalsekreteraren ville med detta reformprogramskapa en enhetlig ledning för hela FN-familjen och ökasamverkan under en gemensam chef i mottagarländerna.Utskottet har tidigare behandlat yrkanden omFN:s reformering. Utskottet konstaterar att arbetet med attsamordna FN:s verksamhet håller på att genomföras och attUNDP därigenom får en allt centralare roll somkoordinator av biståndet i mottagarländerna. Med vad som ovan anförts anser utskottet motion U204(c) yrkande 9 besvarad. I motionU205 (m) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att detmultilaterala biståndet främst bör kanaliseras genom FN och BrettonWoods-institutionerna, och i partimotion U210 (mp)yrkande 12 föreslås inrättande av ett nationellt råd förVärldsbanksfrågor med representanter för depolitiska partierna och enskildabiståndsorganisationer. Utskottet konstaterar attpraktiskt taget hela det svenska multilateralastödet () kanaliseras genom förekonomisk och social utveckling, inklusive Bretton Woods-institutionerna. Härtill kommer stöd till deregionala utvecklingsbankerna i , ochLatinamerika, Internationella jordbruksfonden () ochNordiska utvecklingsfonden (NDF). Utskottet delarregeringens uppfattning att det är angeläget attbibehålla ett starkt stöd till FN-systemet, inklusive Bretton Woods-institutionerna, och till de multilateralautvecklingsbankerna. agerande iVärldsbanken sker genom ett nordiskt-baltisktgruppsamarbete där de svenska positionerna tas fram i samarbete medrelevanta departement och myndigheter och i dialog medenskilda organisationer. Diskussioner pågår om former förhur ett mer aktivt deltagande av parlamentariker - ochdärmed större insyn - i bankens verksamhet kanutformas.Med vad som ovan anförts anser utskottetpartimotion U205 (m) yrkande 4 och partimotionU210 (mp) yrkande 12 besvarade.EU:s gemensamma utvecklingssamarbetePropositionen (avsnitt 3.6 s. 28-30)I propositionen ges en beskrivning av Europeiskaunionens (EU) gemensamma utvecklingssamarbete. EU:smedlemsstater svarar tillsammans för av samlade utvecklingssamarbete.Ca 17 % av medlemsstaternas bistånd kanaliseras genomEuropeiska gemenskapens (EG) olika biståndsprogram, vilkafrämst administreras av Europeiska kommissionen.Målen för EU:s utvecklingssamarbete stämmer väl överens med svenskamålsättningar. Regeringen pekar på att problemen medEU:s utvecklingssamarbete i allt väsentligt ligger igenomförandet. Bristande kapacitet och kompetens iEuropeiska kommissionen gör att skillnaderna mellanpolicy och genomförande blir stor.Medlemsländernas inflytande när det gäller beslut om organisation,kapacitet och andra betydelsefulla frågor är starktbegränsat. försöker, och har delvis ocksålyckats, föra upp frågor om organisation, arbetssätt ochkapacitet på dagordningen. Även om ett av huvudmålenför gemenskapens utvecklingssamarbete är att bekämpafattigdom har detta inte fullt ut återspeglats iverksamheten och medelsallokeringen . Regeringenhar framhållit att den vill se ökat fokus påfattigdomsbekämpning i EU:s utvecklingssamarbete.Gemenskapens utvecklingssamarbete skall utgöra ettkomplement till det nationella. Medlemsländerna har enatsom nya riktlinjer för EU:s utvecklingssamarbete vilka innebär att EUinte skall duplicera redan existerande koordineringsmekanismerutan inordna sig i dessa. Vidare har det framhållitsatt samordningen skall ske på ett sådant sätt att deninnebär ett mervärde för samarbetslandet. Under hösten1998 görs en uppföljning av hur de nya riktlinjernagenomförs i fält. Regeringen framhåller attförhandlingarna mellan AVS-länderna och EU om det framtidasamarbetet inleddes . Därmed kommerLoméförhandlingarna att inta en betydande roll iverksamheten. Inför dessa förhandlingar har varitsynnerligen aktivt, och flera svenska ståndpunkteråterfinns i rådets förhandlingsmandat tillkommissionen. I mandatets principer och mål stårfattigdomsbekämpningen i fokus. En betoning görs avpartnerskapets politiska dimension med inriktning påmänskliga rättigheter, demokrati, rättsstaten, gottstyrelseskick och konfliktfrågor.Utvecklingssamarbetet finansieras dels över EG:s reguljära budget,dels genom särskilda bidrag från medlemsstaterna tillEuropeiska utvecklingsfonden ().Det budgetfinansierade samarbetet omfattar biståndet till ,och icke-medlemsländer i Medelhavsområdetsamt livsmedels- och miljöbistånd, humanitärt bistånd,stöd genom enskilda organisationer m.m. Beslut tas avrådet med kvalificerad majoritet i samarbete medEuropaparlamentet genom den s.k. samarbetsproceduren.Åtagande-bemyndigandena för uppgick till knappt 4 miljarderecu. Den del av bidrag till EG-budgeten som avräknasfrån biståndsramen uppgår till år1999. Under 1998 uppdagades omfattandebedrägerier med medel för humanitärt biståndförvaltade av ECHO, Europeiska gemenskapens kontor förhumanitärt bistånd. Regeringen har begärt att kommissionenredovisar vad som hänt, vilka åtgärder som vidtas mot de skyldigaoch vad som görs för att säkra att det inte händerigen. Motionerna I partimotionU203 (fp) yrkande 18 framhålls att genom sittinträde i EU blivit delaktigt i och fått möjlighet att påverka en avde största biståndsgivarna i världen. menar attbiståndet bör omfattas av EU:s närhetsprincip och atthuvuddelen även bör administreras av deenskilda medlemsländerna. Vidare anser motionärerna attSverige i arbetet med en ersättning till IV börengagera sig för att EU:s återstående handelskvoter på textil- ochkonfektionsområdena tas bort vid utgången av avtaletsgiltighet. bör också verka för attEU-ländernas handelsskydd på jordbruksområdet avskaffasoch att ursprungsreglerna för AVS-länderna ses över. I partimotion U210 (mp) yrkande 6 framhållerMiljöpartiet handel med miljövänligt framställdaprodukter som ett sätt att främja hållbar utveckling.EU:s skärpta krav på miljöområdet välkomnas avMiljöpartiet. har motionärerna förståelse för att EU:s kravkan upplevas som handelshinder av utvecklingsländerna. Attöka kunskapen om EU:s miljökrav i utvecklingsländerna ärdärför en viktig uppgift. I yrkande14 anför att EU:s bistånd i högre grad äntidigare bör komma de fattigaste länderna till del. Vidare börregeringen verka för att miljöprofilen i EU:s biståndstärks. I kommittémotion U509 (kd) yrkande 14anser motionärerna att EU- kommissionens biståndutgör ett värdefullt komplement tillmedlemsländernas nationella bistånd. anser attSverige bör verka för att en högre andel av EU-biståndet till des.k. AVS-länderna går till regionernas fattigasteländer. Utskottets övervägandenUtskottet har tidigare (senast i bet. 1997/98:UU2 Internationelltbistånd) framhållit det positiva värde som ligger i att Sverigegenom medlemskapet i EU fått tillgång till en viktigsamarbetsform i biståndet. Utskottet har också tidigareställt sig bakom den strategi som presenterades i november1996 för av biståndsministern. I strateginanges vilka prioriteringar som vägleder det svenskaarbetet för att påverka inriktningen av EU:s bistånd. Dessa områdenär partnerskap, fattigdomsbekämpning, miljö och hållbarutveckling, demokrati och mänskliga rättigheter samtjämställdhet. Dessutom skall stor vikt läggas vidhumanitärt bistånd, livsmedelssäkerhet och stöd tillenskilda organisationer. När det gäller Lomébiståndet harSverige bidragit till att fattigdomsbekämpningen satts i fokus. deltog aktivt i förhandlingarna omEU-kommissionens mandat inför de kommandeförhandlingarna om ett avtal med AVS-länderna som skallersätta IV. Detta har i olika sammanhang redovisats avbiståndsministern vid föredragningar i utskottet. Många av desvenska ståndpunkterna återfinns i det förhandlingsmandatsom godkändes . Inte minst viktigt äratt det övergripande målet för förhandlingarna ärfattigdomsbekämpning i AVS-länderna. Utskottetställer sig bakom regeringens redovisade agerande ochsträvanden vad avser de framtida relationerna mellan EU och AVS-länderna. Som regeringen framhåller i propositionen finnsdet en diskrepans mellan policy och genomförande närdet gäller biståndet genom . Dettagäller inte minst den höjda fattigdomsprofil ibiståndet som EU:s medlemsländer kommit överens om. Dekommande förhandlingarna med AVS-länderna om en efterföljaretill blir därför ett viktigt tillfälle att översättany policy på området till praktisk handling.Liksom vid tidigare tillfällen (senast i bet.1997/98:UU2 Internationellt bistånd) välkomnar utskottetatt inom EU verkar för att medlemsländernaskall följa om att avBNI skall avsättas till bistånd. Utskottet noterar ävenden vikt regeringen fäster vid att försöka nå en störresamstämmighet i EU:s relationer med utvecklingsländerna.När det gäller frihandel och utvecklingsländernakonstaterar utskottet att av hävd och traditionär en förespråkare för frihandel. Inom ramen för avtaletLomé IV erbjuds AVS-staterna EU:s mest omfattandehandelspreferenser, vilket innebär frihet från tullar ochkvoter för alla industrivaror och de flesta jordbruksvaror.Exempelvis finns det inte några tullar eller andra begränsningarför tekoimporten från AVS-området. EU:s målsättning förde nu inledda förhandlingarna med AVS-staterna gårutöver hittillsvarande preferensgivning och sökerstimulera den ekonomiska utvecklingen och handeln. strävar vidare efter att en reform avden gemensamma jordbrukspolitiken (CAP) skall omfattaytterligare marknadstillträde för jordbruksprodukter frånutvecklingsländer. I både EU och WTO är det en svenskmålsättning att samtliga minst utvecklade länder (des.k. MUL-länderna) skall erbjudas tull- och kvotafrihet för exportenav alla sina varor. För att intehandelspreferenser skall missbrukas behöver dekompletteras med regler för att fastställa och kontrollera varorsursprung. Över tiden har dessa regelsystem blivitalltmer komplicerade. pågår ettomfattande internationellt arbete för att förenkla dessaregler. medverkar i det arbetet med utgångspunktenatt skall förenklas. I motion U203 (fp)yrkande 18 framhålls att biståndet bör omfattas av EU:snärhetsprincip och att huvuddelen av medlemsländernas biståndäven bör administreras på nationell nivå.Utskottet konstaterar att gemenskapens bistånd enligtfördraget utgör ett komplement till det nationellabistånd som EU:s medlemsländer bedriver. I enlighetmed EU:s närhetsprincip är syftet med EU- biståndetinte att ersätta ländernas nationella bistånd, vilket ärlångt större än det gemensamma biståndet. Genom EU-biståndet uppnårgemenskapen vidare en värdefull samverkan mellanbistånds- och handelspolitik. Även andrapolitikområden av gemensamt intresse, såsommiljöpolitik, främjas genom det gemensamma biståndet.Utskottet konstaterar vidare att målen för EU:s utvecklingssamarbeteligger väl i linje med svenska målsättningar. Såsom anförtsovan finns dock en diskrepans mellan policy ochgenomförande. Utskottet noterar därvidlag medtillfredsställelse att engagerat sig för attföra upp frågor om organisation och arbetssätt pådagordningen. Vidare har bidragit till att bl.a.fattigdomsbekämpning och jämställdhetsfrågor givits högreprioritet inom det gemensamma biståndet.I motion U210 (mp) yrkande 6 framhålls att skärpta miljökrav frånEU kan uppfattas som handelshinder av producenter iutvecklingsländer. Regeringen anför i budgetpropositionenför 1999 bl.a. att Sida i december 1997överlämnade en utredning om handel, miljö ochutvecklingssamarbete. I denna identifierades en rad hinder förutveckling av miljöanpassad produktion i utvecklingsländer.Utskottet noterar att regeringen avser återkomma meden redovisning med anledning av Sidas utredning.Utskottet delar regeringens uppfattning att bistånds-,handels- och miljöpolitik skall samverka för ekonomiskintegration och en hållbar utveckling i samtliga delar av världen.Regeringen understryker vidare i propositionen atthandels-, bistånds- och miljöpolitik skall vara ömsesidigtstödjande i syfte att integrera utvecklingsländernai världsekonomin och främja en hållbar utveckling. Motionärerna bakom U509 (kd) yrkande 14 anser att Sverigebör verka för att en höjd andel av gemenskapensbistånd till AVS-länderna går till de fattigasteländerna. Utskottet konstaterar därvidlag att Sverigevarit engagerat i utformandet av kommissionens mandat införförhandlingarna om en efterföljare till IV, och i det arbetethar fått genomslag för en stärkt fattigdomsprofil ibiståndet till AVS-länderna. Med detovan anförda får motionerna U203 (fp) yrkande 18, U210 (mp)yrkandena 6 och 14 och U509 (kd) yrkande 14 anses besvarade.Bilateralt utvecklingssamarbete Medelstilldelning,prioriteringar och anslagsstruktur Propositionen(avsnitt 3.6 s. 30-52) Regeringen påpekar ibudgetpropositionen att det bilateralautvecklings-samarbetet genom Sida omfattar cirka två tredjedelar avdet svenska biståndet med ett hundratal länder genom ett stortantal kanaler. Samarbetetsuppgift är att bidra till att förutsättningar förutveckling skapas. Hur det skall ske anges bl.a. i de fyrahandlingsprogram som Sida överlämnat till regeringenavseende fattigdomsbekämpning, miljö, demokrati ochmänskliga rättigheter samt jämställdhet.Regeringen framhåller också att Sida regleringsbrevfick i uppdrag att verka för ett systematisktbarnperspektiv i sin samlade verksamhet, bl.a. genomeffektiv uppföljning och genomförande av konventionenom barnets rättigheter och av vid FN-konferensernagjorda åtaganden rörande barnets rättigheter och livsvillkor.För länder med vilka har mer omfattande ellerkomplext samarbete styrs detta av landstrategier. Förmerparten av dessa länder finns s.k. landramar, menstrategier utarbetas även för vissa andra länder ochregioner. Landstrategierna utvecklas gemensamt avUtrikesdepartementet och Sida. I växande grad bygger de också på ennära dialog med samarbetslandet, både med regeringen och detcivila samhället. På grundval av de erfarenheter somgjorts utarbetar och Sida enreviderad bilaterala utvecklingssamarbetet sker främst med defattigaste länderna, och av resursöverföringarnagår till (se diagram 2.). Ämnesmässigt ärsociala sektorer, infrastruktur och näringsliv samthumanitärt bistånd de största områdena (se diagram1.).Diagram1. :Bilateraltutvecklingssamarbetefördelatpåverksamhetsgrenar1997MiljonerkronorDiagram 2.: Bilateralt utvecklingssamarbetefördelat på världsdelar 1997Regeringen framhåller vikten av det långsiktigapartnerskapssamarbetet och arbetet med att finnaformer för hur biståndet skall kunna stödja bredasamhällskontakter och stimulera samarbete avömsesidigt intresse mellan ochsamarbetslandet. Detta kan ske t.ex. inomforskning, institutions- ochnäringslivssamarbete. Sida fick 1997 avregeringen i uppdrag att utveckla enförsöksverksamhet avseende ekonomiskt samarbetemed några medelinkomstländer. De länder somutvaldes var , och . Dettautgör en utveckling av relation tillländerna från ett renodlat biståndssamarbete långsiktig, ömsesidig ekonomisk utveckling.Erfarenheterna från försöken har varit positiva.Det bilaterala utvecklingssamarbetet utvärderasinom Sida.