yttr · GK05KU4Y · 1997-01-01 00:00:00 — En sådan omständighet är enligt regeringen att förslaget handlar om förhållandet mellan stiftaren och stiftelsen, och det är enligt regeringens mening fullt möjligt att en prövning av grundlagsenligheten av en motsvarande reglering beträffande stiftelser som enskilda har bildat skulle få motsatt utgång. Regeringen hänvisar till att Lagrådet ansett att övervägande skäl talade för att det remitterade förslaget inte kom i konflikt med regeringsformens bestämmelser om egendomsskydd. De eventuella tveksamheter som kan ha funnits kring frågan om förslagets tillåtlighet enligt regeringsformen har enligt regeringens mening undanröjts genom att förslaget i propositionen inskränkts så att det inte omfattar ändringar av föreskrifter om stiftelsens ändamål. Regeringens slutsats är således att beslut som kan fattas med stöd av de föreslagna bestämmelserna inte utgör expropriativa förfoganden och att förslaget är förenligt med regeringsformens bestämmelser om egendomsskyddet. När det gäller att bedöma om förslaget innefattar ett egendomsberövande enligt anser regeringen att i allt väsentligt samma omständigheter gör sig gällande som vid prövningen av om förslaget innebär ett expropriativt förfogande enligt 2 kap. 18 § regeringsformen. Enligt regeringens mening bör bedömningen bli densamma, nämligen att förslaget inte innebär ett egendomsberövande, och skillnaden vid en jämförelse med ett egendomsberövande blir enligt regeringen än mer påtaglig när förslaget inte omfattar ändringar av stiftelsens ändamål. Regeringen anför att den inledande bestämmelsen i artikel 1 om respekt för egendom, som saknar motsvarighet i den svenska grundlagsregeln, enligt tolkning har en viss självständig betydelse utöver vad som i övrigt föreskrivs i artikeln. I fall där det inte är fråga om ett egendomsberövande och inte heller om en åtgärd för att reglera nyttjandet av egendom i det allmännas intresse kan alltså ett visst ingrepp i äganderätten ändå strida mot den allmänna bestämmelsen i första meningen av artikel 1. har tillämpat den nämnda bestämmelsen bl.a. där en stat inte har upprätthållit en rimlig balans mellan det enskilda och det allmänna intresset. I de fall där funnit att en stat brutit mot bestämmelsen har omständigheterna enligt regeringen varit väsentligt annorlunda än de som skulle uppstå genom den föreslagna lagändringen. Regeringen anser att det med stor säkerhet är så att vid en intresseavvägning mellan det allmännas och den enskildes intresse skulle finna att förslaget inte innebär att inte upprätthållit en rimlig balans mellan det enskilda och det allmänna intresset. Regeringen anser sammanfattningsvis att inte heller hindrar att de föreslagna bestämmelserna skall kunna gälla även för äldre statliga stiftelser. Lagrådets bedömning av frågan om äganderättsskyddet Lagrådet kom vid sin granskning av regeringens lagrådsremiss fram till att när det gällde förslagets grundlagsenlighet övervägande skäl talade för att det inte förelåg någon konflikt gentemot 2 kap. 18 § regeringsformen men att saken måste bedömas som tveksam, och vad beträffade fann Lagrådet att den inte utgjorde något hinder mot att det remitterade förslaget lades till grund för lagstiftning. I sitt yttrande med anledning av lagutskottets remiss av förslaget i propositionen konstaterar att dess tidigare kritiska synpunkter i stor utsträckning tillgodosetts i propositionen. Lagrådet kommenterar dock inte särskilt hur det nya förslaget förhåller sig till äganderättsskyddet i regeringsformen och i . Beträffande stiftelser som bildas av staten efter det att en bestämmelse av det föreslagna innehållet trätt i kraft anförs i propositionen att de tillkommer under de förutsättningar som då anges och får därmed redan från början en mer begränsad eller villkorad rätt att bestämma över stiftelseegendomen än vad andra stiftelser normalt har. Regeringen anser därför att varken regeringsformens eller bestämmelser om egendomsskydd hindrar den föreslagna ändringen såvitt avser sådana senare bildade stiftelser. Utskottet delar denna bedömning och behandlar fortsättningsvis endast egendomsskyddets betydelse för äldre stiftelser. Bestämmelserna i 6 kap. stiftelselagen tillämpas för stiftelser som bildats av staten, en kommun, ett landsting eller en kyrklig kommun först fr.o.m. . För dessa stiftelser gäller därför den tidigare ordningen. Permutationslagen har aldrig varit direkt tillämplig på stiftelser som bildats av offentliga rättssubjekt. Stiftelselagens bestämmelser om permutation är inte tillämpliga på de stiftelser som omfattas av regeringens proposition. Regeringen lämnar således tillstånd för permutation efter en icke lagbunden prövning. En sådan prövning kan göras då den inte avser upplösning av en stiftelse eller ändrat ändamål för stiftelsen. eller stiftaren kan ansöka om sådan permutation. Regeringens redogörelse och vissa tillgängliga praxisöversikter ger dock inte stöd för att förslaget inte skulle innebära någon förändring i förhållande till gällande ordning. Förslaget måste således prövas mot bestämmelserna om egendomsskydd i regeringsformen och . Även regeringen har gjort denna bedömning (prop. Regeringen har framhållit som en grundläggande utgångspunkt vid bedömningen av lagförslagets grundlagsenlighet att förslaget inte gör det möjligt att överföra äganderätten till stiftelsernas tillgångar till staten eller någon annan, dvs. det blir inte fråga om att "avstå" egendom på sätt som anges i 2 kap. 18 § första stycket regeringsformen. Regeringen framhåller att den tillkomna grundlagsregeln här måste tolkas efter sin ordalydelse. Utskottet delar regeringens bedömning i denna del. Förslaget innebär inte ett egendomsberövande, särskilt som det inte omfattar möjlighet att ändra stiftelsens ändamål. Beträffande regeringens möjlighet att bestämma över och kontrollera användningen av en stiftelses förmögenhet enligt förslaget anser utskottet, liksom regeringen, att regeringens handlingsfrihet begränsas av stiftelselagens tvingande bestämmelser och vissa stiftelserättsliga grundsatser. Vad gäller äganderätten ger också utrymme för begränsningar av ägarens rättigheter genom kontroll av användning av egendom i enlighet med det allmänna intresset. När det gäller att bedöma om förslaget innefattar ett egendomsberövande enligt anser regeringen att i allt väsentligt samma omständigheter gör sig gällande som vid prövning av om förslaget innebär ett expropriativt förfogande enligt 2 kap. 18 § regeringsformen. Utskottet delar vidare regeringens uppfattning att frågan om ett lagförslag som det förevarande är grundlagsenligt bör avgöras utifrån en helhetsbedömning, där även andra omständigheter än den grundläggande utgångspunkten att stiftelsen behåller äganderätten till sin egendom bör vägas in. Regeringen framhåller att grundlagsenligheten av en motsvarande reglering beträffande stiftelser som enskilda bildat skulle kunna få motsatt utgång. Att förslaget handlar om förhållandet mellan stiftaren och stiftelsen är även enligt utskottets mening en sådan omständighet som bör vägas in i helhetsbedömningen. Lagrådet ansåg att övervägande skäl talade för att det av regeringen remitterade förslaget inte kom i konflikt med regeringsformens bestämmelser om egendomsskydd. Lagrådet har därefter granskat lagförslaget sådant det nu föreligger och inte funnit anledning att anmärka på hur det förhåller sig till regeringsformens och bestämmelser utan förklarat att dess tidigare kritiska synpunkter i stor utsträckning tillgodosetts i propositionen. Med hänvisning till det anförda anser utskottet att regeringens förslag inte står i strid med regeringsformens eller bestämmelser om skyddet för äganderätten. I beslutet har deltagit: (), (), (), Axel (), (), (m), (), (), (), (), (), (), (), (), (), Elisebeht () och (). (), (), (m), (), (), () och () anser att utskottets yttrande under rubriken bedömning bort ha följande lydelse: Beträffande stiftelser som bildas av staten efter det att en bestämmelse av det föreslagna innehållet trätt i kraft anförs i propositionen att de tillkommer under de förutsättningar som då anges och får därmed redan från början en mer begränsad eller villkorad rätt att bestämma över stiftelseegendomen än vad andra stiftelser normalt har. Regeringen anser därför att varken regeringsformens eller bestämmelser om egendomsskydd hindrar den föreslagna ändringen såvitt avser sådana senare bildade stiftelser. Utskottet delar denna uppfattning och överlämnar åt lagutskottet att bedöma lämpligheten av förslaget i denna del från rent stiftelserättsliga utgångspunkter. Fortsättningsvis behandlas således endast egendomsskyddets betydelse för äldre stiftelser. Det förslag som regeringen lägger fram i propositionen bygger i allt väsentligt på det förslag som tidigare presenterats i en promemoria och som också återfanns i regeringens lagrådsremiss. Det förslaget mötte stark kritik bland remissinstanserna. Lagrådet ansåg att övervägande skäl talade för att det inte förelåg någon konflikt gentemot 2 kap. 18 § regeringsformen men att saken måste bedömas som tveksam. Redan detta kunde enligt Lagrådet åberopas som ett skäl mot att förslaget genomfördes. Beträffande förslaget i propositionen har Lagrådet anfört att det inte vill motsätta sig att det genomförs. Lagrådet har vid denna bedömning inte närmare gått in på hur det nya förslaget förhåller sig till regeringsformen och . Även om förslaget i propositionen inte omfattar en förändring av en stiftelses ändamål, måste det enligt utskottets uppfattning ge mycket stora möjligheter för regeringen att gå in i enskilda av staten bildade stiftelser och styra användningen av deras tillgångar samt därigenom i praktiken ändra deras ändamål. Av förslag och uttalanden i forsknings- och budgetpropositionerna framgår också att det är regeringens avsikt såvitt avser de forskningsstiftelser som inrättats med s.k. löntagarfondsmedel. Den föreslagna möjligheten för regeringen att ändra föreskrifter i ett stiftelseförordnande avser bestämmelser om placering av stiftelsens förmögenhet, om dess förvaltning, om utseende och sammansättning av styrelsen, om styrelsens beslutförhet, om arvoden, räkenskaper, revision och rätt att föra talan om skadestånd till stiftelsen eller om entledigande av styrelseledamot eller förvaltare. Enligt utskottets uppfattning innebär detta att effekterna av förslaget i praktiken kan innebära en sådan förmögenhetsöverföring att egendomsskyddet i 2 kap. 18 § regeringsformen och i inte upprätthålls. Inte heller kan enligt utskottets mening ett brott mot principen om stiftelser som varaktigt bestående, självständiga förmögenheter som stiftaren har avskiljt från sin egendom, i fråga om skyddet för äganderätten, ses radikalt olika beroende på om stiftelsen staten eller av annan. Förslaget kan bedömas innebära att de samlade resurserna till forskningen minskas. Rimligheten av att beteckna detta som ett allmänt intresse kan med fog ifrågasättas. Utskottet anser således att regeringens förslag strider mot grundläggande principer till skydd för äganderätten. föreslås redan av nu angivna skäl avstyrka propositionen.