sou · GKB3176 · 1997-01-01 00:00:00 — ske kallas de sökande till offentlig auktion varvid den som erbjuder sig att betala högst belopp i årlig avgift erhåller sändningstillståndet mot att han ge- nast betalar av beloppet. Avgiften justeras med hänsyn till kon- I tillståndet skall den årliga avgiften anges liksom sänd- Ett tillstånd får överlåtas till någon annan om Radio- och med- ger detta. Sådant medgivande skall lämnas om förvärvaren är behörig att få tillstånd. Förvärvaren övertar överlåtarens rättigheter och skyldigheter. Ett tillstånd kan frånträdas varvid det ånyo utlyses som ledigt för ansökan. I lagen finns bestämmelser vad som händer med tillståndet vid konkurs m.m. Under minst en tredjedel av sändningstiden skall sändas program som framställts särskilt för den egna verksamheten och varje tillståndshavares sändningar skall ha en egen beteckning. Särskilda regler finns rörande om- fattningen och utformningen av reklam och sponsring. Av sanktionsbestämmelserna framgår att verket får återkalla ett tillstånd att sända lokalradio om tillståndshavaren inte utnyttjar sändningstillståndet i till- räckligt stor omfattning, om det inte finns någon utgivare eller om den sän- dande är behörig. Återkallelse på grund av att ett tidningsföretag direkt eller indirekt förvärvat ett tillstånd får emellertid inte ske. Utifrån för- delningen av myndighetsuppgifter ansvarar Radio- och för sådana sanktioner som rör tillståndssidan och och TV för sanktioner med anledning av att programinnehållet inte överensstäm- mer med lokalradiolagen. Myndigheterna kan förelägga tillståndshavaren vid vite att iakttaga bestämmelser i lagen, lämna särskilda uppgifter och inge s.k. referensband av sändningarna. Beslut av myndigheterna gäller om inte annat förordnas. Beslut av myndigheterna kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Verkets beslut om sändningsområden får dock inte överklagas. De bestämmelser som tidigare funnits i närradiolagen har inarbetats i den nya radio- och TV-lag som träder ikraft . Med närradio avses trådlösa ljudradiosändningar med begränsad räckvidd. Sändningsområdet är annat än undantagsvis inte större än den kommun där sändningarna äger rum. Radio- och beviljar tillstånd. Tillstånd får inte ges till en sammanslutning som har tillstånd att sända lokalradio och ett närradiotillstånd upphör att gälla om tillståndshavaren beviljas ett lokalradio- tillstånd. Möjligheten att erhålla tillstånd att sända närradio är begränsad till lokala ideella föreningar, församlingar inom , studentorganisationer vid högskola och närradioföreningar. För närradioföreningar som avses vara en sammanslutning för alla tillståndshavare på orten för hantering av gemen- samma frågor är sändningsrätten dock begränsad. Tillstånd få ges först efter det att tillståndshavaren anmält ansvarig utgivare till verket. SOU 1996: 176 Radio- och bestämmer för varje sändningsområde vilka till- ståndshavare som skall få sända och sändningarna får ske. Sändningstiderna fördelas efter tillståndshavarnas önskemål. Om önskemålen inte kan förenas avgör verket tvisten. För närradions tillståndshavare gäller samma regler om reklam och spons- ring som för lokalradions tillståndshavare. Avgift med per påbörjad sändningstimme utgår för den som sänder reklam i närradion. Den som inte sänder reklam kan befrias från avgif- ten efter ingivande av en deklaration om att reklam inte sänts. I närradio gäller ett förbud mot sändning av centralproducerat material, det s.k. riksförbudet. En tillståndshavares programutbud får inte, annat än i be- gränsad omfattning, innehålla material som inte har framställts enbart för den egna verksamheten. Särskilda begränsningar finns som nämnts för närradioföreningars pro- gramutbud. Detta får endast innehålla uppgifter om program och om när- radioverksamhet på orten, sändningar av gemensamt intresse för ortens till- ståndshavare, information om verksamhet och provsändningar av program från sammanslutningar som saknar sändningstillstånd. Radio- och får återkalla ett tillstånd att sända närradio, om sammanslutningen inte längre uppfyller kraven för att få tillstånd eller sänder program trots att anmäld utgivare inte finns samt vid bristande verksamhet och vid utebliven betalning av avgifter. Även domstol kan återkalla sändningstillståndet under förutsättning att domstolen funnit att ett program i närradion innefattat ett yttrandefrihetsbrott som inneburit allvarligt missbruk av yttrandefriheten. Liksom för lokalradion är myndighetsuppgifter fördelade mellan myndig- heterna på så vis att Radio- och svarar för tillståndsgivningen och och TV övervakar att innehållet överens- stämmer med lagen. Myndigheterna kan förelägga tillståndshavaren vid vite att iaktta bestämmelser i lagen, lämna särskilda uppgifter och inge s.k. refe- rensband från sändningarna. Beslut av myndigheterna gäller om inte annat förordnas. Besluten kan överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. 1.5 Radio- och TV-lagen och övrig lagstiftning I den nya radio- och TV-lagen har sju lagar sammanförts. Dessa är radio- lagen, närradiolagen, lagen om rundradiosändningar av finländska televi- sionsprogram, lagen om radiotidningar, lagen om satellitsändningar av tele- visionsprogram till allmänheten, lagen om kabelsändningar till allmänheten samt lagen om förbud i vissa fall mot rundradiosändningar på öppna havet. Radio- och TV-lagen gäller verksamhet som består i att sända ljudradio och televisionsprogram riktade till allmänheten. I lagen finns också bestäm- melser om vidaresändning av program samt om vissa skyldigheter för satellit- entreprenörer. Principen om etableringsfrihet är en huvudregel i lagen. Vad gäller de trådlösa marksändningarna är sändningar på frekvenser över 3 GHz till- ståndsfria medan sändningar på lägre frekvenser kräver tillstånd. För de tillståndsfria sändningarna gäller en registreringsplikt för den som bedriver verksamhet. Även s.k. satellitentreprenörer är skyldiga att anmäla sig för registrering. Syftet med registreringen är att det skall kunna fastställas vem som är ansvarig för verksamheten. Radio- och eller regeringen lämnar tillstånd. Regeringen lämnar tillstånd för sändningar i hela landet eller till utlandet samt i vissa specialfall. Dessa tillståndsärenden är tämligen få. Radio- och lämnar som nämnts tillstånd bl.a. för närradio- och lokalradiosändningar. för radio och TV övervakar efterlevnaden av de regler som gäller för sändningarnas innehåll. Ett tillstånd som meddelats av regeringen gäller med möjlighet till förlängning. För dessa sändningar gäller dels de regler för innehållet som inskrivits i lagen, dels kan också regeringen ställa upp villkor i det enskilda tillståndsärendet rörande vissa frågor som räknats upp i lagen. Ordningen med tillståndsvillkor har ersatt det system med avtal mellan staten och till- ståndshavaren som tidigare gällt. Tillståndsvillkoren kan röra sändnings- verksamhetens omfattning, program för syn och hörselskadade, viss sänd- ningsteknik m.m. Vad gäller de innehållsregler som inskrivits i själva lagen rör dessa områ- den där enligt och EG-direktiv är skyldigt att upprätthålla viss minimistandard för televisionssändningar, såsom viss andel europeiska program och begränsningar vad gäller våld och pornografi, samt regler om reklam och sponsring. Dessutom finns för de sändningar som sker efter till- stånd av regeringen ett allmänt stadgande om att programverksamheten skall präglas av det demokratiska statsskickets grundidéer, principen om alla män- niskors lika värde och den enskilda människans frihet och värdighet. De särskilda innehållsregler som gäller för närradio- och lokalradiosänd- ningar har redovisats ovan. I lagen har den gällande skyldigheten att i kabelnät vidare- sända vissa program bibehållits. Denna s.k. must carry-skyldighet innebär att innehavarna av kabelnät skall se till att de marksända TV-programmen utan kostnad för själva mottagningen kan tas emot av de boende i anslutna fastig- heter. Skyldigheten gäller inte om nätet omfattar tio eller färre hushåll. SOU 1996: 176 Lagen reglerar förutsättningarna för återkallelse av tillstånd som meddelats av regeringen och Radio- och . har de återkallelsebestäm- melser som gäller för av verket lämnade tillstånd för närradio och lokalradio berörts. För de av regeringen lämnade tillstånden gäller i korthet följande: Om den som sänder på ett väsentligt sätt bryter mot lagen eller mot villkor för sändningstillståndet eller förvärvar ytterligare ett sådant tillstånd får till- ståndet återkallas. Beslut om återkallelse får meddelas endast om det framstår som en inte alltför ingripande åtgärd. Ärenden om återkallelse handläggs på olika sätt beroende på överträdelsens art. Ärendena får tas upp först efter an- mälan från regeringen. Vid vissa ärenden för Justitiekanslern talan i allmän domstol som har att fatta återkallelsebeslutet, i andra fattas beslutet av Radio- och . Vissa förfaranden är straffbelagda med böter eller fängelse upp till sex må- nader. Detta gäller exempelvis sändningar utan tillstånd där sådant krävs. Den som åsidosätter vissa bestämmelser, exempelvis rörande reklam och sponsring, kan åläggas att betala en särskild avgift till staten. Även Justitie- kanslern kan utfärda vitesförelägganden. Huvuddelen av besluten från myndigheterna och allmän domstol är över- klagbara. Detta gäller exempelvis avgöranden om återkallelse av sändnings- tillstånd. Bland inte överklagbara beslut finns förutom beslut om sändnings- områden för lokalradion även vissa vitesbeslut. Lagen innehåller bestämmelser om innehav och användning av radioanlägg- ningar och om användning av radiovågor för kommunikation m.m. Regleringen bygger på ett tillståndsförfarande vilket innebär att det i råder ett system med dubbel tillståndsgivning för den som önskar bedriva trådlösa ljudradio- och televisionssändningar. Dels krävs ett tillstånd för själva programverksamheten enligt de ovan redovisade reglerna, dels krävs ett tillstånd från rörande den teknik som behövs för att förverkliga sändningarna. Utgångspunkten för den tekniska regleringen är att staten enligt internatio- nella åtaganden har det övergripande ansvaret för frekvensanvändningen. Bestämmelserna i radiokommunikationslagen syftar till att främja ett effektivt nyttjande av möjligheterna till radiokommunikation. I lagen har noterats att radiokommunikationens betydelse för yttrande- och informationsfriheten skall beaktas särskilt vid dess tillämpning. Det krävs således tillstånd för att i landet eller på svenskt fartyg eller luft- fartyg utomlands inneha eller använda radiosändare. Av lagen framgår efter vilka grunder tillstånd skall meddelas. skall enligt förarbetena vara att var och en som anser sig ha behov av radio- användning bör beviljas tillstånd. Myndigheten har att på olika sätt verka för att tillstånd skall kunna beviljas. Avslag på ansökan om radioanvändning kan lämnas endast om det i det särskilda fallet brister i någon av de förutsättningar som angivits i lagen. I lagen framträder den dubbla tillståndsgivningen i kravet på att radio- användning som förutsätter ett tillstånd från annan myndighet, exempelvis ett lokalradiotillstånd från Radio- och , först kan beviljas när sådant tillstånd föreligger. Tillståndsbeslutet skall gälla en bestämd radioanvändning. Det skall dess- utom innefatta de villkor som skall gälla för radioanvändningen. Tillståndet får i den mån det behövs, förenas bl.a. med villkor angående frekvens, an- tennens eller radiosändarens beskaffenhet, var antennen skall vara belägen och skyldighet att dela frekvensutrymme. För ljudradio finns inom den europeiska gemenskapen inga bestämmelser. Behov av ett direktiv för ljudradio liknande det som finns för televisionen har diskuterats men något direktiv tycks inte vara aktuellt . Medlemsstaterna har naturligtvis att vid lagstiftning och myndig- hetsutövning beakta EG-rättens skydd för principerna om de fyra friheterna. SOU 1996: 176 Inom 40 sändningsområden från i norr till i söder finns 85 tillstånd för lokalradiosändningar. Samtliga tillstånd gäller till utgången av år Innehavarna av dessa tillstånd bedriver med något undantag sänd- Vid sidan av dessa lämnade tillstånd finns fem frånträdda tillstånd och ett antal inte lämnade men förberedda tillstånd som blivit vilande genom den lag som antagits om tillfälligt stopp för vidare upplåtelser av lokalradiotill- Denna s.k. stopplag gäller till utgången av juni månad 1997. Vanligen har två tillstånd lämnats inom varje sändningsområde. holm och har dock givits 10 resp. 5 tillstånd. I vissa delar av landet är det möjligt att uppfatta sändningar från intilliggande områden, särskilt gäller detta i och . Sändningarna äger rum på FM-bandet. Frekvenser mellan 104 och 108 MHz används med några undantag. Sändarstyrkorna ligger normalt kring 1 000 W eller något högre och sändarna verkar med god hörbarhet vanligen inom ett område med en radie om . Undantag från detta finns fram- för allt i där vissa sändningsområden är betydligt större och betjänas av sändare med effekter upp till . inte alla platser i landet men majoriteten av befolkningen kan höra ett par eller Sändningsområdena, som bestämts i samband med tillståndsgivningen, har inte genomgått några förändringar. Däremot avviker placeringen av radio- sändarna ofta från vad som ursprungligen planerats och angivits vid de auk- tioner som varit en del av tillståndsgivningen. Dessa ändringar har tillåtits bl.a. den förutsättningen att de faktiska sändningsområdena inte för- ändrats i förhållande till vad som bestämts vid tillståndsgivningen. lämpligheten i utformningen av sändningsområdena, vilka kan ändras efter tillståndsperiodens slut, inte nämnvärt ifrågasatts av tillståndshavarna. Sändningsområdena framgår av bilagorna 2 och 4. Avgifterna för resp. tillstånd har bestämts vid auktioner där varje tillstånd ut- bjudits med ett specifikt tekniskt innehåll vad gäller frekvens, sändarens styrka och placering m.m. SOU 1996: 176 Den tillståndsgivande myndigheten, tidigare Styrelsen för lokalradiotill- stånd och Radio- och , har utgått från anmält intresse vid plane- ringen av sändningsområden. De första orterna där sändningsområden plane- rades hade dock föreslagits i lagförarbetena. I samarbete med har de tekniska förutsättningar som gällt för tillstånden be- stämts. Därefter har tillstånden utlysts som lediga. Eftersom det alltid anmält sig ett antal sökande till vart och ett av de utlysta tillstånden och de sökande inte kunnat samordna sitt intresse har tillståndsgivningen varje gång blivit be- roende av en auktion. Fem sådana auktioner har hållits, den första i septem- ber 1993 och den senaste . Avgifterna, som bestämts med delbetalning varje kvartal, har kommit att variera kraftigt. En rad omständigheter har inverkat på avgifternas storlek. Störst betydelse har sannolikt befolkningsunderlag och teknisk prestanda haft. Även andra förhållanden som exempelvis lokal reklam- marknad och mediekonkurrens har sannolikt bidragit till variationerna. Nät- verkens intresse av att få tillstånd på en viss ort som en del av nätets totala täckning har säkerligen också fått genomslag på avgifterna. De årliga avgifterna skiftar således, från i till i . Inom sändningsområdena finns också stora variationer, som delvis kan förklaras med de olika tillståndens tekniska sida men ibland synes vara ett resultat av användandet av auktionsformen i sig (på vissa platser, exempelvis och , kan det ena tillståndet vara dubbelt så dyrt som det andra). Statens sammanlagda intäkter, summan av de årliga avgifterna, är ca från de 85 tillståndshavarna. Detta ger en medelavgift på . Något översiktligt kan prisbilden beskrivas på det sättet att storstäderna och andra befolkningstäta områden regelmässigt har år- liga avgifter om 1–2,medan priserna i västra och är väsentligen lägre. har fem auktioner hållits. Eftersom de områden som till- kommit under hand är mindre befolkade är det svårt att göra jämförelser mellan de senaste avgifterna och vad man vid de tidigare auktionerna varit villiga att erlägga. Det synes dock inte som prisbilden ändrats på något vä- sentligt sätt. Möjligheten att frånträda tillstånd i syfte att vid en ny auktion få en förmo- dat lägre avgift har inte använts. Vid de fem tillfällen tillstånden frånträtts har detta skett av andra skäl. Det har inte förekommit att någon tillståndshavare gått i konkurs så länge han varit innehavare av tillståndet. Däremot har ett bolag överlåtit sitt tillstånd och strax därefter gått i konkurs. har tillståndshavare över- låtit sina tillstånd på grund av ekonomiska problem. Vid varje faktureringstillfälle (kvartal) har det förekommit att tillstånds- havare betalat avgiften . Omfattningen har varierat. havare har vid upprepade tillfällen varit sena med betalningarna. Eftersom Radio- och saknar laglig möjlighet att debitera dröjsmålsränta är det svårt att bedöma om förseningarna beror på verkliga betalningssvårigheter eller är ett sätt att utverka kredit. Vid ett enda tillfälle har Radio- och ansökt hos kronofogde- myndighet om utmätning för en kvartalsavgift. Betalning inkom då tämligen till Radio- och . Ett sändningstillstånd kan byta faktisk ägare huvudsakligen på två olika sätt. Antingen genom att själva sändningstillståndet överlåts från ett subjekt till ett annat eller genom att andelarna eller aktierna i den juridiska person som inne- har tillståndet överlåts. En formell överlåtelse enligt det förstnämnda sättet måste godkännas av Radio- och som prövar om den nye ägaren är behörig att erhålla lokalradiotillstånd enligt gällande regler. (t.o.m. mars månad) har antalet sådana av Radio- och TV- verket godkända överlåtelser varit 10, 32 och 3. Överlåtelser av tillstånd eller ändringar i ägarkretsen genom överlåtelser av aktier eller andelar i tillståndsbolaget förekommer men omfattningen är svår att uppskatta. Lokalradiolagen medger att tillståndshavare upplåter sändningstid till Detta förekommer dock ytterst sparsamt. I regel sänder tillståndshava- ren själv och sändningar äger rum dygnets alla timmar. Även när stationen är obemannad är det genom teknikens landvinningar möjligt att låta program- mera och sända ett mer eller mindre utvecklat innehåll. Radio- och får återkalla sändningstillstånd under vissa förutsätt- ningar som angivits i 28 § lokalradiolagen, när sändningsverksamhet inte bedrivs, utgivare inte finns eller när brister i behörigheten visats föreligga. Någon återkallelse har inte skett. I ett ärende har verket funnit grund för åter- kallelse men underlåtit återkallelse tills vidare eftersom åtgärden skulle varit Ärendet har ännu inte avslutats. Intresse och förutsättningar för ytterligare lokalradioverksamhet Efterfrågan på ytterligare tillstånd är svår att bedöma. ras vanligen genom att intressenter hör av sig till Radio- och och anmäler intresse för tillstånd eller med frågor om etablering av lokalradio på nya orter eller ytterligare tillstånd på orter där lokalradion redan är etablerad. SOU 1996: 176 Vad gäller ytterligare sändningsområden för lokalradio finns ett tiotal så- dana intresseanmälningar om lokalradio på nya orter. Även rörande ytterligare tillstånd på redan etablerade orter förekommer förfrågningar, främst då vad gäller . Om man utgår ifrån antalet sökan- de, ca 20–30, per ledigt tillstånd inför auktionerna skulle det kunna hävdas att det borde finnas ett stort intresse för ytterligare tillstånd även på de orter där tillstånd redan givits. Det är svårt att avgöra hur stor del av intressenterna som representerar någorlunda fristående intressen och hur stor del som är knutna till de redan etablerade ägargrupperna. Den frekvenstekniska möjligheten till etablering av ytterligare analoga lokalradiotillstånd på FM-bandet är på vissa orter begränsad. Däremot har förutskickat att ett antal frekvenser på AM-bandet kan vara tillgängliga för rundradiotillstånd. Verket har på grund av den s.k. stopplagen inte haft anledning att ta ställning till om etablering av lokalradio på AM-bandet skall äga rum. Särskilt intresse har ägnats den digitala utvecklingen på radio- och TV-områ- det. Med den digitala komprimeringstekniken är det möjligt att sända flera radioprogram på samma frekvensutrymme som ett program ensamt upptar. Genom smärre ändringar i radiolagen (SFS 1995:663) och regeringens förordning (1995:1020) har öppnats en möjlighet för lokala ljudradiosänd- ningar med digital teknik i bl.a. storstadsområdena. Av förordningen följer att regeringen skall fastställa vilket sändningsutrymme för digitala ljudradio- sändningar som skall upplåtas till privata programföretag. Radio- och TV- verket skall handlägga ansökningsförfarandet och lämna förslag till rege- ringen om vilka som skall få tillstånd. Regeringen har beslutat att sändningsutrymmet för privata programföretag i regionala frekvenser i de tre storstadsområdena skall uppgå till 60–av det tillgängliga utrymmet. Återstoden av sändningsutrymmet i de regionala frekvenserna liksom hela utrymmet i den nationella frekvensen skall användas av och . I praktiken torde detta innebära att tillstånd kommer att ges till 3–4 privata programföretag i varje region. Sändningsområdena är större än de som lokalradion har. Radio- och har i enlighet med sitt uppdrag (prop. 1994/95:170) utlyst ett antal tillstånd och har överlämnat ett förslag till regeringen hur tillstånden skall fördelas. Regeringen har ännu inte beslutat. Radio- och handhar bl.a. tillståndsgivning, avgiftshantering och tillsyn för lokalradion. Till att sköta verkets uppgifter rörande lokalradion åt- går enligt verkets egen bedömning ca 1–2 årsarbetskrafter. och TV ansvarar för granskningen av att lokalradiosändningar innehållsmässigt överensstämmer med lokalradiolagen. Nämnden har avsatt ca 1 årsarbetskraft för denna syssla. Lokalradiostationerna konkurrerar främst, förutom med varandra, med kanaler P3 och P4. Närradion skulle kunna vara en konkur- rent, särskilt på vissa orter där närradions sändningar har liknande format som lokalradion. Lyssnarundersökningar visar dock att närradion på flertalet platser har så låga lyssnarsiffror att det inte är relevant att tala om konkurrens mellan lokalradio och närradio. () genomför rikstäckande mätningar av radiolyssnandet på riks- och lokalnivå. De undersökningar som bolaget gjort av lyssnandet till visar att av landets befolkning mellan 9–lyssnar på radio under ett genomsnittligt dygn . Fördelningen för hela riket är följande: Det lokala utfallet avviker mer eller mindre från siffrorna för hela riket. Störst lyssnarmässig framgång har lokalradion i storstadsområdena och på ytterligare några platser som , och . Det totala lokalradiolyssnandet enligt ovan angivna beräkningssätt ligger där på . har på några av dessa orter sina lägsta totala siffror. I där konkurrensen är hårdast med tio sändande lokal- radiostationer är lyssnandet på procentuellt lägst, uppgående till . SOU 1996: 176 I tiden från den föregående undersökningen, ca , har inga större förändringar skett. och lokalradion har behållit sina marknadsandelar av den totala lyssnartiden (resp. ). I ett längre perspektiv har lokalradion och främst vunnit lyssnare från . En av förklaringarna till detta är att lokal- radiostationerna främst riktar sig till unga lyssnare, mellan 15–. I syn- nerhet NRJ-nätet har en mycket ung publik och har huvuddelen av sina lyss- nare i åldersgruppen 9–. Eftersom radioreklam är en nyhet i har tillståndshavarna haft som första uppgift att etablera radion som ett annonsmedium. försåldes annonstid för 100, 165 och . Försäljningen för förväntas ligga mellan 300–. I en fullt utvecklad marknad räknar branschorganisationen med att radioreklamen skall kunna nå en nivå av 5–av den totala mediereklammarknaden och omsätta 550–. Bedömningen baseras på europeiska jämförelser och utgör ett snitt av utvecklingen i andra europeiska länder. förväntas en fördelning av annonsmarknaden så att lokala annonsö- rer står för två tredjedelar och riksannonsörer för en tredjedel av det totala värdet.