yttr · GK05UU5Y · 1997-01-01 00:00:00 — Utöver att ta ställning till de inledningsvis nämnda motionerna avser utskottet också att i föreliggande yttrande framhålla betydelsen av den växelverkan som finns mellan utrikeshandeln och andra aspekter på relationer till omvärlden, främst på utrikes- och säkerhetspolitikens område. Enligt utskottets uppfattning förtjänar det att framhållas att många av de frågor som behandlas i regeringens skrivelse är säkerhetspolitiskt relevanta och av central betydelse i perspektiv av den vidgade syn på säkerheten som introducerats . Kännetecknande för diskussionen av det vidgade säkerhetsbegreppet är den allmänt omfattande insikten om de direkta och indirekta sambanden mellan olika aspekter på säkerhet. Denna typ av samband innebär bl.a. att en positiv utveckling av ekonomi, inklusive utrikeshandel, samt av miljö, respekt för demokrati och de mänskliga rättigheterna m.m. skapar en grund för internationell stabilitet och säkerhet. säkerhetspolitik har en såväl ekonomisk som politisk och militär dimension. Ekonomisk och social utveckling är en förutsättning för stabil fred och säkerhet. bidrar till global säkerhet och långsiktigt fredsbyggande genom en i internationell jämförelse omfattande satsning på civila aspekter av säkerheten. Häri innefattas bl.a. våra insatser på handelspolitikens område. Säkerhet är i dagens värld inte bara en militär fråga eller en fråga om att undvika krig. Det är även en fråga om att på andra sätt skapa förutsättningar för fred. Den utveckling i efterkrigstidens som lett fram till dagens EU är ett exempel härpå. Utrikeshandeln som sammanhållande element och skapandet av gemensamma ekonomiska strukturer har utgjort grunden för det fredsprojekt som EU är. har tidigare i många sammanhang konstaterat att det är ett grundläggande svenskt intresse att värna om och utvidga frihandeln. Frihandel är en av de viktigaste förutsättningarna för ekonomisk utveckling, för tillväxt och för sysselsättning. Detta gäller för och övriga EU-länder men också för och för staterna i . Mot denna bakgrund delar utskottet regeringens uppfattning att aktivt bör verka för att tillträdet till tredjelandsmarknader förbättras, att EU:s handelspolitik förblir öppen och att EU förändrar sin politik inom de områden där man varit mindre öppen mot omvärlden. EU har flera typer av avtal med tredje land. Ofta reglerar avtalen inte bara handel utan också samarbete, bistånd och andra områden där medlemsstaterna har befogenheter. EU har som uttrycklig målsättning att bygga broar i för att därigenom främja fred, demokrati och stabilitet. De s.k. Europaavtalen, dvs. de associationsavtal som ingåtts med länder i , reglerar inte enbart handel m.m. utan har också medlemskap som slutligt mål. Uppgiften att bistå de central- och östeuropeiska länderna i deras ansträngningar att säkra demokratin, den sociala rättvisan och uppbyggnaden av fungerande ekonomiska system utgör en av de allra största utmaningarna i . På samma sätt måste självfallet fortsätta att engagera sig och vara lyhört för utvecklingsländernas behov. Handel och bistånd, miljö och utveckling måste gå hand i hand med strävan att bekämpa fattigdomen. En stark europeisk union måste enligt utskottets uppfattning vara generös mot omvärlden. bör, enligt motion N11 (s), av regeringen begära en utredning om hur målet om fattigdomsbekämpning enligt och en strategi för den svenska handelspolitiken inom EU och WTO, avseende global miljö och rättvisa, skall uppfyllas. I motionens motivtext nämns en rad exempel på konflikter mellan handelspolitiska och andra mål. Utskottet vill, med anledning av motionen, framhålla att frågan om handelspolitikens roll i förhållande till andra politikområden och de målkonflikter som finns fortlöpande beaktas i olika sammanhang, såväl inom EU som vid utformningen av svensk utrikespolitik. I motionen pekas bl.a. på målkonflikter mellan områdena fattigdomsbekämpning, handelspolitik och miljö. Av skrivelsen framgår väl att regeringen är medveten om dessa problem och att , bl.a. i WTO-sammanhang, aktivt driver frågan om miljöhänsyn i handelspolitiken. Utskottet vill i sammanhanget också framhålla att regeringen i regeringens skrivelse 1996/97:2 internationella samarbete för hållbar utveckling redovisar inriktningen, både inom och utom ramen för EU-samarbetet, av svenska insatser i denna typ av frågor. Enligt utskottets uppfattning är de svenska positionerna på området, sådana de i olika sammanhang redovisats, väl avvägda, och regeringen bör även i fortsättningen verka på sätt som . Med beaktande av det perspektiv motionären anlägger kan det finnas skäl att i sammanhanget peka på den serie avtal som f.n. håller på att ingås inom ramen för EG:s Medelhavspolitik. Dessa avtal, som bl.a. innehåller bestämmelser om politisk dialog, frihandel samt ekonomiskt och socialt samarbete, syftar till att åstadkomma säkerhetspolitisk stabilitet samt en positiv ekonomisk och social utveckling i regionen. Avtalskomplexet, som också avses bidra till att knyta samman de icke-europeiska (IEM) sinsemellan, bl.a. genom att skapa handelspolitiska förutsättningar för ett ökat ekonomiskt utbyte, har även en god miljömässig utveckling som ett klart uttalat mål. EU:s relationer till ett stort antal , närmare 70 stycken, regleras av , som löper fram . Omfattande biståndsresurser är knutna till avtalet. Konventionen ger mer långtgående handelspreferenser än vad som ges inom ramen för bl.a. EU:s allmänna preferenssystem. Mot bakgrund av att är diskriminerande visavi andra och inte heller syftar till att uppnå ömsesidig frihandel eller en tullunion mellan EU och berörda har den fått ett särskilt undantag i WTO. Enligt vad utskottet () erfarit vid en föredragning av biståndsministern förbereds inom svenska positioner inför förhandlingarna om det avtal som skall ersätta . Härvid beaktas inte bara handelspolitiska aspekter utan även förhållanden av den art motionären nämner och som har att göra med att avtalsparterna är . Diskussioner om hur den framtida strategin gent-emot dessa länder skall utformas har också inletts i EU-kretsen med aktivt svenskt deltagande. Som en grund för agerande i dessa sammanhang finns den "EU-strategi om utvecklingsarbete" som presenterades för av biståndsministern. Utskottet noterar att det är angeläget att behandla de minst utvecklade länderna enhetligt och på ett WTO-förenligt sätt. Också i andra EU-sammanhang görs övergripande bedömningar av de problem som motionären pekar på. Så sker exempelvis inom ramen för det arbete som pågår inför fastställandet av nästa budget för gemenskaperna. Motionären tar speciellt upp frågan om förhållandena i söder om . Utskottet finner därför anledning att framhålla att en särskild kommitté under ("Partnership " Arbetsgrupp för en ny Afrikapolitik [UD 1996:D]) utför ett analys- och utredningsarbete rörande demokrati och politisk utveckling samt säkerhet, utveckling och konfliktlösning i söder om . Även i andra sammanhang anläggs, såväl från svensk sida som inom EU, ett sammanhållande synsätt på frågor som rör handel, miljö och utveckling. Mot denna bakgrund föreligger enligt utskottets mening inget behov av att tillmötesgå motionärens yrkande. I motion N10 (m), yrkande 2, tas frågan om "tillämpningen av MR-klausuler i EU:s avtal" upp. Motionärens uppfattning synes vara att handelssanktioner endast undantagsvis skall tillgripas; det primära undantaget är sanktioner beslutade av FN. Som utskottet anfört tidigare i detta yttrande är det ett grundläggande svenskt intresse att värna om och utvidga frihandeln. Häri ligger också en ambition att verka mot förtäckt protektionism. Utskottet har (bet. 1996/97:UU12) framhållit att det är värdefullt, om än inte alltid nödvändigt, att sanktioner beslutas av , eftersom detta ger moralisk legitimitet och effekt åt sanktionsbesluten. Enligt den sanktionslag som antogs av 1996 (SFS 1996:95) kan regeringen under vissa förutsättningar besluta om sanktioner efter beslut av eller efter beslut av EU inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP). Utnyttjandet av sanktionsinstrumentet är inte oproblematiskt och utskottet har tidigare noterat att det, i likhet med vad motionären påpekar, ofta visar sig att civilbefolkningen drabbas hårt av ekonomiska sanktioner som tillgripits till följd av åtgärder som ifrågakommande regim vidtagit. Visserligen vänder sig motionären inte mot att MR-klausuler ingår i EU:s avtal med andra stater, men det kan likväl finnas skäl att påpeka att förekomsten och utformningen av dylika klausuler varierar beroende på vilken EU:s avtalspart är. Sålunda finns exempelvis inte behov av en dylik klausul i avtal med stater som är medlemmar i . De för EU viktigaste avtalen med andra stater har syften som går långt utöver att enbart främja handel. Ofta har dylika avtal som mål att reglera ett brett spektrum av relationer mellan avtalsparterna och ibland också att påverka andra förhållanden som inte behöver vara av bilateral karaktär, exempelvis att åstadkomma en positiv utveckling på miljöområdet, hållbar utveckling eller kanske just främjande av MR-förhållanden. Det kan därför inte hävdas att målet fri handel alltid skall ha prioritet framför andra mål som man med avtalet velat uppnå. Hur en eventuell MR-klausul tillämpas måste bedömas mot bakgrund härav. I sammanhanget finns skäl att påpeka att MR-klausuler i avtal av här aktuell typ, exempelvis i de s.k. Medelhavsavtalen, ofta innehåller bestämmelser om politiska konsultationer i MR-frågor och att de således ger andra möjligheter än enbart suspension och uppsägning. Mot bakgrund av vad som ovan anförts anser utskottet att behov av att tillmötesgå motionärens yrkande inte föreligger. I beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (s), (), (), (), (), (), (), (), () och (). () och () anför: har i detta yttrande till näringsutskottet lämnat synpunkter på regeringens skrivelse om målsättningar på det handelspolitiska området. Vi instämmer i huvudsak med yttrandet, men vill därutöver framhålla följande aspekter. Sambandet mellan handel och arbetsvillkor samt sambandet mellan handel och miljö syns tydligt när krav på bra arbetsvillkor och en god miljö kommer i konflikt med handelsintressen och förväntningar om en snabb ekonomiskt tillväxt. Vi har vid många tillfällen i riksdagsdebatterna påpekat nödvändigheten av hänsyn till sociala behov, arbetstagarnas ålder och arbetstidens omfattning samt hänsyn också till miljön. Handelsintressen kommer lätt i motsättning till tillgången på naturresurser och deras förmåga till regenerering, liksom sättet att ta fram varor och producera dem. Skrivelsen tar upp motstånd mot att arbetsvillkor och miljö tar plats i handelspolitiken och diskuteras seriöst i WTO. För att eliminera ländernas misstänksamhet mot att krav på bättre arbetsvillkor och en bättre miljö är ett hot mot deras konkurrenskraft krävs att de nuvarande mönstren för världshandeln förändras. Regeringens skrivelse uttrycker vad gäller sambandet mellan handeln och grunderna för arbetsvillkoren i konventioner en pessimism - mandat för vidare arbete med detta gavs inte, och "Kommitténs rapport . innehåller få rekommendationer eller konkreta förslag till åtgärder på miljöområdet. . Resultatet i kommittén motsvarar därmed inte EU:s och ambitionsnivå i arbetet." En hållbar utveckling som utgår från miljöhänsyn antogs av deltagarna i och är en av grundstenarna i Agenda 21-arbetet. Den har därmed en given plats i allt mänskligt arbete och utveckling. Vi förutsätter att , tillsammans med de länder inom EU som har samma åsikt, konsekvent driver frågan om att miljöfrågorna involveras i WTO. bör gå i täten - exemplets makt är stor. kan fokusera på arbetsvillkor och miljö i sin egen handelspolitik och i sitt internationella utvecklingssamarbete samt ändra sina handelsmönster till förmån för en solidarisk handel som tar hänsyn till människa och miljö. Den fråga om skuldbörda och krav på skuldavskrivning som framförs i motion N11 (s) är av stor vikt. bör på det internationella planet agera med all kraft för att uppnå skuldfrihet för de fattigaste länderna. Detta är krav som bland annat framförts av kristna råd och andra frivilliga organisationer. I den moderata motionen N10 (m), yrkande 2, finns en diskussion om sanktioner och det sägs att dessa egentligen bara bör accepteras av om de är påbjudna av FN. Vi är medvetna om att sanktionsinstrumentet är svårt att dirigera så att det inte skadar befolkningen. Trots detta måste det vara möjligt för EU att ta ställning till sanktioner mot ett annat land när uppenbara brott mot mänskliga rättigheter pågår. Det kan vara nödvändigt att en grupp av länder går före andra innan det internationella samfundet kan samla sig till ett gemensamt beslut om sanktioner. Sammanfattning av skrivelsen 1 Handelspolitiken inför 2000-talet 1 Frihandelspolitik för ekonomisk utveckling, tillväxt och sysselsättning 1 Den gemensamma handelspolitiken 3 Regionalt samarbete och bilaterala förbindelser 3 Östeuropasamarbete inklusive Östersjösamarbetet 4 och söder om 5 Bilaterala förbindelser och exportfrämjande 8 Arbetet i WTO 10 WTO:s första ministerkonferens 11 Handel och arbetsvillkor 12 Handel och miljö 13 Minst utvecklade länder 14 Övrig multilateral verksamhet 15 Övriga internationella organisationer 16 Riktlinjer och prioriteringar för framtiden 16 , EU och handelspolitiken inför 2000-talet