yttr · GK05AU7Y · 1997-01-01 00:00:00 — har berett arbetsmarknadsutskottet tillfälle att yttra sig över proposition 1996/97:150 ekonomiska vårproposition med förslag till riktlinjer för den ekonomiska politiken, ett program för arbete och utbildning, utgiftstak, ändrade anslag för , vissa skattefrågor, bedömning av kommunsektorns ekonomiska utveckling m.m. jämte motioner som berör arbetsmarknadsutskottets beredningsområde. Utskottet yttrar sig i det följande över dels propositionens avsnitt 1 Finansplan, 4 Politiska prioriteringar, 5 Utgifts-tak för den offentliga sektorn, 6 Förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten för och propositionens bilaga 3 Avstämning av målet om en halverad öppen arbetslöshet i de delar som berör arbetsmarknadsutskottets beredningsområde, 1996/97:A47 av m.fl. (s), 1996/97:A48 av Per m.fl. (m) yrkandena 1, 8-14, 1996/97:A49 av m.fl. (fp) yrkandena 1-5, 12-13, 1996/97:Fi42 av m.fl. (m) yrkandena 1, 7 och 9, 1996/97:Fi43 av m.fl. (fp) yrkandena 1, 5, 8, 11-13, 15-16 och 20, 1996/97:Fi44 av m.fl. (v) yrkandena 1, 5, 15-20, 22, 39-42, 48-50, 52-65 och 72, 1996/97:Fi45 av m.fl. (mp) yrkandena 1, 26, 28, 30, 31, 33, 34, 41, 44 och 46, 1996/97:Fi46 av m.fl. (kd) yrkandena 1, 4, 5, 9, 11, 19-21, 24, 26 och 27, 1996/97:Fi63 av och (), 1996/97:Fi65 av och (), 1996/97:Fi74 av m.fl. (s), 1996/97:Fi78 av () yrkandena 4 och 5, 1996/97:Fi82 av och (), 1996/97:Fi84 av m.fl. (c) yrkandena 1 och 2, 1996/97:Fi85 av (), samtliga motionsyrkanden i förekommande fall i de delar som berör utskottets beredningsområde. Detta yttrande är disponerat på följande sätt. Efter inledningen följer ett avsnitt om den allmänna inriktningen av politiken som avser propositionens avsnitt Finansplan, i den del det avser frågor med anknytning till arbetsmarknadsutskottets beredningsområde, och Politiska prioriteringar, särskilt i fråga om arbetsmarknadspolitiska åtgärder, samt partimotionernas mer övergripande synpunkter på politiken inom utskottets beredningsområde. I det inledande avsnittet berörs också propositionens bilaga 3 Avstämning av målet om en halverad öppen arbetslöshet . Därefter behandlas i avsnitt 3 förslagen i propositionen och i partimotionerna om reviderade ramar och preliminär fördelning av ramar på utgiftsområde 13 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet, utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv samt utgiftsområde 19 Regional utjämning och utveckling samt mer övergripande frågeställningar som rör systemet med utgiftsområden och utgiftsramar. Därefter följer tre avsnitt där de konkreta förslagen framlagda i tilläggsbudgeten för dessa utgiftsområden och motsvarande motionsyrkanden behandlas. I dessa avsnitt behandlas också vissa motionsyrkanden som inte har direkt anknytning till regeringsförslagen men som berör respektive utgiftsområde. Slutligen finns ett avsnitt med en sammanfattande bedömning av budgetförslagen på de tre utgiftsområdena. Varje avsnitt inleds med en förteckning över de yrkanden som tas upp i avsnittet i fråga. Proposition 150 innehåller även ett antal lagförslag som rör arbetslöshetsförsäkringen och det kontanta arbetsmarknadsstödet, KAS, (propositionens hemställanpunkter 12-17). Denna del av propositionen har finansutskottet överlämnat till arbetsmarknadsutskottet. Lagförslagen och anknytande motionsyrkanden, som även de remitterats till arbetsmarknadsutskottet, behandlas i utskottets betänkande 1996/97:AU13. I det betänkandet behandlas främst regeringens proposition 1996/97:107 En allmän och sammanhållen arbetslöshetsförsäkring. Hanteringen innebär att lagförslagen som avser arbetslöshetsförsäkringen och KAS behandlas i ett sammanhang. De sakfrågor som föranleder de nu åsyftade lagförslagen i proposition 150, dvs. bl.a. förslag om en flexiblare användning av bidraget till arbetslöshetsersättning, tas upp i detta yttrande. Allmän inriktning av politiken I detta avsnitt behandlas delar av propositionens avsnitt 1 Finansplan och 4 Politiska prioriteringar samt partimotionerna Fi42 av m.fl. (m) yrkandena 1 och 9, Fi43 av m.fl. (fp) yrkandena 1 och 20, Fi44 av m.fl. (v) yrkandena 1, 15-20, 22, Fi45 av m.fl. (mp) yrkandena 1, 26, 30, 34 och 44 samt Fi46 av m.fl. (kd) yrkandena 1, 5, 9, 26 och 27 samt kommittémotionen A49 av m.fl. (fp) yrkande. 1, i förekommande fall i motsvarande delar. Även propositionens bilaga 3 Avstämning av målet om halverad öppen arbetslöshet berörs i detta avsnitt. Regeringens viktigaste uppgift är att öka sysselsättningen och minska arbetslösheten. Målet är att halvera den öppna arbetslösheten . Framgångarna i den ekonomiska politiken gör det möjligt att sätta detta mål i fokus. Regeringen beskriver den alltjämt oacceptabelt höga arbetslösheten som den stora politiska utmaningen. Den ekonomiska politiken syftar till att skapa en stark och växande svensk ekonomi, vilket förutsätter att fler människor sätts i arbete och att deras kompetens höjs genom ett väl fungerande och utbyggt utbildningsväsende. Villkoren för företagande måste förbättras. Arbetsmarknaden måste fungera väl och lönebildningen reformeras. För att pressa tillbaka arbetslösheten och värna om välfärden krävs tillväxt och ökad sysselsättning. Förbättringen av de offentliga finanserna gör det möjligt att presentera en rad åtgärder i syfte att öka sysselsättningen och minska arbetslösheten. Regeringens sysselsättningspolitik bygger på fem grundstenar: Arbetslösheten skall minskas huvudsakligen genom att flera människor får arbete eller utbildning som ger ökade möjligheter till arbete; arbets- och kompetenslinjen gäller. Huvuddelen av sysselsättningsökningen bör ske i den privata sektorn. I den offentliga sektorn skall verksamhet prioriteras framför transfereringar. Det krävs en bättre fungerande lönebildning. Statsfinanserna skall vara sunda och priserna stabila. Fempunktsprogram för arbete och utbildning Förslag till åtgärder i syfte att stimulera sysselsättningen och minska arbetslösheten läggs fram inom fem prioriterade områden fram : den offentliga sektorns verksamhet inom vård, omsorg och skola, omställningen till ett hållbart , utbildning, förbättrade villkor för små och medelstora företag samt arbetsmarknadspolitiken. Den sammanlagda insatsen uppgår till . Arbetsmarknadspolitiken stärks för att minska risken för utslagning och utanförskap. Den skall bli mer flexibel, kvaliteten skall höjas och utnyttjandet av resurserna skall bli bättre. En kvalitetshöjning sker genom att tillförs för kvalificerad yrkesinriktad arbetsmarknadsutbildning. Enligt propositionen tyder mycket på att vi är i inledningen av en period av ökad tillväxt. Eftersom erfarenheterna pekar på att effekterna på arbetsmarknaden kommer med en viss eftersläpning är det angeläget att redan under innevarande år vidta åtgärder för att stärka sysselsättningen och minska arbetslösheten. Därför läggs det fram ett antal förslag i tilläggsbudgeten. Förslagen kan sammanfattas enligt följande. För att kraftsamla resurserna till de yngre föreslås en möjlighet till tillfällig avgångsersättning för äldre långtidsarbetslösa. Två nya, tillfälliga arbetsmarknadspolitiska åtgärder föreslås, försök med aktivare användning av arbetslöshetsersättningen vid olika projekt och resursarbete i offentlig verksamhet: För att öka det lokala inflytandet och motverka passivitet och utslagning skall regeringen få bemyndigande att som en försöksverksamhet använda a-kassemedel på ett mera aktivt sätt så att arbetslösa kan delta i olika projekt. För att höja kvaliteten i den offentliga sektorn kommer resursarbete, den s.k. Kalmarmodellen, att införas som en tillfällig lösning. Det innebär att en långtidsarbetslös som utför kvalitetshöjande arbete erhåller ersättning motsvarande a-kassan med möjligheter till förlängning. De nu nämnda tre förslagen föranleder ändringar i regelverket för arbetslöshetsersättningen. Vidare skapas en möjlighet att förlänga tiden i åtgärderna arbetslivsutveckling (ALU) och arbetsplatsintroduktion (API). I fråga om det förlängda starta-eget-bidraget för kvinnor föreslås att den tid i arbetslöshet, 24 månader, som krävs för rätt till bidrag kortas . Det nuvarande kravet arbetslöshet har begränsat möjligheterna för kvinnor att starta egen verksamhet när de är som bäst lämpade för det. Regeringen anser vidare att formerna för s.k. Interpraktikstipendier till arbetslösa ungdomar bör utvecklas. Utskottet återkommer till samtliga nu berörda förslag nedan. I propositionen aviseras förslag under innevarande år om en generationsväxling genom att personer i åldrarna erbjuds avgångsersättning om arbetsgivaren anställer en långtidsarbetslös yngre person. kommer ytterligare förslag till ungdomsåtgärder att läggas fram. Satsningen skall ses som en del i den utbildningssatsning som startades med förslagen i förra årets s.k. sysselsättningsproposition. Särskilt kommer det system för arbetslösa ungdomar som utvecklats i att övervägas. I den del av fempunktsprogrammet som avser småföretagssatsning aviserar regeringen att ett förslag skall läggas fram om rätt till tjänstledighet för start av eget företag. Detta skall dock gälla endast om det nystartade företaget inte konkurrerar med arbetsgivarens verksamhet. Omfattningen av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna Regeringen gör bedömningen att det i budgetpropositionen uppställda kravet på omfattningen av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna, 228 000 personer i snitt , bör minskas till 207 000. Dessa medel används dels för att finansiera en ökad utbildningssatsning och vissa andra insatser på arbetsmarknadsområdet, dels för att skapa större utrymme för den yrkesinriktade arbetsmarknadsutbildningen och för ytterligare personalförstärkningar vid arbetsförmedlingar och samt för en större ram för otraditionella insatser. Utskottet återkommer till dessa förslag nedan. Enligt propositionen är en väl fungerande lönebildning en förutsättning för att arbetslösheten skall kunna halveras. Lönerna har emellertid ökat för snabbt i förhållande till konkurrentländerna . Lönebildningen har gått i otakt med sysselsättningen. leder högre löneökningar än i omvärlden till att massarbetslösheten biter sig fast. Det helt avgörande direkta inflytandet över lönebildningen ligger hos arbetsmarknadens parter som bestämmer de regler som styr avtalsförhandlingar och avtals-innehåll. I propositionen meddelar regeringen sin avsikt att tillsätta en utredning med uppgift att se över möjligheterna att förbättra lönebildningen, däribland möjligheterna att förstärka medlingsinstitutet. Bedömning av arbetslöshetsnivån m.m. En väl fungerande lönebildning, en måttfull utveckling av arbetskraftsutbudet främst som en följd av utbildningssatsningen och en kraftfull ökning av sysselsättningen leder till att den öppna arbetslösheten bedöms falla till i genomsnitt . Regeringen betonar dock osäkerheten i så långsiktiga kalkyler, särskilt beträffande arbetsmarknadens och lönebildningens funktionssätt. En fortsatt halvårsvis avrapportering kommer att ske. Om utvecklingen visar sig sämre än väntat på grund av att åtgärder inte får det förväntade utfallet eller att konjunkturen försämras kan nya åtgärder aktualiseras. Moderata samlingspartiet (Fi42, yrk. 1 och 9 delvis) anser att en första huvuduppgift är att återupprätta som en nation i arbete. måste göras till ett land för företagande. Det krävs bl.a. att arbetsmarknaden avre-gleras och att lönebildningen reformeras för att ge utrymme för mer nyskapande. Arbetsmarknadspolitiken måste effektiviseras. För arbetslösa ungdomar bör lärlingsutbildning vara huvudinsatsen. För vissa äldre kan en möjlighet till skattereduktion vara tänkbar. För andra grupper bör en tydligt fokuserad arbetsmarknadsutbildning vara huvudinsatsen. En allmän arbetslöshetsförsäkring skall ge alla skydd men genom tidsbegränsning ge incitament att ta erbjudet arbete. Sådana nya regler måste införas parallellt med partiets övriga strategi för företagande, tillväxt och arbete. Den nödvändiga tillväxten förutsätter en reformering av arbetsrätten. Dagens detaljerade och hämmande arbetslagstiftning måste ersättas med ett antal bindande regler. I avvaktan på det kan temporära lösningar prövas, som att sätta lagen om anställningsskydd ur kraft för nyanställningar. Den enskildes möjligheter att påverka sina egna villkor måste öka. Arbetsmarknadens parter har inte lyckats enas om hur lönebildningen skall förbättras. Regeringen måste ta sitt ansvar för lönebildningen genom att genomföra de institutionella förändringar som en mer decentraliserad lönebildning kräver. Det krävs bl.a. att konfliktreglerna ändras. förslag på det arbetsrättsliga området skapar också förutsättningar för en bättre fungerande lönebildning. Regeringens politik innebär en kapitulation enligt . Arbetskraften avvecklas genom pensionering och genom att människor definieras bort från arbetskraften. Regeringens avsikt tycks vara att organisera "en tredje sektor" på arbetsmarknaden med konstruerade offentliga arbeten. Människor riskerar att bli inlåsta i ett system som påminner om 1930-talets arbetsplikt. - I partiets kommittémotion A48 av Per m.fl. avvisas flera av de konkreta förslag på det arbetsmarknadspolitiska området som läggs fram i propositionen. Utskottet återkommer till detta i den fortsatta framställningen. Kommittémotionens avslagsyrkanden på de lagändringar i regelverket för arbetslöshetsersättningen som föranleds av de nya arbetsmarknadspolitiska åtgärderna behandlas i arbetsmarknadsutskottets betänkande AU13 En allmän och sammanhållen arbetslöshetsförsäkring. liberalerna (Fi43 yrk. 1 delvis) framför att massarbetslösheten i inte beror på variationer i konjunkturen. Den beror på strukturella problem, framför allt företagarklimat, lönebildning och skattepolitik - frågor som enligt partiet lämnas olösta i propositionen. Effekterna på sysselsättningen blir marginella. Regeringen försöker i stället nå halveringsmålet genom att locka människor att lämna arbetsmarknaden. Insatserna förskjuts till insatser utanför arbetskraften. Genom regeringens förslag i fempunktsprogrammet förstärks obalansen mellan privat och offentlig sektor. Det aviserade förslaget med s.k. generationsväxling har prövats i andra länder utan framgång. Inte heller arbetsdelning kan lösa arbetslöshetsproblemet - människor är inte utbytbara. politik för fler arbeten innebär bland det som bör genomföras bl.a. förändrad arbetsrätt. En omedelbar återgång bör ske till de regler i lagen om anställningsskydd (LAS) och medbestämmandelagen (MBL) som gällde innan regeringen påbörjade sin återställarpolitik. Turordningsreglerna behöver ändras särskilt med hänsyn till småföretagen. En medlare bör få rätt att begära uppskov med en varslad stridsåtgärd. Arbetstagarpartens tolkningsföreträde vid vissa tvister bör begränsas. En arbetsrättslig kommitté med parlamentarisk sammansättning bör tillsättas. Det behövs också ett förbättrat företagsklimat där lönebildningen är en av tre viktiga delar. Den främsta orsaken till att frågan skjuts är Socialdemokraternas bindning till fackföreningsrörelsen. Ytterst har arbetsmarknadens parter ansvaret, men det politiska systemet måste skapa en fungerande maktbalans med mer balanserade spelregler och skärpta ekonomiska motiv så att avtal kan träffas i linje med önskemål om ökad sysselsättning. Ansvaret för lönebildningen måste åtföljas av visst finansiellt ansvar för konsekvenserna. Därför föreslår att statsbidraget till a-kassorna sänks till av utbetalningen. Försäkringen bör utvidgas och göras allmän. Hushållen bör kompenseras genom sänkt inkomstskatt. Ytterligare förändringar behövs , däribland möjlighet att genom gynnsammare skatteregler kunna ta "ett friår mitt i livet" för kompetensutveckling eller starta eget. I motionen avvisas propositionens förslag om friare användning av arbetslöshetsersättning, resursarbete och avgångsersättning (yrk. I kommittémotionen A49 av m.fl. framförs motsvarande synpunkter på behovet av en politik som leder till fler arbeten genom företagande (yrk. I motionen finns också ställningstaganden till flera av de konkreta förslag som läggs fram i propositionen. Utskottet återkommer till dessa yrkanden. För (Fi44 yrk. 1 delvis) är arbete åt alla ett överordnat politiskt mål. Ökad sysselsättning är det enda hållbara sättet att få en mer stabil offentlig ekonomi och tryggad välfärd samt att motverka diskriminering av kvinnor. En strukturell förnyelse behövs, där förkortad arbetstid, förbättrad arbetsrätt, förbättrad arbetslöshetsersättning och insatser för jämställdhet är viktiga inslag. Partiet lägger fram förslag om ett sysselsättningsprogram, omfattande . I programmet ingår bl.a. vinstavsättningar till en framtidsfond, satsningar på näringspolitik och regional utveckling, avgiftslättnader för arbetsgivare för att stimulera förkortad arbetstid och ytterligare satsningar på aktiva arbetsmarknadspolitiska insatser (yrk. 22 delvis). Arbetsmarknadspolitiken har försämrats enligt . Rundgången mellan arbetslöshet och åtgärder har ökat, kvaliteten på åtgärderna har blivit lägre, volymerna hålls uppe med insatser som har låg verkningsgrad och undanträngningseffekterna blir större. Arbetsmarknadspolitiken har fått en passiv socialpolitisk karaktär. Lönebildningen är en strategisk fråga för svensk ekonomi. Även höga löner är inflationsdrivande. välkomnar en utredning. En ny, bättre modell behövs, med företrädare för partsintressen och staten. Uppgiften för parterna och staten skall också vara att utveckla ett program bl.a. för hur löneklyftor skall kunna motverkas. Ansvar kan inte bara utkrävas av låglönegrupperna. Staten och näringslivet måste också göra något åt övervinsterna och direktörslönerna. Lönebildningen måste även förhindra lönediskriminering. Partiet förordar en framtidsfond, där de vinstrika företagen avsätter medel för att höja de anställdas kunskaper (yrk. Förslaget om framtidsfond är också en del av partiets sysselsättningsprogram (yrk. 22 delvis). En arbetstidsförkortning krävs för dem som redan arbetar, som de arbetslösa och ofrivilligt deltidsarbetande kan öka sin arbetstid. Systemen bör vara utformade så att det lönar sig bättre för företagen att ersätta redan anställdas kortare arbetstid med nyrekryterad eller deltidsarbetslös arbetskraft. Det krävs lagstiftning för att sänka för heltidsarbete, i ett första steg 2000, och . Parterna kan sedan anpassa arbetstidens förläggning (yrk. 17, 18). En statlig utredning bör arbeta fram en svensk modell för differentierade arbetsgivaravgifter i enlighet med en resolution i . EU-förslaget innebär en högre avgiftsnivå för arbetstagare som arbetar mer än ett visst antal timmar och en lägre nivå för dem som har sänkt normalarbetstid (yrk. förordar också en utvidgad försöksverksamhet med förkortad arbetstid, dels för att stimulera nyanställningar, dels för att bredda erfarenheterna av arbetstidsförkortning. Partiet vill anslå för sådan försöksverksamhet (yrk. framhåller att klyftorna mellan könen ökat i spåren av den ekonomiska krisen. Kvinnorna har drabbats av neddragna ersättningsnivåer och försämrade trygghetssystem, och de har dessutom finansierat sin egen arbetstidsförkortning genom att de tvingats välja deltidsarbete. har arbetslösheten ökat mer för kvinnor än för män. Partiet vill ha ett särskilt tillkännagivande om att den utredning om den ekonomiska makten, som partiet önskar, också måste ta upp den könsbundna makten. I budgetpropositionen måste regeringen presentera ett kraftfullt program för omfördelning av makt, arbete och inkomster till förmån för kvinnor (yrk. (Fi45 yrk. 1 delvis) ser vårpropositionen som ett misslyckande för de arbetslösa. En verkningsfull politik måste angripa de strukturella felen i svensk ekonomi. En konjunkturuppgång löser inte problemen. Regeringen gör en alltför optimistisk bedömning av sysselsättningsutvecklingen. Ekonomisk tillväxt är inte längre en garanti för ökad sysselsättning. Arbetsmarknadspolitiken får inte bygga på antagandet om ett sådant samband (yrk. föreslår en grön politik. Målet bör vara att minska arbetslösheten till . Arbetstiden måste förkortas generellt och skatten på arbete minskas. En sådan politik förbättrar även jämställdheten mellan könen. Det behövs också en mer aktiv fördelningspolitik, som bl.a. innefattar generellt grundskydd lika för alla vid långvarig ohälsa och arbetslöshet samt höjning av ersättningsnivån i socialförsäkringar och a-kassa för låginkomsttagare. Ersättningsnivån skall vara på inkomster upp till 4,2 basbelopp och på överstigande del av årsinkomsten upp till 6,5 basbelopp. Reglerna för inträde i a-kassan bör vara generösare (yrk. 34 och 44 delvis). framför att regeringen i stället för att minska de alltför långa arbetstiderna satsar på nya varianter av förtidspensionering, som leder till att andra skall arbeta ännu mer. Arbetslösheten göms undan med åtgärder av skilda slag. Även regeringsförslaget om "generationskontrakt" är kortsiktigt och dåligt. Det kan beskrivas som en sämre variant av arbetstidsförkortning. Möjligheterna till fusk är stora. En ungdom lär sällan kunna överta de uppgifter som den äldre hade. Detta förslag, den tillfälliga avgångsersättningen och liknande erbjudanden kan leda till att äldre personer permanent hamnar utanför arbetsmarknaden (yrk. Arbetstiden måste sänkas till . Det sker genom en ändring i arbetstidslagen. Den nuvarande dispositiviteten bör vara kvar. Frågan om eventuell lönekompensation avgörs i fackliga förhandlingar. Minskningen i arbetstimmar kompenseras av förbättrad produktivitet. Arbetstidsförkortningen bör genomföras i samspel mellan staten och parterna på arbetsmarknaden. Genom arbetstidsförkortning kan kostnaderna för arbetsmarknadspolitiska åtgärder och ersättningar minska med netto . (Fi46 yrk. 1 delvis) alternativ till propositionen är enligt motion Fi46 en storsatsning på vård och omsorg med massiva insatser för fler och nya arbeten. Regeringens politik på arbetsmarknadsområdet beskrivs som en defensiv statistikpolitik. Arbetslinjen överges, människor "generationsväxlas bort" och utbudet av arbetskraft minskas. Regeringens antaganden om sysselsättning och arbetslöshet vilar dessutom på bräcklig grund. Målet skall enligt vara att halvera den totala arbetslösheten. Grundproblemet är att regeringen saknar både ideologi och strategi för tillväxt i det privata näringslivet. Politiken måste inriktas på att fler skall gå från a-kassa och socialbidrag till egen lön. Arbete åt alla är ett av de viktigaste målen för den ekonomiska politiken. Att skapa förutsättningar för nya arbeten är även den enskilt viktigaste fördelningspolitiska åtgärden. Trösklarna in till arbetsmarknaden måste sänkas. Arbetsrätten måste reformeras så att den bättre svarar mot dagens arbetsmarknad och unga människors syn på arbete och flexibilitet. Den skall anpassas mer till de mindre företagens situation. Ökade krav på flexibilitet ställer också krav på fortlöpande kompetensutveckling. Partiet föreslår ett system med individuella utbildningskonton. Förslaget om rätt till tjänstledighet för att starta eget är bra, men blir meningslöst om man inte förbättrar företagsklimatet. Tillväxtåtgärder är det centrala, men även arbetsmarknadspolitiken bör reformeras. Den bör enligt partiet utgå från subsidiaritetsprincipen; samhällets insatser skall vara stödjande när så krävs, dock utan att skada ordinarie arbetsmarknad. Den skall dels fungera som ett försäkringssystem för den som blir arbetslös vid normala konjunktursvängningar, dels underlätta nödvändig omställning från krympande till växande sektorer. Arbetslinjen skall eftersträvas (yrk. Arbetslöshetsförsäkringen är ett viktigt och nödvändigt inslag i det svenska välfärdssystemet. Den skall bygga på en rimlig inkomstrelaterad ersättningsnivå samt ge incitament att finna ett nytt arbete och trygghet för att våga något nytt. Den höga arbetslöshetsnivån har lett till kraftig underfinansiering. Försäkringen bör åter bli en omställningsförsäkring som finansieras genom avgifter. Då uppnås ett bättre samband mellan lönebildning och arbetslöshet.