yttr · GK05AU1Y · 1997-01-01 00:00:00 — har beslutat att bereda arbetsmarknadsutskottet tillfälle att yttra sig över proposition 1996/97:1 Budgetpropositionen för jämte motioner i vad avser den ekonomiska politiken och förslag till statsbudget för , utgifternas fördelning på utgiftsområden och beräkningen av statsinkomsterna, garantier, låneramar m.m. i de delar som berör arbetsmarknadsutskottets beredningsområde. Detta yttrande avser ramarna för utgiftsområdena 13 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet och 14 Arbetsmarknad och arbetsliv samt motionerna 1996/97:Fi204 (m) yrkandena 3 och 4, 1996/97:Fi210 (c) yrkande 2, 1996/97:Fi211 (fp) yrkandena 3 och 4, 1996/97:Fi212 (v) yrkandena 2 och 3, 1996/97:Fi213 (mp) yrkandena 2 och 3, 1996/97:Fi214 (kd) yrkandena 2 och 3, samtliga yrkanden i berörda delar, samt 1996/97:A304 (m) yrkandena 2 och 13. Propositionens förslag om anslag under dessa två utgiftsområden och därav föranledda motionsyrkanden kommer arbetsmarknadsutskottet att behandla i sitt betänkande 1996/97:AU1. Vissa ekonomiska förutsättningar m.m. I finansplanen för konstateras att den svenska ekonomin står inför en konjunkturuppgång. Inflationstakten är mycket låg och exporten fortsätter att utvecklas starkt. Genom den kraftiga investeringsökningen har produktionskapaciteten byggts ut och förbättrat utsikterna till en ökad tillväxt. Saneringen av de offentliga finanserna har gått mycket snabbare än vad som förutspåddes så sent som i den ekonomiska vårpropositionen. I propositionen konstateras att allvarliga problem återstår att lösa, trots förbättringen av de offentliga finanserna. Föregående år ökade sysselsättningen med 61 000 personer men beräknas minska med 28 000 personer. har arbetslöshetssiffrorna reviderats upp, främst som följd av att produktiviteten och medelarbetstiden ökat mer än väntat. Det viktigaste enligt regeringen är att öka sysselsättningen och få ned arbetslösheten. Målet att halvera den öppna arbetslösheten ligger fast. En viktig förutsättning för att klara målet om halverad arbetslöshet är en förbättrad ekonomisk tillväxt . Det kommer även att krävas fortsatta strukturella förändringar för att förbättra ekonomins sätt att fungera. Viktiga beslut måste fattas rörande bl.a. lönebildning och arbetsmarknad. I propositionen framhålls arbetsmarknadsparternas roll i detta. Arbetsmarknadsläget väntas bli bättre . Den öppna arbetslösheten beräknas minska till . Sysselsättningen väntas stiga med 24 000 personer. För de därefter följande budgetåren räknar regeringen med en successivt sjunkande öppen arbetslöshet enligt nedanstående tabell. Av tabellen framgår även antagandena om personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder, uttryckt som procent av arbetskraften. Öppen arbetslöshet (ÖA) och arbetsmarknadspolitiska åtgärder (AÅ) 1998 1999 2000 Basalternativet, ÖA 6,9 6,1 5,8 5,7 " AÅ 5,4 5,0 4,3 3,8 Tillväxtalternativet, ÖA 6,7 5,4 4,6 4,0 " AÅ 5,4 5,0 4,2 3,8 Det stora problemet med den utveckling som beskrivs i basalternativet är att arbetslösheten inte skulle minska i tillfredsställande takt. För att nå målet om halvering måste tillväxten höjas och ekonomin fungera bättre. Arbetslösheten måste reduceras med . Regeringen anser att målet ligger inom räckhåll. Ytterligare åtgärder kommer att vidtas för att sysselsättningsmålet skall nås. "Tillväxtalternativet" utgår från en bättre fungerande arbetsmarknad, där den avgörande faktorn är lönebildningen. I beräkningsförutsättningarna för statsbudgetens utgifter har vissa förändringar gjorts i förhållande till vårpropositionen. Läget på arbetsmarknaden för har utvecklats sämre än vad regeringen förutsåg , vilket lett till en uppjustering av prognosen för . Som redan angetts utgår basalternativet från och tillväxtalternativet från öppen arbetslöshet , att jämföra med vårpropositionens 6,5 respektive . De höga arbetslöshetssiffrorna kommer att leda till stora överskridanden vad avser utgifterna för arbetslöshetsersättning. Utgifterna under innevarande år beräknas bli 14,5 miljarder större än budgeterat. I vårpropositionen antogs överskridandet stanna vid . Regeringen bedömde då att överskridandet enbart delvis kunde finansieras inom område. ser regeringen ingen möjlighet att genomföra ytterligare besparingsåtgärder inom detta departements område. En politik för tillväxt och sysselsättning I propositionen framhålls den aktiva arbetsmarknadspolitikens uppgift att förbättra anpassningen mellan företagens behov och de arbetssökandes kompetens. Genom den blir arbetsmarknaden mer flexibel, den minskar inflationsbenägenheten och förhindrar utslagning och utanförskap. Den uttrycker också ett vägval, aktivitet framför passivitet. Kompetenshöjning är centralt för att återföra arbetslösa till reguljärt arbete. Kommunerna har fått starkare inflytande och de lokala arbetsförmedlingsnämndernas roll har stärkts. De arbetsmarknadspolitiska medlen har blivit mer flexibla och individinriktade. Individuella handlingsplaner skall upprättas. Lönebildningen måste förbättras. Även med en lägre arbetslöshetsnivå måste ha en lönekostnadsutveckling på god europeisk nivå. Ett nytt kontrakt för samverkan behövs på detta område enligt regeringen. Arbetsmarknadens parter har fått i uppdrag att fram till gemensamt formulera de förändringar av förhandlings- och lönebildningssystemet som är nödvändiga för att säkerställa en bättre lönebildning. Genom förändringar i arbetsrätten skall det bli lättare för företagen att anställa, men inte att säga upp anställda. En ny anställningsform skall införas. För att stärka främst kvinnorna skall deltidsarbetslösa få rätt till ökad sysselsättningsgrad, och en tidsgräns för vikariat skall gälla. Kollektivavtal om avvikelser från lagen om anställningsskydd skall kunna träffas på lokal nivå. Företrädesrätten till återanställning skall gälla i stället för tolv. I propositionen understryker regeringen att arbetslöshetsförsäkringen skall vara en omställningsförsäkring, vilket markeras genom en s.k. bortre parentes. En höjning av ersättningsnivån från har aviserats från . Utgiftstak och fördelning av utgifter på utgiftsområden I propositionens tabell 4.13 redovisas regeringens reviderade fördelning av utgiftstaket per utgiftsområde i förhållande till vårpropositionen. Såvitt avser UO13 och UO14 kan följande noteras. Förändringar i den s.k. antagandebilden innebär en uppjustering av UO13 med ca till följd av ändrade antaganden om arbetslösheten. Stödet för utbildningsvikariat, som tidigare utgjordes av en nedsättning av arbetsgivaravgifter och minskade statsbudgetens inkomster, skall nu i stället betalas ut som ett stöd till företagen. Därmed kommer UO14 att belastas med ca . Regeringens förslag till fördelning av utgifter på utgiftsområden, såvitt avser UO13 och UO14, framgår av nedanstående tabell. Miljoner kronor, löpande priser 1998 1999 UO13 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet 35 250 34 466 29 733 UO14 Arbetsmarknad och arbetsliv 52 Utgiftsområde 13 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet Detta utgiftsområde omfattar huvudsakligen utgifter för arbetslöshetsförsäkringen, kontant arbetsmarknadsstöd och lönegarantiersättning. Utgiftsnivåerna påverkas primärt av nivån på den öppna arbetslösheten och av antalet konkurser. I propositionen konstateras att utgifterna för arbetslöshetsförsäkringen och det kontanta arbetsmarknadsstödet ökat kraftigt , huvudsakligen beroende på den höga öppna arbetslösheten men även som en följd av att en allt större andel av de förvärvsarbetande anslutit sig till arbetslöshetskassorna. Regeringen avser enligt propositionen att återkomma till med ytterligare förslag om bl.a. arbetslöshetsförsäkringen. Regeringens förslag vad gäller utgifternas fördelning på anslag framgår av bilaga. Utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv Utgiftsområdet omfattar arbetsmarknadspolitiska åtgärder och förvaltningskostnader samt utgifter för statliga arbetsgivarfrågor. Inom utgiftsområdet återfinns även utgifter för jämställdhetspolitiska åtgärder, bl.a. för (JämO). Utgiftsområdets kostnader styrs i huvudsak av statsmakternas beslut om medelstilldelning, som grundar sig på det förväntade behovet av konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska åtgärder. En koppling finns till regelverkets utformning vad gäller bl.a. bidragsnivåer och de arbetsmarknadspolitiska åtgärdernas längd och omfattning. Fr.o.m. /96 har en rad förändringar genomförts bl.a. i syfte att hävda arbetslinjen och upprätthålla flexibiliteten på arbetsmarknaden. I propositionen nämns bl.a. skärpt arbetsvillkor, förenklat regelverk samt rationaliseringar inom rekryteringsstödet. Inom arbetslivsområdet har organisationen av arbetslivsforskningen fått en ny myndighetsstruktur. Inom jämställdhetsområdet prioriteras åtgärder som leder till att jämställdhetsperspektivet införlivas med alla politikområden. Regeringens förslag vad gäller utgifternas fördelning på anslag framgår av bilaga. Motionernas förslag till utgiftsramar framgår av nedanstående tabell. Regeringens och oppositionspartiernas förslag till fördelning av utgifter på utgiftsområden . Utgiftsområde 13 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet 1998 1999 1997 1998 1999 Regeringen 35 250 34 466 29 733 35 250 34 466 29 733 (m) 30 725 26 635 20 812 -4 525 -7 831 -8 921 (c) 35 250 - - +0 - - (fp) 25 050 24 266 19 533 -10 200 -10 200 -10 200 (v) 36 750 - - +1 500 - - (mp) 36 215 29 596 14 823 +965 -4 870 -14 910 (kd) 33 850 30 466 28 733 -1 400 -4 000 -1 000 Utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv 1998 1999 1997 1998 1999 Regeringen 52 (m) (m) 50 393 45 759 45 056 -1 653 -1 085 -1 534 (c) 52 046 - - +0 - - (fp) 46 296 40 094 39 540 -5 750 -6 750 -7 050 (v) 55 559 - - +3 513 - - (mp) 51 447 44 664 40 270 -599 -2 180 -6 320 (kd) 48 088 41 764 41 010 -3 958 -5 080 -5 580 Moderata samlingspartiet framhåller i sin partimotion att det är bättre förutsättningar för arbete och företagande som leder till högre tillväxt och lägre arbetslöshet. Partiet förordar en radikal förenkling av den lagstiftning som reglerar förhållandena mellan medarbetare och arbetsgivare. Dagens lönebildning är ett allvarligt problem för de svenska företagens konkurrenskraft, och den måste därför ses över. En avveckling av t.ex. lagreglerna om kollektivavtal skulle leda till en mer tillväxtbefrämjande lönebildning. Såvitt avser utgiftsområde 13 förordar partiet en fortsatt ersättningsnivå på inom arbetslöshetsförsäkringen och en bortre gräns för ersättningen vid . Av anständighetsskäl bör dagens ordning med a-kassor som är knutna till de fackliga organisationerna ersättas med en allmän arbetslöshetsförsäkring som är neutral i förhållande till medborgarna. En högre grad av självfinansiering förordas. Sammantaget räknar med besparingar inom utgiftsområdet som uppgår till för nästa budgetår. Besparingen stiger sedan till 1999. För utgiftsområde 14 räknar med besparingar på . Arbetsmarknadspolitikens främsta uppgift är att förmedla arbeten, medan de aktiva åtgärderna skall avse särskilt sårbara grupper. Huvuddelen skall riktas mot unga arbetslösa med ett modernt lärlingsprogram och mot arbetslösa med ett program för att öka anställningsbarheten. Volymen skall inte vara större än att verksamheten kan bedrivas med kvalitet. räknar med besparingar framför allt genom reducerad arbetsmarknadsutbildning, avskaffat bidrag för utbildning i företag, avvisande av OTA (offentligt tillfälligt arbete för äldre arbetslösa) och genom besparingar på arbetsmiljöområdet. Av bilaga till detta yttrande framgår de föreslagna besparingarna vad avser de enskilda anslagen. Motsvarande förslag beträffande utgiftsramarna läggs fram i kommittémotion A304 av Per m.fl. har inga avvikande förslag i förhållande till propositionen när det gäller utgiftsramarna men framför synpunkter på arbetsmarknads- och arbetslivspolitiken. Utskottet kommer att återkomma till detta i betänkande 1996/97:AU1. liberalerna föreslår för nästa budgetår på utgiftsområde 13 en ram som är lägre än propositionens förslag. Besparingen skall åstadkommas främst genom sänkt statsbidrag till arbetslöshetskassornas utbetalningar. Därmed kommer makten över lönebildningen att följas av ett finansiellt ansvar för de fackliga organisationerna. Partiet anser att staten skall stå för av a-kassornas utbetalningar och att egenavgifterna skall höjas i motsvarande mån, vilket beräknas leda till en besparing på . Genom införandet av en lånedel i utbildningsbidragen räknar partiet med en besparing på , vilken hänförs till UO13. För utgiftsområde 14 föreslås vissa utgiftsökningar, nämligen för lönebidragen med och för med . I övrigt anser partiet att det finns stora möjligheter att effektivisera verksamheten inom AMS, vilket beräknas kunna leda till besparingar på . Sammantaget innebär detta att partiet föreslår en utgiftsram som är lägre än regeringens förslag. föreslår för utgiftsområde 13 ett högre belopp än regeringen. Ersättningsnivån i a-kassan bör återgå till redan från , och begränsningsregeln för deltidsarbetslösa bör upphävas. Vidare föreslås att de regler som infördes med anledning av sysselsättningspropositionen inte träder i kraft. Inom utgiftsområde 14 vill höja kvaliteten och öka volymen på de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Särskilda satsningar bör göras på arbetshandikappade via lönebidrag och . Ett system med obligatoriska praktikplatser bör införas. Det krävs vidare ett speciellt program för kvinnor vars arbeten rationaliserats bort. Medel bör ges för forskning på arbetsmiljöområdet. Viss förstärkning bör också ske av JämO. Sammantaget föreslår mer än regeringen på detta utgiftsområde. utgår från att kraftiga besparingar kan göras på utgiftsområdena genom en snabb sänkning av arbetstiden till 35 timmars arbetsvecka. De stora effekterna inträder . föreslår partiet en något större ram på utgiftsområde 13. Ett s.k. brutet tak vid 4,2 basbelopp bör införas inom arbetslöshetsförsäkringen tillsammans med ett höjt inkomsttak till 6,5 basbelopp. En återgång till de tidigare kvalificeringsreglerna bör också ske. Detta innebär att utgifterna blir högre än enligt regeringens förslag. På utgiftsområde 14 föreslås en uppräkning av lönebidragen hos handikapporganisationerna med , men i övrigt minskade kostnader till följd av arbetstidsförkortning m.m., vilket leder till en utgiftsminskning med i förhållande till regeringens förslag. föreslår lägre ramar för båda utgiftsområdena. Ersättningsnivån inom arbetslöshetsförsäkringen bör återställas till av inkomsten och lägsta nivån inom det kontanta arbetsmarknadsstödet till vad som gällde innan beloppet sänktes. Med partiets samlade budgetpolitik som innebär en kraftfull förstärkning av resurserna till kommuner och landsting bör ca 38 000 fler kunna ha heltidsanställnng. Detta gör det möjligt att avvisa de tillfälliga offentliga arbetena för äldre arbetslösa, och det minskar behovet av kontantstöd. De samlade effekterna på utgiftsområde 13 beräknas till minus i förhållande till regeringens förslag. På utgiftsområde 14 föreslår partiet ett lägre belopp. förslag för tillväxt, företagande och nya arbeten bedöms minska behovet av arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Flyttbidragen avskaffas, kostnaderna för och länsarbetsnämndernas administration minskas och arbetslivsforskningen reduceras. Partiet prioriterar arbetshandikappade genom 90-procentsnivå på lönebidragen till de ideella organisationerna och genom en satsning på . Partimotionernas förslag såvitt avser de enskilda anslagen, vilka i vissa fall framställs i andra motioner än de nu berörda, framgår som nämnts ovan av bilaga. Utgiftsområde 13 är starkt konjunkturberoende. Nivån på arbetslösheten tillsammans med regelverket för arbetslöshetsersättningen är bestämmande för den största delen av utgifterna på UO13. Även utgifterna inom UO14 är i stora delar konjunkturberoende. Det är att märka att merparten av utgifterna under det största anslaget inom UO14, arbetsmarknadspolitiska åtgärder, som motsvarar nästan hälften av utgiftsområdet, till övervägande delen avser ersättning till den som deltar i en sådan åtgärd. I stora delar är alltså utgifterna inom utgiftsområdena 13 och 14 av likartat slag, nämligen försörjning för personer som står utanför den reguljära arbetsmarknaden. Med en stor omfattning på de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna sjunker kostnaderna inom UO13. Vid en oförändrad nivå på den totala arbetslösheten leder en minskning av volymen på de aktiva insatserna inom UO14 till ökade kostnader för ersättningar på UO13. Utgiftsområdena kan beskrivas som kommunicerande kärl. i anslutning till behandlingen av förslaget om preliminära utgiftsramar pekade arbetsmarknadsutskottet på svårigheterna att beräkna utgifterna på UO13. Några tiondels procentenheters felbedömning av nivån på arbetslösheten kan kraftigt öka kostnaderna. Som utskottet då uttalade är det därför viktigt att beräkningen av utgifterna på området bygger på så säkra och realistiska prognoser som möjligt, allrahelst som utgångspunkten synes vara att eventuella överskridanden skall finansieras inom respektive departements område. Effekterna av en felaktig prognos - som kan förklaras både av oförutsedda omvärldsfaktorer, ett misslyckande för den ekonomiska politiken och av att prognosen var mindre väl underbyggd - kan tvinga fram överväganden om besparingar som drabbar de arbetslösa. I sammanhanget kan utskottet peka på det kraftiga budgetöverskridandet avseende arbetslöshetsersättningarna för innevarande budgetår - . uppskattades det till ca , men det har alltså fått justeras upp ytterligare. Detta illustrerar svårigheten att göra riktiga uppskattningar på området. Beräkningarna utgår från en relativt kraftig minskning av arbetslösheten, redan nästan år skall den enligt det s.k. basalternativet ha gått ned till . I tillväxtalternativet skall den ha minskat ytterligare till . En öppen arbetslöshet på dessa nivåer torde förutsätta ett förbättrat konjunkturläge och en positiv sysselsättningsutveckling, alternativt att ett större antal arbetslösa får möjlighet till utbildning eller andra åtgärder. I sammanhanget bör också förslaget om nya kriterier för rätt till ersättning i form av sjukpenning och förtidspension uppmärksammas (prop. 1996/97:28). Det är inte uteslutet att dessa regler, om de antas av , får effekter på arbetsmarknaden. Det föreslagna anslaget för arbetsmarknadspolitiska åtgärder, som utskottet kommer att behandla i sitt betänkande 1996/97:AU1, uppgår till . Inom denna ram skall ge minst 228 000 personer i genomsnitt utbildning, praktik eller sysselsättning genom konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska åtgärder eller yrkesinriktad rehabilitering. har det uppställda volymkravet, 240 000 personer i olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder, fått justeras ned till i genomsnitt 215 000. Svårigheter att nå det uppställda volymkravet kan slå igenom på den öppna arbetslösheten och därmed på utgiftsnivån inom UO13. Det är alltså en mycket vansklig uppgift att beräkna ramarna för utgiftsområdena 13 och 14. Som utskottet framhöll kan det vara både praktiskt och politiskt svårt att under löpande budgetår ändra i regelsystemen och på det sättet förhindra budgetöverskridanden. Utskottet har emellertid inte underlag för att göra någon annan bedömning än den som regeringsförslagen om utgiftsramar grundar sig på. Till den del som ramarna bestäms av icke konjunkturberoende faktorer framstår utgiftsberäkningarna som väl avvägda. övergår nu till en annan fråga. har mycket omfattande förändringar beslutats för arbetslöshetsförsäkringen och det kontanta arbetsmarknadsstödet. Detta har skett vid ett antal olika tillfällen. Vid den extrainkallade fattades beslut om ytterligare ändringar i regelverket på grund av förslag som lagts fram i den s.k. sysselsättningspropositionen. Det gällde bl.a. möjligheterna att kvalificera sig för ersättning, beräkningen av ersättningen och en tidsmässig begränsning av ersättningsrätten, den s.k. bortre parentesen. Enligt beslut skall lagändringarna träda i kraft . I sitt yttrande till finansutskottet med anledning av sysselsättningspropositionen ansåg arbetsmarknadsutskottet att det i och för sig fanns goda skäl att avvakta med beslut om mera ingripande förändringar till dess att den då sittande a-kasseutredningen, , lagt fram sina förslag. Utskottet pekade bl.a. på de många beslut på området som fattats . ville ändå inte motsätta sig de föreslagna förändringarna. Det tyngsta skälet var det nära sambandet mellan försäkringen och den nya inriktningen av arbetsmarknadspolitiken. Arbetslöshetsförsäkringen är och skall vara en omställningsförsäkring för personer med fast förankring på arbetsmarknaden. Utskottet såg det som naturligt att dessa principer konkretiserades genom lagregler om skärpt arbetsvillkor och en bortre gräns i försäkringen. Även de kraftigt ökade kostnaderna för arbetslöshetsersättningen, bl.a. till följd av försämrat arbetsmarknadsläge, fanns med i bilden. Utskottet hade också vissa invändningar mot propositionens förslag i sak och föreslog några förändringar. Ändringarna har som framgått ännu inte trätt i kraft. Sedan de beslutades har ARBOM lagt fram sitt slutbetänkande med förslag om en ny försäkring. Enligt regeringens planer skall en proposition i ämnet läggas fram . De beslutade förändringarna har i vissa delar mött kritik. För utskottet står det klart att de i några avseenden fått effekter som inte är godtagbara - regeringen föreslår vissa justeringar redan nu i budgetpropositionen. Dessa omständigheter sammantagna talar för att avvakta ytterligare med genomförandet av en reformerad försäkring. Därmed kan man som utskottet framhöll förhoppningsvis vinna i klarhet och överskådlighet. Berörda organ får också möjlighet att lägga fram synpunkter inte bara på de mera övergripande frågeställningarna. Utskottet utgår från att regeringen i arbetet med att ta fram ett mera genomgripande förslag utgår från de grundprinciper som utskottet redan tidigare ställt sig bakom, nämligen att arbetslöshetsförsäkringen skall vara ett skydd för personer med fast förankring på arbetsmarknaden och att den skall ha karaktären av omställningsförsäkring. En senareläggning av en reformerad arbetslöshetsförsäkring skulle leda till ökade kostnader framför allt på UO13. Fördelningen mellan de båda utgiftsområdena kan beräknas till 80/20. Utgiftsökningen kan för uppskattas till brutto , varav på UO13. Netto, sedan de ökade skatteintäkterna beaktats, motsvarar detta . Kostnadsökningen blir mindre om ikraftträdandet av en reformerad försäkring bestäms till en tidigare tidpunkt än . En sådan kostnadsökning kan finansieras på olika vägar, antingen genom att motsvarande besparing görs inom utgiftsområdena eller genom att inkomstsidan förstärks genom ökade avgifter, t.ex. genom en höjning av finansieringsavgiften enligt 57 § lagen om arbetslöshetsförsäkring. I det senare fallet skall de ökade kostnaderna hanteras inom ramen för tekniken med budgeteringsmarginalen. Med det nu anförda överlämnar arbetsmarknadsutskottet frågan om utgiftsramarna för utgiftsområdena 13 och 14 till finansutskottet. Det innebär också att arbetsmarknadsutskottet anser att motionerna Fi204 (m), A304 (m), Fi211 (fp), Fi212 (v), Fi213 (mp) och Fi214 (kd) bör avstyrkas i berörda delar. I beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och Per (). Utgiftsområde 13 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet och utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv , , och (alla m) anser att arbetsmarknadsutskottets yttrande under rubriken bedömning bort ha följande lydelse: Trots löften före valet från Socialdemokraterna om en sjunkande arbetslöshet har arbetslösheten ökat. Det beror till stor del på en ovilja att ifrågasätta den gällande ordningen på arbetsmarknaden. Liksom i motion Fi204 anser utskottet att det krävs en radikal förenkling av den lagstiftning som reglerar förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare. Även lönebildningen är ett allvarligt problem för konkurrenskraften i de svenska företagen.