yttr · GK05SKU5Y · 1997-01-01 00:00:00 — Åtgärderna finansieras enligt förslaget genom en höjning av energi-skatten på el med per kWh . Den högsta energiskattesatsen för el stiger härvid från per kWh till per kWh. Tillverkningsindustrin och växthusnäringen erlägger inte någon energi-skatt för el. Regeringen avser att återkomma till frågan om nivån på och utformningen av produktionsbeskattningen av el på . Regeringen kommer därvid att överväga om det är möjligt och ändamålsenligt att ersätta skatten på kärn-kraftsproducerad el med en fast skatt som är oberoende av produktionsnivån i likhet med vad som gäller för beskattning av el från vattenkraftverk. Av propositionen framgår att ytterligare åtgärder vidtagits som kan minska belastningen på den elintensiva industrin. sänktes den genomsnittliga avgiften till kärnavfallsfonden med per kWh som företagens garantiåtaganden utökades. Åtgärden innebar en sänkning av kostnaderna för kärnkraftsproducenterna motsvarande ca per kWh netto. Sänkningen av kärnbränsleavgiften och av vattenkraftsskatten skapar förut-sätt-ningar för sänkta elpriser för elintensiv industri. Regeringen förutsätter att de elproducenter som tidigare höjt sina priser med hänvisning till de höjda produktionsskatterna nu kommer att sänka priserna i motsvarande grad som kärnbränsleavgift och vattenkraftsskatt sänks. I motion Fi90 yrkande 4 av m.fl. (m) accepterar motionärerna regeringens förslag om en halvering av produktionsbeskattningen av vattenkraft-verk men avvisar den föreslagna finansieringen genom höjd konsumtionsskatt på el (yrkande 1 delvis och yrkande 2 delvis). Det är enligt motionärerna bra att regeringen insett att produktionsbeskattningen får negativa effekter för sysselsättningen, men motionärerna vill gå längre och anser att skatten bör slopas helt. Motionärerna har i sitt budgetalternativ skapat utrymme för en ytterligare sänkning av produktionsbeskattningen och hemställer därför att riks-dagen hos regeringen begär ett förslag som innebär att produktions-beskattningen avskaffas helt (yrkande 4). I motion Fi45 av m.fl. (mp) motsätter sig motionärerna förslaget om en halvering av produktionsbeskattningen. De hemställer att propositionen avslås i denna del och att fastighetsskatten höjs till (yrkande 16). Motionärerna föreslår vidare att avslår regeringens förslag om höjning av energiskatten på el och hänvisar till att de framställt yrkanden om en årlig höjning av energi--skatten på el och fossila bränslen med per kWh, en årlig höjning av koldioxid-skatten på fossila bränslen med per kg och en årlig höjning av produktionsskatten på kärnkraftverk med per kWh. Skattehöjningarna utgör ett led i en grön skatteväxling enligt det budgetalternativ som motionärerna förespråkar (yrkande 17 delvis). Enligt utskottets mening är det viktigt att produktionsbeskattningen kan genomföras utan att det uppkommer en risk för att enskilda företag kan komma att slås ut som en följd av en direkt övervältring av skatten. Som regeringen framhåller är det lämpligt att nu söka minimera risken för negativa effekter genom en sänkning av produktionsbeskattningen. Vid en bedömning av hur stor sänkning som bör genomföras bör man beakta att en alternativ finansiering måste tas fram. Enligt utskottets mening får den förhållandevis kraftiga sänkning av produktionsbeskattningen som regeringen nu föreslår anses väl avvägd. Den finansiering som föreslås får enligt utskottets mening ses mot bakgrund av nödvän--dig-heten att finna en alternativ finansiering till produktions-beskatt-ningen och kan anses stå i överensstämmelse med den inriktning på minskad elanvändning som ligger energiöverenskommelse. Utskottet tillstyrker med det anförda regeringens förslag i denna del och avstyrker de aktuella motionsyrkandena. I proposition 150 lägger regeringen vidare fram förslag om en mindre höjning av koldioxidskatten på bränslen i syfte att täcka det inkomstbortfall som upp-kommit genom att förslaget i proposition 1996/97:29 om industrins koldioxid-beskattning ännu inte trätt i kraft. Regeringen har i proposition 1996/97:29 föreslagit att koldioxidskatten för industrin och växthusnäringen höjs . En förutsättning för genomförandet var dock att nödvändiga besked erhölls från EU. har tillstyrkt förslaget (1996/97:SkU1y). Sedan det visat sig att regeringens förslag inte kunde träda i kraft har på förslag av finansutskottet som sin mening givit regeringen till känna att förseningen riskerar att ge ett inkomstbortfall och att regeringen, vid ett positivt besked från EU, bör återkomma med förslag om hur inkomstbortfallet skall täckas (1996/97:-FiU1 s. 209). I proposition 150 anför regeringen att EU nu lämnat de besked som behövs för ett genomförande av regeringens förslag om höjning av koldioxidskatten för industrin och växthusnäringen . Regeringen räknar med att det försenade ikraftträdandet medför en budgetförsvagning på för den offentliga sektorn och föreslår att inkomstbortfallet täcks genom en varaktig höjning av de generella koldioxidskattesatserna . I motion Fi90 yrkande 1 delvis och yrkande 2 delvis av m.fl. (m) hemställer motionärerna att förslaget avslås. Enligt motionärerna bör politiken vara inriktad på skattesänkningar som gör det möjligt för människorna att bygga sin trygghet själva och som skapar förutsättningar för en mer restriktiv syn på det offentligas utgifter. I motion Fi45 yrkande 17 delvis av m.fl. (mp) vill motionärerna se en mer genomgripande omläggning av energi- och miljö-skatterna och hemställer att avslår propositionen. Motionärerna hänvisar till att de föreslagit att fattar beslut om en långsiktig och stegvis höjning av bl.a. energiskatten och kol-di-oxidskatten. Enligt utskottets mening rör det sig här endast om en mindre skattehöjning. Utskottet har inte någon erinran mot att den genomförs och tillstyrker därför propositionen i denna del och avstyrker motionerna. I motion Fi46 yrkande 16 delvis av m.fl. (kd) anförs att en effekt av höjningen av industrins koldioxidskatt är att förädling av en biprodukt från massaindustrin, råtallolja, drabbas. Detta kan enligt motionärerna inte ha varit avsikten varför regeringen bör återkomma med ett förslag som undanröjer denna olägenhet. Råtalloljan är ett skattefritt biobränsle och framkommer som en bi-produkt vid framställning av pappersmassa. Oljan kan användas som ett bränsle eller som en råvara vid framställning av lim m.m. I skatte-lagstiftningen fanns tidigare en spärr mot eldning av råtallolja genom att den kompensation (den s.k. nio-öringen) som värmeverken erhöll vid leverans av värme till industrin förutsatte att råtallolja inte använ-des i verket. Sedan industrin börjat lägga om sin egen värmeproduk-tion för att få tillgång till nioöringen ökade kost-naden för denna lavinartat . avskaffade därför nio-öringen, och därmed också råtalloljespärren, fr.o.m. . uttalades avsikten att överväga en ny form av ekonomiskt stöd till verk som använder annat biobränsle än råtallolja för framställning av värme till industrin (prop. 1995/96:198, bet. 1995/96:SkU31). Utskottet har i sitt yttrande över regeringens förslag om en höjning av industrins koldioxidskatt behandlat ett motionsyrkande om ett tillkännagivande till regeringen om att råtalloljan är en viktig råvara och att beskattning kan användas för att förhindra att den används som bränsle. Utskottet har i sitt yttrande uttalat förståelse för att beskattningen på energi-området kan ge de företag som använder råtalloljan som råvara problem och har hänvisat till att det pågår ett arbete inom med dessa frågor. Utskottet förutsatte att detta arbete har en inriktning som innebär att man får en spärr mot eldning av råtallolja som är likvärdig med tidigare regler (bet. 1996/97:SkU1y s. 24). Utskottet har härefter behandlat frågan om ett stöd till de verk som använder biobränslen för leverans av värme till industrin. har på förslag av utskottet som sin mening givit regeringen till känna att arbetet med att ta fram en lösning utanför skattesystemet på det problem som nioöringen var avsedd att lösa bör påskyndas (bet. 1996/97:SkU16 Energiskatter m.m., s. Utskottet är medvetet om att energi- och koldioxidbeskattningen medför en förhållandevis stark konkurrensfördel för vissa högkvalitativa biobränslen på det fullbeskattade området och att detta kan medföra en kostnadsökning för de företag och branscher som använder sådana biobränslen som råvara. Råtall-oljeindustrin har därför tidigare skyddats av en spärr mot användning av råtallolja i värmeverk och inom pågår ett arbete med frågan om en motsvarande reglering utanför skattesystemet. När det gäller eventuella prishöjande effekter av industrins koldioxid-beskattning finns det enligt utskottets mening anledning att noga följa utveck-lingen. Enligt utskottets mening är det viktigt att energi- och koldioxid-beskattningen har en utformning som ger goda förutsättningar för den svenska industrins internationella konkurrenskraft och säkrar lönsamheten för investe-ringar i varuproduktion i . Inom regeringen genomförs en genomgripande översyn av hela energibeskattningsområdet. Syftet är att lägga fram förslag till med sikte på ett ikraftträdande tidigast . Översynen gäller bl.a. industrins energibeskattning. Utskottet utgår ifrån att regeringen följer utvecklingen på området och vid behov återkommer med förslag till de åtgärder som bedöms nödvändiga. Med det anförda avstyrker utskottet det aktuella motionsyrkandet. I motion Fi51 yrkande 2 av och () anförs att den höga energibeskattningen, drivmedelsskatten för motorredskap och skatten på el gör att det svenska jordbruket får höga produktionskostnader och därmed får svårt att konkurrera med EU-produkter. Det är enligt motionärerna inte heller acceptabelt att elbeskattningen diskriminerar jordbruket i förhållande till annan tillverkande industri. Motionärerna begär ett tillkännagivande med detta innehåll. I Fi46 yrkande 17 av m.fl. (kd) anförs att jordbrukets och livsmedelssektorns konkurrenskraft måste stärkas. Skatterna på el, diesel, eldningsolja och handelsgödsel höjer kostnaderna. Regeringen bör återkomma med ett förslag som innebär att dessa företag får samma elskattebefrielse som övrig tillverkningsindustri. Utskottet har senast behandlat dessa frågor i betänkandet 1996/97:SkU16 Energiskatter m.m. (s. 8 f. och s. 17 f.). När det gäller en eventuell befrielse från energiskatt på el för jordbruket har diskuterat möjligheterna att begränsa industrins nedsätt-ning till de branscher som verkligen har höga el- eller bränslekostnader. Det är t.ex. enligt kommissionen inte självklart att verkstadsindustrin, som har samma energikostnadsandel som service-näringarna, skall vara befriad. Kommissionen anser också att det finns anledning att överväga om inte industrins elanvändning på nytt bör bli föremål för beskattning i . När energiskatten på el slopades för industrin var det huvudsakliga skälet att man bedömde att EU inte skulle acceptera de dåvarande nedsättningsreglerna för energiintensiv industri. Enligt Energikommissionen skulle en begränsning av skattebefrielsen för den icke energiintensiva industrin kunna återföras till näringslivet i form av sänkta arbetsgivaravgifter. Regeringen anför i proposition 150 att elskattebefrielsen för tillverk-nings-industrin kan ge snedvridningsproblem i förhållande till företag inom andra näringsgrenar och att dessa problem kommer att analyseras i den översyn av elbeskattningen som regeringen kommer att redovisa senast i budgetproposi-tionen för . Enligt utskottets mening bör regeringens behandling av dessa frågor avvaktas. Utskottet avstyrker motionsyrkandet. I propositionen anförs att regeringen bereder vissa frågor som gäller växthus-näringens och yrkesfiskarnas nedsättning av energi- och koldioxidskatt och att beredningsarbetet bedöms kunna avslutas i sådan tid att regeringens ställnings-tagande kan redovisas i samband med budgetpropositionen . I motion Fi62 av () anför motionären att mervärdes-skatten utgör en kostnad för organisationer och andra som inte bedriver mervärdesskattepliktig verksamhet och att detta bör beaktas när energiskatt återbetalas. Båtklubbar kan t.ex. ha rätt till återbetalning av energi- och koldioxidskatt men får då inte någon ersättning för den mervärdesskatt som hänför sig till punktskatten. Enligt utskottets mening kan det finnas anledning att se närmare på den problemställning som motionären tar upp, och utskottet utgår ifrån att regeringen uppmärksammar frågan. Någon anledning till ett tillkännagivande finns inte, och utskottet avstyrker därför motionsyrkandet. genomfördes lättnader i ägarbeskattningen i små och medelstora företag genom att en viss del av avkastningen på aktier i onoterade företag undantas från beskattning hos aktieägaren. Det belopp som undantas från skatteplikt (lättnadsutrymmet) beräknas med hänsyn bl.a. till de löner som har utbetalats till anställda i företaget. Löneunderlaget uppgår till av lönesumman minskat med 10 basbelopp, fördelat per aktie i bolaget. Lättnadsutrymmet uppgår till summan av löneunderlaget och anskaffningskostnaderna för aktierna, multiplicerat av statslåneräntan. Om skattelättnaden inte kan utnyttjas får beloppet sparas och dras av mot reavinst när aktierna avyttras. Enligt propositionen finns det skäl att höja löneunderlaget från av lönesumman som ett led i satsningarna på småföretag. Skattelättnaden för ägarna kan enligt propositionen få gynnsamma sysselsättningseffekter. När det gäller enskilda näringsidkare syftar reglerna om räntefördelning till att uppnå en likvärdig beskattning med vad som gäller för ägare av enmans-aktie-bolag. Reglerna innebär att en del av näringsinkomsten kan behandlas som inkomst av kapital. Enligt propositionen skulle det vara alltför komplicerat att komplettera räntefördelningsreglerna med en lönesummeregel. Regeringen före-slår att frågan om en likvärdig beskattning i stället löses genom att höja räntesat-sen för positiv räntefördelning . I motion Fi44 av m.fl. (v) yrkas avslag på propositionen (yrkande 11). anser att det lönebaserade lättnadsutrymmet skall tas bort och anför bl.a. att basbeloppsregeln innebär att de små företagen inte kommer i åtnjutande av dessa förmåner. Utskottet vill framhålla att regeringens förslag kommer att innebära skattelätt-nader bl.a. för småföretag med ett litet antal anställda, dvs. just den målgrupp som skattelättnaden riktar sig till. Genom att lättnadsutrymmet knyts till löne-summan kan reglerna - som anförs i propositionen - innebära en stimulans till nyanställningar. Utskottet tillstyrker regeringens förslag och avstyrker motionsyrkandet. I propositionen föreslås också en detaljjustering av reglerna om en karenstid som enligt de s.k. 3:12-reglerna skall tillämpas i vissa situationer i fråga om kvalificerade aktier. Utskottet tillstyrker förslaget. Ett par detaljjusteringar föreslås också i fråga om definitionerna av vad som avses med ett fåmans-företag. Utskottet tillstyrker även dessa förslag. beaktas prisutvecklingen för åren mellan de allmänna fastig-hetstaxeringarna genom ett särskilt omräkningsförfarande. beslut angå-ende omräkning innebar att höga taxeringsvärden i vissa områden skulle höjas ytterligare. Förhållandena föranledde att , som begärt en översyn av fastighetstaxeringsförfarandet, i avvaktan på resultatet av denna översyn begränsade omräkningstalen för bostäder i hyreshus med värdeår 1988 eller senare till 0,96 och för småhus till högst 1,07. Regeringen har tillsatt en särskild utredare för att se över förfarandet vid fastighetstaxeringen. Uppdraget skall vara avslutat före utgången av 1998. I avvaktan på resultatet av översynen föreslår regeringen att omräkningstalen för de aktuella typerna av fastigheter skall vara desamma för som för . Några motioner innehåller riktlinjer för beskattningen som bl.a. gäller skatte-satsen för fastighetsskatten och fastighetsbeskattningens materiella inne-håll i övrigt. Motionsyrkandena berör inte de förfaranderegler och omräknings-regler för fastighetstaxeringen som översynen omfattar. Utskottet har inte något emot att frysa omräkningstalen för bostäder i avvak-tan på utredningsresultatet. Innebörden härav är att inte skall fastställa omräkningstal för för småhusenheter eller för bostads-delarna i hyreshusenheter. I övrigt innebär förslaget att förberedelsearbetet års omräkning till viss del inte behöver genomföras. Utskottet tillstyrker propositionen i denna del. I propositionen föreslås att skatten på tobaksvaror höjs fr.o.m. . Skattehöjningen bidrar till att finansiera regeringens fem-punktsprogram för arbete och utbildning. För en höjning av tobaksskatten talar enligt propositionen även folkhälsoskäl och att ännu inte uppnått mini-minivån för cigarettskatt inom EU. Enligt EU-reglerna skall tobaksskatten exklusive moms uppgå till av detalj-handels-priset, och skall uppnå den nivån senast vid utgången av 1998. Motsvarande ändringar införs även i fråga om importreglerna. I motion Fi86 av Per () yrkas avslag på propositionen i denna del (yrkande 1) och att konsekvenserna av en kraftig tobaksskattehöjning i fråga om smuggel-risk, folkhälsoperspektiv och fördelningspoli-tis-ka aspekter utreds (yrkande 2). I motion Fi90 av m.fl. (m) yrkas avslag på propositionen i avvaktan på att regeringen förelägger ett tillräckligt beslutsunderlag. Avslagsyrkandena i motionerna grundar sig framför allt på farhågor för att smugglingen av tobaksvaror kommer att öka väsentligt. Utskottet instämmer i upp-fattningen att en skattehöjning kan bidra till att husbehovssmugglingen ökar och att den professionella och organiserade smugglingen blir ännu mer lönsam än . Härtill kommer möjligheterna till illegal hantering av helt obeskattade varor från de s.k. skattelager som har skapats för den reguljära handeln. Samti-digt vill utskottet framhålla att (Fi1994:04) har i uppdrag att kartlägga de brister och problem som finns vid punktskattekontrollen av EU-interna varor (dir. 1995:96) och att kommittén kommer att lägga fram sitt förslag i dessa frågor. I avvaktan härpå gäller provisoriska regler som syftar till att råda bot på en del av kontrollproblemen. Utskottet förutsätter att detta arbete leder till att omfattningen av den illegala hanteringen kan nedbringas. En annan konsekvens av en skattehöjning kan antas bli att konsumtionen av tobaksvaror minskar. Detta är önskvärt av folkhälsoskäl. Effekterna på skatte-utfallet kan inte beräknas exakt, men det finns enligt utskottets uppfattning inte skäl för att nu frångå regeringens beräkningar. Med det anförda tillstyrker utskottet propositionen och avstyrker motionerna i denna del. I propositionen föreslås att Konung för vetenskap, teknik och miljö befrias från skattskyldighet för all annan inkomst än inkomst av näringsverksamhet som hänför sig till fastighetsinnehav. Utskottet tillstyrker förslaget. I det förslag till lag om ändring i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt som läggs fram i proposition 150 skall dagen för ikraftträdande vara och inte . Ikraftträdande- och övergångs-bestämmel-serna bör ändras i enlighet härmed. I övrigt har utskottet inte några synpunkter på de lagförslag som läggs fram i proposition 150. Om förslaget i proposition 29 om en höjning av koldioxidskatten för industrin och växthusnäringen genomförs per bör vissa lagtekniska justeringar genomföras. har beslutat att växthusnäringen tills vidare skall ha kvar möjligheten att få energi- och koldioxidskattenedsättning redan vid inköp av bränslet. Om regeringens förslag om en höjning av koldioxidskatten även skall gälla de växthusföretag som får sin nedsättning på detta sätt bör punkt 6 av övergångsbestämmelserna till lagen (1994:1776) om skatt på energi anpassas till de nya reglerna. Vidare bör den nya regeln om nedsättning av skatt som överstiger av försäljningsvärdet tillämpas också på de växthusföretag som får sin energi- och koldioxid-skattenedsättning redan vid inköp av bränslet. Någon justering av den föreslagna lagtexten behövs inte eftersom den nya regeln i 9 kap. 9 § är formulerad på ett sådant sätt att den kan tillämpas även i dessa fall. Av samordningsskäl bör slutligen den ändring i 12 kap. 1 § lagen (1994:1776) om skatt på energi som föreslagits i proposition 1996/97:116 Ändringar i skatteregisterlagen, m.m. och som tillstyrkts av skatteutskottet i betänkande 1996/97:SkU19 genomföras i detta sammanhang. I beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), Per (), (), (), (), (), () och (). Skattepolitikens inriktning (m) (), (), () och () anför: Som framhålls i motion Fi42 av m.fl. (m) har regeringen misslyckats med den ekonomiska politiken. Tillväxten är svag. De stora obalanserna på arbetsmarknaden samt mellan hushållsekonomin och den offentliga ekonomin kvarstår och tenderar att förstärkas. sviktar förtroendet för att de poli-tiska åtaganden som gjorts om pensioner, vård, omsorg och utbildning skall kunna fullföljas. Med vårpropositionen ger regeringen upp kampen mot arbetslösheten. Det regeringen kallar mest offensiva sysselsättningsstrategi går ut på att svenska folket skall arbeta mindre i stället för mer. I stället för att skapa förut-sättningar för nya arbeten väljer regeringen att genom förtidspensionering och andra manövrer avveckla arbetskraft för att nå sitt mål att halvera den öppna arbetslösheten. Regeringen kan dock inte dölja att den verkliga arbetslösheten fortsätter att stiga och att illa genomtänka besparingar sätter utsatta grupper, exempelvis barnfamiljer, handikappade och änkor, i en allt sämre situation. De förslag som regeringen lägger fram befäster de problem som präglar svensk ekonomi. Propositionen innebär ökade utgifter och ytterligare höjda skatter och visar handlingsförlamning beträffande nödvändiga stukturreformer, särskilt på arbetsmarknaden. 1997 hotar att bli ännu ett förlorat år vad avser tillväxt och sysselsättning. Det kan också konstateras att regeringen i sina opti-mistiska framtidsbedömningar beträffande statsbudgeten bortser från kostnader på för kärnkraftens förtida avveckling och betraktar årliga inbetalningar av premiereservsmedel på runt som offentliga inkomster, trots att de utgör individuellt sparande. De kosmetiska förändringar av arbetsgivaravgifterna och andra marginella förbättringar som regeringen föreslår för företagarna skall ses mot bakgrund av att regeringen avser att avveckla kärnkraften, att den höjt skatterna med och att den genom ovilja till avreglering försvårat för företag att anställa och driva verksamhet. Fortsatt motstånd mot och oklarhet beträffande EMU gör att realräntan förblir hög. Om nu regeringen förutser överskott i de offentliga finanserna är det anmärk-ningsvärt att regeringen inte föreslår lättnader i det rekordhöga skattetrycket. I stället planeras för ökade utgifter och ett genomsnittligt överskott på av bruttonationalprodukten. Vi moderater motsätter oss en sådan överbeskattning av medborgarna. De skattehöjningar som den socialdemokratiska regeringen har låtit genomföra sedan den tillträdde 1994 har bl.a. gällt den redan alltför höga beskattningen av arbete. Det har blivit dyrare att anställa, och förut-sättningarna för en långsiktigt fungerande lönebildning har försämrats. Särskilt allvarligt är att den s.k. värnskatten medför att ökad kunskap och större kompe-tens lönar sig mindre. Tillsammans med den kraftiga höjningen av egen-avgiften är marginalskatten för en stor del av de heltidsarbetande nu i stället för de som var målet i skattereformen. Härtill kommer arbetsgivar-avgifter och skärpningar av mervärdeskatt och andra indirekta skatter. Marginal-skatterna fortsätter att stiga även och genom att den allmänna egenavgiften räknas upp med en procentenhet . De höga skatterna på arbete utgör en svår belastning även för företagen. En betydande del av skatteskärpningarna riktar sig också direkt mot företagen och försvårar expan-sion och nyanställningar.