yttr · GK05AU7Y · 1997-01-01 00:00:00 — Enligt i motion Fi46 bör åtgärden OTA avskaffas. Därmed bör medel för stimulansersättning vid OTA inte anslås, och anslaget A 1 inom utgiftsområde 13 kan minskas med (yrk. 26 delvis). beslutade i samband med behandlingen av den s.k. sysselsättningspropositionen (prop. 1995/96:222, yttr. AU6y, bet. FiU15, rskr. 307) att tillskapa den arbetsmarknadspolitiska åtgärden offentliga tillfälliga arbeten för äldre arbetslösa (OTA) fr.o.m. . Efter förslag i budgetpropositionen för beslutade senare att starten för anordnande av OTA skulle tidigareläggas till (prop. 1996/97:1, bet. Åtgärden vänder sig till personer som varit inskrivna som arbetslösa vid arbetsförmedlingen eller längre. OTA utgör enligt utskottets uppfattning en värdefull komponent i den arbetsmarknadspolitiska åtgärdsarsenalen. Regeringen föreslog i budgetpropositionen att sökande som deltar i OTA skall få en stimulansersättning om per dag utöver det aktivitetsstöd som utgår och som motsvarar nivån på arbetslöshetsersättningen. Som utskottet har framhållit i betänkande 1996/97:AU5 är det viktigt att skapa incitament för att de äldre skall vilja delta i åtgärderna. Med tanke både på att denna åtgärd normalt kommer att ha längre varaktighet än andra arbetsmarknadspolitiska åtgärder och på karaktären av arbetsuppgifterna och deltagarnas bakgrund är det rimligt med ett särskilt tillägg i form av stimulansersättning. Ett belopp på per dag bör även fortsättningsvis utgå. Utskottet stöder regeringens förslag om att bör tillföras anslaget under till följd av beslutet om att införa stimulans-ersättningen. Frågan om avstängningsreglerna vid OTA och vid andra arbetsmarknadspolitiska åtgärder behandlas i betänkande 1996/97:AU13. Med hänvisning till det anförda bör motionerna Fi44 (yrk. 41 och 42) och Fi46 (yrk. 26 delvis) avstyrkas. En aktiv och flexibel användning av arbetslöshetsförsäkringen Enligt regeringens uppfattning bör det prövas att i viss begränsad omfattning använda arbetslöshetsförsäkringen för andra situationer än vid öppen arbetslöshet. I detta syfte läggs tre förslag fram i propositionen: aktivare användning av arbetslöshetsersättningen, resursarbete och tillfällig avgångsersättning. Aktivare användning av arbetslöshetsersättningen utbetalas ca från arbetslöshetskassorna i ersättning till arbetslösa medlemmar. Härtill kommer ca i kontant arbetsmarknadsstöd. För att bl.a. öka det lokala inflytandet i arbetsmarknadspolitiken föreslås i propositionen att regeringen får ett bemyndigande att använda medel för arbetslöshetsersättning på ett mer aktivt sätt. Enligt gällande regler skall den som får ersättning, förutom att vara arbetslös, stå till arbetsmarknadens förfogande. Detta innebär att det i princip inte får finnas något som hindrar personen från att ta erbjudet lämpligt arbete. I praktiken är innebörden av detta att den arbetslöse inte får ägna sig åt någon annan verksamhet än att aktivt söka arbete. En viss begränsad möjlighet att delta i utbildning med bibehållen arbetslöshetsersättning finns dock. Denna restriktiva ordning i fråga om rätten att sysselsätta sig när man får ersättning kan enligt regeringen passivera i stället för att främja en återgång till arbetsmarknaden. Möjlighet bör därför skapas att på försök använda arbetslöshetsersättningen på ett mer aktivt sätt, exempelvis i samband med praktik som inte ryms inom de vanliga praktiksystemen och för att ge ökade möjligheter till utbildning. Försöksverksamheten skall också ge ett större utrymme för olika lokala initiativ, vilket vidgar det lokala inflytandet i arbetsmarknadspolitiken. Regeringen bör således ges en möjlighet att inom en viss begränsad ram på försök medge undantag från de bestämmelser i lagen om arbetslöshetsförsäkring (ALF-lagen) och lagen om kontant arbetsmarknadsstöd (KAS-lagen) samt i den av regeringen föreslagna (prop. 1996/97:107) nya lagen om arbetslöshetsförsäkring som förhindrar att arbetslöshetsersättningen används på ett mer aktivt sätt. Rätten att medge undantag bör skrivas in i de nämnda lagarna. Avsikten är att regeringen skall ges möjlighet att tillåta att för särskilda projekt undantag görs som innebär att arbetslöshetsersättning som försöksverksamhet får lämnas till personer som redan får ersättning enligt dessa lagar, trots att de då inte är arbetslösa enligt den definition som lagarna bygger på. Bemyndigandet gäller således endast personer som redan uppbär ersättning. Personer med en svagare ställning på arbetsmarknaden såsom ungdomar, långtidsarbetslösa, äldre, arbetshandikappade och utomnordiska medborgare skall prioriteras. Försöksverksamheten föreslås pågå till utgången av 1998. För får högst användas för verksamheten och högst . Projekten får enligt propositionen inte medföra konkurrenssnedvridningar. De får heller inte leda till undanträngning av ordinarie arbetstillfällen. Vidare får projekten inte medföra några inlåsningseffekter. Projekt skall kunna komma i fråga på hela arbetsmarknaden. Ersättningen skall beräknas enligt normala regler, och ersättningsdagarna under den aktuella verksamheten skall inte ingå i ersättningsperioden. Verksamheten skall betraktas som en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Genom deltagande i försöksverksamheten återkvalificerar sig projektdeltagarna för nya ersättningsperioder. Enligt propositionen skall åtgärden bedrivas på heltid. Försöksverksamheten skall utvärderas. Av särskilt intresse är därvid dess resultat med avseende på ökad anställningsbarhet och placeringar efter deltagande i försöksverksamhet på den reguljära arbetsmarknaden. Vidare skall utvärderingen omfatta eventuella undanträngnings- och inlåsningseffekter. Förslaget föranleder ändringar i de nuvarande ALF- och KAS-lagarna samt i den nya lagen om arbetslöshetsförsäkring. Dessa förslag behandlas i betänkande 1996/97:AU13. Såväl , som är kritiska till förslaget om försöksverksamhet med friare användning av arbetslöshetsersättning. I Moderata samlingspartiets kommittémotion A48, kommittémotion A49 och motion Fi44 yrkas avslag på de förslag till lagändringar som föranleds av försöksverksamheten. Dessa yrkanden behandlas i arbetsmarknadsutskottets betänkande 1996/97:AU13. liberalerna i motion Fi43 (yrk. 16) respektive i motion Fi44 (yrk. 48) motsätter sig förslaget om att högst får användas för försöksverksamheten under . vänder sig i motion Fi46 mot det bristfälliga beslutsunderlaget i propositionen. Regeringen bör återkomma med förslag om hur man genom samverkan på lokal nivå mellan kommun, arbetsförmedling, försäkringskassa samt lokala företagar-, fackliga och ideella organisationer skall få avgöra detaljutformningen av åtgärden (yrk. Genom sådan lokal samverkan kan risker för konkurrenssnedvridning, undanträngning och inlåsning undanröjas. Det finns, som utskottet har poängterat i betänkande 1995/96:AU13 Lokal samverkan mot arbetslösheten, ett behov av att pröva om nya arbetsformer kan ge en förbättrad effektivitet i användningen av de arbetsmarknadspolitiska resurserna. Det är av utomordentlig vikt att de arbetslösa kan sysselsättas med meningsfull verksamhet de är arbetslösa. Gällande regler för arbetslöshetsersättning förutsätter i princip att den arbetslöse inte ägnar sig åt någon annan verksamhet än att söka arbete. Det kan ifrågasättas om detta är bästa sättet att främja en återgång till arbetsmarknaden. Mot denna bakgrund kan förslagen om en aktiv och flexibel användning av arbetslöshetsförsäkringen ses som en fortsättning på den väg som redan tidigare beträtts genom ovannämnda ställningstaganden. Utskottet tillstyrker att arbetslöshetsersättningen i viss begränsad omfattning inom ramen för en försöksverksamhet skall kunna lämnas även i andra situationer än vid öppen arbetslöshet. Det gäller i enlighet med propositionens förslag exempelvis vid vissa typer av praktik samt vid utbildning. Genom försöksverksamheten skall också utrymmet för olika lokala initiativ vidgas, vilket utskottet som tidigare anförts ser som en positiv utveckling. Möjligheterna står öppna för olika lokala intressenter att komma med förslag om försöksverksamhet med friare användning av arbetslöshetsersättningen. bör enligt utskottets uppfattning godkänna att regeringen under för försöksverksamheten får disponera en summa av arbetslöshetsersättning till deltagarna i verksamheten som totalt uppgår till högst (yrk. I överensstämmelse med propositionens förslag förordar utskottet att verksamheten bedrivs i form av särskilda projekt där arbetslöshetsersättning som försöksverksamhet får lämnas till personer som redan får ersättning enligt gällande regler om arbetslöshetsersättning. De hinder som föreligger när det gäller att använda arbetslöshetsersättning på ett mer aktivt sätt bör undanröjas för att möjliggöra den aktuella försöksverksamheten. För ändamålet erfordras vissa lagändringar. Ändringarna behandlas som tidigare nämnts i betänkande 1996/97:AU13. Utskottet delar regeringens uppfattning att personer med en svag ställning på arbetsmarknaden såsom ungdomar, långtidsarbetslösa, äldre, arbetshandikappade och utomnordiska medborgare skall prioriteras i försöksverksamheten. Enligt regeringens förslag skall de anvisade delta i försöksverksamheten med den arbetsmarknadspolitiska åtgärden på heltid. Utskottet vill här erinra om vad som framhålls i proposition 1996/97:107 om en allmän och sammanhållen arbetslöshetsförsäkring, näm-ligen att deltidsanställda bör ha samma rätt till åtgärder, program och arbete som de som arbetat heltid. I större utsträckning än tidigare bör det i fortsättningen bli möjligt att t.ex. erbjuda den som är deltidsarbetslös en åtgärd som anpassas till den tid som personen i fråga är arbetslös. Utskottet anser mot denna bakgrund att deltagande i den aktuella åtgärden skall kunna ske på såväl hel- som deltid. Utskottet förordar att finansutskottet föreslår ett tillkännagivande till regeringen av denna innebörd. Vidare finner utskottet i likhet med regeringen att en utvärdering bör ske av försöksverksamheten. Utvärderingen bör avse eventuella undanträngnings- och inlåsningseffekter som det, vilket också framhålls i propositionen, är av särskilt intresse att studera om deltagande i verksamheten leder till förbättrade möjligheter att få fotfäste på den reguljära arbetsmarknaden. Med hänvisning till det anförda anser utskottet att motionerna Fi43 (yrk. 16), Fi44 (yrk. 48) och Fi46 (yrk. 20) bör avstyrkas. Regeringen beviljade medel till ett arbetsmarknadspolitiskt försöksprojekt inom vård och omsorg som har bedrivits i samverkan med i , i län och kommun, den s.k. Kalmarmodellen. Arbetsgivaren, kommun, har fått möjlighet att utöver en lägsta nivå på bemanningen på en arbetsplats höja nivån på den kommunala servicen genom att ta in arbetslösa som en extra resurs i det reguljära arbetet. I gengäld har arbetsgivaren åtagit sig att med arbetslösa täcka alla vikariatsbehov som understiger inom det berörda området. Preliminära bedömningar visar enligt regeringen att projektet har haft positiva effekter. Genom att de arbetslösa redan finns på arbetsplatsen och känner till rutiner och övrig personal har de utan dröjsmål kunnat gå in på de vikariatsarbetsuppgifter som har uppstått. Under vikariatet bryts arbetslösheten och vikarien uppbär avtalsenlig lön. I genomsnitt har de arbetslösa haft vikariatstjänstgöring under drygt hälften av den tid de deltagit i projektet, vilket medfört en minskning av utbetalning från berörda arbetslöshetskassor. Deltidsarbetslösa har vidare fått möjlighet till heltidsarbete. Genom att arbetstagarorganisationerna och arbetsgivaren tillsammans återkommande fastställer grundbemanningen på arbetsplatsen minskar risken för att åtgärden skulle undantränga reguljära arbetstillfällen. utvärderar verksamheten och skall lämna en slutrapport . På grundval av erfarenheterna från detta projekt föreslår regeringen att en tillfällig lag införs om försök med resursarbete i offentlig verksamhet. Försöksverksamheten skall pågå i hela landet och bedrivas fr.o.m. intill utgången av . Långtidsarbetslösa som uppbär arbetslös-hetsersättning enligt lagen om arbetslöshetsförsäkring eller lagen om kontant arbetsmarknadsstöd skall kunna delta i åtgärden. bör detta avse långtidsarbetslösa som uppbär ersättning enligt den föreslagna nya lagen om arbetslöshetsförsäkring. De anvisade skall enligt regeringens förslag delta i den arbetsmarknadspolitiska åtgärden på heltid. av tiden bör dock användas till att söka arbete. Deltagare i försöksverksamhet har rätt till arbetslöshetsersättning, benämnd utbildningsbidrag. Enligt förslaget skall arbetsgivaren tillåtas komplettera ersättningen så att den högst uppgår till av den dagpenninggrundande inkomsten, dock högst per dag t.o.m. och högst därefter. Regeln om samordning mellan arbetslöshets-ersättning och ersättning från annan än arbetslöshetskassa i ALF-lagen och den nya lagen om arbetslöshetsförsäkring skall inte gälla i detta fall. Resursarbete är en arbetsmarknadspolitisk åtgärd, och den omständigheten att arbetsgivaren bidrar till ersättning till den enskilde ändrar inte detta förhållande. Regeringen avser att i samråd med fackliga organisationer överenskomma om den detaljerade utformningen av åtgärden genom kollektivavtal mellan berörda parter eller genom en ordning som innebär att anordnaren till staten inbetalar den extra ersättningen som därefter utbetalas tillsammans med arbetslöshetsersättningen av berörd arbetslöshetskassa. En anvisning till resursarbete får enligt propositionen omfatta högst med möjlighet till förlängning . Personer som anvisats till resursarbete skall inte anses som arbetstagare de deltar i åtgärden utom såvitt gäller vissa regler i arbetsmiljölagen. I klargörande syfte bör detta enligt propositionen slås fast i en särskild lag om försök med resursarbete. I lagen bör vidare fastslås att den tid i resursarbete som berättigar till utbildningsbidrag skall anses som s.k. jämställd tid och således kunna kvalificera för ytterligare ersättningsperioder samt att avstängning från rätt till ersättning kan ske om en arbetslös avböjer en anvisning om att delta i verksamheten med resursarbete, vilket följer av en hänvisning till ALF-lagen respektive KAS-lagen. Stat, kommuner, landsting, kyrkliga kommuner och de allmänna försäkringskassorna bör enligt regeringens förslag ha rätt att vara anordnare under förutsättning att anordnaren och berörd arbetstagarorganisation gemensamt ansöker om att få delta i projektet. De skall vara överens om vilka arbetsuppgifter det gäller, hur många personer på arbetsplatsen som skall omfattas av verksamheten, antalet ordinarie arbetstagare som måste finnas på arbetsplatsen i form av grundbemanning samt att arbetsgivaren skall erbjuda deltagarna de lämpliga vikariat som senare kan uppkomma. i kommunen eller motsvarande nämnd skall sedan pröva ansökningen. Förslaget föranleder som nämnts en lag om resursarbete och, till följd av förslaget till ny lag om arbetslöshetsförsäkring (prop.1996/97:107), en lag om ändring i lagen om resursarbete. Viss förändring krävs även i ALF- och KAS-lagarna samt i den nya lagen om arbetslöshetsersättning. Dessa följd-ändringar behandlas i betänkande 1996/97:AU13. Åtgärden kommer enligt propositionen att utvärderas med avseende på bl.a. sysselsättningseffekter, undanträngning och inlåsning. En lägre öppen arbetslöshet och därmed lägre utgifter för arbetslöshetsersättning under anslaget Bidrag till arbetslöshetsersättning under utgiftsområde 13 bidrar enligt regeringen till åtgärdens finansiering. För finansieringen svarar även den ändring av utbildningsbidragen för personer som inte har rätt till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen respektive kontant arbetsmarknadsstöd som föreslås under utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv. Såväl , som är kritiska till förslaget om försök med resursarbete. , vill avslå förslaget medan kan acceptera det med vissa restriktioner. Moderata samlingspartiet i kommittémotion A48 och i kommittémotion A49 yrkar i konsekvens med sina ställningstaganden till den nya åtgärden avslag på de förslag till lagändringar i nuvarande ALF- och KAS-lagar samt i den nya lagen om arbetslöshetsersättning som föranleds av försöksverksamheten med resursarbete. Dessa yrkanden behandlas i arbetsmarknadsutskottets betänkande 1996/97:AU13. Förslaget om resursarbete bör enligt Per m.fl. (m) i kommittémotion A48 avslås (yrk. 1 och 8). Flera problem är förenade med åtgärden. För det första finns det risk att - i första hand - kommunerna bromsar sin pågående utvecklingsprocess och att reducerad förändringsvilja blir en följd. För det andra innebär resursarbete att benägenheten minskar bland dem som mist sina jobb att utbilda sig för andra sektorer eller starta egen verksamhet. För det tredje kommer arbetsgivarens möjlighet att välja vikarier att kraftigt inskränkas. Resursarbete riktas mot den begränsade grupp arbetslösa som inte bara uppfyller krav om långtidsarbetslöshet och ersättning från a-kassa eller KAS utan också godkänts av facket. Många arbetslösa kommer därmed att uteslutas från möjligheten att delta i åtgärden. Enligt liberalerna i motion Fi43 bör avslå förslaget till lag om försök med resursarbete (yrk. m.fl. i kommittémotion A49 anser att förslaget till lag om ändring i lagen om resursarbete bör avslås (yrk. Förslag om defensiva åtgärder som leder till färre sysselsatta bör avvisas, enligt motionärerna. Förslaget om resursarbete kan enligt i motion Fi44 accepteras om vissa angivna restriktioner införs (yrk. Restriktionerna innebär att arbetsgivaren skall komplettera ersättningen till av den dagpenninggrundande inkomsten, att i genomsnitt av resursarbetarnas arbetstimmar skall innebära vikariatstimmar, att det skall råda uppsägningsstopp och att maximalt 15 000 personer i genomsnitt skall kunna få resursarbete . anser i motion Fi45 att det i längden kommer att vara omöjligt att skilja personal som är verksam i resursarbete från normalt anställd personal samt att risken för övervältringseffekter och inlåsning är betydande. De lagförslag som berör resursarbete bör därför avslås (yrk. 31 och 33). I motion Fi46 avvisar med s.k. resursarbete. Partiet anser att det är fel väg att först säga upp människor för att de sedan skall få komma tillbaka som ett B-lag på a-kassenivå i egenskap av kvalitetshöjare som inte får utföra ordinarie arbetsuppgifter (yrk. Vårpropositionens förslag om resursarbete måste enligt utskottets uppfattning ses mot bakgrund av strävandena att minska långtidsarbetslösheten och att motverka långa tider utan reguljärt arbete. Arbetslinjen och kompetenslinjen skall hävdas och långa perioder av arbetslöshet med passivt kontantstöd skall motverkas, något som också kommer till klart uttryck i de mål som regeringen angivit för . De långtidsarbetslösa skall tydligare prioriteras i fråga om åtgärder som tillflödet av nya långtidsarbetslösa skall förhindras. Den sammanlagda tid som de arbetslösa är inskrivna vid arbetsförmedlingen skall göras så kort som möjligt. Utskottet ser det som positivt att den nya arbetsmarknadspolitiska åtgärden bidrar till att motverka långtidsarbetslöshet och långtidsinskrivning vid arbetsförmedlingen. Genom åtgärden kan personer som varit arbetslösa erbjudas fortsatt kontakt med arbetslivet för att kunna upprätthålla sin kompetens. Genom resursarbete skall enligt regeringens förslag långtidsarbetslösa personer som får arbetslöshetsersättning kunna tas in som en extra resurs i det ordinarie arbetet i syfte att åstadkomma kvalitetshöjande insatser. Inrättande av resursarbete förutsätter att överenskommelse träffas mellan arbetstagarorganisationer och arbetsgivare på en arbetsplats inom stat, kommuner, landsting, kyrkliga kommuner och de allmänna försäkringskassorna. Anordnaren och berörd arbetstagarorganisation skall gemensamt ansöka om att få delta i projektet. i kommunen eller motsvarande nämnd skall sedan pröva ansökningen. Det föreslagna förfarandet vid inrättandet av resursarbete bör enligt utskottets uppfattning motverka riskerna för undanträngning. Resursarbete skall enligt propositionen riktas till långtidsarbetslösa personer. Med denna avgränsning finns det enligt utskottets uppfattning risk för att långtidsarbetslösa personer som avbryter sin arbetslöshet och förvärvsarbetar exempelvis enstaka dagar eller kortare perioder kan komma att utestängas från möjligheten till resursarbete. Detta skulle enligt utskottets uppfattning motverka syftet med åtgärden. Utskottet föreslår därför att åtgärden riktas mot arbetslösa arbetssökande som varit inskrivna vid arbetsförmedlingen av . Därvid bör man enligt utskottets mening bortse från tillfälliga och korta uppehåll i arbetslösheten för förvärvsarbete. Detta föranleder en ändring i 1 § i det av regeringen framlagda förslaget till lag om försök med resursarbete. Utskottet anser vidare att ett klarläggande bör göras i fråga om den kompletterande ersättning som skall kunna utges till deltagare. Ersättningen bör enligt utskottets mening finansieras med en avgift som anordnaren betalar till staten, enligt en modell liknande den som tillämpas vid arbetsplatsintroduktion (API). Anordnaren skall således inte betala någon ersättning direkt till deltagaren. Avgiften, som bör bestämmas till ett schablonbelopp, erläggs till , som uppbär den för statens räkning. Den kompletterande ersättningen bör betalas ut till deltagaren av arbetslöshetskassan tillsammans med dagpenningen eller, om det är fråga om kontant arbetsmarknadsstöd, av . Som föreslås i propositionen bör det införas bestämmelser av motsvarande slag som vid arbetsplatsintroduktion (API), arbetslivsutveckling (ALU) och offentliga tillfälliga arbeten för äldre arbetslösa (OTA) av vilka det framgår att deltagaren inte skall anses som arbetstagare när denne deltar i försöksverksamheten med resursarbete utom i fråga om vissa regler i arbetsmiljölagen. Detta innebär i fråga om förslaget till lag om försök med resursarbete (propositionens avsnitt 3, punkt 3.4) dels att 1 § får en något ändrad lydelse, dels att ytterligare två paragrafer, 4 och 5 §§, bör införas, vilket får till följd att 4 och 5 §§ i propositionens lagförslag får numren 6 och 7. Med hänvisning till detta förordar utskottet att 1, 4 och 5 §§ förslaget till lag om försök med resursarbete får följande lydelse. 1 § Försök med resursarbete innebär att arbetslösa personer som varit inskrivna vid arbetsförmedlingen av och som uppbär - - -. 4 § Regeringen får föreskriva att anordnare som tillhandahåller plats för resursarbete skall betala finansieringsbidrag. 5 § Den allmänna försäkringskassa, hos vilken deltagaren i resursarbete är inskriven, skall ta till vara statens rätt med avseende på betalningen av finansieringsbidraget. Är deltagaren inte inskriven hos en allmän försäkringskassa, skall uppgiften fullgöras av allmänna försäkringskassa. Den behöriga får uppdra åt en annan försäkringskassa att fullgöra uppgiften. skall underrätta den länsarbetsnämnd som har anvisat deltagaren om en anordnare inte har betalat finansieringsbidraget inom begärd tid. Motsvarande ändringar bör göras i propositionens förslag till lag om ändring i lagen (1997:000) om försök med resursarbete (avsnitt 3, punkt 3.11). Enligt propositionen skall som nämnts arbetsgivaren tillåtas komplettera den ersättning som utgår i form av utbildningsbidrag vid deltagande i åtgärden. Den kompletterande ersättningen skall enligt regeringens förslag kunna uppgå till högst av den dagpenninggrundande inkomsten, dock till högst per dag t.o.m. och till högst därefter. Som en följd av utskottets förslag rörande arbetsgivarens finansieringsbidrag erfordras enligt utskottet en förändring också när det gäller den kompletterande ersättningen i form av tilläggsbelopp till deltagare i resursarbete. Den totala ersättningen inklusive tilläggsbelopp bör för samtliga deltagare i resursarbete som är berättigade till ersättning från arbetslöshetskassa uppgå till av den dagpenninggrundande inkomsten, dock till högst per dag t.o.m. och till högst därefter.