sou · GKB3158d1 · 1997-01-01 00:00:00 — Om ingår i den monetära unionen kan vi, som diskuterades i kapitel 5, inte längre föra någon självständig penning- oc h växelkurspolitik. Detta innebär att inflationen i på lång sikt bestäms av den gemensamma penningpolitiken i unionen. Me n eftersom det inte tycks finnas något långsiktigt samband mella n inflation och sysselsättning, har förlusten av inhemsk kontroll över inflationstakten förmodligen ingen större betydelse för sysselsätt- ningsutvecklingen . Den viktigaste konsekven sen för sysselsättningsutvecklingen av ett deltagande i den monetära unionen är att penningpolitiken inte längre på kort sikt kan användas för att stabilisera störningar som drabbar annorlunda ä n andra länder (s k landspecifika eller asymmetriska störningar). Detta kan belysas genom några exempel på störningar och de olika anpassningskrav som dessa ställer p å 4Se också avsnitt 13.1. 5Se också t ex Alesina & Summers (1993) respektive (1995). Arbetsmarknaden och EMU 199 arbetsmarknaden beroende på om är med i den monetär a unionen eller står utanför. Förändringar i den samlade efterfrågan uppkommer då den privata eller den offentliga sektorn ändrar sitt sparande eller sin a investeringar. Det exempel som användes i kapitel 5 var e n uppgång i hushållens sparbenägenhet av det slag som inträffade i och som då ledde till en krafti g minskning av den privata konsumtionen. För att upprätthåll a produktion och sysselsättning i en sådan situation krävs at t bortfallet av efterfrågan motverkas. Om en expansiv finanspolitik inte är möjlig, måste detta ske genom att exporten elle r investeringarna ökar. För att exporten ska öka krävs att exportindustrins konkurrens- kraft förbättras: lönerna i måste falla i förhållande til l lönerna i utlandet (när de mäts i samma valuta), så att vi kan sänka våra exportpriser i förhållande till utländska producenters priser . Eftersom svenska hush åll till en del konsumerar importerade varor (som blir relativt sett dyrare) innebär en sådan kostnadsanpassning också en minskning av svenska arbetstagares reallön. Sådana förändringar av relativa priser och reala löner krävs oberoende av vilket växelkurssystem som vi har: om efterfrågan på landet s produkter fallit, måste man "sälja sig b illigare" på världsmarknaden om produktion och sysselsättning ska kunna upprätthållas. Om ingår i den monetära unionen, måste anpassningen av relativpriserna ske genom att nominella löner och priser stiger långsammare i än i övriga länder. Vid stora störningar och låga löneökningar i utlandet kan de nominella lönerna renta v behöva sänkas. På grund av att nominella löner och priser ä r trögrörliga kommer anpassningen att ta tid. På kort sikt komme r den minskade inhemska efterfrågan att leda till en recession i med lågt kapacitetsutnyttjande och arbetslöshet, som först efter hand minskar de inhemska löne- och prisstegringarna. Vid flytande växelkurs kan anpassningen däremot underlätta s genom en mer expansiv penningpolitik som leder till lägre ränto r och en depreciering av kronan. Kravet på lägre nominella löne- och prisökningar minskar, därför att en depreciering gör svensk a produkter billigare i utländsk valuta också vid oförändrade priser i kronor. Vautadeprecieringen innebär vidare att den sänkning av de svenska reallönerna som måste ske åtminstone delvis kan komma 200 Arbetsmarknaden och EMU till stånd genom att högre importpriser (i kronor) ökar konsument- prisnivån. blir så väl relativpris som reallöneförändring den- samma som i en monetär union, men gen om växelkursförändringen kan anpassningen ske snabbare. Hur stor kostnadsanpassning som måste ske vid en störning av det slag som diskuteras beror på hur priskänsliga exporten oc h importen är samt på hur förändringar i det relativa kostnadsläge t påverkar svenska producenters relativpriser. Empiriska studier visar genomgående att export och import har relativt låg priskänslighet på kort sikt. Handelsflödena påverkas endast långsamt a v förändringar i konkurrenskraften. Detta innebär att det krävs stora förändringar av våra kostnader i förhållande till utlandet för att ett bortfall av inhemsk efterfrågan på n ågra procent av BNP ska kunna ersättas av ökad nettoexport till omvärlden. Detta illustreras nedan med hjälp av ett räkneexempel. Effekten av en förändring av de relativa lönekostnaderna på export och import – ett räkneexempel Anta att lönerna i sjunker i förhållande till utländska löner och priser, t ex genom att kronan deprecieras. Hur stor effekt har detta på export och import och därmed på tota l efterfrågan? Det beror som ovan framhölls bl a på hur priskänsliga importen och exporten är. Priskänslighet mäts normalt med den s k priselasticiteten. Den anger hur stor kvantitetsförändringen bli r i procent om det aktuella priset förändras med en procent. För exporten kan en rimlig uppskattnin g av priselasticiteten vara 1,6. Det betyder att en sänkning av relativpriset (den svensk a prisnivån i förhållande till de utländska konkurrenternas prisnivå) med en procent ger en exportökning . 6 Vid en uppskattning av effekten av en förändring av de relativa lönekost- naderna måste man emellert id ta hänsyn till att denna endast delvis slår igenom i sänkta exportpriser. Under förutsättning att genom - slaget är kommer de relativa exportpriserna att sjunka 6 Den angivna elasticiteten är hämtad från (1994) och avser bearbetade varor. Dessa utgör av den totala exporten. I övrig export ingår råvaror, som troligen är mer priskänsliga, och tjänster, som förmodlligen är mindre priskänsliga. Internationella skattningar av priselasticiteter för export ligger ofta i intervallet 1,5-2,5 (se , 1985). Det är möjligt att den långsiktiga priskänsligheten är avsevärt högre och att de låga skattade elasticiteterna beror på att anpassningen till förändrade relativpriser är mycket långsam. Ur stabiliserings- politisk synpunkt är det dock priselasticiteterna som är av intresse. Arbetsmarknaden och EMU 201 (av 20 pr ocent).7 Det innebär i så fall en exportökning (1,6 × ). Vad betyder detta för den totala efterfrågan i ekonomin ? Exporten har uppgått till av BNP . Men eftersom importinnehållet i exporten är ungefär en tredjedel, utgör den inhemskt producerade exporten av BNP (× 2/3). En ökning av exporten på motsvara r därför en BNP-ökning på (av ). Skattningar av importens priselasticiteten ligger normal t omkring eller strax under 1: en höjning av importpriserna med en procent ger en minskning i kvantiteten importerade varor med e n procent.8 Det innebär att den andel av inkomsten som svensk a konsumenter spenderar på importerade varor inte påverkas a v importpriserna. Om löner oc h priser i sjunker i förhållande till omvärlden blir importerade varor relativt sett dyrare oc h svenska hushåll minskar sin konsumtion av dessa. Men efterso m den andel av inkomsten som spenderas på import är oförändrad, blir det inte mer pengar över för att efterfråga inhemska varor. De t betyder att den stimulanseffekt på den svenska ekonomin so m uppkommer netto härrör från den exportökning som vi diskuterade ovan. Kalkylen är visserligen grov men tyder ändå på att betydand e förändringar av konkurrenskraften kan behövas för att exporten ska kunna ersätta ett bortfall av inhemsk efterfrågan på några procent av BNP.9 Detta framgår också om vi ser på utvecklingen i . minskade priva t konsumtion och investeringar av BNP. Eftersom omkring en fjärdedel av detta eft erfrågebortfall drabbade importen, minskade efterfrågan på svensk produktion med . Deprecieringen av kronan och sänkta arbetsgi varavgifter innebar att den relativa arbetskraftskostnaden (i gemensam valuta) sjön k och exportens relativpris med 11,9 procen t 7Se (1994). 8Se (1985). 9I en mer noggrann kalkyl bör man bl a ta hänsyn till att effekterna på export- och hemmamarknadspriser kan skilja sig åt, men storleksordningen blir ändå densamma. De simuleringar som görs i underlagsrapporten av (1996) belyser dessa samband. 10Dessa förändringar innefattar inte endast de ursprungliga störningarna utan också det efterfrågebortfall som beror på de indirekta s k multiplikatoreffekterna (dvs att den urspungliga produktionsminskningen leder till ytterligare efterfråge- och produktionsminskningar osv). (1995) diskuterar närmare bakgrunden till denna utveckling. 202 Arbetsmarknaden och EMU Till följd härav ökade svensk export s marknadsandel med sammanlagt . Detta ökade BNP med (se tabell 8.1). Tabell 8.1: Konkurrenskraft och export i -4,6 -10,6 -1,4 (utländsk valuta/SEK) -2,4 -22,6 -1,4 -1,3 -4,5 -29,6 -2,5 -0,8 -0,8 -11,9 -4,1 -5,0 -2,1 -1,4 En annan typ av störningar är sådana som berör utbudssidan a v ekonomin.11 En minskning i produktivitetsökningstakten eller e n högre ökningstakt för råvaru- och energipriser (t ex på grund a v högre oljepriser eller en kärnkraftsavveckling) gör produktione n mindre lönsam vid i övrigt oförändrade förhållanden. Då krävs att reallönerna stiger långsammare – eller minskar – för att lönsamhet, produktion och sysselsättning ska kunna bibehållas. Immigratio n eller strukturella reformer på arbetsmarknaden, som leder till et t större effektivt utbud av arbetskraft, kräver på motsvarande sätt en sänkning av reallönen för att det ska bli lönsamt att nyanställa. I samtliga dessa fall kan en depreciering av valutan underlätt a 11 Se också den tidigare diskussionen i avsnitt 6.2. Arbetsmarknaden och EMU 203 anpassningen genom att lönerna mätta i utländsk valuta sänks. Vid medlemskap i den monetära unionen kan anpassningen endast ske genom att nominella löner stiger långsamm are, eller sjunker. kommer arbetslösheten därför att öka mer i detta fall. Hur stor löneanpassning som krävs beror naturligtvis på stör - ningens omfattning. Om produktivitetsstegringstakten i Sverig e faller med en procentenh et, måste också reallönernas stegringstakt minska med en procentenhet för att kapitalinkomsterna sk a bibehålla sin andel av förädlingsvärdet. Vid efterfråge- och utbudsstörningar kan en växelkursförändrin g således underlätta anpassningen. Men, som diskuterades i kapite l 5, är det inte uppenbart att växelku rser alltid förändras på ett sådant sätt att de bidrar till att upprätthålla makroekonomisk balans . Flytande växelkurser kan också vara en källa till störningar. De t beror på att växelkursen är ett s k tillgångspris som speglar för- väntningar om framtida ekonomisk poli tik. Om det av någon anled- ning uppstår förväntningar om högre inflation i , drabba s kronan av ett deprecieringstryck. har då att välj a mellan att höja räntan för att hindra en depreciering eller att låt a kronan falla i värde. I det förra fallet kan penningpolitiken leda till minskad efterfrågan och recession. I det senare fallet ka n inflationen ta fart på grund av att import- och exportpriser stige r och drar med sig också lönerna. Detta kan i värsta fall gör a finansmarknadernas förväntningar självuppfyllande. Genom en lämpligt vald penningpolitik kan i teorin stabilisera såväl den totala efterfrågan som inflationstakten. Detta kräver i så fall att räntan inte höjs mer än att en viss depreciering tillåts. Följden av detta blir en "tudelning" av ekonomin: de n utlandskonkurrerande delen av näringslivet stimuleras av de n deprecierande valutan, som konsumtion och investeringar dämpas av den höjda räntan. Et t sådant läge uppstod i efter deprecieringen 1992. För arbetsmarknaden innebär en sådan tudelning framför allt en risk att stigande priser och vinster inom exportindustrin leder til l lönehöjningar som sprider sig till hemmamar knadssektorerna fastän dessa befinner sig i recession. För att hindra detta kan tvingas att föra en mer återhållsam penningpolitik än som ä r motiverat med hänsyn till e fterfrågeläget. De senaste årens utveck- 204 Arbetsmarknaden och EMU ling i den svenska ekonomin, då exportuppgången 1993-94 dragit upp lönestegringstakten över hela arbetsmarknaden trots sva g efterfrågan, kan ses som ett exempel på en sådan process. De problem till följd av misstro mot den svenska kronan so m skisserats i detta avsnitt kan uppenbarligen inte uppkomma om vi är med i den monetära unionen, e ftersom då inte har någon egen valuta och inte kan föra någon självständig penningpolitik . Däremot kan naturligtvis liknande problem uppstå fö r valutaunionen i sin helhet om den får trovärdighetsproblem. Vi har emellertid i kapitel 6 bedömt den risken som mindre än motsvarande risk för vid et t utanförskap. Växelkurspolitik, lönestelhet och prisstabilisering Vid störningar på varumarknaderna uppkommer samma krav p å anpassning av reallöner och relativpriser i förhållande till utlandet oberoende av om vi har gemensam valuta eller en egen valuta vars växelkurs kan ändras. Skillnaden är att anpassningen i det förr a fallet måste ske genom förändringar av de nominella lönerna , medan den i det senare fallet till stor del kan ske genom en ändrad växelkurs. Vid en jämförelse måste man emel lertid ta hänsyn till att ett inflationsmål av det slag som för närvarand e tillämpar också begränsar möjligheterna att använda penning - politiken i en situation då vi står utanför den monetära unionen. Om inhemsk efterfrågan minskar i och Riksbanke n därför låter kronan falla i v ärde för att stimulera exporten, kommer de ökade importpriser som blir följden att leda till en snabbar e uppgång av konsumentpriserna. 13 Den vinstökning som uppkommer i exportindustrin kan också ge upphov till lönehöjningar so m sprider sig till andra sektorer och därför drar upp prisstegringarna En större depreciering av valutan kan därför strida mo t inflationsmål också i en lågkonjunktur. 12Det är en allmän uppfattning att avtalet inom pappersindustrin , med lönehöjningar på , kom att fungera som riktmärke för lönehöj- ningarna inom andra sektorer. Se (1996). 13Om valutan deprecierar och deprecieringen antas slå igenom i importpriserna till , stiger importpriserna (av Eftersom importandelen i konsumtionen är en fjärdedel, stiger konsumentprisindex (× 1/4 ). Till detta kommer indirekta effekter på priser inom importkonkurrerande industri. Empiriska studier tyder emellertid på att dessa effekter är relativt små (se Calmfors & Herin, 1979). Arbetsmarknaden och EMU 205 inflationsmålet tolkas s trikt, inskränks därför möjligheterna att i en konjunkturnedgång stabilisera produk tion och sysselsättning genom räntesänkningar och växelkursförändrin gar. En del av anpassningen måste också i detta fall ske genom förändringar av nominella löner och priser. Lägre prisstegringar i hemmamarknadssektorerna – vilket i sin tur kräver lägre nomin ella lönestegringar – är således en förutsättning för att en valutakursdepreciering inte ska strida mo t inflationsmålet. Endast om prisstegringarna på inhemsk t producerade varor och tjänster sjunker i en lågkonjunktur, blir d e importprisökningar som en depreciering innebär förenliga med en oförändrad ökningstakt för konsumentpriserna. Om vi ser på de tidigare svenska erfarenheterna, finner vi inga större uppgångar av inflationstakten i samband med de svensk a devalveringarna 1976-77 och 1981-82 (se diagram 8.2). Förklar - ingen är sannolikt att dessa växelkursanpassningar inträffade nä r både den svenska och den internationella ekonomin befann sig i recession Såväl lönestegringstakten i som den interna - inflationen minskade därför , och detta motverkade effekten av stigande importpriser. I båda fallen steg dock inflationen i i förhållande till inflationen i omvärlden. Vid en stabil prisutveckling i omvärlden blir det svårare att möta störningar med växelkursförändringar utan att man får en avvikelse från inflations- målet. Dagram 8.2: Inflation i och i utlandet (förändring av konsumentpris- index) Utländsk inflation (handelsvägd) 206 Arbetsmarknaden och EMU mycket stora depreciering av kronan ökade infla - tionen i endast tillfälligt med ett par procentenheter. Detta berodde på att löneökningstakten minskade och på att depre - cieringen fick ovanligt litet genomslag på importpriserna (kanske därför att de utländska exportörerna uppfattade en del av depre - cieringen som tillfällig och därför anpassade sina marginaler). I flera andra länder vars valutor deprecierade kraftigt ha r som framgår av tabell 8.2 inflationstakten minskat. Den troliga orsaken är djupet i den lågkonjunktur som dessa länder gick igenom.14 Tabell 8.2: Depreciering, inflation och export 1991 och 1994 i procent 1991 och 1994 i procent -1,6 -1,2 -0,3 i procent 32,2 20,5 26,1 13,0 22,8 Kommentarer: Notera att förändringarna avser hela perioden – alltså ej förändring . EUs export ökade . Källor: Effektiv växelkurs, relativ arbetskraftskostnad och export: . Inflation: International Financial Statistics. Det finns enligt vår mening en risk för att man överbetonar skill - naden i de krav på nominell löneflexibilitet som ställs vid et t deltagande i den monetära unionen respektive vid ett utanförskap. Också i det senare fallet krävs att de nominella löneökningarn a faller i en lågkonjunktur, om valutadeprecieringar i syfte at t stabilisera efterfrågeutvecklingen ska vara förenliga med et t inflationsmål. Om inte nom inallöneutvecklingen uppvisar en sådan 14 Se Dornbusch (1994) respektive underlagsrapporten av Pissarides (1996). Arbetsmarknaden och EMU 207 flexibilitet, skapas inte något utrymme för stabiliserand e växelkursförändringar. Real löneanpassning på lång sikt och jämviktsarbetslöshet Av ovanstående diskussion framgår att reala störningar på mark - naderna för varor och tjänster kräver anpassningar av reallönerna för att sysselsättning och produktion ska återgå till sin a ursprungliga nivåer efter störningar. Enligt tidigare vedertage n ekonomisk teori bör man vänta sig att reallönerna verkligen anpassar sig så som krävs oberoende av vilket valutasystem vi har. Skillnaden mellan å ena sidan en fast växelkurs (eller gemensa m valuta) och å andra sidan en flytande växelkurs är att anpassningen i det förra fallet tar . Hur mycket långsammar e anpassningen blir i den monetära unionen beror i så fall på hur snabbt nominella löner och priser anpassar sig vid en störning. Som diskuterades i avsnitt 8.1 har emellertid de senaste tjug o årens erfarenheter lett till slutsatsen att d en långsiktiga utvecklingen av produktion och sysselsättning kan vara beroende av själv a anpassningsförloppet vid störningar. Man har pekat på olik a faktorer som gör att arbetslöshet som uppkommer på grund a v tillfälliga störningar kan bli bestående. I så fall kan anpassninge n till störningar också påverka sysselsättning och produktion p å . Av detta följer att både graden av nominell löne- oc h prisstelhet och de mekanismer som tende rar att göra uppkommande arbetslöshet bestående blir centrala för analysen av hur EU s valutaunion kommer att påverka sysselsättningen. De två följande avsnitten ägnas åt att diskutera arbetsm arknadens flexibilitet i dessa avseenden. 8.3 Nominell löne- och prisstelhet 15 Av detta följer att växelkursen kan vara mer användbar som stabiliseringspoli- tiskt instrument om inflationsmålet tolkas på ett flexibelt sätt, dvs om man accepterar tillfälliga variationer i inflationen kring en långsiktig nivå. En sådan tolkning av inflationsmålet förutsätter emellertid att har hög grad av trovärdighet vad gäller det långsiktiga inflationsmålet – i annat fall är risken stor för att en tillfällig uppgång i inflationstakten uppfattas som ett tecken på att man övergett det långsiktiga prisstabilitetsmålet. 208 Arbetsmarknaden och EMU Orsaken till att växelkursförändringar kan underlätta anpassningen vid makroekonomiska störningar är att nominella löner och priser Alla erfarenhete r visar att nominella löner och priser anpassar sig långsamt till efterfrågeförändringar. Dessa påverka r därför på kort sikt i första hand produktion och sysselsättning. Utan nominell pris- och lönestelhet skulle penningpolitik, och därme d frågan om medlemskap i den monetära unionen, inte ha någo n större makroekonomisk betydelse. Orsaker till nominell stelhet Trots att nominella prisers och löners trögrörlighet spelar en s å central roll för makroekonomiska fluktuationer finns det inge n allmänt accepterad förklaring till denna. 16 De flesta försök til l förklaringar utgår emellertid ifrån att för ändringar i priser och löner är förenade med kostnader: förändringar av priser måste besluta s och tillkännages, kunderna måste ta del av nya prislistor, förhand- lingar om löner är tidsödande och medför risk för arbetsmarknads- konflikter osv. Kostnaderna för at t ändra priser och löner motiverar varför dessa bestäms för ganska långa perioder. Nackdelen me d detta är att oförutsedda störningar kan ge upphov till stora föränd- ringar i försäljning, produktion och sysselsättning innan löner och priser hinner anpassas. Företag och löneförhandlare måste därfö r väga kostnaderna för pris- och löneförändringar mot behovet a v anpassning till oförutsedda störningar. Ju högre kostnaderna är att ändra priser och löner, och ju mindre risken är för oförutsedd a störningar, desto mer sällan ändrar man priser och löner. Avtal som gäller för långa perioder utesluter inte i sig löne - förändringar om oväntade händelser inträffar. Avtalen kan utformas så att löneutvecklingen blir beroende av de störningar som inträffar. Ett exempel på detta är indexering, då lönerna justeras med hänsyn till förändringar i konsumentprisindex. Ett annat exempel ä r vinstdelnings- och bonussystem som gör lönen beroende av de t enskilda företagets lönsamhetsutveckling. Sådana avtal ä r emellertid mer komplicerade och det är inte säkert att de medfö r någon förbättring sett ur de avtalsslutande parternas synpunkt. Så t ex innebär indexering att den anställde får en säker real inkomst 16 (1994) innehåller en översikt av den teoretiska forskningen på området. 17 Se t ex, (1989), (1987), Fregert (1994) och (1994). Arbetsmarknaden och EMU 209 men också att lönerna stiger vid exempelvis e n oljeprishöjning, vilket ger negativa effekter på lönsamhet oc h sysselsättning. Vinstdelning kan visserligen bidra till att stabilisera sysselsättningen, men en anställd som upplever sitt jobb so m tämligen säkert har förmodli gen begränsat intresse av en ersättning som varierar med företagets vinst. Det är svårt att konstruera enkla avtal som är bättre än sådan a som anger en viss nominell löneutveckling. I en ekonomi med låg och stabil inflation innebär avtal om den nominella lönen att också reallönen blir relativt stabil och förutsebar. Eftefrågestörninga r leder till variationer i sysselsättningen, men dessa drabbar främs t ungdomar som inträder på arbetsmarknaden, andra arbetssökande eller personer som anställts, medan m ajoriteten av de anställda har relativt säkra jobb. Sett ur företagens och de redan anställdas synpunkt kan därför nominella löneavtal vara att föredra. Den nominella lönestelheten i ekonomin blir särskilt stor o m avtalsperioderna överlappar varandra, dvs om avtalen för olik a grupper löper ut . De som omförhandlar sin a avtal tar då hänsyn till att andra avtal reda n ingåtts. Anpassningen av l önerna till förändrade makroekonomiska förutsättningar i de nya avtal som sluts bromsas i så fall av att man inte vill avvika alltför mycket från den löneutveckling som andr a grupper får. Överlappande avtals perioder kan därför leda till att det tar innan störningar i ekonomin påverkar nominallönernas utveckling.19 Ju mer fackföreningarna i sina lönekrav påverkas av vilka löner som gäller för andra grupper desto större nominel l lönestelhet får man med överlappande avtal. Ett annat skäl till nominell lönestelhet är att det i praktiken tycks vara närmast omöjligt att ens i svåra krislägen sänka de nominella lönerna även när tidigare avtal löpt ut och nya ska ingås. At t nominella lönesänkningar inte accepteras förefaller vara en star k social konvention, men denna har också juridiskt stöd i mång a länder.20 Det vanliga är också att tidigare avtal gäller tills båd a parter är överens om ett nytt.