yttr · GK05AU7Y · 1997-01-01 00:00:00 — Förslaget påverkar inte ramen för utgiftsområdet. Ändringen avses träda i kraft . föreslås godkänna regeringens förslag (yrk. I motion A48 av Per m.fl. (m) förordas en annan inriktning av arbetsmarknadspolitiken: flera av dagens arbetsmarknadspolitiska åtgärder bör successivt minska i omfattning för att senare helt utgå. Åtgärdssammansättningen måste tydligare än inriktas på att förbättra enskildas möjligheter att återkomma till reguljärt arbete, inte på att erbjuda aktivitet åt så många arbetslösa som möjligt. Motionärerna önskar att gör ett tillkännagivande till regeringen om arbetslivsutveckling av denna innebörd (yrk. 12 delvis). I liberalernas motion Fi43 begärs att skall avslå förslaget om förlängning av tid i arbetslivsutveckling (yrk. Även i motion A49 av m.fl. (fp) finns en begäran om ett sådant avslag. ALU har varit och måste även vara en arbetsmarknadspolitisk åtgärd som tillgrips i allra sista hand när alla andra möjligheter har prövats, sägs det (yrk. ansluter sig till regeringens bedömning att kravet på en förlängning av ALU bör ändras från synnerliga skäl till särskilda skäl. Som regeringen anför kommer kriteriet därmed att vara detsamma som för annan förlängning av tid i arbetslivsutveckling. Utskottet hänvisar till att ändringen genomförs i syfte att åstadkomma en enhetlighet i regelsystemet, vilket torde ligga i linje med det synsätt som även motionärerna omfattar. konstaterar utskottet att ändringen medför ökade möjligheter till förlängning av ALU-tiden på samma arbetsplats. I ett enskilt fall kan detta vara en värdefull lösning. Av senast tillgänglig statistik framgår att antalet personer i ALU har ökat med 4 000 till 58 500 personer. I sin behandling av budgetpropositionen hänvisade arbetsmarknadsutskottet till ett uttalande om ett generellt behov av forskning och utvärdering. Utskottet utgår från att även effekterna av regeländringen kommer att beaktas inom en sådan utvärdering av ALU. Med vad utskottet nu har anfört tillstyrks regeringens förslag och avstyrks motionerna Fi43 (fp), A48 (m) och A49 (fp) i här berörda delar. Arbetsplatsintroduktion (API) Arbetsplatsintroduktion (API) är en åtgärd som får beviljas arbetslösa fr.o.m. det år de fyller . Regeringen föreslår att tiden i arbetsplatsintroduktion (API), som normalt får vara , skall kunna förlängas med högst för arbetshandikappade och för utomnordiska medborgare. Förslaget innebär ingen begränsning i den nuvarande förlängningsmöjligheten för unga handikappade. För dessa gäller nu ingen tidsgräns vid förlängning. Förslaget påverkar inte ramen för utgiftsområdet. Ändringen föreslås gälla fr.o.m. . Regeringen begär godkännande av förslaget (yrk. I motion A48 av Per m.fl. (m) uttrycks på samma sätt som beträffande ALU kritik mot åtgärden API; den arbetsmarknadspolitik som motionärerna förordar innebär att flera av dagens arbetsmarknadspolitiska åtgärder successivt minskar i omfattning för att senare helt utgå. Åtgärdssammansättningen måste tydligare än inriktas på att förbättra enskildas möjligheter att återkomma till reguljärt arbete, inte på att erbjuda aktivitet åt så många arbetslösa som möjligt (yrk. 12 delvis). ansluter sig till vad regeringen har förespråkat i fråga om möjligheter till förlängning av tiden i API för arbetshandikappade och för utomnordiska medborgare, två av de grupper som får anses ha en svagare ställning på arbetsmarknaden och som bör prioriteras i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Utomnordiska medborgares svårigheter har flera orsaker. De kan bl.a. härledas till bristande kunskaper i svenska språket och avsaknaden av ett socialt nätverk på arbetsmarknaden. Utskottet instämmer i motionärernas uppfattning att de enskildas möjligheter att återkomma till ett reguljärt arbete måste förbättras; detta är givetvis en ständig strävan. Det nu aktuella förslaget gäller emellertid personer som av olika skäl inte ens har fått tillträde till arbetsmarknaden. Utskottet föreslår att ställer sig bakom vad som förordats. Regeringens förslag tillstyrks alltså och motion A48 (m) avstyrks i aktuell del. Insatser för att öka kvinnors företagande beslutade om ett särskilt förlängt starta-eget-bidrag/aktivitetsstöd för att öka kvinnors företagande (prop. 1995/96:222, bet. FiU15, AU6y, rskr. Stödet - i form av utbildningsbidrag - riktar sig främst till arbetslösa kvinnor som varit anställda inom offentlig sektor. Det lämnas till kvinnor som varit inskrivna på arbetsförmedlingen och som vill starta företag eller kooperativ. I den nu framlagda propositionen föreslås att kravet för att kvalificera sig för det särskilda utbildningsbidraget kortas ned, nämligen från till minst sex månaders inskrivning vid arbetsförmedlingen. Förslaget påverkar inte ramen för utgiftsområdet. Ändringen avses träda i kraft (yrk. I motion A48 av Per m.fl. (m) framförs invändningar mot förslaget. Den arbetsmarknadspolitik som i stället förordas går ut på att flera av dagens arbetsmarknadspolitiska åtgärder skall minska i omfattning för att senare helt utgå. Åtgärdssammansättningen måste tydligare än inriktas på att förbättra enskildas möjligheter att återkomma till ett reguljärt arbete, inte att erbjuda aktivitet åt så många arbetslösa som möjligt (yrk. Vid införandet av det förlängda starta eget-bidraget bidragsformen uttalade arbetsmarknadsutskottet att man såg positivt på förslagets inriktning på kvinnor. Utskottet hänvisade till att kvinnorna är särskilt berörda av övertalighetsproblem inom den offentliga sektorn. Alla möjligheter borde tas till vara för att kanalisera de kunskaper och erfarenheter som dessa personer besitter in i en ny meningsfull och lönsam verksamhet. Det gällande kravet för att få förlängt bidrag har visat sig vara för högt ställt; det har försvårat möjligheten att påtagligt öka andelen kvinnor med starta-eget-bidrag. Det kan antas att de som är bäst lämpade att starta egen verksamhet har en kortare arbetslöshetsperiod än . Det förefaller därför välbetänkt att sänka kravet . Såsom anförs i propositionen är kvinnor i minoritet bland de personer som får bidrag för att starta eget; de utgör endast av bidragstagarna. Mot bakgrund av ovanstående tillstyrker utskottet regeringens förslag. Följaktligen avstyrks motion A48 (m) i nu berörd del. har arbetslösa ungdomar haft möjlighet att praktisera på företag inom , exklusive , med stöd av s.k. . I regleringsbrevet för för AMV har regeringen föreskrivit att verket får använda högst för detta ändamål. Under /96 fick ca 200 ungdomar detta stipendium. Under innevarande budgetår har få ungdomar utnyttjat möjligheten. Enligt regeringens mening har de krav som har varit kopplade till åtgärden bidragit till att intresset från ungdomar respektive europeiska företag varit ringa. Därför föreslår regeringen en ny form, Interpraktikstipendier som skall ersätta nuvarande . I propositionen anges närmare under vilka villkor som stipendiet skall kunna lämnas. Regeringen anser också att praktik inom ramen för stipendiet bör kunna anordnas även utanför . Det kan exempelvis gälla volontärverksamhet i utvecklingsländer (yrk. Kostnaden för stipendiet inklusive administration beräknas till . Förslaget påverkar inte ramen för utgiftsområdet. Den nya ordningen avses gälla fr.o.m. . I motion A48 av Per m.fl. (m) sägs att syftet med program av detta slag skall vara att erbjuda unga människor bättre möjligheter att tillgodogöra sig erfarenheter från övriga EU-länder men också en chans att etablera sig på den alleuropeiska arbetsmarknaden. Däremot anser motionärerna inte att det är försvarbart att - såsom regeringen föreslår - insatser i utvecklingsländerna skall finansieras genom medel avsatta för arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Motionärerna avvisar därför förslaget såvitt gäller möjligheten att utnyttja stipendiet för volontärarbete i utvecklingsländer (yrk. anser att det är värdefullt att arbetslösa ungdomar kan få en internationell erfarenhet. Det är därför av intresse att söka de former som stimulerar till sådan. Utskottet välkomnar regeringens förslag om vissa ändringar i villkoren för stipendieverksamheten. Utskottet ser heller inget hinder för att stipendierna utvidgas till att kunna omfatta även volontär-arbete i utvecklingsländer. noteras regeringens avsikt att lägga ansvaret för Interpraktikstipendier på Svenska EU Programkontoret för utbildning och kompetensutveckling. Med det sagda föreslår utskottet att godkänner regeringens förslag. Motion A48 (m) avstyrks därmed i berörd del. Kommunernas ansvar för ungdomar Genom lagen (1995:706) om kommuners ansvar för ungdomar, som trädde i kraft , ges kommunerna möjlighet att genom överenskommelser med staten ta ett samlat ansvar för arbetslösa ungdomar fram till det år de fyller . Verksamheten skall syfta till att förbereda ungdomarna för inträde på den reguljära arbetsmarknaden eller till en plats i reguljär utbildning. Kommunerna skall samarbeta med det lokala näringslivet (prop. 1994/95:218, bet. AU15, rskr. I lagen anges att ungdomar som deltar i verksamheten inte skall anses som arbetstagare. Någon särskild bestämmelse om att arbetsmiljölagen i vissa hänseenden skall tillämpas på deltagarna i verksamheten finns inte. Åtgärden har inte heller angivits vara utbildning. Enligt vad regeringen uppger har det därför uppstått en viss osäkerhet om vilket arbetsmiljöansvar som gäller när ungdomar deltar i verksamhet som regleras av den nu aktuella lagen och som bedrivs på en arbetsplats. Regeringen föreslår att det i lagen (1995:706) om kommuners ansvar för ungdomar införs en uttrycklig bestämmelse om att arbetsmiljölagen (1977:1160) i vissa delar skall vara tillämplig på de ungdomar som deltar i denna åtgärd. Lagändringen föreslås träda i kraft (yrk. konstaterar att bestämmelser om arbetsmiljölagens tillämpning finns i lagen (1996:869) om arbetslivsutveckling och lagen (1996:870) om offentliga tillfälliga arbeten för äldre arbetslösa. Det har emellertid rått en osäkerhet om arbetsmiljölagens tillämpning när det gäller kommunernas ansvar för ungdomar. Därför välkomnar utskottet det klarläggande som regeringen nu för fram och som innebär en ökad rättslig enhetlighet. Utskottet tillstyrker med det anförda regeringens förslag. Försöksverksamhet med sysselsättningsskapande åtgärder och Särskilda medel Regeringen anför att en stor del av de beslut som gäller åtgärder, finansierade över anslaget A 2, innebär utgifter för kommande budgetår. Ett bemyndigande som går ut på att beslut kan fattas som medför utgifter om högst under kommande budgetår begärs därför för regeringen. Det är regeringens avsikt att använda medlen för beställning av tjänster för bl.a. sysselsättningsskapande åtgärder (yrk. avvisar förslaget om bemyndigande om att beställa tjänster för högst i motion Fi44. Några motiv för förslaget har inte angetts i propositionen, anförs det. Inte heller framgår det varför medel skall disponeras av regeringen i stället för av ansvarig myndighet. Det blir lätt fråga om det slags politiska "lekpengar" som revisorer har varnat för (yrk. Även i motion Fi46 avvisas förslaget. I konsekvens med ställningstagande till försöksverksamhet med sysselsättningsskapande åtgärder behövs inte särskilda medel för detta ; detta medför en besparing om , anförs det (yrk. 26 delvis). Under anslaget A 2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder (ram) finns enligt regleringsbrevet tre anslagsposter, nämligen Arbetsmarknadspolitiska åtgärder, Försöksverksamhet med sysselsättningsskapande åtgärder samt Särskilda medel. De båda sistnämnda, som sammanlagt uppgår till , disponeras av . I propositionen begär regeringen nu ett bemyndigande att utnyttja medel som är avsatta för användning under innevarande budgetår för beställningar som ger upphov till utgifter under nästkommande budgetår. Såvitt erfarits är det vissa av de projekt som finansieras genom dessa medel som löper . Utskottet har ingen erinran mot regeringens förslag. års budget kan det finnas skäl för att närmare överväga det fortsatta behovet av medel för här berörd verksamhet. Med det sagda tillstyrks propositionen i denna del och avstyrks motionerna Fi44 (v) och Fi46 (kd) i här aktuellt avseende. Sammanfattande medelsanvisning på anslaget A 2 Arbetsmark-nads-politiska åtgärder Regeringen föreslår att anslaget A 2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder minskas med (yrk. 68 delvis). tillbakavisar i motion Fi44 regeringens förslag om en besparing. I stället begär partiet att skall göra ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma på tilläggsbudget till statsbudgeten för med en ökning av anslaget A 2 med (yrk. har i det föregående godkänt regeringens förslag såvitt gäller de skilda delarna i anslag A 2. Mot denna bakgrund avstyrks motion Fi44 (v) i här berörd del. Regeringen presenterar sina avsikter beträffande den framtida inriktningen av arbetsmarknadsutbildningen. För att öka utrymmet för yrkesinriktad arbetsmarknadsutbildning utökas ramen med . I motion A48 av Per m.fl. (m) hävdas att arbetsmarknadsutbildningen alltjämt i många hänseenden kommer att bedrivas på ett ineffektivt sätt, satsningarna till trots. I stället bör den styras mot ett klart definierat arbetsmarknadsbehov och erbjuda en kvalitet som tillmötesgår högt ställda krav från såväl deltagare som framtida arbetsgivare. Arbetsmarknadsutbildningen bör vara yrkesinriktad och i allt väsentligt genomföras tillsammans med företagen. Enligt motionärernas mening uppfyller den kvalificerade eftergymnasiala yrkesutbildningen (KY) dessa krav och borde därför omfattas av satsningar. Ett tillkännagivande om arbetsmarknadsutbildningen av denna innebörd begärs (yrk. ansluter sig till regeringens uppfattning att utrymmet för yrkesinriktad arbetsmarknadsutbildning bör öka. Därmed stärks arbets- och kompetenslinjen i arbetsmarknadspolitiken. En uppjustering med i detta syfte ter sig som rimligt. Utskottet påminner om att arbetsmarknadsutbildningen är avsedd att leda fram till ett arbete, dvs. den skall vara grundad på ett faktiskt behov av utbildning. Ansvaret för planering och upphandling av utbildningen, som är något olika organiserad i skilda delar av landet, ligger hos antingen länsarbetsnämnd eller arbetsförmedling. För att utröna utbildningsbehovet - och anpassa sig till detta - pågår under processen fortlöpande kontakter mellan länsarbetsnämnd/arbetsförmedling och den berörda marknaden. Detta gäller i synnerhet yrkesutbildningen. Denna utbildning är till del förlagd till arbetsplatser. Med det nu sagda avstyrker utskottet motion A48 (m) i här aktuell del. Regeringen lämnar i propositionen en redovisning av pågående arbete med en ytterligare decentralisering av arbetsmarknadspolitiken. Under föregående budgetår gjordes en rad regelförenklingar i syfte att underlätta såväl för de arbetslösa som för de personer som arbetar med de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna på arbetsförmedlingar och . I motion A47 av m.fl. (s) anförs att det engagemang och den kunskap som finns i de lokala arbetsförmedlingsnämnderna inte har tagits till vara på ett tillräckligt offensivt sätt. anser nämnderna att centrala regelverk sätter hinder i vägen för att fullt ut kunna använda de idéer som deras arbete leder fram till. bör göra ett uttalande om behovet av att förenkla regelverket och ge utrymme för arbetsförmedlingsnämnderna att utifrån lokala förutsättningar och behov styra åtgärdernas inriktning och fördelning. Även i motion Fi85 av () berörs frågan om ett förenklat regelverk och utökade befogenheter för arbetsförmedlingsnämnderna. Stelbenta centrala regler får inte äventyra den decentraliseringsreform som dessa syftar till. bör mandatet förtydligas, anförs det. infördes en försöksverksamhet med lokal samverkan mot arbetslösheten (prop. 1995/96:148, bet. Avsikten var att kommuner skulle engageras i större utsträckning. delar den uppfattning som kommer till uttryck i motionerna, nämligen att decentralisering av arbetsmarknadspolitiken är ett viktigt inslag i bekämpningen av arbetslösheten. En större handlingsfrihet på den lokala nivån och en klarare rollfördelning mellan AMV och de lokala aktörerna är därför önskvärd. Arbetet på att förenkla och harmonisera dagens arbetsmarknadspolitiska åtgärder måste därför fortsätta. Reglerna skall givetvis vara enkla och lättolkade för alla berörda parter för att missförstånd och eventuella orättvisor skall kunna undvikas. Inte minst är det viktigt att de arbetsförmedlingsnämnder som får ett allt större ansvar för den lokala arbetsmarknadspolitiken känner att de verktyg som de hanterar kan användas så effektivt som möjligt. konstaterar att regeringens arbete på att förenkla och förtydliga regelsystemet nu drivs vidare. Syftet är att möjliggöra för beslutsfattarna på lokal nivå att använda den för individen lämpligaste insatsen. Utskottet utgår från att det skall resultera i att flertalet hinder som begränsar de lokala initiativen försvinner och att större utrymme skapas för lokala lösningar. Utskottet vill också hänvisa till de ytterligare förslag i denna riktning som regeringen har presenterat, t.ex. när det gäller friare användning av arbetslöshetsförsäkringen liksom utökade medel för otraditionella insatser, och som utskottet behandlar i berörda sammanhang. Enligt utskottets mening är motionerna Fi85 (c) och A47 (s) delvis tillgodosedda med det anförda och avstyrks därför. Åtgärder för vissa ungdomar Regeringen presenterar sin avsikt att ytterligare underlätta för lågutbildade ungdomar att etablera sig på arbetsmarknaden. Regeringen har givit och i uppdrag att utarbeta ett förslag i syfte att aktivera och kompetensutveckla arbetslösa ungdomar vilka är berättigade till ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen. Uppdraget skall redovisas . Med utgångspunkt i resultatet av detta uppdrag avser regeringen att i budgetpropositionen föreslå speciella åtgärder för att minska arbetslösheten för lågutbildade ungdomar. I motion Fi74 m.fl. (s) sägs att man för att minska arbetslösheten bland lågutbildade ungdomar inte behöver söka efter förebilder bara i . Motionärerna påpekar att det på flera platser i finns en väl fungerande verksamhet för sådana ungdomar, som därtill är föremål för kriminalvård, s.k. KrAmi-verksamhet. De föreslår att de nya arbetsförmedlingsnämnderna skall ha en ledningsfunktion i en sådan verksamhet. Det är med stor oro som arbetsmarknadsutskottet konstaterar att arbetslösheten är mycket hög bland ungdomar med låg utbildning. För lågutbildade ungdomar var arbetslösheten , vilket är avsevärt högre än för befolkningen i sin helhet. I propositionen refereras till mycket goda erfarenheter av den sammanhängande satsningen på lågutbildade arbetslösa unga. Utskottet delar regeringens uppfattning att de danska erfarenheterna kan tjäna som ett intressant exempel vid utarbetandet av en svensk modell. Det system som motionärerna hänvisar till, den s.k. KrAmi-verksamheten, har enligt deras uppfattning varit mycket framgångsrikt. Verksamheten har funnits och har kunnat genomföras inom ramen för gällande regelverk. Det kan givetvis vara motiverat att även KrAmi-verksamheten studeras särskilt i samband med utarbetandet av ett mer samlat förslag för gruppen lågutbildade ungdomar. Utskottet vill i detta sammanhang även hänvisa till den parlamentariskt sammansatta ungdomspolitiska kommittén (C 1995:10), vars arbete har avslutats. I sitt delbetänkande (SOU 1997:40) Ungdom och arbete lämnas bl.a. förslag beträffande lärlingsutbildning. Med hänvisning till vad här har anförts avstyrker utskottet motion Fi74 (s) i berörd del. Arbetsmarknadsåtgärder för vissa ändamål I motion Fi63 av och () framförs synpunkten att arbete inom natur- och kulturmiljösektorerna har ett stort värde eftersom inga undanträngningseffekter uppstår. medför det en stor samhälls-nytta. Motionärerna föreslår sålunda att arbete inom natur- och kulturmiljösektorerna införs som en arbetsmarknadspolitisk åtgärd och att medel för detta reserveras i anslaget till AMS. anser, i likhet med motionärerna, att det är angeläget att nya verksamheter inom såväl natur- som kulturmiljöområdena kan utvecklas. har också arbetsmarknadspolitiken använts för att upprätthålla viktiga kulturpolitiska ambitioner. Som motionärerna påpekar är det angeläget att åtgärderna utformas på ett sådant sätt att de inte tränger undan riktiga arbetstillfällen. Vidare är det viktigt att s.k. inlåsningseffekter undviks. Utskottet vill påpeka att det i statsbudgeten under anslaget A 2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder finns medel anslagna, vilkas användning skall vara av mer flexibelt slag. Under anslagspost 1 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder är ett ändamål s.k. otraditionella insatser. För dessa har regeringen nu på tilläggsbudget begärt en utökad medelsram med . Även medel under anslagspost 2 Försöksverksamhet med sysselsättningsskapande åtgärder respektive 3 Särskilda medel, sammanlagt , kan användas på ett friare sätt. Vidare pågår inom ramen för åtgärden arbetslivsutveckling (ALU) en rad projekt av det slag som motionärernas förslag tar sikte på. Ett exempel är renoveringen av i . Utskottet konstaterar med detta att motionärernas förslag i huvudsak är tillgodosett. Med hänvisning till vad nu anförts avstyrks motion Fi63 (s). A 3 Särskilda åtgärder för arbetshandikappade I detta avsnitt behandlar utskottet punkterna 46 och 47 i regeringens förslag till riksdagsbeslut, propositionen s. 151-158 och motionerna Fi44 av m.fl. (v) yrkandena 57-65, Fi46 av m.fl. (kd) yrkandena 24 och 26 delvis, Fi65 av och () samt A49 av m.fl. (fp) yrkande 2. En särskild utredare tillkallades 1996 med uppdrag att se över de sysselsättningsskapande åtgärderna för arbetshandikappade - anställning med lönebidrag, skyddat arbete hos offentliga arbetsgivare () och arbete inom (dir 1996:56). Utredningen, som antagit namnet , avlämnade delbetänkandet (SOU 1997:5) Aktivt lönebidrag - Ett effektivare stöd för arbetshandikappade. Stödformen anställning med lönebidrag är ett statsbidrag till arbetsgivare som infördes . Den har uppkommit genom en sammanslagning av de tidigare formerna arkivarbete och halvskyddad sysselsättning. Syftet med stödformen är att tillförsäkra arbetshandikappade samma rätt och möjlighet att delta i arbetslivet som icke arbetshandikappade har. Dessutom skall lönebidragsanställningen ge personer med funktionshinder möjlighet att omfattas av alla de andra åtgärder som finns för arbetslösa. Med arbetshandikappade avses i detta sammanhang arbetssökande som på grund av fysiska, psykiska, förståndsmässiga eller socialmedicinska handikapp har nedsatt arbetsförmåga och som därför har eller kan förväntas få svårigheter att erhålla eller behålla en anställning på den reguljära arbetsmarknaden. Bestämmelserna om lönebidrag är intagna i förordningen (1991:333) om lönebidrag. Regeringen föreslår på grundval av ovannämnda delbetänkande ändringar i bestämmelserna om lönebidrag i tre avseenden, nämligen att en särreglering införs för allmännyttiga organisationer, att lönebidrag lämnas i form av ett belopp per dag och att rekvisitionerna av lönebidrag sker . Förslagen redovisas i det följande under rubrikerna Bidragsnivåer för allmännyttiga organisationer och AMV:s ekonomiadministrativa rutiner. Regeringens bedömningar i övrigt med anledning av redovisas under övriga rubriker. Sist i avsnittet under rubrikerna Särskilt rekryteringsstöd samt och lönebidrag behandlas frågor som väckts i motioner och som inte har direkt anknytning till regeringsförslagen. Fram till var bidragsnivåerna inom lönebidragssystemet fasta och dessutom olika för skilda kategorier av arbetsgivare. Bidragsnivån för statliga arbetsgivare var , för allmännyttiga organisationer och för kommuner, landsting, affärsdrivande verk och enskilda företag 50 eller beroende på om anställningen varat mindre respektive . gjordes lönebidraget flexibelt, vilket innebär att bidragets nivå skall fastställas efter den arbetssökandes behov och förutsättningar med hänsyn till hans arbetsförmåga och graden av funktionsnedsättning.