yttr · GK05FÖU4Y · 1997-01-01 00:00:00 — har berett samtliga utskott tillfälle att yttra sig över regeringens proposition 1996/97:150 ekonomiska vårproposition jämte motioner, i de delar som berör respektive utskotts beredningsområde. Regeringen föreslår riksdagsbeslut som rör tre områden vilka berör försvarsutskottets beredningsområde. Att för skall fastställa avgiftsuttag för el- och teleberedskapsavgifter, bemyndiga regeringen att ikläda staten ekonomiska förpliktelser avseende elberedskapsåtgärder samt att godkänna nya anslagsbelopp för funktionerna Energiförsörjning och Telekommunikationer och en därav reviderad ram för utgiftsområde 6 Totalförsvar under innevarande budgetår (hemställan nr 33-35 och 68). Att godkänner att vissa försvarsfastigheter förs över till ett av staten ägt aktiebolag (hemställan nr 29-31). Att godkänner den preliminära fördelningen på utgiftsområden som riktlinjer för regeringens budgetarbete (hemställan nr 6). Regeringen har lämnat förslag till anslagsökningar inom vissa funktioner inom det civila försvaret. Regeringen har i proposition (1996/97:61) Översyn av telelagen m.m. bedömt det som rimligt att teleoperatörerna bidrar till finansiering av de åtgärder som behövs för att skydda det allmänna fasta telenätet mot sabotage och terroristangrepp i fred. Under förutsättning av godkännande kommer dessa åtgärder att finansieras av en offentligrättsligt reglerad avgift som kommer att tas ut av vissa teleoperatörer. Regeringen bedömer att det sammanlagda avgiftsuttaget bör uppgå till . Ramanslagsbeloppet bör därför under innevarande budgetår räknas upp med från till . Regeringen har även i proposition 1996/97:86 föreslagit nya regler för elberedskapen. Bland annat föreslås att en särskild elberedskapsavgift skall införas och betalas av innehavare av nätkoncession för att finansiera nödvändiga elberedskapsåtgärder. Under förutsättning att godkänner förslaget föreslår regeringen att avgiftsuttaget beräknas till . Ramanslaget B 10 Funktionen Energiförsörjning bör därför räknas upp med från till . Eftersom två ramanslag räknas upp med sammanlagt bör ramen för utgiftsområde 6 Totalförsvar räknas upp med motsvarande belopp under . Regeringen framhåller att elberedskapen bör kunna planeras långsiktigt. Därför bör bemyndiga regeringen att medge att under besluta om sådana åtgärder som innebär åtaganden . Åtagandena bör uppgå till högst och till högst för vart och ett av . Regeringen redovisar vidare att den avser att under innevarande budgetår besluta om att till statsbudgetens inkomstsida engångsvis inleverera vissa likvida medel om sammanlagt . Regeringen avser sålunda att reducera kassabehållningen med för FMV:s s.k. avräkningskonton för reservmateriel och drivmedel. Vidare avses det ingående saldot på Försvarsmaktens räntekonto i reduceras med . Något godkännande av avseende dessa åtgärder begärs inte av regeringen. I motion 1996/97:Fi57 av m.fl. (m - kommitté) framhålls i yrkande 1 att det finns starka motiv att minska saldot på Försvarsmaktens räntekonto i eftersom Försvarsmakten inte skall vara mer likvid än vad som behövs för att genomföra verksamheten. Däremot motsätter sig motionärerna minskningen av kassabehållningen för reservmateriel och drivmedel. Indragningen på ger visserligen ingen omedelbar negativ effekt, men kommer att synliggöras då övningsverksamheten ökar i omfattning i förhållande till dagens låga nivå. Motionärerna pekar vidare på behovet av anskaffning av reservmateriel bl.a. som följd av materielförslitningen av utlandsstyrkans verksamhet i Bosnien. Det saknas enligt motionärerna således utrymme för besparingar inom dettta område. Eftersom indragningen av de 200 miljonerna kommer att resultera i motsvarande verksamhetsbegränsning, bör den inte genomföras (yrkande 1). försvarsbeslut ( prop. 1996/97:4, FöU1, rskr. 109-112) framhöll den stora betydelse som bl.a. funktionerna Energiförsörjning och Telekommunikationer har för den civila försvarsberedskapen - inte bara under säkerhetspolitiska kriser utan även för samhällets förmåga att förebygga och bemästra svåra påfrestningar i fred. Försvarsbeslutet förutsatte att nya finansieringssystem skulle utarbetas för nödvändiga satsningar inom el- och teleområdena. Regeringen har därför lagt fram förslag med detta syfte. Finansieringssystemen bygger på att vissa teleoperatörer och innehavare av nätkoncessioner skall betala offentligträttsligt reglerade avgifter som skall bestämmas av . Under förutsättning av godkännande av finansieringsförslagen förordar nu regeringen att avgifterna för beredskapsåtgärder inom telekommunikationsområdet bestäms till och för åtgärder inom elområdet till . Utskottet anser att regeringens förslag ligger helt i linje med intentionerna i försvarsbeslutet . Utskottet anser vidare, i likhet med regeringen, att avgifterna skall bruttobudgeteras, dvs. att avgifterna skall inbetalas till statsbudgetens inkomstsida och motsvaras av anslag på statsbudgetens utgiftssida. Detta är i enlighet med den nya lagen om statsbudgeten. Utskottet anser sålunda att bör godkänna förslagen att räkna upp ramanslagen till funktionerna Energiförsörjning och Telekommunikationer och en därav följande uppräkning av ramen för utgiftsområde 6 Totalförsvar. Det begärda beställningsbemyndigandena för åtgärder inom elområdet bör även beviljas. tillstyrker därför att godkänner vad regeringen anfört i hemställan nr 33-35 och i hemställan nr 68 i vad avser utgiftsområde 6 Totalförsvar. När det gäller frågan om indragning av i likvida medel har regeringen har - formellt sett - inte begärt något godkännande från sida. Enligt vad utskottet inhämtat överstiger den kassabehållning som finns på Försvarsmaktens räntekonto i dess anslagssparande. Något behov av överlikviditet finns inte, varför det är motiverat att vidta den åtgärd som regeringen aviserat. Även åtgärden att reducera kassabehållningarna på FMV:s avräkningskonton för reservmateriel och drivmedel ligger enligt utskottets mening inom ramen för regeringens beslutsbefogenheter. Regeringens avsikt att dra in likviditet om bör sålunda inte föranleda något särskilt beslut av . Om reduceringarna leder till de konsekvenser som framhålls i motion 1996/97:Fi57 (m-kommitté) yrkande 1, och när de i så fall uppstår, kan inte utskottet nu överblicka. Motion 1996/97:Fi57, yrkande 1, bör som följd härav inte bifallas av . har beslutat (bet. 1996/97:FöU1, rskr. 1996/97:109) att ett stort antal staber och förband i Försvarsmaktens grundorganisation skall läggas ned. Avvecklingen av förband med tillhörande kasern- och utbildningsetablissemang skall påbörjas och slutföras så snabbt som möjligt. Byggnadernas yta uppskattas till och marken till ca . Härutöver kan det finnas fastigheter som ännu inte är sålda eller avvecklade som följd av tidigare riksdagsbeslut. Regeringen anser att det bör skapas förutsättningar för en utveckling av nämnda etablissemangs fastighetsbestånd, byggnader och mark. Regeringen bedömer att det borde finnas förutsättningar att öka värdet på fastigheterna mer än vad kostnaderna blir för att utveckla dem. Därför bör det skapas ett aktiebolag för att utveckla och anpassa de aktuella försvarsfastigheterna till andra affärsmässigt bärkraftiga enheter. Ändamålet med bolaget skall vara att i samarbete med kommuner och näringsliv utveckla och förädla fastigheterna för att slutligen sälja dem på kommersiella villkor. nuvarande avvecklingsverksamhet bygger på avyttring på affärsmässiga villkor av lokaler i befintligt skick. Denna verksamhet skiljer sig enligt regeringen väsentligt från ett tänkt uppdrag att utveckla fastighetsbeståndet. Starka skäl talar därför för att lägga ansvaret för verksamheten i ett för ändamålet lämpligt statligt bolag. För att säkerställa en finansiell uthållighet bör bolaget inordnas i en större fastighetskoncern. Regeringen hemställer därför om bemyndigande att få överlåta försvarsfastigheterna till ett av staten ägt aktiebolag samt att i övrigt få vidta de åtgärder som behövs för att bilda ett sådant bolag (hemställan nr 29-31). I motion 1996/97:Fi54 av m.fl. (m-kommitté) ställer sig motionärerna i yrkande 2 bakom regeringens förslag att övertaliga försvarsfastigheter förs över till ett utvecklingsbolag. Utvecklingen av de tidigare försvarsfastigheterna kräver speciell kompetens och finansiell uppbackning om de skall kunna nyttiggöras för andra ändamål. Det är dock angeläget att fastigheterna inte förs in i bolaget med ett bokfört värde som avsevärt överstiger uppskattat marknadsvärde. Nedskrivningen bör därför ske innan det nybildade bolaget blir ett dotterbolag till , vilket bör ge regeringen till känna. har - efter förslag av regeringen - försvarsbeslut (bet. 1996/97:FöU1 s. 142) tagit ställning till riktlinjer för avvecklingen av mark, anläggningar och lokaler som en följd av reduceringen av Försvarsmaktens grund- och krigsorganisation. Utskottet konstaterar att regeringens förslag i den ekonomiska vårpropositionen innebär en annan inriktning jämfört med nu gällande beslut. Regeringen pekar bl.a. på möjligheterna att skapa affärscentrum, kontors-komplex och studentbostäder inom de områden som Försvarsmakten inte behöver. Med rätt kompetens och resurser anser utskottet att det bör finnas förutsättningar att utveckla och anpassa ett betydande antal eta- blissemang som inte behövs inom försvaret till affärsmässigt bärkraftiga enheter. En sådan inriktning har ett helt annat synsätt för fastighetsavvecklingen än den som låg till grund för försvarsbeslutet. Utskottet delar regeringens och motionärernas gemensamma bedömning att förutsättningarna för att driva en sådan verksamhet sannolikt är avgjort bättre i en annan organisation än inom . Genom att föra över ägandet av de utvecklingsbara fastigheterna till ett aktiebolag - inordnat i en större fastighetskoncern - skapas affärsmässiga incitament, kompetens och finansiell uthållighet. Regeringens förslag bör därför tillstyrkas av utskottet. Motionärerna pekar på behovet av att skriva ned fastigheternas värde innan de förs över till ett bolag i Vasakronankoncernen. I propositionen framhåller regeringen att fastigheterna med all sannolikhet har ett bokfört värde som överstiger marknadsvärdet och att en nedskrivning av fastigheternas värde med största sannolikhet kommer att behöva göras. Utskottet har principiellt inget att invända mot ett sådant synsätt, men enligt utskottets mening bör regeringen få besluta om dessa frågor inom ramen för de bemyndiganden som regeringen begär i hemställan nr 29-31. Något särskilt tillkännagivande behövs därför inte. Motion Fi54 yrkande 2 (i denna del) behöver därför inte bifallas av . En av hörnstenarna försvarsbeslut är totalförsvarets förmåga till anpassning. Försvarsmaktens - i synnerhet arméstridskrafternas - behov av övnings- och skjutfält kan i ett forcerat återtagningsskede bli betydande. Utskottet bedömer att statens framtida möjligheter att anskaffa ytterligare mark till övnings- och skjutfält är små. Därför är det angeläget att regeringen och myndigheterna noggrant överväger Försvarsmaktens långsiktiga behov av större övnings- och skjutfält i ett återtagningsskede, inför besluten om vilket fastighetsbestånd som skall föras över från till det föreslagna aktiebolaget. Mot bakgrund av vad utskottet ovan anfört tillstyrker utskottet att godkänner vad regeringen anfört i hemställan nr 29-31. Regeringen har beräknat ramen för utgiftsområde 6 Totalförsvar för budgetåren Regeringen har därvid räknat med besparingar om sammanlagt och sammanlagt , dels genom att ställa ökade effektivitetskrav på Försvarsdepartementets myndigheter med 50 respektive 100 miljoner , dels genom en neddragning av medlen till den fredsfrämjande verksamheten med 100 miljoner . Övriga beloppsmässiga förändringar beror i allt väsentligt på nya antaganden om pris- och löneutvecklingen för förvaltningskostnaderna samt ändrade finansierings- och budgeteringsprinciper inom vissa delar av det civila försvaret. Moderata samlingspartiet och föreslår i sina partimotioner högre utgifter än regeringen. liberalerna föreslår samma utgiftsram som regeringen. och de gröna föreslår lägre utgifter till totalförsvaret än regeringen. Förslagen kan sammanfattas sålunda i förhållande till regeringens (mkr): (m) + 2 275 + 3 577 + 3 193 (fp) 0 0 0 (v) - 560 - - (mp) - 2 400 - 3 000 - 6 300 (kd) + 170 + 220 + 220 Moderata samlingspartiet anser i sin partimotion Fi42 att inriktningen försvarsbeslut bör fullföljas. Anslagsnivån måste därför höjas för att fullfölja moderniseringen av försvaret och ge utrymme för fler kvalificerade förband. Förslaget om civila beredskapsstyrkor bemannade med pliktpersonal bör avvisas. Att flytta resurserna för den internationella fredsfrämjande verksamheten från utgiftsområde 7 till detta utgiftsområde bryter mot en överenskommelse i . Detta riskerar att urholka resurserna som skall användas för att försvara . Därför bör överföras till utgiftsområde 7. liberalerna föreslår i sin partimotion Fi43 samma ram för utgiftsområdet som regeringen. framhåller i sin partimotion Fi44 att de, i likhet med regeringen, anser att säkerhetspolitiska miljö inte i något väsentligt avseende har förändrats sedan försvarsbeslutet . framförda förslag till minskningar av resurserna till Försvarsmakten kvarstår. tar inte nu ställning till preliminär utgiftsnivå . de grönas vision är i partimotion Fi45 (yrkande 43) en global militär nedrustning. I stället för att satsa oändliga summor på inköp av militära vapen vill man investera i säkerhet bl.a. genom insatser för en förbättrad miljö och genom att bekämpa fattigdom, vattenbrist samt för att förhindra social misär. Försvarsmakten bör därför få i uppdrag att utforma ett militärt försvar med fyra flygflottiljer och sex mekaniserade brigader. får ökade uppgifter till följd av EU-medlemskapet. Det är viktigt att den icke-militära bevakningen av vår gränser fungerar tillfredsställande. Därför bör ges ökade anslag till mer personal för att kunna utnyttja fartygen effektivare, inte minst i miljöskyddsarbetet. avvisar regeringens förslag att skära ned 100 miljoner för den fredsfrämjande verksamheten. Även om situationen i f.d. stabiliseras måste , som medlem av , ha en hög beredskap för akuta insatser om sådan blir nödvändiga. avstyrker i partimotion Fi46 de aviserade besparingarna 1998 om 150 miljoner och med 200 miljoner som bl.a. innebär en neddragning på de internationella fredsfrämjande insatserna. Fredsfrämjande insatser är en av totalförsvarets huvuduppgifter. Genom skapandet av ett internationellt kommando och en snabbinsatsstyrka måste vi och omvärlden utgå från att krav på svensk medverkan kan öka. Vidare vill tillföra resurser till för att tillgodose de ökade krav på övervakning som ställs genom medlemskap i . I motion 1996/97:Fi57 av m.fl. (m - kommitté) (yrkande 2) är motionärerna inte främmande för att det skulle kunna gå att göra ytterligare rationaliseringsvinster inom försvaret. De vinster som förutsätts inom stödmyndigheterna som t.ex. FMV och FOA är dock i huvudsak intecknade. "Ökande effektivitetskrav" saknar därför täckning i verkligheten. Regeringens besparingskrav kommer att innebära en uppenbar risk för kännbara verksamhetsneddragningar. Därför bör förslagen avvisas. Motionärerna pekar på att regeringen förutsatt att inga ytterligare krav ställs på svensk medverkan i den internationella fredsfrämjande verksamheten. Ett sådant antagande vilar dock på mycket svag grund. Fromma förhoppningar bör inte ligga till grund för beslut i frågan. Den fredsfrämjande verksamheten har kontinuerligt minskat trots den ambitionshöjning som försvarsbesluten och 1996 innebar och trots att detta deltagande numera är en av huvuduppgifterna för totalförsvaret. Med regeringens förslag kommer verksamheten att ligga på den lägsta nivån . Regeringen sänker ambitionsnivån och sänder en signal av snålhet och ovilja till omvärlden. bör därför även i denna del avvisa förslaget. Utskottet behandlar inledningsvis frågan om möjligheterna att åstadkomma besparingar genom ökade effektivitetskrav inom Försvarsdepartementets myndigheter. Enligt vad utskottet inhämtat tar regeringen främst sikte på de s.k. stödmyndigheterna, vilka arbetar utifrån uppdrag från främst Försvars-makten - men även i viss utsträckning från andra myndigheter inom totalförsvaret. Till denna kategori hör bl. a. , , , Flygtekniska försöksanstalten samt Försvarshögskolan. Verksamheten vid dessa myndigheter är till största delen avgiftsfinansierad. Gemensamt är att de främst ger stöd till Försvarsmakten. var det som anvisade medel till dem och deras verksamhet. Besluten om inriktning och omfattning av stödmyndigheters verksamhet har flyttats från och regeringen till dem som lämnar uppdrag. Försvarsmakten är dessa myndigheters huvudsakliga uppdragsgivare. Förutsättningar för Försvarsmakten att beställa tjänster eller lägga ut uppdrag till andra instanser är - åtminstone på kort sikt - i realiteten ytterst begränsade. Det råder således ett ömsesidigt monopolliknande förhållande mellan Försvarsmakten och stödmyndigheterna. Enligt utskottets mening befrämjas inte effektivitet, rationalitet, kostnadsjakt och en kontinuerlig omprövning av verksamheten av monopolliknande förhållanden. Utskottet har tidigare konstaterat att möjligheten till insyn i verksamheten vid myndigheter som finansieras och får sina uppdrag av främst Försvars-makten i betydande grad har minskat jämfört med tidigare ordning. Överblicken över och insynen i respektive myndighets totala verksamhet, resurser och finansiering vid de intäktsfinansierade myndigheterna behöver förbättras, inte minst för att kunna bedöma hur kostnadseffektivitet och produktivitet utvecklas. Det är angeläget att en sådan insyn skapas även för Försvarsmakten som huvudbeställare av uppdrag och tjänster. Utskottet vill i sammanhanget peka på att all personal inom Försvarsmaktens fastighetsdrift förs över till som det fastighetsbestånd som skall förvalta reduceras högst avsevärt. Genom att ansvaret för avvecklingsetablissemang förs över till ett statligt aktiebolag kan verkets ansvar och resurser koncentreras. Därigenom skapas förutsättningar för fortsatta rationaliseringar inom fastighetsförvaltningens område. Utskottet bedömer därför att det - sammantaget sett - dock borde finnas förutsättningar till ytterligare effektivitetsvinster främst hos de avgifts-finansierade stödmyndigheterna i den omfattning som regeringen har aviserat. När det gäller de förslag om ökade resurser till som och har aktualiserat, erinrar utskottet om att på regeringens uppdrag har utrett behovet av och lämnat förslag till de åtgärder som erfordras bl.a. genom EU-medlemskapet. Frågan om resurser till följd av EU-medlemskapet men även av bereds i . Det är utskottets mening att regeringen bör pröva behovet och avväga eventuella resurstillskott mot andra angelägna behov i det fortsatta budgetarbetet och återkomma med sitt ställningstagande i höstens budgetförslag. Något uttalande från sida - enligt och förslag - behövs därför inte . Utskottet går därmed över till att behandla den reducering av resurserna till de fredsfrämjande truppinsatserna som regeringen aviserat. Regeringen räknar med att reducera anslaget med jämfört med de som finns uppförda på innevarande års budget. Huvudparten av utgifterna går åt för att finansiera medverkan i SFOR i , som uppgår till ca 510 man. Med de nu aviserade resurserna kan bidrag - enligt vad utskottet inhämtat -uppgå endast till ca 150 man. Enligt vad utskottet erfarit bygger regeringens förslag på en ren beräkning av de utgifter som behövs för att fullfölja de nu aktuella åtagandena och är på intet sätt ett uttryck för ambitioner. Utskottet noterar vidare i sammanhanget att det t.ex. inte finns avsatt något ekonomiskt utrymme för fredsfrämjande truppinsatser genom den snabbinsatsstyrka som, enligt försvarsbeslut, skall kunna sättas in med särskilt kort varsel. Behov och omfattning av svenska fredsfrämjande insatser , då Daytonöverenskommelsen löper ut, är givetvis svårbedömbara. Fortsatt medverkan i internationella fredsfrämjande och humanitära insatser ligger emellertid helt i linje med beslut om att detta är en av Försvarsmaktens huvuduppgifter. Utskottet förutsätter att regeringen, om behov uppkommer av medverkan i internationella fredsfrämjande insatser av större omfattning än vad som ryms inom föreliggande budgetförslag, i en särskild proposition återkommer till med förslag om motsvarande förstärkning av utgiftsområdet. Pengar för att fullfölja åtagandet att - i samarbete med andra länder - ställa en snabbinsatsstyrka till FN:s förfogande bör dock, enligt utskottets mening, anvisas inom ordinarie budgetram. Det är enligt utskottets mening angeläget attt undvika omavvägningar inom utgiftsområdet under pågående verksamhetsår. Utskottet anser sammanfattningsvis att - med utgångspunkt i vad utskottet nu anfört - bör tillstyrka den av regeringen föreslagna ramen för utgiftsområdet. De motioner som förordar högre eller lägre nivåer bör därför avslås av . I beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), My (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). , My , och (alla m) anför: I föreliggande yttrande till finansutskottet har försvarsutskottets majoritet valt att inte ta någon hänsyn till de argument som framförs i motion 1996/97:52 avseende likviditetsindragningar respektive innehållet i de preliminära utgiftsramar som regeringen föreslagit i sin proposition. Enligt vår mening är den del av likviditetsindragningen som hänför sig till reservdelar och drivmedel obefogad och skadlig. Indragningen på ger visserligen ingen omedelbar negativ effekt. Denna visar sig först senare då övningsverksamheten når en sådan nivå att kostnaderna synliggörs. råder brist på reservdelar. Indragningen gör att denna brist till viss del kan bli bestående eller i värsta fall förvärras. Den viktiga verksamheten i Bosnien är ett exempel på materielförslitning som orsakat ett stort förnyelsebehov, ett behov som beräknats till uppemot miljardbelopp. Detta accentuerar nyanskaffningsbehovet av bl.a. reservdelar. Således saknas utrymme för besparingar på detta område. Avseende regeringens förslag till utgiftsramar vidhåller vi den inställning som framförs i vår partimotion Fi42. Utgiftsområde 6 bör ges ramar som möjliggör fullföljandet av huvudinriktningen försvarsbeslut. Alldeles oavsett denna övergripande synpunkt finns anledning att vända sig mot de resonemang som förs i propositionen och som tillåts passera i utskottets yttrande till finansutskottet. De besparingar på slutligen som avses genomföras på utgiftsområde 6 riskerar att allvarligt drabba försvarets förmåga. Särskilt den del av anslagsminskningen som avses göras genom rationaliseringsvinster och "ökade effektivitetskrav" saknar enligt vår mening grund. Den schablonmässiga besparingspotential som regeringen anger är i huvudsak redan intecknad i den hårt ansträngda planering som Försvarsmakten har . Enligt försvarsmaktsplan innebär redan nuvarande ekonomiska ramar att fattas för att klara ambitionsnivån i riksdagsbeslutet. Till detta vill regeringen alltså föra ytterligare i anslagsminskning. Det är orimligt. efter försvarsbeslutet tycks nu regeringen i praktiken vara beredd att ge upp den låga ambitionsnivå som fanns i försvarsbeslutet . Vad gäller möjligheterna att minska anslaget till fredsfrämjande operationer kan detta självfallet inte uteslutas. Verksamhetens kostnader är ju till stor del behovsstyrda. Vi har i motion 1996/97:42 föreslagit att minskningen av anslaget från 1998 till avvisas, eftersom den styrka som på denna anslagsnivå kan hållas utomlands endast kan uppgå till ca 150 man. Det är inte en realistisk omfattning på internationella engagemang, särskilt inte sett i ljuset av att deltagande i internationell verksamhet numera är en av totalförsvarets huvuduppgifter. Sålunda borde försvarsutskottet i sitt yttrande förordat en höjning av anslaget A 2 samt initierat en återgång till den ordning som rådde då detta anslag sorterade under .