bet · GM01KU10 · 1998-12-15 00:00:00 — Ärendetavgjordes genom regeringsbeslut den 20 maj 1998sedan kommunicering skett av en skrivelse frånkommunen. Ärendet tillhör den grupp av ärenden somnormalt prioriteras. De olägenheter som förorsakasenskilda av ändrad trafikföring är ofta av sådantslag att de är svårbedömda, vilket kräver en meromfattande beredning. I det aktuella ärendet, därdet var flera klagande som berördes på olika sätt avplanen, påverkades handläggningstiden också av attden handläggare som ursprungligen hade ärendetlottat på sig slutade på departementet.Utskottets bedömningNär det gäller granskningen av vägärenden harutskottet i ett par fall noterat att regeringensbeslut saknar motivering.Kommunikationsdepartementet har anfört attregeringen vid sin prövning i sak i aktuellaärenden, som gällt frågan om avvisning av talan, hargjort samma bedömning som och därvidfunnit beslut tillfredsställandemotiverat. Mot denna bakgrund har regeringen funnitdet obehövligt att upplysa om att skälen förregeringens beslut är desamma som för länsstyrelsensbeslut. Utskottet vill härvid framhålla vikten avatt de krav på motivering av beslut som har kommittill uttryck i 20 § förvaltningslagen uppfylls ocksåi regeringsärenden. I enlighet med detta anserutskottet att det i förevarande fall hade varit mertillfredsställande om det av regeringens beslut hadeframgått att regeringen delade länsstyrelsensbedömning. Granskningen av vägärenden föranleder iövrigt inget uttalande från utskottets sida.När det gäller handläggningen av ärendena enligtkulturminneslagen kan utskottet konstatera att desmärre brister som förekommit inte inneburit någonegentlig nackdel för den enskilde klaganden. FrånKulturdepartementets sida har framhållits attrutinerna numera förbättrats. Något särskiltuttalande från utskottets sida är inte påkallat.I fråga om ärendena enligt plan- och bygglagenkonstaterar utskottet att i vart fall handläggningenav ärendet om en ny infart till hamnen i tagitlängre tid än vad som synes ha varit önskvärt,delvis på grund av organisatoriska förhållanden inomInrikesdepartementet. Utskottet finner detta ickefullt tillfredsställande och utgår från attdepartementet vakar över att liknande fallförebyggs.7.4.2 PermutationsärendenStiftelselagenStiftelselagen (1994:1220), som innehåller enutförlig civilrättslig reglering avstiftelseinstitutet, trädde i kraft den 1 januari1996. Bestämmelserna i 6 kap. stiftelselagen, somgäller ändring m.m. av föreskrifter i ettstiftelseförordnande, tillämpas dock först från ochmed på stiftelser som har bildatsav eller tillsammans med staten, en kommun, ettlandsting eller en kyrklig kommun.Enligt stiftelselagen bildas en stiftelse genom attstiftaren förordnar att han för ett bestämt ändamålvill skapa en varaktigt bestående, självständigförmögenhet av egendom som han i enlighet medförordnandet tillskjuter själv. Stiftelsensförordnande skall som regel vara skriftligt ochundertecknat av stiftaren eller stiftarna. För attdet skall uppkomma en stiftelse krävs att den förstiftelsen är avskild, vilketanses vara fallet först om den har tagits om hand avnågon som har åtagit sig att förvalta den i enlighetmed stiftelseförordnandet.Med stiftelselagens definition av begreppetstiftelse omfattar den nya lagen i regel intestiftelser som för sin verksamhet är beroende avfortlöpande ekonomiskt stöd. I sådana fall kan mannämligen inte anse att den avskilda egendomenvaraktigt skall förvaltas av stiftelsen. I enövergångsbestämmelse till lagen föreskrivs attanslagsberoende stiftelser som har tillkommit förelagens ikraftträdande skall omfattas av lagen. Någranya sådana stiftelser har dock inte kunnat bildassedan stiftelselagen trätt i kraft.Enligt stiftelselagen måste styrelsen ellerförvaltaren ha tillstånd av Kammarkollegiet för attändra eller upphäva eller i särskilt fall åsidosättaföreskrifter i stiftelseförordnandet som avser bl.a.stiftelsens ändamål och hur stiftelsens förmögenhetskall vara placerad. Föreskrifterna får ändras,upphävas eller i särskilt fall åsidosättas endast omde på grund av ändrade förhållanden kanföljas eller om de har blivit uppenbart onyttigaeller uppenbart stridande mot stiftarens avsiktereller om det finns andra särskilda skäl. Vid ändringav föreskrifter om stiftelsens ändamål skall sålångt möjligt beaktas vad som kan antas ha varitstiftarens avsikter.Om stiftaren i stiftelseförordnandet uttryckligenhar föreskrivit att styrelsen eller förvaltaren utantillstånd av myndighet skall få ändra, upphäva elleråsidosätta särskilt angivna föreskrifter istiftelseförordnandet som angår något annat änstiftelsens ändamål är styrelsen eller förvaltarenoförhindrad att besluta om ändringen, mentillsynsmyndigheten måste ges tillfälle attkontrollera att föreskrifterna inte strider mot entvingande bestämmelse i stiftelselagen.Är det fråga om en stiftelse som bildats av staten,får regeringen även utan styrelsens ellerförvaltarens samtycke ändra eller upphäva andraföreskrifter än som avser stiftelsens ändamål.PermutationslagenFöre ikraftträdandet av stiftelselagen fanns intenågon civilrättslig lagstiftning om stiftelser iSverige. Stiftelsernas förhållanden var emellertid ivissa avseenden reglerade i lagstiftningen, bl.a.genom lagen (1929:116) om tillsyn över stiftelseroch permutationslagen (1972:205).Permutationslagen reglerar förutsättningarna förändring, upphävande och undantag i fråga omstiftelseförordnanden som meddelats av enskilda.Enligt 1 § permutationslagen kan efter ansökanbestämmelse ändras eller upphävas eller undantagmedges om bestämmelse som meddelats i gåvobrev,testamente eller stiftelseförordnande eller liknandehandling inte kan iakttas eller om bestämmelsenblivit uppenbart onyttig eller uppenbart stridandemot stiftarens avsikter (permutation). Avserpermutation ändring av ändamålet skall det nyaändamålet så nära som möjligt motsvara detursprungliga. Frågan om permutation prövas ihuvudsak av Kammarkollegiet. Om permutationsärendetgäller ändrad ändamålsbestämning för egendom av merabetydande värde eller om det i ärendet uppkommerfråga av särskild vikt från allmän synpunkt skallkollegiet med eget yttrande överlämna ärendet tillKonungen för avgörande.Permutationslagen gäller inte ärenden för vilka 6kap. stiftelselagen är tillämplig, vilket innebäratt permutationslagen numera i mycket begränsadutsträckning är tillämplig på stiftelseförordnanden.Om det brister i någon av förutsättningarna för vadsom enligt stiftelselagen konstituerar en stiftelse,skall permutation däremot ske enligtpermutationslagens bestämmelser. Det kan t.ex. varafråga om villkor i gåvobrev eller testamente.Före permutationslagens tillkomst prövades allaärenden om permutation av regeringen. Fram till den1 ankom det på regeringen att prövapermutationer i fråga om stiftelser som bildats avstaten, en kommun eller annat offentligrättsligtsubjekt.När det gällde frågan om vilka krav som ställdes iformellt hänseende var rättsläget oklart. Så mycketvar dock klart att frågan om permutation kunde tasupp på ansökan. Behöriga att ansöka om permutationtorde i vart fall ha varit styrelsen och stiftaren.Om ärendet aktualiserades av annan än stiftelsensstyrelse torde ha funnits en skyldighet att beredastyrelsen tillfälle att yttra sig i ärendet.Stiftelser bildade av staten eller en kommun medallmänna medel torde i åtskilliga hänseenden havarit underkastade andra regler än sådana sombildats av enskilda personer. Frågor kring dessastiftelser har dessutom en stark anknytning till denoffentliga rättens principer. Den rättsliga grundenför regeringens permutationsrätt har betecknats somen konstitutionell sedvanerätt med anknytning tillområdet för allmän civillag. När det gällerkommunaliserade ändamål hade i åtskilligapermutationsfall uttalats den principen att ettstiftelseförordnande som fullföljer ett visständamål bör ändras sedan det blivit ett åliggandeför kommun (landsting, församling) att medskattemedel tillgodose ändamålet.Offentligrättsligt bildade stiftelserRiksdagen godkände ett förslag frånregeringen om formerna för verksamhet som ärberoende av statligt stöd (prop. 1995/96:61).Beslutet innebär att när staten tillsammans medannan part engagerar sig i en verksamhet som ärberoende av statligt stöd, skall det ske genomaktiebolag eller en ideell förening. Enligtregeringens uppfattning fyllde dessaverksamhetsformer även de behov som kommuner ochlandsting har av privaträttsliga former för dennatyp av verksamhet. Under riksdagsbehandlingen avförslaget till stiftelselag uttalade lagutskottetsmajoritet (1993/94:LU12 s. 21 f) att det inte fannsnågot principiellt skäl för att möjligheten tillgodtyckliga ändringar m.m. av stiftelseförordnandenborde vara mindre restriktiv i fråga om stiftelsersom är bildade av kommun än för andra stiftelser. 1996/97:22 Statliga stiftelser (s. 42)framhöll regeringen att behovet av särskildapermutationsbestämmelser som rörförvaltningsföreskrifter för kommunala stiftelserinte var särskilt trängande. Regeringen hänvisadeockså till den kritik Lagrådet framfört mot ensärbehandling av offentligrättsligt bildadestiftelser.Under en övergångstid från stiftelselagensikraftträdande fram till den 1januari 1997 gällde inte stiftelselagensbestämmelser om ändring av föreskrifter istiftelseförordnanden eller permutationslagen förstiftelser som bildats av eller tillsammans medstaten, en kommun, ett landsting eller en kyrkligkommun. avgjordes inomRegeringskansliet ett stort antal ärenden omupplösning av kommunala bostadsstiftelser, varsverksamhet i stor utsträckning tycks ha övertagitsav kommunala bolag. De ansökningar som regeringeninte hann ta ställning till /97överlämnades till Kammarkollegiet.Tidigare granskningVåren 1998 granskade utskottet regeringens beslut ifråga om permutation av StiftelsenBostadskooperationens Garantifond (bet.1997/98:KU25,s.55 f.). Utskottet redovisade därvid bl.a. vissauttalanden i förarbetena till permutationslagen ochviss statistik över permutationsärenden. Utskottetframhöll att den granskning som ankommer påutskottet i första hand borde inriktas mot ärendenasformella sidor och mot handläggningsfrågor.Materiella frågor borde endast tas upp om ettrelevant fel uppmärksammas eller om regeringenhandlat i strid mot beslut ellerönskemål. Utifrån dessa förutsättningar fannutskottet inte anledning att rikta kritik mothandläggningen av ärendet. Ärendet hade handlagtsenligt rådande bestämmelser och regeringen hade inteöverskridit sina befogenheter. Utskottet bedömde attdet fanns anledning att vid framtida granskningaråterkomma till en generell granskning av regeringenshandläggning av permutationsärenden.Utskottets genomgångInom utskottets kansli har gjorts en genomgång avstörre delen av de permutationsärenden somregeringen avgjort , bilaga7.4.2.1. Syftet med genomgången har varit attundersöka handläggningen av ärendena från formelltförvaltningsmässiga utgångspunkter.Den största mängden permutationsärenden gälldeupplösning av kommunala bostadsstiftelser. Dessahandlades först i och efter den1 hos . Endast enmindre del av akterna i dessabostadsstiftelseärenden har kunnat gås igenom. Närdet gäller övriga permutationsärenden har flertaletakter gåtts igenom.Inom flertalet departement handlades få eller ingapermutationsärenden. Förutom inomNäringsdepartementet och senare Inrikesdepartementethandlades en större mängd permutationsärenden inomSocialdepartementet, ochKulturdepartementet.Genomgången har visat att handläggningstiden mångagånger, särskilt inom ,varit förhållandevis lång. Det kan dock konstaterasatt denna typ av ärende ofta är av kompliceradbeskaffenhet. Till detta kommer att ärendenahandläggs inom flera skilda departement vilketinnebär att man i de flesta departementförhållandevis sällan kommer i kontakt medstiftelserättsliga frågor.Genomgången visar vidare att tillämpningen avstiftelselagen också på offentligrättsligt bildadestiftelser efter förde med sigatt regeringen - i motsats till tidigare - intelängre ansåg sig kunna besluta om upplösning avstiftelse.Rutinerna när det gäller att inhämta yttrande frånKammarkollegiet, där det finns stiftelserättsligexpertis, har inte varit enhetlig. Bakgrunden tillatt sådana yttranden tidigare inte inhämtats är detförhållandet att regeringens prövning i många fallgällde permutationer av offentligrättsligt bildadestiftelser. I fråga om dessa gällde under en stordel av den aktuella tiden inte permutationslagenseller stiftelselagens regler. Stiftelser bildade avstaten eller en kommun med allmänna medel torde iåtskilliga hänseenden ha varit underkastade andraregler än sådana som bildats av enskilda personer.Med anledning av de iakttagelser som gjorts undergenomgången av ärendena ställde utskottet vissafrågor till . Utskottet begärdeuppgifter om orsakerna till handläggningstidenslängd i vissa ärenden, övervägandena bakom attyttranden från Kammarkollegiet inte inhämtats samtinställningen till prövning av andrahandsyrkandensom inte först prövats i underinstans.Regeringskansliets svar framgår av bilaga 7.4.2.2.När det gäller frågan om handläggningstidernas längdhar hänvisats till ärendenas kompliceradebeskaffenhet och beträffande ärendena om kommunalabostadsstiftelser att ansökningarna behövdekompletteras.När det gäller frågan om inhämtande av yttrandefrån Kammarkollegiet har hänvisats till att det iFinans-, Närings- och handels- respektiveInrikesdepartementet inte fanns rutinen attregelmässigt inhämta sådana yttranden och till attKammarkollegiet före stiftelselagens tillkomst intehanterade frågor om övergång från kommunalastiftelser till annan organisationsform.Beträffande frågan om prövning avandrahandsyrkanden har framhållits att yrkandena kansägas ha inrymts inom eller utgjort en begränsningav det ursprungliga yrkandet. Eftersom det i dessaärenden bedömdes som klart att grund förelåg för enmer begränsad permutation i överensstämmelse med denpraxis Kammarkollegiet självt redovisat, fannregeringen det onödigt att återförvisa ärendena idenna del. En sådan åtgärd skulle ha inneburitytterligare tidsutdräkt.Utskottets bedömningUtskottet kan konstatera att handläggningstiderna ipermutationsärendena varit ganskalånga. Det rör sig ofta om handläggningstider påbortåt . Det kan emellertid inte bortses frånatt ärendena ofta är av komplicerad beskaffenhet.När det gäller ärenden om kommunalabostadsstiftelser har det dessutom varit nödvändigtatt avvakta kompletteringar. Emellertid kan detknappast anses rimligt att vissa ärenden hosUtbildningsdepartementet, som efter ikraftträdandetav vissa bestämmelser skullehandläggas av Kammarkollegiet, inte överlämnades ditförrän . Anmärkas kan att sådanaöverlämnanden skett mycket tidigare inom andradepartement. Över huvud taget kan beträffandeUtbildningsdepartementets ärenden konstateras atthandläggningstiden med få undantag förefaller havarit alltför lång. Det gäller framför allt deärenden som kom in och ännu inteavgjorts, nämligen U96/2424, U96/3275 och U96/3929,men också U96/2484 som inte avgjordes förrän den 22oktober 1998 trots att det kom in ochförefaller ha varit färdigkommunicerat i maj 1997.Anmärkas kan att ärendet U96/3275 förkommit. När detgäller ärendet U96/4041, som avgjordes i september1998, tycks ingen åtgärd enligt vad som framgår avdiariet ha förekommit i ärendet mellan den 2december 1996 och , då enförfrågan inkom från Kammarkollegiet, vars beslutöverklagats. Också i andra ärenden tycks enligt vadsom framgår av diariet ha förflutit utanatt åtgärd vidtagits i ärendena.Från sida har framhållitsatt departementet avser att i möjligaste mån kortahandläggningstiderna. Utskottet vill understrykabehovet av att så sker. Det är allmänt settangeläget att handläggningstiderna ipermutationsärenden inte blir alltför långa.Ärendenas karaktär kan vara sådan attett avgörande har stor betydelse för den enskilde.Av ett ärende från (S96/1494)framgår att en väntetid på närmare åtta månaderupplevts som alltför lång. Sedan klaganden yttratsig över en handling och andra åtgärderinte förefaller ha vidtagits i ärendet, begärdeklaganden ettställningstagande. Ärendet avgjordes den 7 maj 1997.Enligt 7 kap. 2 § regeringsformen skall vidbehandlingen av regeringsärenden behövligaupplysningar och yttranden inhämtas från berördamyndigheter. Från sida harframhållits att bedömningen av behovet av attinhämta yttrande i ett förvaltningsärende normaltgörs från fall till fall. När det gällerpermutationsärenden som handlades i Finans-,Närings- och handels- respektiveInrikesdepartementet fanns inte någon rutin sominnebar att yttrande från Kammarkollegietregelmässigt skulle inhämtas. Kammarkollegiet hadeinte före stiftelselagens tillkomst att hanterasådana frågor om övergång till annanorganisationsform som var aktuella i de berördaärendena.I efterhand kan konstateras att Kammarkollegietsbedömning av stiftelserättsliga principer skulle hakunnat tillföra ärendena om kommunala stiftelser ettvärdefullt beslutsunderlag. Som framhållits frånInrikesdepartementets sida låg dock permutationer ifråga om offentligrättsligt bildade stiftelser ochfrågan om deras övergång till annanorganisationsform utanför ramen för depermutationsärenden som Kammarkollegiet dåhanterade. Regeringens permutationsbeslut i fråga omsådana stiftelser var inte författningsreglerade ochsåledes i flera avseenden underkastade andra reglerän de som gällde för stiftelser bildade av enskildapersoner. Utskottet vill rent allmänt framhållavikten av att behövliga upplysningar och yttrandenfrån berörda myndigheter inhämtas.Ramen för en prövning av ett överklagande bestäms iprincip av det överklagade beslutet och iöverklagandet får inte väckas nya frågor som intevarit föremål för den beslutandet myndighetensbehandling. Klaganden får i princip i överklagandetinte framställa yrkanden som han inte redan harframfört hos den beslutande myndigheten. Om en frågaväckts i fel ordning skall det inte tas upp tillprövning. Från sida har dockframhållits att de andrahandsyrkanden som regeringenprövat i några ärenden om kommunala stiftelser kansägas ha inrymts i eller utgjort en begränsning avdet ursprungliga yrkandet och att det i enlighet medden praxis som Kammarkollegiet självt redovisatfanns en klar grund för permutation. Granskningen idenna ger inte anledning till något särskiltuttalande från utskottets sida.I detta sammanhang kan slutligen nämnas att detunder genomgången av regeringsprotokollen för år1997 har uppmärksammats att regeringen fattat besluti ett ärende om ändring av stiftelseförordnande,bl.a. beträffande stiftelsens ändamål. Det kanfinnas anledning för utskottet att återkomma tilldetta ärende vid ett senare granskningstillfälle. Utskottets anmälanResultatet av den i det föregående redovisadegranskningen av statsrådens tjänsteutövning ochregeringsärendenas handläggning samt av regeringensskrivelse /98:75 med redogörelse förbehandlingen av skrivelser tillregeringen m.m. får utskottet härmed för riksdagenanmäla.Stockholm den 15 december 1998På vägnarPer UnckelI beslutet har deltagit: Per (), GöranMagnusson (s), (), (), (), (), IngerRené (m), (), (), (), von der Esch (kd),(), Per (), ÅsaTorstensson (c), (), KenthHögström (s) och ().Särskilt yttrandeJävsfrågor när departementstjänstemän harstyrelseuppdragPer (), (), (),() och ()anför:I sin granskning av huruvida jäv kan sägas föreligganär departementstjänstemän inneharstyrelseuppdrag i statliga bolag framhållerutskottet behovet av en klarare ordning än den somför närvarande tillämpas. Vi välkomnar dettauttalande.Vi vill härutöver framhålla följande:Varje lösning där staten uppträder i olika roller -myndighetsutövare och ägare - riskerar att skapaoklarhet. Risk föreligger alltid att statens bolaggynnas på andras bekostnad eller i vart fall attmisstankar om att så sker väcks.Detta illustrerar enligt vår mening det olämpliga iatt staten äger företag. Eget ägande gör det svårareatt med oväld utöva den statliga huvudrollen,nämligen myndighetsutövningen.Svårigheterna blir än större om staten i de egnabolagen låter sig företrädas av departementenstjänstemän snarare än av personer som står fria frånRegeringskansliets myndighetsutövning.Regeringens sammansättningFr.o.m. hade regeringen såledesföljande sammansättning:Statsminister statsminister (t.o.m. 981231även chef förInrikesdepartementet)Utbildningsminister (t.o.m. 981231även chefför Kommunikations-, Arbetsmarknads-samt Närings- och handels-departementen)Statsråd yttrande1998/99:FiU1yRegeringens behandling avriksdagens skrivelser (skr.1997/98:75)Till konstitutionsutskottetKonstitutionsutskottet har beslutatatt bereda samtliga utskott tillfälle att - i dedelar som har samband med respektive utskottsberedningsområde - yttra sig över regeringensskrivelse /98:75 med redogörelse förbehandlingen av skrivelser tillregeringen.Utskottet1998 års redogörelse omfattar regeringsbeslut undertiden . Närmastföregående redogörelse lämnades ochavsåg tiden . Periodensomfattning är bl.a. en anpassning till att detstatliga budgetåret numera avser kalenderåret.Sammanlagt 39 skrivelser redovisas i åretsredogörelse inom finansutskottets ansvarsområde.Åren 1994, 1995 och 1996 behandlades respektive 43,43 och 31 skrivelser i motsvarande redogörelser somvid dessa tillfällen omfattade . Det börsamtidigt noteras att finansutskottet i sinabetänkanden enligt den nya budgetordningen numerat.ex. behandlar samtliga ärenden som ingår itilläggsbudgeten. Vissa skrivelser omfattar bl.a. avdetta skäl ett stort antal moment. Av skrivelsernaär åtta äldre än och fyra äldre än . Avdessa senare fyra redovisas tre som slutbehandlade.Det äldsta icke slutbehandlade ärendet härrör därmedfrån /95.Finansutskottets granskning har i första handavsett tillkännagivandena till regeringen samtregleringsbreven för . Utskottetsallmänna bedömning är att beslut inomutskottets ansvarsområde i allt väsentligtfullföljts på det sätt som avsåg vidbeslutstillfället. Utskottet vill därutöverkommentera regeringens redovisning på någrapunkter.Allmänhetens bankombudsman (punkt Fi 5. mom. 4)Detta tillkännagivande initieradesav näringsutskottet. Regeringen anger i skrivelsenatt frågan om en ombudsman för bankfrågor kommer attbehandlas i samband med en översyn avkonsumentfrågor på det finansiella området.Finansutskottet konstaterar för sin del attriksdagens beställning ännu inte ärtillgodosedd. Enligt uppgift frånFinansdepartementet kommer en intern promemoria iärendet att upprättas under hösten 1998.Begränsad uppräkning av basbeloppet (punkt Fi 9.mom. 44)Efter initiativ av socialförsäkringsutskottet beslötriksdagen om ett tillkännagivande närdet gäller en begränsad uppräkning av basbeloppet.Det skedde i samband med behandlingen av proposition1994/95:25 om vissa ekonomisk-politiska åtgärder(bet 1994/95:FiU1, rskr 1994/95:145).Finansutskottet ansåg därvid att regeringen bordegöra en djupare analys av effekterna för olikasamhällsområden av förändringarna avbasbeloppsberäkningen.Regeringen anmäler i sin redogörelse - som ärdaterad - att ett uppdrag attgenomföra en undersökning av vilka effekter denbegränsade basbeloppsuppräkningen har i olikaprivaträttsliga sammanhang beräknas kunna redovisasför under /98.Finansutskottet kan konstatera att någon sådanredovisning ännu inte har gjorts. Utskottet haremellertid erfarit att diskussioner pågår mellansocialförsäkringsutskottet och Socialdepartementetom former och tidpunkt för en återrapportering tillriksdagen.Lokaliseringen av AB (punkt Fi 17. mom.2)I samband med beredningen av frågan omsammanslagning av och gjordes ett tillkännagivandeom lokaliseringen av det nya bolaget liksom omfördelningen av uppgifter i det nya bolaget mellanVisby och Sundbyberg.I regeringens föregående redogörelse (1996/97:15)redovisades denna punkt som slutbehandlad medhänvisning till att det nya bolaget enligtbolagsordningen skall ha sitt säte i .