bet · GM01SfU3 · 1998-11-12 00:00:00 — Utskottet behandlar i detta betänkande regeringensproposition /98:178 Medborgarskap och identitetsamt motioner som väckts med anledning avpropositionen. I betänkandet behandlas också demotioner om svenskt medborgarskap som väckts underden allmänna motionstiden 1998.I propositionen föreslås att det imedborgarskapslagen införs en möjlighet att medgedispens från kravet på styrkt identitet i ärenden omnaturalisation. Dispens föreslås få ges om sökandenhar haft hemvist i ochgör sannolikt att den identitet han eller hon uppgerär riktig.Lagändringen föreslås träda i kraft den 1 januari1999.I motionerna tas också upp yrkanden om möjlighettill återkallelse av svenskt medborgarskap, om kravpå kunskaper i svenska språket för rätt till svensktmedborgarskap, om statslösa barns rätt tillmedborgarskap och om dubbelt medborgarskap.Utskottet tillstyrker propositionen och avstyrkersamtliga motioner.Till betänkandet har fogats sju reservationer ochett särskilt yttrande. Regeringen () har i proposition1997/98:178 Medborgarskap och identitet föreslagitriksdagen att anta det i propositionen framlagdaförslaget till lag om ändring i lagen (1950:382) omsvenskt medborgarskap.Lagförslaget återfinns som bilaga till betänkandet. Motioner väckta med anledning av propositionen1997/98:Sf43 av m.fl. (m) vari yrkas1. att beslutar att dispens från kravetpå styrkt identitet skall gälla efter tio årsvistelse i i enlighet med vad som anförts imotionen,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om förlängt krav påvistelse i vid uppgivande av annan identitetän vad som ursprungligen uppgivits,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om återkallelse avsvenskt medborgarskap,4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om kunskaper i svenskaspråket för rätt till ansökan om svensktmedborgarskap,5. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om statslösa barn.1997/98:Sf44 av m.fl. (v) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att det är fribevisprövning som gäller vid avgörande av frågan omidentiteten skall anses styrkt imedborgarskapsärenden,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om beviskravet för atten identitet i ett medborgarskapsärende skall ansessannolik,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att ingen som fåttuppehållstillstånd som skyddsbehövande skall behövakontakta hemlandets myndigheter som ett led i attstyrka sin identitet inför svenska myndigheter,4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om krav på längrehemvisttid än i medborgarskapsärenden.1997/98:Sf45 av () vari yrkas1. att beslutar om en sådan ändring av 6§ andra stycket lagförslaget, enligt vad i motionenanförts, att dispens från kravet på styrkt identitetkan ges ,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om flyktingar som harproblem med att få sin identitet styrkt.1997/98:Sf46 av m.fl. (mp) variyrkas1. att beslutar om sådan ändring i 6 §lagen (1950:382) om svenskt medborgarskap att debeslutande myndigheterna skall vara oförhindrade atti enskilda ärenden kunna mildra kravet påhemvisttiden,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att en femårsregelbör gälla för sökandes hemvist i landet,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att alla skall kunnaomfattas av en sådan dispensregel som propositionenredogör för,4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att den sammanlagdatid som sökanden befunnit sig i landet, oavsettlegal eller illegal vistelse, skall gälla förfemårsregeln,5. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att andra gällandeidentitetshandlingar än giltigt pass från hemlandetskall kunna utgöra grund för beviljande avmedborgarskap,6. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att den prövning ochdet fastställande av identiteten som en gånginledningsvis gjorts bör vara tillräcklig även förfastställande av medborgarskap,7. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att handläggning avärenden där sökandens trovärdighet står på spelskall ske muntligt.Motioner väckta under den allmänna motionstiden 19981998/99:Sf602 av de ()vari yrkasatt hos regeringen begär förslag om attdet för erhållande av svenskt medborgarskap förutländsk medborgare skall införas krav pådokumenterade kunskaper i vardagligt användande avdet svenska språket i enlighet med vad som anförts imotionen.1998/99:Sf608 av m.fl. (c) vari yrkas9. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om möjlighet förmedborgarskap för statslösa barn,10. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om dubbeltmedborgarskap.1998/99:Sf626 av m.fl. (mp) variyrkas2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om dubbeltmedborgarskap.1998/99:Sf628 av m.fl. (c, s, m,v, kd, fp och mp) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att underlätta förstatslösa barn att få svenskt medborgarskap.1998/99:Sf635 av () vari yrkas12. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om ändradedirektiv för kommittén med översyn av lagen omsvenskt medborgarskap. Identitetsprövning för svensktmedborgarskapGällande ordningBestämmelser om förvärv av svenskt medborgarskapfinns i lagen (1950:382) om svenskt medborgarskap.Lagstiftningen bygger på den s.k.härstamningsprincipen, dvs. avgörande för vilketmedborgarskap ett barn erhåller är intefödelselandet utan föräldrarnas medborgarskap.Svenskt medborgarskap kan i princip förvärvas på treolika sätt. Dels automatiskt, t.ex. av barn vidfödseln, dels genom anmälan, t.ex. av barn tillsvensk far som inte är gift med barnets utländskamor, dels efter ansökan, s.k. naturalisation.Föreskrifter om naturalisation finns i 6 §medborgarskapslagen. prövarfrågor om naturalisation. Regeringen avgör dock omnaturalisation skall beviljas på grund av att det ärtill gagn för riket. beslut fåröverklagas till . får överlämna ett ärende omnaturalisation till regeringen i vissa angivna fall.Enligt 6 § första stycket kan en utlänning påansökan upptas till svensk medborgare om han/honfyllt , - eller i fråga ommedborgare i annat nordiskt land - harhemvist här i riket samt fört och kan förväntaskomma att föra en hederlig vandel. Avvikelse fråndessa villkor kan enligt lagrummets andra stycke skeom det skulle medföra gagn för riket, om sökandenförut varit svensk medborgare, om sökanden är giftmed en svensk medborgare eller om det annars medhänsyn till sökandens förhållanden finns särskildaskäl att bevilja svenskt medborgarskap.Den som är flykting beviljas normalt dispens frånkravet hemvist så att han eller hon kanbli svensk medborgare vistelsei . En utomnordisk medborgare som är gift meden svensk medborgare naturaliseras som regel hemvist om äktenskapet varat minst två år.Av paragrafens sista stycke framgår att det i ettbeslut om naturalisation skall bestämmas omnaturalisationen även skall omfatta sökandens ogiftabarn under 18 år.Stadgandet i 6 § medborgarskapslagen innebär enrätt för den beslutande myndigheten att under vissaförutsättningar bevilja svenskt medborgarskap.Beslutsmyndigheten har således en diskretionärprövningsrätt och kan uppställa ytterligareförutsättningar för ett bifallsbeslut.I praxis har uppställts kravet att sökanden skallkunna styrka sin identitet, dvs. klarhet skall rådaom namn, ålder och som huvudregel medborgarskap. Omdet är svårt att fastställa sökandens medborgarskappå grund av omständigheter som denne inte råderöver, t.ex. oklara hemlandsbestämmelser ommedborgarskap, utgör detta, under förutsättning attidentiteten i övrigt är fastställd, inte någothinder mot naturalisation.Utgångspunkten är att sökanden, för att anses hastyrkt sin identitet på ett godtagbart sätt, skallkunna förete ett hemlandspass i original eller enfotoförsedd identitetshandling i original utfärdadav behörig myndighet i hemlandet. Om sökanden intekan förete handlingar som är tillräckliga för attuppfylla beviskravet, kan identiteten till följd avprincipen om fri bevisprövning ändå anses varastyrkt i fall det föreligger ytterligareomständigheter som ger ett starkt och otvetydigtstöd för den av sökanden uppgivna identiteten.Uppgifter från nära anhöriga kan åberopas. Därvidgäller som princip att den anhörige har förvärvatsvenskt medborgarskap och i samband därmed uppvisatgodtagbar identitetshandling. Denna handling börvara godtagbar även enligt den praxis som råder vidtidpunkten för beslutet i det ärende vari denanhöriges uppgifter åberopas. Vidare bör denanhöriges relation till sökanden vara antingenmake/maka, syskon eller vuxet barn. I enstaka fallhar även annan anhörig godtagits. Slutligen gälleratt sökanden och den anhörige, såväl imedborgarskapsärendet som i tidigaretillståndsärenden, lämnat samstämmiga uppgifter ifråga om identitet, släktskap, familjeförhållanden,bakgrund m.m.Från kravet på styrkt identitet medges enligt fastpraxis inga undantag.Med hemvist avses ett boende i med avsiktatt bli i landet stadigvarande. Folkbokföring utgörinte någon förutsättning för att hemvist skallföreligga. Hemvistbegreppet förutsätter dock attvistelsen i landet är legal. Vidare krävs atthemvisten varit oavbruten. Som huvudregel gäller attsökanden endast får tillgodoräkna sig den tid dennevistas i landet med styrkt identitet. Om den vidankomsten angivna identiteten senare styrks, räknasdock enligt fast praxis hemvisttiden från det attsökanden ansökte om tillstånd att bosätta sig iSverige.I de fall utlänningen under vistelsen i Sverigelämnar nya uppgifter om sin identitet räknas normalthemvisttiden först från den dag den nya identitetenkan anses ha styrkts. Om sökanden har fåttfrämlingspass eller resedokument utfärdade i den nyaidentiteten utan att denna varit styrkt, räknas docki regel hemvisttiden redan från tidpunkten föranmälan av den nya identiteten till ,dock under förutsättning att identiteten senarestyrks.I ärenden om uppehållstillstånd föreligger inte,till skillnad från vad som är fallet imedborgarskapsärenden, något uttalat krav attutlänningens identitet skall vara styrkt för att ettuppehållstillstånd skall beviljas. I de fallsökanden har för avsikt att bosätta sig i Sverigeoch i övrigt uppfyller vad som krävs för att fåuppehållstillstånd utfärdas i regel ett permanentuppehållstillstånd redan från början. Ettuppehållstillstånd får återkallas om utlänningenmedvetet har lämnat oriktiga uppgifter, t.ex. om sinidentitet, som har inverkat på beslutet. Den sommedvetet lämnar oriktiga uppgifter eller underlåteratt tala om något förhållande av betydelse i ettärende om uppehållstillstånd kan även dömas tillansvar enligt 10 kap. 2 § 3 utlänningslagen(1989:529).PropositionenI propositionen anges att invandringen till Sverigeunder det senaste årtiondet har genomgått storaförändringar med en ökande andel flyktingar ochskyddsbehövande från länder med mer eller mindrekaotiska förhållanden. Antalet utlänningar somkommit till utan identitetshandlingar ellermed bristfälliga handlingar har ökat markant. År1995 saknade av de asylsökande som komtill pass och identitetshandlingar. Ipropositionen anförs att det finns en rad orsakertill att en person inte kan förete handlingar somstyrker de uppgifter han eller hon lämnar om sinperson. En växande grupp i samhället ställs därför,ofta utan egen förskyllan, utan möjlighet atterhålla förmånen av ett svenskt medborgarskap och derättigheter som är förbundna därmed. Enligtregeringen har kravet på styrkt identitet i ärendenom naturalisation således lett tillproblem för många sökande. Regeringen anser attdetta förhållande inte är tillfredsställande och attdet därför bör införas en möjlighet att medge ävenden som inte kan styrka sin identitet svensktmedborgarskap.Grundprincipen om att sökanden skall kunna styrkasin identitet bör emellertid enligt regeringen liggafast. Enligt propositionen är detta viktigt bl.a.mot bakgrund av att kunskap om sökandens identitetär en grundläggande förutsättning för attbeslutsmyndigheten skall kunna göra en fullgodprövning av övriga naturalisationsförutsättningar.Vidare kan ett beslut om naturalisation som vilar påfalska identitetsuppgifter varken återkallas elleranses vara en nullitet. Rent principiellt är detinte heller en rättighet att erhålla svensktmedborgarskap genom naturalisation. I propositionenanges att det i stället är fråga om en exklusiv rättför staten att, efter en diskretionär prövning inomramen för en rimlig tolkning avmedborgarskapslagstiftningen, avgöra om en personbör upptas till svensk medborgare eller inte. Närdet gäller vad som skall krävas för att identitetenskall anses vara styrkt är det regeringens bedömningatt nuvarande praxis i allt väsentligt ärändamålsenlig. Regeringen understryker dock viktenav att bedömningen i ett naturalisationsärendealltid, i linje med principen om fri bevisprövning,sker utifrån samtliga omständigheter i ärendet. Föratt tydliggöra kravet på styrkt identitet föreslårregeringen att detta krav bör föras in i lagtextengenom en ny punkt 1 i första stycket 6 §medborgarskapslagen.I propositionen föreslås att de beslutandemyndigheterna bör kunna medge dispens från kravet påstyrkt identitet om sökanden är trovärdigbeträffande dels de uppgifter han eller hon lämnarom sin identitet, dels anledningen till attidentiteten inte kan styrkas. Sökanden skall enligtförslaget göra sannolikt att den uppgivnaidentiteten är riktig för att dispens skall kunnamedges. Utgångspunkten för sannolikhetsbedömningenbör enligt regeringen vara att prövningen skall skeutifrån samtliga omständigheter i ärendet ochutmynna i en samlad bedömning. Det är inte möjligteller lämpligt att i detalj försöka förutse och taställning till den mängd olika omständigheter somkan komma att bli en del av bedömningen i detenskilda fallet. Det är ofrånkomligt att en närmareprecisering av de olika omständigheterna och vilkenbetydelse dessa bör ha vid sannolikhetsbedömningenutvecklas genom praxis. Regeringen anser emellertidatt följande utgångspunkter bör gälla.När det gäller trovärdigheten beträffandeuppgifterna om sökandens identitet bör det vägatungt om samma uppgifter vidhållits under helavistelsen i . Är så fallet och förekommerinte någon omständighet som talar emot, bör detenligt propositionen kunna vara tillräckligt för attsökanden skall anses ha uppfyllt trovärdighetskraveti detta avseende. Något krav på att uppgifternastöds av annan skriftlig utredning bör inte ställas.Har sökanden i ett ärende om uppehållstillståndlämnat uppgifter som skiljer sig från de uppgiftersom lämnas i naturalisationsärendet kan det, enligtregeringen, vara en omständighet som gör att detfinns anledning att ifrågasätta sökandenstrovärdighet. I de fall då en sökande undervistelsen i har ändrat sinaidentitetsuppgifter bör det beaktas om ändringenskett efter påpekande av någon myndighet eller om denya uppgifterna lämnats på eget initiativ. I denförsta situationen bör utgångspunkten vara attuppgifterna behandlas med stor tveksamhet. Harutlänningen däremot frivilligt ändrat sina uppgifterbör en mindre kategorisk syn kunna anläggas påsaken, anser regeringen.När det gäller trovärdigheten beträffandeuppgifterna om anledningen till att sökanden intekan styrka sin identitet, är omständigheterna ianslutning till att utlänningen anlänt till landetav stor betydelse. Regeringen anser inte att fråganhuruvida sökanden har egen skuld till attidentiteten inte går att styrka i sig bör ha ensådan självständig betydelse och på förhandexkludera vissa personer från att erhålla dispens. Istället bör, enligt regeringen, omständigheter somhänger samman med varför identiteten inte kanstyrkas utgöra en tungt vägande faktor bland andra iden samlade bedömningen. Vad sökanden uppger somskäl för att det inte heller i ett senare skedevarit möjligt att skaffa fram godtagbara handlingarskall ha betydelse vid bedömningen. Grundkravet bör,enligt regeringen, vara att utlänningen skall hagjort vad som skäligen kan förväntas av honom ellerhenne för att styrka sin identitet. I fråga omflyktingar är det normalt inte rimligt att de skallbehöva kontakta hemlandets myndigheter och detsammagäller de personer som kommer från länder varsadministration upphört att fungera. Förhållandena ihemlandet kan emellertid ha förbättrats, vilket pånytt kan ha gjort det möjligt att erhållaerforderliga handlingar.Enligt förslaget i propositionen bördispensmöjligheten förenas med ett krav på förlängdhemvisttid. Skälen härför är enligt regeringen bl.a.att en förlängd hemvist medför större möjligheteratt bedöma trovärdigheten av de uppgifter sökandenlämnar och utgör också ett incitament för sökandenatt få fram erforderliga handlingar. Ett strängarekrav beträffande hemvisttiden kan även verkaavhållande för personer som vill dölja sin rättaidentitet och otillbörligt utnyttjadispensförfarandet. Regeringen anser att ett krav hemvisttid framstår som en lämpligavvägning. För klarhets skull bör hemvistkravet varaen absolut minimigräns. Mot bakgrund av dendiskretionära prövning som karaktäriserar ärenden omnaturalisation föreligger dock inte något hinder motatt i enskilda fall kräva en längre hemvisttid , anges det i propositionen.MotionernaI ett flertal motioner finns yrkanden omvistelsetidens längd.I motion 1997/98:Sf43 yrkandena 1 och 2 av GullanLindblad m.fl. (m) begärs att delsbeslutar att dispens från kravet på styrkt identitetskall gälla vistelse i , delsgör ett tillkännagivande om förlängt krav påvistelse i vid uppgivande av annan identitetän vad som ursprungligen uppgivits. Motionärernaanser att en vistelsetid ökarmöjligheterna för den enskilde att få framgodtagbara identitetshandligar och minskarbenägenheten att försöka erhålla svensktmedborgarskap på falska grunder. I motionen anförsockså att det vid bedömningen av rätt tillmedborgarskap skall vägas in om personen har ändratuppgifter om sin identitet. Oavsett om ändringen avidentitetsuppgifterna har skett frivilligt eller ejskall en längre hemvisttid än kunna komma ifråga.Gudrun m.fl. (v) begär i motion1997/98:Sf44 yrkande 4 ett tillkännagivande om attlängre hemvisttid än inte skall få förekommai medborgarskapsärenden, frånsett vandelsfallen.I motion 1997/98:Sf46 yrkandena 1 och 2 av RagnhildPohanka m.fl. (mp) anförs att de beslutandemyndigheterna skall vara oförhindrade att i enskildaärenden kunna mildra kravet på hemvisttiden.Motionärerna anser att en femårsregel bör gälla ochatt även en hemvisttid understigande skallvara möjlig vid dispens från kravet på styrktidentitet. I yrkande 4 begärs ett tillkännagivandeom att den sammanlagda tid som sökanden befunnit sigi landet, oavsett legal eller illegal vistelse,skall räknas in i hemvisttiden.Ann-Kristin Føsker (fp) begär i motion 1997/98:Sf45yrkande 1 att beslutar att dispens frånkravet på styrkt identitet skall kunna ges efter sexår.I ett antal motionsyrkanden begärs tillkännagivandenom kraven vid fastställandet av identiteten inaturalisationsärenden.I motion 1997/98:Sf44 yrkande 1 av . (v) begärs ett tillkännagivande om att det ärfri bevisprövning som gäller vid avgörande av fråganom identiteten skall anses styrkt imedborgarskapsärenden. Motionärerna anser att detkrav som uppställts i praxis, att bara näraanhörigas uppgifter om sökandens identitet tillmätsbevisvärde, strider mot principen om fribevisprövning. I yrkande 2 begärs etttillkännagivande om att det måste klargöras attkravet på att den uppgivna identiteten skall görassannolik inte får ställas alltför högt. Motionärernaanser att förarbetena måste konkretiseras och görastydligare. I motionen begärs vidare (yrkande 3) etttillkännagivande om att ingen som fåttuppehållstillstånd som skyddsbehövande (således intebara flyktingar) skall behöva kontakta hemlandetsmyndigheter som ett led i att styrka sin identitetinför svenska myndigheter.Ann-Kristin Føsker (fp) begär i motion 1997/98:Sf45yrkande 2 ett tillkännagivande om att personer somhar svårt att styrka sin identitet eller som intekan få befrielse från ett tidigare medborgarskapmåste behandlas på ett fördelaktigt sätt avbeslutande myndigheter.I motion 1997/98:Sf46 yrkande 3 av . (mp) begärs ett tillkännagivande om attdispens skall kunna ges oavsett sökandens skuld tillatt identiteten inte kan styrkas. I yrkandena 5 och6 anför motionärerna att andra gällandeidentitetshandlingar än giltigt pass från hemlandetskall kunna utgöra grund för beviljande avmedborgarskap och att den prövning och detfastställande av identiteten som en gånginledningsvis gjorts, t.ex. i ett beslut omuppehållstillstånd, bör vara tillräckliga även förett beslut om medborgarskap. Motionärerna anser attdet som huvudregel bör räcka med ett giltigtdokument med bild på sökanden. I motionen begärstillkännagivanden härom. Slutligen begärs i yrkande7 ett tillkännagivande om att handläggning avärenden där sökandens trovärdighet står på spelskall ske muntligt.Utskottets bedömningEtt beslut om naturalisation grundas på en exklusivrätt för staten att, efter en diskretionär prövning,avgöra om en person bör upptas till svenskmedborgare eller inte. Kunskap om sökandensidentitet är därvid en grundläggande förutsättningför att beslutsmyndigheten skall kunna göra enfullgod prövning av övriganaturalisationsförutsättningar. Dessutom kan ettbeslut om naturalisation som vilar på falskaidentitetsuppgifter varken återkallas eller ansesvara utan rättslig verkan. Mot bakgrund härav anserutskottet, i likhet med regeringen, attgrundprincipen i ett naturalisationsärende ävenfortsättningsvis bör vara att sökanden skall kunnastyrka sin identitet. För att tydliggöra detta börkravet på styrkt identitet anges i lagtexten.För att identiteten skall anses vara styrkt i ettmedborgarskapsärende skall enligt utskottets meningäven fortsättningsvis krävas att det råder klarhetom sökandens namn, ålder och som regelmedborgarskap. I praxis har uppställts krav på attsökanden skall kunna förete ett hemlandspass ioriginal eller en fotoförsedd identitetshandling ioriginal utfärdad av behörig myndighet. Är inte dehandlingar som sökanden gett in tillräckliga kanändå, enligt principen om fri bevisprövning,identiteten anses styrkt om det föreliggerytterligare omständigheter som ger starkt ochotvetydigt stöd för den av sökanden uppgivnaidentiteten. Utskottet vill framhålla att det skallvara fråga om en fri bevisprövning, där allaomständigheter får beaktas. Således kan ocksåuppgifter från andra personer än nära anhöriga fåbetydelse vid bevisprövningen.Utskottet delar regeringens bedömning att kravet påstyrkt identitet i ärenden om naturalisation harinneburit stora problem för många sökande undersenare år. En ökande andel flyktingar och andraskyddsbehövande kommer från länder med mer ellermindre kaotiska förhållanden, och i flyktingskapetsnatur ligger ofta att fullständig dokumentation omidentiteten inte kan företes. Utskottet konstateraratt ett stort antal personer, ofta utan egenförskyllan, inte har någon möjlighet att erhållasvenskt medborgarskap med de rättigheter ochskyldigheter som är förbundna därmed.Detta förhållande är enligt utskottets mening intetillfredsställande och en möjlighet att medgedispens från kravet på styrkt identitet bör därförinföras. Utskottet anser att svenskt medborgarskapefter skall kunna beviljas om sökanden görsannolikt att den uppgivna identiteten är riktig.Sökanden skall vara trovärdig beträffande bådeuppgifterna om identiteten och anledningen till attidentiteten inte kan styrkas.Vad gäller sannolikhetsbedömningen anser utskottet,i likhet med regeringen, att en omständighet som börväga tungt är om sökanden vidhållit samma uppgifterom sin identitet under hela vistelsen i Sverige.Talar inga omständigheter emot bör krav på attuppgifterna stöds av annan skriftlig utredning inteställas upp.