yttr · GK05UBU6Y · 1997-01-01 00:00:00 — har berett utbildningsutskottet tillfälle att avge yttrande över regeringens skrivelse 1996/97:118 Utvecklingen inom den kommunala sektorn jämte motioner i de delar skrivelsen och motionerna avser utskottets beredningsområde. Två motioner har väckts med anledning av skrivelsen, 1996/97:Fi91 av m.fl. (m) och 1996/97:Fi92 av och (). Utskottet behandlar i det följande dels skrivelsens avsnitt Barnomsorg och Skolväsendet, dels yrkandena 7-15 i motion Fi91 och yrkandena 3-6 i motion Fi92. I skrivelsen lämnar regeringen en översiktlig redovisning av hur den kommunala verksamheten utvecklas i förhållande till de nationella mål som statsmakterna har satt upp för vissa verksamhetsområden. Vidare ges en redovisning av kommunernas och landstingens ekonomi och utvecklingen av organisations- och verksamhetsformerna. - Statistiska uppgifter finns inte att tillgå för , anför regeringen, annat än i preliminär form. Därför avser den övervägande delen av redovisningen verksamheten . Frågor som rör utbildningsutskottets beredningsområde behandlas under särskilda avsnitt barnomsorg (s. 71-79) och skolväsendet (s. 80-111). I avsnittet om skolväsendet behandlas var för sig barn- och ungdomsskolan (, gymnasieskolan, särskolan) och vuxenutbildning (vuxenutbildning, vuxenutbildning för utvecklingsstörda, svenskundervisning för invandrare). Avslutningsvis tar regeringen i detta avsnitt upp vissa för samtliga skolformer gemensamma frågor såsom informationsteknik (IT), fortbildning och utvecklingsplan samt aktuella utredningar på skol-området. Som bakgrund till regeringens redovisning såvitt avser de nu aktuella områdena ges en översikt av det regelsystem som gäller för respektive verksamhet. I övrigt består redovisningen i stor utsträckning av statistiska uppgifter, ofta redovisade i tabellform. Motionerna och utbildningsutskottets bedömning För att stärka de enskilda förskolornas ställning i avvaktan på mer genomgripande familjepolitiska reformer vore enligt motion 1996/97:Fi91 (m) ett viktigt steg att återinföra kommunernas skyldighet att lämna bidrag till enskild förskole- och barnomsorgsverksamhet. Bidragsregler och styrsystem måste utformas så att vissa verksamhetsformer, t.ex. familjedaghem, inte missgynnas. Regeringen bör återkomma med förslag i denna riktning (yrk. U t s k o t t e t erinrar om att socialutskottet har avslagit ett motionsyrkande om att enskild barnomsorg skall ha rätt till samma ekonomiska stöd som den som bedrivs i offentlig regi (mot. 1996/97:So639 yrk. 1, bet. 1996/97:SoU8). Enligt gällande bestämmelser, vilka trädde i kraft , kan kommunen lämna bidrag till enskild förskoleverksamhet och enskild skolbarnsomsorg, om verksamheten uppfyller vissa i socialtjänstlagen angivna krav och avgifterna inte är oskäligt höga (18 § nämnda lag). Sådant bidrag bör lämnas med ett belopp per barn som inte oskäligt avviker från kommunens kostnad per barn i motsvarande verksamhet. Någon skyldighet för kommunen att lämna bidrag föreligger inte. Det ankommer på kommunen att själv bedöma huruvida bidrag för enskild förskoleverksamhet och enskild skolbarnsomsorg skall ges eller ej. Utskottet anser inte att reglerna skall ändras, varför finansutskottet bör avstyrka yrkandet. I motion 1996/97:Fi92 (fp) yrkande 3 krävs en utvärdering av kvaliteten i barnomsorgen. Det är, anför motionärerna, angeläget med en bredare analys av kvaliteten i förhållande till insatta medel och de behov som finns. Denna analys bör sättas i relation till beräkningsmetoderna i det kommunala kostnadsutjämningssystemet. U t s k o t t e t, som avstyrker bifall till yrkandet, vill peka på att det i regeringsförklaringen slogs fast att skolan, förskolan och fritidshemmen - som ett led i det livslånga lärandet - skall integreras för att förbättra första viktiga år. Regeringen har behandlat denna fråga utförligt i sin skrivelse 1996/97:112 Utvecklingsplan för förskola, skola och vuxenutbildning - kvalitet och likvärdighet. Regeringen anför där att all pedagogisk verksamhet som rör barn och ungdom genom en integrering av förskola, skola och skolbarnsomsorg kan bilda en helhet som höjer kvaliteten i verksamheten. Regeringen återkommer till frågan även i nu förevarande skrivelse och tecknar där en bild av läget för beredning av kommande förslag om erforderliga regeländringar (s. 78 f.). I proposition 1995/96:206 Vissa skolfrågor m.m. har regeringen aviserat att kommer att bli ansvarig myndighet också för tillsyn, uppföljning, utvärdering och utveckling av förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg. Utskottet har inhämtat att regeringen avser att ge i uppdrag att utföra nya utvärderingar av kvaliteten inom barnomsorgen, när myndigheten övertagit tillsynsansvaret för barnomsorgen, vilket beräknas ske . Utskottet anser att det föreliggande yrkandet om utvärdering av kvaliteten i barnomsorgen i huvudsak är tillgodosett mot bakgrund av vad utskottet nu redovisat om förestående förändringar. Med hänvisning till att det av skrivelsen framgår att kommunerna har skärpt reglerna för barnomsorg till arbetslösa föräldrars barn och att andelen kommuner som låter barn behålla sin barnomsorgsplats när en förälder är föräldraledig har minskat föreslås i motion 1996/97:Fi92 (fp) en kartläggning av antalet barn utanför den pedagogiska förskolan. Alla barn skall enligt motionärerna erbjudas en pedagogisk förskoleverksamhet och därigenom få en god start (yrk. U t s k o t t e t vill än en gång åberopa socialutskottets i det föregående nämnda och av godkända betänkande, där även den nu aktuella frågan behandlats (1996/97:SoU8). framhåller att det är angeläget att barn vars föräldrar blir arbetslösa eller föräldralediga och som har behov av det får behålla sin plats i barnomsorgen. En noggrann bedömning bör i varje enskilt fall göras av barnets behov av trygga förhållanden och av att delta i pedagogisk verksamhet. Någon ändring av bestämmelserna i socialtjänstlagen behövs inte, anför socialutskottet. I regeringens i det föregående nämnda skrivelse 1996/97:112 ägnas ett särskilt avsnitt åt frågan om förskola för utsatta barn, där det bl.a. framhålls att den växande arbetslösheten påverkar också barns villkor och möjligheter att utveckla sin potential. Föräldrars arbetslöshet kan innebära oro, stress och ångest också för barn (s. 56 f.). Mot bakgrund av att regeringen i båda de nu aktuella skrivelserna uppmärksammat problemet med barn som av kommunerna blivit ställda utanför barnomsorgen, bör kunna utgå från att regeringen uppmärksamt följer utvecklingen ute i kommunerna i nu berört hänseende. Med hänvisning härtill anser utskottet att yrkande 4 i motion 1996/97:Fi92 inte bör föranleda någon särskilda åtgärd, varför det bör avstyrkas av finansutskottet. Ett uttalande av om sänkt ålder för skolpliktens inträdande begärs i motion 1996/97:Fi91 (m). Motionärerna finner det beklagligt att regeringen inte kan fatta beslut i frågan utan fortsätter att laborera med olika "mellanformer", nu senast s.k. förskoleklasser. Motionärernas ståndpunkt är helt klar: skolplikten skall normalt inledas det år barnet fyller . Regeringen bör återkomma med förslag i denna fråga (yrk. U t s k o t t e t har tidigare under innevarande utförligt behandlat frågan om ålder för skolstart och skolpliktens omfattning och därvid bl.a. avstyrkt yrkanden från med i huvudsak samma innebörd som det nu förevarande (bet. 1996/97:UbU5 s. 7 f., 1996/97:UbU6 s. 12 ff.). Med hänvisning till vad utskottet sålunda har anfört och till att kommunerna efter är skyldiga att ta in sexåringar i skolan, om föräldrarna önskar det, samt till den förestående samordningen av förskoleverksamheten och skolan, bör även det nu förevarande yrkandet avslås av . I motion 1996/97:Fi92 (fp) anförs att det saknas uppgifter om hur många kommuner och skolor som inte ansett sig kunna bereda intresserade sexåringar någon plats i skolan. Motionärerna begär en kartläggning av möjligheterna för sexåringar att börja skolan (yrk. U t s k o t t e t anser att finansutskottet bör avstyrka yrkandet och därvid huvudsakligen hänvisa till vad utskottet just anfört om kommunernas skyldighet att på begäran av föräldrarna ta emot sexåringar i skolan. Mot bakgrund av vad som anförs i motionen vill utskottet tillägga att det av undersökningar framgår att 249 kommuner () /96 uppgav att de tog emot alla sexåringar som ville börja skolan (nr 107). har däremot inte närmare studerat varför många kommuner och skolor inte ansett sig kunna bereda intresserade sexåringar någon plats i skolan på grund av att verkets ansvarsområde ännu ej omfattar sexåringarna. I skrivelsen redovisas skillnaderna vad gäller kostnaden för den kommunala . Den var totalt för hela riket eller per elev. Den högsta kostnaden per elev, inklusive skolskjutsar och kommungemensamma kostnader, var och den lägsta . I skrivelsen pekas på några tänkbara förklaringar. I storstäderna kan omfattningen av hemspråk och svenska som andraspråk vara det som påverkar kostnadsutfallet. Kostnadsvariationen kan även till en del förklaras av skillnader i prioriteringar. Även skillnader i resursutnyttjande och redovisningsteknik kan ligga bakom de olika kommunernas kostnadsbilder. Det finns enligt motion 1996/97:Fi91 (m) all anledning att på nationell nivå gå vidare vad gäller analysen av orsakerna till skilda kostnader, framför allt vad gäller i vilken utsträckning skillnaderna i kostnader motsvaras av skillnader i elevernas kunskapsutveckling och skolans resultat i övrigt (yrk. U t s k o t t e t noterar att regeringen i skrivelsen återger vad kommit fram till beträffande orsaker till skillnaderna i grundskolekostnaderna (s. 84 ff.). Verkets undersökning visar att hälften av skillnaden mellan kommunerna beror på fem angivna variabler (invånardistans, andel barn med utlandsfödd förälder, socialistisk majoritet, elever per skola och skattekraft). Samtliga variabler med höga värden höjer kostnaden per elev utom variabeln elever per skola som sänker kostnaden. Övriga förklaringar till kostnadsskillnaderna kan vara t.ex. effektivitet i organisationen, kontinuitet i maktinnehaven, konkurrenssituationen och politisk handlingskraft samt redovisningsteknik. Det är även enligt utskottets uppfattning angeläget att närmare undersöka huruvida skillnaderna i kostnader ger utslag i skolans resultat. Utskottet har erfarit att har påbörjat ett projekt som skall studera sambandet mellan resurser och resultat. Även andra faktorer, såsom socioekonomiska förhållanden, skall beaktas i utredningen. Resultatet planeras kunna presenteras . Syftet med yrkandet är - menar utskottet - tillgodosett med vad utskottet nu har anfört, varför något uttalande av i enlighet med yrkandet inte är påkallat. bör därför avstyrka detsamma. Rätten att välja skola och information härom samt möjligheten att välja program i gymnasieskolan behandlas i motion 1996/97:Fi91 (m) yrkande 10. Utöver en analys av de kriterier kommunerna använder för att motsätta sig vårdnadshavarens önskemål, borde även frågan om hur kommunerna aktivt försöker förändra sin skolorganisation utifrån elevers och föräldrars önskemål belysas, anför motionärerna. De saknar i skrivelsen information om hur kommunerna fullföljer uppdraget att informera elever och föräldrar om rättigheter och möjligheter att välja skola. Även elevernas val av program i gymnasieskolan skall tillgodoses i så stor utsträckning som möjligt, anför motionärerna. Det finns behov av en fortlöpande analys på nationell nivå av varför vissa program inte lockar så många sökande. I motion 1996/97:Fi92 (fp) yrkande 6 behandlas frågan om elevers reella möjlighet att välja skola och en kartläggning av denna. Man vet inte, säger motionärerna, hur många kommuner som i praktiken inte ger sina elever rätt att välja skola. Det saknas uppgifter om hur många elever som tillåtits att välja annan skola och hur många som nekats. Genom att aktualisera frågeställningen ute på skolorna och i kommunerna skulle en process kunna starta där man kan finna lösningar för att i högre grad kunna tillgodose föräldrarnas önskemål. U t s k o t t e t tar först upp frågan om val inom gymnasieskolan, som har behandlats av utskottet med anledning av likartade yrkanden från , liberalerna och (bet. 1996/97:UbU10). Utskottet fäste uppmärksamheten på att regeringen i den till överlämnade nationella utvecklingsplanen tagit upp frågor kring en utveckling av gymnasieskolan (skr. 1996/97:112). Regeringen meddelade där att man avser att ytterligare utreda hur en modernisering av utbudet av gymnasieskolans program, deras utformning uttryckt i gymnasiepoäng samt studievägsstrukturen inom programmen bör se ut (s. 74). - I den nu föreliggande skrivelsen konstateras att av alla elever togs in på sitt förstahandsval . uppgav elever på program med yrkesämnen att de var mindre nöjda med möjligheterna att fritt välja program, gren eller kurser. Andelen sökande som fått sina val tillgodosedda varierade från program till program. Det var främst de som sökt till naturvetenskaps- och samhällsvetenskapsprogrammen som fick sina förstahandsval tillgodosedda. Regeringen anför att den parlamentariska kommitté som följer gymnasieskolans utveckling bedömer att program som har en låg andel förstahandssökande kontinuerligt bör uppmärksammas. Någon lagstadgad skyldighet att informera om möjligheterna att välja skola har inte kommunerna, vilket innebär att informationsutbudet varierar mellan olika kommuner. När det gäller kommunernas information till elever och föräldrar om möjligheten att välja en annan skola framgår det av undersökningar att sådan information lämnades inför /96 i 178 kommuner (). Det var något mindre än inför /95, då 195 kommuner () lämnade motsvarande information. Inför /96 informerade 82 kommuner () om möjligheten att välja en fristående skola (Beskrivande data om skolverksamheten, nr 107). Utskottet erinrar om att det är föreskrivet att kommunen vid fördelningen av elever på olika skolor skall beakta vårdnadshavares önskemål om att deras barn skall tas emot vid en viss skola så långt det är möjligt utan att andra elevers berättigade krav på placering i en skola nära hemmet åsidosätts eller att betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter uppstår för kommunen (4 kap. 6 § skollagen). Utskottet finner det rimligt att kommunen informerar föräldrarna om detta. Det borde även, enligt utskottet, vara naturligt att kommunen underrättar föräldrar om möjligheten att söka plats på en fristående skola, om sådan finns i kommunen. Tillgängliga uppgifter ger vid handen att det är få föräldrar som väljer en annan skola än den närmaste för sina barn. I nio kommuner av tio är andelen som väljer en annan skola och andelen som väljer en fristående skola (Årsredovisning för /96, ). Av regeringens skrivelse framgår att i 196 kommuner () tillgodosågs /96 alla elevers önskemål att få gå i en annan skola än i den närmaste. De vanligaste hindren är platsbrist och avstånden till de olika skolorna. Utskottet avstyrker bifall till yrkandena 10 i motion 1996/97:Fi91 och 6 i motion 1996/97:Fi92. När det gäller valfriheten och mångfalden i skolan spelar de fristående skolorna en särskild roll, heter det i motion 1996/97:Fi91 (m). De nya reglerna för dessa som träder i kraft riskerar att allvarligt försvåra för de fristående skolorna att bedriva sin verksamhet. Ett exempel på detta är att många kommuner ännu inte har förhandlat färdigt de ersättningar som de fristående skolorna skall få under nästa hösttermin (yrk. U t s k o t t e t erinrar om att regeringen i anslutning till beslut om nya bidragsregler för fristående skolor, vilka kommer att tillämpas på utbildning som äger rum efter , informerade om sin avsikt att låta en expertkommitté följa hur bidragsgivningen fungerar. Denna dag, , har regeringen beslutat direktiv för en sådan uppföljning. Resultatet skall redovisas senast den 1 okotober 1999. En kommitté har tillsatts. Den skall bl.a. belysa resursfördelningens effekter för såväl fristående grundskolor som kommuner. Med hänvisning till vad utskottet nu har anfört om uppföljning av de nya bidragsbestämmelserna föreslår utskottet att finansutskottet avstyrker bifall till yrkande 11 i motion 1996/97:Fi91. Förslag om en nationell skolpeng förs åter fram av i motion 1996/97:Fi91 yrkande 12. Ett genomförande av förslaget skulle innebära att staten övertar finansieringsansvaret för skolan medan ansvaret för verksamheten kan decentraliseras ytterligare, ända ut till den enskilda skolan. I motionen anges en rad fördelar med det föreslagna systemet. U t s k o t t e t avstyrkte fyra yrkanden med begäran om införande av nationell skolpeng i anslutning till behandlingen av budgetpropositionen (1996/97:UbU1 s. 77). Bland annat hänvisade utskottet då till sin motivering för avslag på ett likartat yrkande tidigare vid behandlingen av den ekonomiska vårpropositionen (1995/96:UbU6y s. 8 f.). Med hänvisning till vad utbildningsutskottet anförde vid båda dessa tillfällen anser utskottet att bör avslå yrkandet. I motion 1996/97:Fi91 (m) begärs ett tillkännagivande av till regeringen om vad i motionen anförts om kvalitetsarbetet i skolan (yrk. Motionärerna menar att ett fristående kvalitets- och utvärderingsinstitut skulle kunna skapas genom en omorganisation av och i skolan (). Vidare måste kommunerna i större utsträckning än ta del i kvalitetsarbetet. Regeringens beslut att skolorna inte skall vara skyldiga att delta i den nationella utvärderingen i årskurs 5 rimmar illa med regeringens försäkringar om vikten av nationell uppföljning och utvärdering, anför motionärerna. U t s k o t t e t avstyrker yrkandet och hänvisar därvid till den utförliga behandling som regeringen i sin till avlämnade skrivelse med utvecklingsplan för förskola, skola och vuxenutbildning ägnar frågan om kvalitetsutvecklingen i skolan (skr. 1996/97:112 s. 99 ff.). Enligt regeringens bedömning skall huvudansvaret för att genomföra kvalitetsgranskningarna och den nationella redovisningen ligga på . De blir komplement till den tillsyn, uppföljning och utvärdering som kontinuerligt ansvarar för. Granskningarna skall genomföras av statliga utbildningsinspektörer. Regeringen kommer i särskilda direktiv till att ange inriktningen och vilka områden som skall granskas. Beroende på var fokus skall ligga bör även externa sakkunniga engageras för uppdragen. Utbildningsinspektörerna skall företräda skilda kompetensområden, inom landet såväl som från andra länder. Utskottet behandlar denna fråga mer utförligt i sitt betänkande med anledning av skrivelsen jämte de motioner som väckts med anledning av den, vilket betänkande utskottet avser att justera (bet. 1996/97:UbU13). I motion 1996/97:Fi91 (m) konstateras utifrån skrivelsen att besparingarna i kommunerna främst genomförs inom områdena yrkesutbildning och påbyggnadsutbildning som vuxna vill genomgå i annan kommun. Orsakerna till detta och konsekvenserna behöver undersökas, anser motionärerna. Inte minst av ekonomiska skäl bör samverkan över kommungränserna vad avser yrkesutbildning uppmuntras, hävdar de (yrk. Även u t s k o t t e t anser att den av motionärerna uppmärksammade utvecklingen inte är tillfredsställande. till komvux som helhet minskade andelen elever som fick sin utbildning i annan kommun från /92 till /94 för att åter stiga något till /95. Nedgången, anför regeringen, kan ha flera förklaringar. Den kan bero på att vuxnas behov av utbildning tillgodoses i den egna kommunen. Den kan också bero på att utbildningen saknas i hemkommunen och kommunen inte anser sig ha råd att betala för den i en annan kommun. Utskottet instämmer i uppfattningen rent allmänt att samverkan mellan kommuner borde kunna motiveras av bl.a. ekonomiska skäl. Men det förefaller som om kommunen i varje enskilt fall ser det som en "extra" utgift att betala kostnaderna för en yrkesutbildning/påbyggnadsutbildning i en annan kommun. Utskottet, som inte vill förorda en generell central reglering, förutsätter att kommunerna har uppmärksammat problemet och själva söker nå en lösning. Utskottet vill emellertid erinra om att det föreligger rätt för varje berörd kommun att för viss volym av påbyggnadsutbildningarna erhålla interkommunal ersättning (jfr prop. 1995/96:145, bet. 1995/96:UbU8 s. 15 f. och 2 kap. 17 § förordningen om vuxenutbildning, SFS 1992:403 i lydelse SFS 1996:338). I sammanhanget vill utskottet peka på att regeringen ekonomiska vårproposition aviserar tillsättandet av en arbetsgrupp inom med uppgift att förbereda ett regeringsförslag, så att ett riksdagsbeslut om den kvalificerade yrkesutbildningens framtid kan fattas (prop. 1996/97:150 s. 84). Utskottet finner det inte omotiverat att man i det sammanhanget ser närmare på utvecklingen av de yrkesutbildningar/påbyggndsutbildningar som är i fråga. Med det anförda föreslår utskottet att yrkande 14 i motion 1996/97:Fi91 skall avstyrkas av finansutskottet. tar utskottet upp yrkande 15 i motion 1996/97:Fi91 (m) vari begärs ett tillkännagivande till regeringen om vad i motionen anförts om redovisning av hur de olika alternativen inom skola, omsorg m.fl. kommunala verksamhetsområden upplevs av dem som verksamheten är till för. Generellt konstaterar regeringen att medborgarna är ganska nöjda med den kommunala servicen. En brist, menar motionärerna, är att regeringen inte valt att redovisa att medborgare som valt de privata alternativen inom t.ex. skola och omsorg ofta är mer nöjda. I den diskussion som förs om mångfald och kvalitet inom de kommunala verksamhetsområdena är det särskilt viktigt att lyfta fram hur resultatet värderas av dem för vilka verksamheten är till. U t s k o t t e t föreslår att finansutskottet avstyrker yrkandet. Inom pågår studier om valfrihet och segregation, det s.k. , där frågor av den arten som motionärerna väcker delvis har studerats. I rapporten välja skola - effekter av valmöjligheter i (nr 109) ges en beskrivning av effekter och förhållningssätt till rätten att välja skola i tolv kommuner, främst storstäder och större städer. Dessutom ges en beskrivning av bytesrörelser mellan skolor i olika skolområden samt i vilken utsträckning och på vilket sätt elever med olika socioekonomisk och etnisk bakgrund utnyttjar rätten att välja skola. Även i rapporten - ett delat ansvar (nr 110) berörs frågan om valfrihet. En utvärdering som redovisas i rapporten belyser effekter av möjligheten att välja skola i . Enligt vad utskottet har erfarit fortsätter projektet sitt arbete. bör föreslå att lägga skrivelsen i nu berörd del till handlingarna. I beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), Skånberg (kd) och (). Bidrag till enskild förskole- och barnomsorgsverksamhet, m.m. (), (), (), () och () anför: Vi tycker att det är positivt att de enskilda förskolorna och fritidshemmen fortsätter att öka i omfattning. Ett viktigt steg för att ytterligare stärka de enskilda förskolornas position i avvaktan på mer genomgripande familjepolitiska reformer vore att återinföra kommunernas skyldighet att lämna bidrag till enskild förskole- och barnomsorgsverksamhet. Vi anser att bör begära att regeringen skall återkomma med förslag härom. Bidragsreglerna bör utformas så att vissa verksamhetsformer, t.ex. familjedaghem, inte missgynnas. Barnomsorgen måste utformas efter föräldrarnas önskemål och barnens behov. bör tillstyrka yrkande 7 i motion 1996/97:Fi91. Likaså anser vi att finansutskottet bör tillstyrka yrkande 8 i samma motion med förslag att regeringen skall återkomma med förslag om sänkt ålder för skolpliktens inträdande. Vi anser att skolplikten normalt skall inledas det år barnet fyller . Det är beklagligt att regeringen inte kan fatta beslut i denna fråga, utan fortsätter att laborera med olika mellanformer, nu senast s.k. förskoleklasser. Vi anser vidare att utbildningsutskottet bort tillstyrka yrkande 6 i motion 1996/97:Fi92 med begäran om en kartläggning av elevers reella möjligheter att välja skola.