sou · GKB3158d2 · 1997-01-01 00:00:00 — Allt detta är på tagliga nackdelar, men vi anser dem trots allt mindre tungt vägande än fördelarna med att inte inträda i den monetära unionen . Sammanfattning och slutsatser... Våra ställningstaganden bygger med nödvändighet på en ra d bedömningar som är förenade med stor osäkerhet. Med andr a bedömningar på kritiska punkter kan man mycket väl komma til l andra slutsatser. Som en hjälp för andras individuella ställnings - taganden kan det därför vara värdefullt att avslutningsvis peka u t några av dessa kritiska faktorer. (1)Vi har lagt avgörande vikt vid a tt riskerna med att delta i den monetära unionen blir avsevärt mindre om en rejä l förbättring av sysselsättningsläget kan åstadkommas. I kapitel 13 har föreslagits en rad åtgärder i syfte att del s förbättra flexibiliteten på arbetsmarknadens utbudssida, dels öka efterfrågan på arbetskraft. Uppgiften att få ner den höga arbetslösheten måste under alla omständigheter ha högst a prioritet, men om åtgärder av den typ som vi föreslagi t genomförs och arbetslösheten sjunker snabbt, framstå r nackdelarna med ett tidigt svensk t deltagande i den monetära unionen som mindre. (2)Även om vi utgått från att den reella penningpolitisk a självständigheten blir mindre än tidigare äve n utanför den monetära unionen, är vår bedömning ändå at t den kvarvarande friheten är så stor att den är intressant i ett stabiliseringspolitiskt perspekt iv. Om man gör en annorlunda bedömning på den punkten, t ex därför att man tror at t redan på kort sikt kommer att finna det nödvändigt att delta i ett nytt ERM- system där man håller växelkurserna stabila, framstår ett inträde i den monetära unionen reda n 1999 som mycket mer förmånl igt. Detsamma gäller om man tror att det politiska trycket från övriga EU-länder at t undvika valutadeprecieringar också i svåra krislägen bli r mycket starkt även med en formellt rörlig växelkurs. (3)Sannolikheten för en stabil makroekonomisk utveckling om vitills vidare står utanför den monetära unionen beror i hög grad på trovärdigheten för att vi på egen hand ska lycka s hålla inflationen låg. Chanserna för detta ökar o m oberoende stärks och riksbankslagen utformas så att prisstabilitetsmålet ges en hög dignitet. Vi menar att en riksbanksreform är en nödvändig förutsättning för en stabil makroekonomisk utveckling om vi i nte deltar i den monetära unionen. Annars är risken s tor för att kan hamna iett svårt dilemma där den antingen får acceptera en högre Sammanfattning och slutsatser... inflation eller tvingas genomföra sådana räntehöjningar at t följden blir kraftiga recessionsimpulser. Om förändringar i syfte att stärka ställnin g helt skulle utebli vid ett utanförskap, är det ett starkt argume nt för att vi bör vara med i den monetära unionen från början. (4)Om man tror att den int e kommer att lyckas uppnå låg och stabil inflation, bortfalle r den effektivitetsvinst av en högre g rad av prisstabilitet vid ett deltagande i den monetära unionen som vi räknat med. E n sådan bedömning skulle kunna grundas på att man tror at t också inflationsbenägna EU-länder kommer att delta i unionen och påverka penningpolitiken negativt. I så fall bör man vara mer tveksam till ett fra mtida svenskt deltagande än vi är. (5)Vi har grundat vårt ställningstagande på slutsatsen att et t deltagande i den monetära unionen under ö verskådlig framtid inte kommer att leda till någon drastisk förändring av flexi- biliteten i nominallöneutvecklingen oc h anpassningsförmågan på arbetsmarknaden vid störningar av olika slag. Vår pessimistiska bedömning i detta avseend e gäller även om strukturella reformer på arbetsmarknaden av den typ som vi föreslagit skulle genomföras. En me r optimistisk bedömning av hur ett deltagande i den monetära unionen påverkar arbetsmarknadens funktionssätt skull e uppenbarligen kunna leda till ett annat ställningstagande. (6)Vi har gjort en ganska försiktig värdering av de vinster i form av högre effektivitet och lägre inflation som sannolikt skulle följa av ett svenskt deltagande i d en monetära unionen, medan vi däremot bedömt de potentiell a stabiliseringspolitiska kostnaderna som stora. Denn a avvägning mellan effektivitets- och stabiliseringsaspekter är inte självklar. För den so m värderar de säkra men små årliga effektivitetsvinsterna högre än de osäkra men potentiell t stora stabiliseringspolitiska kostnaderna, kan vår t resonemang om vikten av att få ner arbetslösheten före et t inträde i den monetära unionen framstå som mindr e betydelsefullt än för oss. (7)Ju mer vi tror oss om att kunna påverka utformningen av den monetära unionen och ECBs penningpolitik i enlighet me d våra önskemål om vi blir medlemmar på ett tidigt stadium, desto mer förmånligt framstår detta. Det är en rimlig hypotes att de länder som deltar i den monetära unionen från början kan prägla denna i större utsträckning än de länder so m Sammanfattning och slutsatser... Dett a gäller sådana frågor som hur ECBs pristabilitetsmål ska operat ionaliseras (dvs frågor om hur låg inflation som ska eftersträvas, om man ska arbeta me d penningmängds- eller inflationsmål osv) men kanske också möjligheterna till ansvarsutkrävande av ECBs ledning oc h restriktionerna på finanspolitiken. Ju mer vi är beredda at t tillsammans med andra länder delta i en gemensam utveck- lingsprocess på dessa områden i stället för att i förväg h a garantier om slutresultatet, desto mer positiv bör man ställa sig till ett tidigt medlemskap i den monetära unionen. (8)Vi har gjort bedömningen att ett svenskt beslut om att int e delta i den monetära unionen 1999 innebär överkomlig a politiska kostnader i form av minskat inflytande inom EU . Detta gäller under föruts ättning att den svenska grundinställ- ningen är att arbeta för ett medlemskap in om . Om en sådan grundsyn inte kan göras trovärdig eller om andr a EU-länder gör en allmänt mer negativ värdering av e n avvaktande svensk hållning, kan de negativa politisk a effekterna på ställning i EU bli mycket större oc h förstärka argumenten för att från början ska delta i den monetära unionen. (9)Om man inte alls tror på att ett svenskt utanförskap innebär någon påtaglig förlust av inflytande inom EU, finns de t anledning att vara negativ m ot att ska sträva efter att inträda i den monetära unionen . E n sådan inställning skulle kunna motiveras av att man tror att vårt inflytande under alla förhållanden är marginellt . Alternativt skulle man kunna argumentera för att penning - politiken är ett område som lyfts undan från den politisk a sfären och därför inte bör påverka det politiska förhand - lingsspelet på andra områden. (10)Vår rekommendation om att bör vänta med et t ställningstagande utgår från att endast et t begränsat antal EU- länder inledningsvis kommer att ingå i den monetär a unionen. Om däremot de flesta EU-länder – inklusiv e och – skulle gå med redan frå n början stärker det argumenten för ett tidigt svensk t deltagande. Effektivitetsvinsterna blir större, men framfö r allt skulle de politiska kostnaderna av att stå utanför ök a kraftigt. Olika bedömningar på de punkter som vi redovisat ovan är full t möjliga och respektabla. Det är emellertid viktigt att göra klart för Sammanfattning och slutsatser... sig exakt vilka bedömningar man gör om rationel la beslut ska kunna fattas. Vi hoppas att vår utredni ng ska kunna bidra till en debatt om EMU-frågan som förs på saklig grund och med respekt för att den stora osäkerheten på många punkter gör det omöjligt att komm a fram till säkra svar. Betänkandets huvudbidrag är enligt vå r uppfattning inte de konkreta slutsatserna utan analyserna på olika problemområden. Det är vår förhoppning att d e ska kunna användas som diskussionsunderlag av al la, oberoende av vilken vägning man sedan gör av de enskilda argumenten. Undertecknad instämmer i utredningens s lutsats att inte bör gå in i den monetära unionen 19 99. Jag håller också med om utred- ningens analys av fördelar och nackdelar med en monetär union . Emellertid anser jag att argumenten mot en monetär unio n överväger också och att de är giltiga för andra länder ä n Jag reserverar mig därför mot de formuleringar i utredningen som innebär att projektet bör fullföljas samt att bör sträva efter att delta i den monetära unionen. Genomförandet av en monetär union i innebär en centra- lisering av besluten om penningpolitiken. Den innebär också at t politiken blir mera likformig: alla ingående länder kommer att ha samma ränta och sam ma växelkurs mot utanförstående länder. För ett enskilt land ko mmer det sannolikt att bli mycket svårt (politiskt och ekonomiskt) att gå ur den monetära unionen och återinföra den nationella valutan varför överföringen av makt till den central a nivån bör betraktas som nästintill irreversibel. En centralisering och likformning av politiken inom EU ka n vara motiverad om den bedöms ge klara fördelar för medborgarna i de ingående länderna. Exempelvis kan gemensamma regler oc h centrala beslut om frågo r som berör den inre marknaden motiveras med att de leder till ökad konkurrens och effektivitet vilket är til l fördel för konsumentern a i . Men om man inte är övertygad om att centralisering av besluten leder till bättre resultat så anser jag at t besluten även i fortsättningen bör fattas på nationell nivå. I utredningen har vi enligt min mening inte funnit att bildandet av en monetär union ger klara fördelar för medborgarna i de ingå- ende länderna. I stället talar de ekonomiska argumenten mot bild- andet av en monetär unio n. Det finns tydliga effektivitetsvinster på grund av minskade transaktionskostnader e tc men de förefaller vara begränsade. Det vikti gaste argumentet mot en monetär union är att förlusten av penningpolitisk självständighet gör det svårare att han- tera stora makroekonomiska störningar. Vid låg inflation får man räkna med betydande nominell löne- och prisstelhet s sikt varför variatione r i efterfrågan får stora effekter på produktion och sysselsättning. Stabiliseringsp olitiken blir därför ännu viktigare än den varit tidigare. En lämpligt utformad fin anspolitik kan i teorin stabilisera ekonomin och därmed minska behovet av penningpolitik. Våra och andra länders erfarenheter tyder emellertid på att finans- politiken i många fall inte förmår stabilisera ekonomin. Ett viktigt skäl till detta är att finanspolitiska beslut ofta påverkas av andr a politiska överväganden än strävan att stabilisera konjunkturen .2 Vad gäller penningpoliti kens trovärdighetsproblem så kan med- lemskap i en monetär union förbättra förutsättningarna för att infla- tionen ska bli låg och detta kan innebära lägre räntor jämfört med dagens situation. Huvudskälet till detta är emellertid att den euro- peiska förväntas ha en hög grad av oberoende och sträva efter låg inflation. Motsvarande resultat bör därför kunn a uppnås på nationell nivå om görs mera oberoende och inflationsmålet fastställs på ett mera långsiktigt sätt. Jag fäste r därför liten vikt vid argumentet att medlemskap i den monetär a unionen medför lägre inflation och lägre räntor. 1Den så kallade subsidiaritetsprincipen brukar tolkas som att man i ett val mellan centraliserade och decentraliserade beslut lägger bevisbördan på den som vill centralisera besluten. Om det inte finns starka argument för centralisering så bör besluten vara decentraliserade. Ett argument för subsidiaritetsprincipen är att det finns ett demokratiskt värde i att besluten fattas så decentraliserat som möjligt därför att medborgarna då får lättare att påverka makthavarna. Ett annat argument är att decentralisering leder till institutionell konkurrens som befordrar politisk och ekonomisk utveckling. Inom penningpolitikens område har vi sett tydliga exempel på det senare då olika länder försökt lära av varandras penningpolitiska erfarenhe- ter, vilket lett till att argumenten för att bör göras oberoende fått allt större genomslag. 2Möjligheterna att föra en stabiliserande finanspolitik begränsas på ett avgörande sätt i en situation med stor statsskuld. Reservation av ledamoten 443 För att behålla penningpolitisk handlingsfrihet bör Sverig e stanna utanför den monetära unionen och även i fortsättningen ha flytande växelkurs kombinerad med ett inflationsmål. Medlemskap i et t växelkurssystem (2) skulle innebära att vi förlorar mycket av vår penningpolitiska handlingsfrihet. Et t växelkursmål kan lätt komma i konflikt m ed inflationsmålet på kort sikt och därmed göra det svårt eller omöjligt att hålla fast vi d växelkursmålet på . Om valutakurs en binds och det sedan uppstår en snabb konjunkturuppgång inom vissa sektorer så ka n detta leda till stigande löner och priser och försämrad konkurrens- kraft. När sedan konju nkturen vänder nedåt kan det bli omöjligt att hindra en depreciering av kronan. I så fall kommer vi att förlor a mycket av den trovärdighet för penningpolitiken som byggts upp till så stora kostnader . Omvänt kan en fixering av kronans värde på alltför hög nivå leda till deflation , ökad arbetslöshet och försämrade statsfinanser. Huvudproblemet om vi väljer att stå utanför den monetär a unionen är att detta val kan tolkas som att vi behåller möjligheten till högre inflation och så länge någon osäkerhet råder på denn a punkt kommer räntorna att förbli relativt höga. För att undanröj a denna osäkerhet bör vi vidta åtgärder som stärker s oberoende och penningpolitikens långsiktiga trovärdighet. Fortsatt förbättring av statsfinanserna är också väsentlig eftersom svag a statsfinanser gör det svårare att föra en penningpolitik som leder till låg inflation. Under dessa förutsättningar bör de långa räntorn a kunna bli låga och stabila. När penningpolitiken (i och andr a länder) inriktas på låg inflation så komme r kronans kurs mot andra valutor att variera. Så länge det inte inträffar mycket stora störningar så bör dock växel- kursrörelserna bli avsevärt mycket mindre än de vi sett under d e . Om penningpolitikens lång siktiga inriktning läggs fast så bortfaller ett viktigt skäl till växelkursvariabilitet, nämligen d e överreaktioner i växelkursen som förekommer vid förändringar av penningpolitikens inriktning. Kortsiktig variabilitet i växelkurse n kommer att kvarstå, men kostnaderna för denna förefaller var a begränsade. Stora reala störningar kommer att resultera i betydande växelkursrörelser, men sådana växelkursrörelser bidrar till att stabilisera produktion och sysselsättning i samtliga länder . Det är en missuppfattning att en depreciering av valutan skull e innebära att man stjäl efterfrågan från andra länder efterso m andra länder själva kan anpassa sin politik för att n å makroekonomisk balans. Vi bör noga studera våra och andra länders erfarenheter a v flytande växelkurser kombinerade med en penningpolitik inriktad på låg inflation. Om dessa erfarenheter visar sig negativa kan argumenten för inträde i den monetära unione n komma att stärkas. Att växelkurser varierar är emellertid inte i sig något argument mot flytande växelkurser. De bedömningar som görs ovan gäller . Liknand e resonemang kan tillämpas på andra länder i , men bör naturligtvis inte motsätta s ig att andra länder fullföljer planerna på en monetär union. Förutsatt att den m onetära unionen genomförs och vi ställer oss utanför så kommer det att ha en negativ effekt på vår status inom EU och därmed på vårt inflytande inom andra områden av EU - samarbetet. Jag fäster dock begränsad vikt vid detta argument . Samarbetet om utrikespolitik , jordbrukspolitik, miljöpolitik, brotts- bekämpning och tra nsportpolitik kommer troligen främst att styras av olika gruppers och länders sakliga intressen på dessa områden. Sambanden mellan dessa politikområden och penningpolitiken ä r obetydliga, speciellt som penni ngpolitiken kommer att skötas av en oberoende europeisk centralbank. Om den monetära unionen inte blir av så innebär det ett bakslag för EU-samarbetet med troliga negativa återverkningar på andr a områden. Dessa politiska konsekvenser bör dock ställas mot d e allvarliga sakligt motiverade konflikter om penningpolitiken som uppkommer om den monetära unionen geno mförs och stora makro- ekonomiska obalanser uppkommer inom unionen. är de t därför inte klart att de politiska fördelarna väger tyngre än d e politiska nackdelarna. Acquis communautaire (franska) - "det gemensamt uppnådda" . Den beteckning som används inom E U på de antagna rättsakter- na och den rättspraxis som utvecklats. Appreciering - en höjning av en valutas värde när växelkursen är rörlig. En appreciering kan antingen vara marknadsbestäm d eller föranledd av penningpolitiken (genom att centralbanke n höjer styrräntan eller köper den egna valutan i utbyte mo t utländsk på valutamarknaden). Asymmetrisk störning - en störning som drabbar endast ett eller ett par länder (i d en monetära unionen). används beteck- ningen landspecifik störning. Blockerande minoritet - en beteckning på det antal röster so m krävs vid omröstning i ministerrådet för att något beslut ej ska kunna fattas. krävs det enligt huvudregeln 2 6 röster för att åstadkomma en blockerande minoritet. BNP - bruttonationalprodukten, värdet av all produktion av varor och tjänster i ett land . Bretton Woods-systemet - det valutasystem som förhandlade s fram i Bretton , , i slutet av andr a världskriget och var i kraft . Systemet innebar att amerikanska dollar hade ett fastställt pris i guld och övrig a valutor i systemet ett fastställt pris i dollar. Valutakursern a gentemot dollarn kunde ändras om det uppstod "fundamenta l ojämvikt". - (riksbank). Bytesbalans - nettot av export-, turist- och ränteintäkter frå n utlandet minus import-, turist-, ränte- och u-hjälpsutgifter til l utlandet. CAP - "Common agricultural policy", den geme nsamma jordbruks- politiken i EU. Centralkurs - se . Deflation - innebär att prisnivån faller, dvs pengars köpkraft ökar. Motsatsen är inflation. Delorsrapporten - rapport till 1989 från en kommitté bestående av dåvarande ordföranden för kommissionen, Delors, och centralbankscheferna i EU. Rapporten föreslog att en monetär union skulle bildas i tre etapper. Depreciering - en sänkning av en valutas värde när växelkursen är rörlig. En depreciering kan antingen vara marknadsbestäm d eller föranledd av penningpolitiken (genom att centralbanke n sänker styrräntan eller köper utländsk valuta i utbyte mot de n egna valutan) på valutamarknaden. Devalvering - en justering av en fast växelkurs så att valutan blir mindre värd. Differentierad integration - ny princip för EU-integrationen enligt vilken samarbetet på ett visst område endast behöver omfatt a vissa medlemsstater. ECB - som ska ha ansvaret för de n monetära unionens penningpolitik. Se även ECBS. - består av ledamöterna av ECBs direktion och a v cheferna för de nationella centralbankerna i den monetär a unionen. Rådet är det beslutso rgan inom ECBS som ska fatta de grundläggande besluten om penningpolitiken in om den monetära unionen. ECBS - Europeiska centralbankssystemet u tgörs av den , , samt de nationella centralbankerna i d e länder som deltar i den monetära unionen. ECBS styrs av ECB- rådet och ECBs direktion. ECBs direktion - det beslutsorgan inom ECB som ska verkställa penningpolitiken i enlighet med de riktlinjer som fastställts a v . Direktionen ska bestå av ECBs ordförande, vic e ordförande och ytterligare fyra led amöter som utses på grundval av sin allmänt erkända auktoritet och yrkeserfarenhet inom den finansiella sektorn. ECBs allmänna råd - övertar efter 1 janu ari 1999 EMIs uppgift att förbereda inträde för de stater som ännu inte är medlemmar av den monetära unionen. Rådet har också vissa administrativa och rådgivande funktioner, bl a när det gäller förhållandena mellan den monetära unionen och de icke deltagande staterna. t består av ECBs ordförande och vice ordförande samt cheferna för samtliga nationella centralbanker inom EU. EEG - Europeiska ekonomiska gemenskapen, bildades geno m 1957 och hade som mål att upp rätta en gemensam marknad för varor, tjänster, personer och kapital. I och me d ikraftträdande döptes EEG om til l EG, Europeiska gemenskapen. - se kommissionen. Efterfrågestörning - en förändring av efter frågan på någon (några) marknad(er) för varor, tjänster eller produktionsfaktorer. - se ministerrådet. Ekonometrisk modell - en modell av ett eller flera länder s ekonomi som bygger på ekonomiska samband som beräknat s med hjälp av statistiska metoder. - Europeiska monetära institutet, förbereder bildandet av den monetära unionen. EMIs funktion för att f örbereda utanförståen- de staters inträde övertas från av ECB s allmänna råd. EMS - Europeiska monetära systemet, EUs samarbete i valutafrå- gor, i vilket är den viktigaste delen. EMU - Ekonomiska och mo netära unionen, består av dels den inre marknaden, som avså g att upprätta men som inte fullbordades förrän , dels den monetära unionen, som ska upprättas i enlighet med , vilket utgör en revidering av . Enhetsakten - en revidering av som trädde i kraf t 1986. Bland annat blev det möjligt att fatta majoritetsbeslut i frågor om den inre marknaden. hade det krävt s enhällighet. - växelkursmekanismen inom det Europeiska monetär a systemet, EMS. Systemet innebär att kursen mellan varje par av valutor har ett fastställt värde, en s k centralkurs, och att d e faktiska kurserna tillåts att röra sig upp och ner i förhållande till centralkurserna med för närvar ande maximalt . Alla EU-länder utom , , och Sverig e deltar i ERM-systemet. Etapper i EMU - anger att den monetär a unionen ska genomföras i tre etapper. Den första etappen inleddes och slutade ; den utmärktes främst av att hinder för fria kapitalrörelser inom EU undanröjdes. Den andra etappen började och innebar bl a att Europeiska monetära institutet, , bildades. Den tredje etappen inleds då ECBS övertar ansvaret för penningpolitiken. Växelkurserna mellan ländern a i den monetära unionen låses då oåterkalleligen och de n gemensamma valutan euro börjar införas. börjar nationella sedlar och mynt bytas ut mot euro oc h senast därefter upphör nationella sedlar och mynt att vara lagliga betalningsmedel. Euro - den gemensamma valutan inom den monetära unionen. - ett i huvudsak rådgivande organ inom EU. Det består av 626 ledamöter som utses i allmänna val i med - lemsstaterna . Parlamentet avger yttranden öve r förslag, kontrollerar kommissionens arbete samt godkänner EUs budget. - består av stats- och regeringscheferna sam t kommissionens ordfö rande och sammanträder minst för att dra upp riktlinjer na för arbetet inom EU. Samman- trädena med rådet kallas populärt för EUs toppmöten. Europeiska unionens råd - se ministerrådet. Fast valutakurs (växelkurs) - nominell valutakurs (växelkurs ) som har ett bestämt värde, vi lket upprätthålls genom att central- banken () köper respektive säljer utländsk valuta , eller höjer respektive sänker styrr äntan, så att efterfrågan på den egna valutan ökar respektive minskar. Federalism - innebär att självständiga stater överlämnar beslutan- derätt till gemensamma federala organ. I en stat styrd enlig t federalismens principer har de federala organen vissa i författ- ningen bestämda uppgifter (t ex försvar, utrikespolitik, hande l och valutafrågor), medan delstaterna har ansvar för övrig a politikområden (t ex hälso- och sjukvård, polis, skola oc h kultur). På båda nivåerna finns demokratiskt valda politisk a organ (parlament) med ansvar för t ex lagstiftning och beskatt- ning, liksom för kontroll och ansvarsu tkrävande av den verkstäl- lande makten (regeringen). Finansiell störning - en förändring av utbud eller efterfrågan på en valuta eller andra finansiella tillgångar. Finanspolitik - beslut om att ändra skatter eller offentliga utgifter. Flytande valutakurs (växelkurs) - nominell växelkurs (valuta - kurs) som bestäms av utbud och efterfrågan på valuta utan at t centralbankerna genomför interventioner på valutamarknaderna eller ränteförändring ar i syfte att upprätthålla en viss växelkurs.