sou · GKB3145d1 · 1997-01-01 00:00:00 — Även det arbete som utförs av studerande och under ferier ingår. sjönk sysselsättningsintensiteten från för kvinnor och män sammantaget. Antalet sysselsatta minskade med 550 000 personer fram till årsskif- tet 1993/94. befann sig ekonomi i låg- konjunktur. Under dessa år ökade den öppna arbetslösheten till en för ovanligt hög nivå, vilket är en förklaring till den minskade sysselsättningsintensiteten. Nedan följer uppgifter om andel sysselsatta (tabell 3.6) samt arbetslöshetsstatistik (tabell 3.7) för båda könen samt uppdelade för män respektive kvinnor. I tabell 3.8 redovisar vi för Arbetstidsmått - vissa statistiska uppgifter jämförelsens skull andel sysselsatta av befolkningen i ett antal EU- länder. Tabell 3.6 Andel sysselsatta* av befolkningen i åldrarna . Källa: SCB/ *Med sysselsatt avses anställda och egenföretagare. Som sysselsatt räknas även personer i följande åtgärder: beredskapsarbete, rekryteringsstöd, utbildningsvikariat, lönebidrag, offentligt skyddat arbete, anställda inom samt personer med s.k. "starta-eget-bidrag". Även det arbete som utförs av studerande och under ferier ingår. Arbetstidsmått - vissa statistiska uppgifter Tabell 3.7 Andel öppet arbetslösa i arbetskraften, 1987-1995 Relativa arbetslöshetstal (Procent) Källa: SCB/ Tabell 3.8 Andel sysselsatta* av befolkningen (15/) 1994 Källa: EU och egna beräkningar *Med sysselsatt avses i anställda och egenföretagare. Som sysselsatt räknas även personer i följande åtgärder: beredskapsarbete, rekryteringsstöd, utbildningsvikariat, lönebidrag, offentligt skyddat arbete, anställda inom samt personer med s.k. "starta-eget-bidrag". Även det arbete som utförs av studerande och under ferier ingår. Arbetstidsmått - vissa statistiska uppgifter Det hävdas ibland i debatten att svenskar arbetar mer än vad man gör i vissa andra länder. Ungefär lika ofta hävdas att vi arbetar mindre. Trots de olika påståendena är det inte sällan samma länder som jämförs. Jämförelser är svåra att göra beroende på att beräkningsgrunderna i de olika länderna varierar. På uppdrag av kommittén har vid SCB genomfört en jämförelse mellan olika avseende olika arbetstidsmått. Hon har därvid angett vilka faktorer som ligger bakom de olika länder- nas siffror. För rapporten i sin helhet hänvisar vi till bilaga 11. I studien har en jämförelse gjorts av 17 länders arbetstider. Studien omfattar 14 EU-länder samt , och . Resultaten visar på svårigheten i att jämföra arbetstidens längd i olika länder. Arbetstid kan till att börja med mätas för heltidsanställda eller för hel- och del- tidsanställda sammantagna. Vidare kan man skilja mellan mätningar som avser anställda och mätningar som gäller sysselsatta, dvs. anställda och företagare sammantagna. Arbetstid är dessutom inte ett entydigt begrepp. Arbetstid kan t.ex. definieras som den avtalade arbetstiden, den vanliga eller den faktiska arbetstiden eller år. Det största problemet vid internationella jämförelser ligger dock i olikheter i ländernas statistik. Slutsatsen blir att man vid jämförelser måste vara ytterst försiktig och ta i beaktande att stora olikheter före- ligger i statistiken. I detta avsnitt redovisar vi ett antal av de olika sätten att mäta arbetstid. 3.4.1 Vanlig veckoarbetstid för anställda I de flesta av de jämförda länderna definieras vanlig arbetstid i statisti- ken som den normala veckoarbetstiden utan hänsyn tagen till tillfällig frånvaro från arbetet såsom semester, sjukdom, helgledigheter etc. Övertid ingår oavsett om särskild ersättning erhålls eller inte. avviker något från denna definition då övertid som ersätts eller pengar inte inräknas i den vanliga arbetstiden. I SCB/, vilka bl.a. mäter vanligen arbetad tid, tillfrågas perso- nerna om hur många timmar de skall arbeta enligt överens- kommelse. I mätningen ingår såväl huvudsyssla som bisyssla. För att beräkna den vanliga veckoarbetstiden divideras det totala antalet Arbetstidsmått - vissa statistiska uppgifter timmar med det totala antalet personer (anställda eller sysselsatta, dvs. anställda och företagare sammantagna). Flertalet av de studerade länderna har en kollektivavtalad arbetstid på . och har en kollektivavtalad ar- betstid som överstiger , medan den kollektivavtalsreglerade arbetstiden i , , , och un- derstiger . Veckoarbetstiden enligt kollektivavtal avser heltidsanställning. I mer än hälften av länderna i tabell 3.9 har de heltidsanställda en vanlig arbetstid som överstiger den längsta avtalade veckoarbetstiden. Det kan förklaras av att en del personer har oreglerad arbetstid eller vanligen arbetar övertid samt att även bisyssla ingår. I nästan samtliga av de studerade länderna har de heltidsanställda en vanlig arbetstid på mellan 38 och . I arbetar de heltidsanställda betydligt längre än i de flesta övriga länderna. är ett av de länder som har flest vanligen arbetade timmar vad gäller heltidsan- ställda, men ändå nära färre än i . Se tabell 3.9. I samtliga länder har de heltidsarbetande männen längre arbetstid än de heltidsarbetande kvinnorna. Skillnaderna är dock små i , och . I arbetar de heltidsanställda männen knappt än de heltidsanställda kvinnorna, medan skillnaden i är nära . När det gäller deltidsanställning arbetar männen mer i vissa länder, medan kvinnorna arbetar mer i andra länder. Störst är skillnaderna i och . De danska kvinnorna arbetar mer än männen. I är det däremot så att männen arbetar nära mer än kvinnorna. Den största skillnaden i arbetstid mellan heltids- och deltidsanställda finns i . Förutom att heltidsarbetarna har den längsta arbetstiden har deltidsarbetarna, i likhet med finländarna, den kortaste. I är förhållandet nära nog det omvända, heltidsarbetande har en av de kortaste arbetstiderna medan deltidsarbetarna har den längsta. Mellan länderna varierar de deltidsanställdas arbetstider något mer än arbetstiderna för de heltidsanställda. I arbetar de deltidsanställda i genomsnitt mer än i . Efter har de deltidsanställda i den längsta arbetstiden. Arbetstidsmått - vissa statistiska uppgifter Tabell 3.9 Vanligen arbetade timmar* i genomsnitt för anställda** som arbetar heltid resp. deltid 1994 (uppgift saknas) Källa: (EU) och några länders arbetskraftsundersökningar. Anm: Uppgifterna är inte helt jämförbara mellan länderna p.g.a. olikheter i undersökningsmetoder m.m. ° Faktiskt arbetade timmar . *I SCB:s arbetskraftsundersökningar tillfrågas personer om hur många timmar de skall arbeta enligt överenskommelse. I mätningarna ingår såväl huvudsyssla som bisyssla. **Som anställd räknas i även personer i följande åtgärder: beredskapsarbete, rekryte- ringsstöd, utbildningsvikariat, lönebidrag, offentligt skyddat arbete samt anställda inom . Arbetstidsmått - vissa statistiska uppgifter 3.4.2 Vanlig veckoarbetstid för sysselsatta I tabell 3.10 redovisas den vanliga veckoarbetstiden för anställda och företagare samt för sysselsatta. Med sysselsatt avses anställda och egenföretagare. Bland dessa ingår också personer i följande åtgärder: beredskapsarbete, rekryteringsstöd, utbildningsvikariat, lönebidrag, offentligt skyddat arbete, anställda inom samt personer med s.k. "starta-eget-bidrag". Även det arbete som utförs av studerande och under ferier ingår. Den vanliga veckoarbetstiden för sysselsatta, dvs. anställda och företa- gare sammantaget, varierar kraftigt mellan de olika länderna. har den längsta arbetstiden och den kortaste. I är den vanliga arbetstiden nära längre än i . Skillnader länder emellan har många orsaker förutom att de avtalade arbetstiderna är något varierande. Är andelen företagare hög bidrar detta till att öka den genomsnittliga arbetstiden då företagarna vanligt- vis har en avsevärt längre arbetstid än de anställda. Den genomsnittliga arbetstiden påverkas också av andelen deltidsanställda genom att en hög andel deltidsanställda bidrar till att sänka genomsnittet. Se tabell 3.11. Ytterligare en faktor som påverkar längden på den genomsnittliga arbetstiden är andelen sysselsatta kvinnor respektive män, eftersom männen i alla länder lönearbetar mer än kvinnorna. Arbetstidsmått - vissa statistiska uppgifter Tabell 3.10 Andelen anställda* respektive företagare av samtliga sysselsatta, samt genomsnittlig vanlig veckoarbetstid** 1994 för de olika grupperna Källa: och några länders arbetskraftsundersökningar. Anm: Uppgifterna är inte helt jämförbara mellan länderna p.g.a. olikheter i undersökningsmetoder m.m. ° Faktiskt arbetade timmar *Som anställd räknas i även personer i följande åtgärder: beredskapsarbete, rekryte- ringsstöd, utbildningsvikariat, lönebidrag, offentligt skyddat arbete samt anställda inom .. **I SCB:s arbetskraftsundersökningar tillfrågas personerna om hur många timmar de skall arbeta enligt överenskommelse. I mätningarna ingår såväl huvudsyssla som bisyssla. Arbetstidsmått - vissa statistiska uppgifter Tabell 3.11 Andel deltidsarbetande av anställda* män respektive kvinnor 1994 Källa: (EU) * Som anställd räknas i även personer i följande åtgärder: beredskapsarbete, rekryte- ringsstöd, utbildningsvikariat, lönebidrag, offentligt skyddat arbete samt anställda inom . 3.4.3 Faktiskt arbetad tid i genomsnitt Med faktiskt arbetad tid menas det genomsnittliga antalet timmar som de anställda utfört som de varit på arbetet. I SCB/, vilka bl.a. mäter faktiskt arbetad tid, tillfrågas personerna om hur många timmar de arbetade under en viss vecka, den s.k. mätveckan. är en viss andel av de syssel- satta frånvarande från arbetet under hela mätveckan. Det faktiska antalet arbetade timmar kan t.ex. relateras till det totala antalet anställda. I beräkningarna av faktisk veckoarbetstid för samtliga anställda ingår således även anställda som inte arbetat under mät- veckan. Arbetstidsmått - vissa statistiska uppgifter Enligt tabell 3.12 har den längsta faktiska arbetstiden per an- ställd och vecka av de studerade länderna. Av EU-länderna är det och som har den längsta faktiska arbetstiden och den kortaste. För dessa länder gäller alltså i stort sett samma rangordning som för den vanliga arbetstiden (jämför tabell 3.10). Även för flertalet av de övriga länderna är överensstäm- melsen god. har en av de kortare veckoarbetstiderna när det gäller faktisk arbetstid i genomsnitt för anställda. Tabell 3.12 Genomsnittlig faktisk* arbetad veckoarbetstid för samt- liga** anställda*** 1994 Källa: (EU) och några länders arbetskraftsundersökningar. Anm: Uppgifterna är inte helt jämförbara mellan länderna p.g.a. olikheter i undersökningsmetoder m.m. Jämförelser mellan länderna som tillhörde EU 1994 och övriga länder är speciellt svåra att göra. ° Arbetstiden avser enbart huvudsysslan. *I SCB:s arbetskraftsundersökningar tillfrågas personer om hur många timmar de skall arbeta enligt överenskommelse. I mätningarna ingår såväl huvudsyssla som bisyssla. **Inkluderar även dem som är frånvarande hela veckan. ***Som anställd räknas i även personer i följande åtgärder: beredskapsarbete, rekryte- ringsstöd, utbildningsvikariat, lönebidrag, offentligt skyddat arbete samt anställda inom . Arbetstidsmått - vissa statistiska uppgifter 3.4.4Faktiskt arbetade timmar och anställd respektive person i befolkningen Som vi tidigare nämnt påverkas den faktiska årsarbetstiden bl.a. av såväl kortare som längre frånvaro från arbetet som i sin tur är beroende av bl.a. landets ledighetslagar samt ersättningsnivåer för t.ex. semester, studier, sjukdom och föräldraledighet. Årsarbetstiden för anställda, dvs. antalet faktiskt arbetade timmar i genomsnitt per anställd är, för de av redovisade länderna, högst i och lägst i (se tabell 3.13). I arbetar de anställda i genomsnitt mer än i . har en årsarbetstid per anställd som är lägre än i och högre än i . Även EU-länderna visar en stor spridning i årsarbetstiden för anställda. I arbetar de anställda i genomsnitt 350 fler timmar än i . I så gott som samtliga studerade länder var årsarbetstiden lägre än under Enda undantaget är , , och . I ökade årsarbetstiden med och i , Storbri- tannien och var den oförändrad. I årsarbetstiden för befolkningen ingår även företagarnas arbetstid vilket inte är fallet vad gäller årsarbetstid per anställd. Årsarbetstiden för befolkningen påverkas således av hur stor andel av de sysselsatta som är företagare. Framförallt är den emellertid i hög grad beroende av hur stor andel i befolkningen i arbetsför ålder som är sysselsatt. Arbetstidsmått - vissa statistiska uppgifter Tabell 3.13 Faktiskt* arbetade timmar i genomsnitt per anställd och år Anm: Uppgifterna från EU och kan inte jämföras. Inte heller inom grupperna är uppgif- terna helt jämförbara p.g.a. olikheter i undersökningsmetoder m.m. mellan länderna. ° I genomsnitt per sysselsatt *I SCB:s arbetskraftsundersökningar tillfrågas personer om hur många timmar de skall arbeta enligt överenskommelse. I mätningarna ingår såväl huvudsyssla som bisyssla. **Som anställd räknas i även personer i följande åtgärder: beredskapsarbete, rekryte- ringsstöd, utbildningsvikariat, lönebidrag, offentligt skyddat arbete samt anställda inom . Arbetstidsmått - vissa statistiska uppgifter Tabell 3.14 Faktiskt arbetade timmar* i genomsnitt per person i be- folkningen (15/) och år samt andelen sysselsatta** av befolk- ningen 1994 Antal sysselsatta i % Källa: EU, och egna beräkningar. Anm: Uppgifterna från EU och kan inte jämföras. Inte heller inom grupperna är uppgif- terna helt jämförbara p.g.a. olikheter i undersökningsmetoder m.m. mellan länderna. * I SCB:s arbetskraftsundersökningar tillfrågas personer om hur många timmar de skall arbeta enligt överenskommelse. I mätningarna ingår såväl huvudsyssla som bisyssla. *Med sysselsatt avses i anställda och egenföretagare. Som sysselsatt räknas även personer i följande åtgärder: beredskapsarbete, rekryteringsstöd, utbildningsvikariat, lönebidrag, offentligt skyddat arbete, anställda inom samt personer med s.k. "starta-eget-bidrag". Även det arbete som utförs av studerande och under ferier ingår. Arbetstidsmått - vissa statistiska uppgifter Sättet att redovisa statistik i de olika länderna skiljer sig åt som arbetstid inte är ett entydigt begrepp och dessutom kan mätas och redovisas för olika grupper. Vi vill därför poängtera osäkerheten i statistiska mätningar av den typ som redovisats i detta kapitel samt betona vikten av att tolka materialet med stor försiktighet. Utifrån det statistiska materialet vill vi ändå peka på följande: ·den vanliga genomsnittliga veckoarbetstiden för dem som arbetar heltid i är högre än i flertalet övriga studerade länder, ·den genomsnittliga faktiska arbetstiden och anställd är kortare i än i flertalet övriga studerade länder, ·den faktiska årsarbetstiden per anställd är kortare i än i de flesta övriga länder, ·antalet faktiskt arbetade timmar och person i befolkningen, är fler i än i flertalet övriga studerade länder, ·andelen deltidsarbetande män och kvinnor är högre i än i de flesta övriga länder. 4 Några aspekter på kortare arbetstid Enligt kommittédirektiven skall vi analysera de långsiktiga konsekven- serna av alternativa arbetstidsförkortningar. Däremot har vi enligt direktiven inte i uppdrag att lägga förslag om en arbetstidsförkortning. I tidigare utredningar på arbetstidsområdet har, som vi nämnt i kapitel 1, olika modeller för en arbetstidsförkortning studerats. Det finns så- ledes ett antal olika sätt att genomföra en arbetstidsförkortning. En lag- stadgad arbetstidsförkortning kan exempelvis genomföras genom ökade möjligheter till betald eller obetald frånvaro från arbetet, i form av längre semester eller utökad föräldraledighet. Vidare har lagstiftaren möjlighet att förkorta arbetstiden genom en sänkt eller rörlig pensionsålder. pågår en översyn av det allmänna pensionssystemet och av den anledningen väljer vi att inte behandla denna form av arbetstidsförkortning. Vi fördjupar oss inte heller i ledighetslagstiftningen. Vi har i detta kapitel valt att göra en fördjupad studie av en lagstadgad generell arbetstidsförkortning, men även av kollektivavtalsreglerade arbetstidsförkortningar, där förkortningens innehåll och omfattning beror på vad som avtalas i kollektivavtalen. Vidare kommer vi att stu- dera en övertidsbegränsning som en ytterligare form av arbetstids- förkortning. Det är framför allt en generell lagstadgad eller genom kollektivavtal reglerad arbetstidsförkortning som diskuterats utifrån sysselsättnings- synpunkt. Även en begränsning av möjligheterna till övertidsuttag har emellertid diskuterats som en möjlighet att minska arbets- lösheten. Med anledning av att den aktuella arbetslösheten i utgör ett överskuggande problem, finner vi det angeläget att utreda konsekvenserna av dessa olika former av arbetstidsförkortning och då främst med avseende på sysselsättningen. Några aspekter på kortare arbetstid Kapitlet är disponerat enligt följande. Vi redogör inledningsvis för den historiska utvecklingen på arbetstidsområdet. I detta avsnitt redovisas lagstadgade arbetstidsförkortningar (4.1) , både i form av arbetstidslagar (4.1.1) och övrig lagstiftning av betydelse för ar- betstidens omfattning (4.1.2). I nästa avsnitt avslutar vi redogörelsen av lagar på arbetstidsområdet med en beskrivning av de delar i nuvarande arbetstidslag som berör arbetstidens omfattning (4.2). I det följande avsnittet analyserar vi de ekonomiska effekterna av en arbetstidsförkortning samt sannolika konsekvenser för sysselsättningen (4.3). Detta görs dels med avseende på effekter på verksamhetsnivå, där vi redovisar vad ekonomisk teori har att säga om hur verksamheten under olika förutsättningar påverkas av en kortare arbetstid (4.3.1), dels med avseende på sysselsättningen på samhällsnivå (4.3.2). Vi redogör även för olika arbetstidsreformer och modeller i , och (4.4). Kommittén har företagit studieresor till , () och (). I har en kortare arbetstid i kombination med en ökad flexi- bilitet i arbetstidens förläggning genomförts genom kollektivavtal. I pågår en försöksverksamhet som ger alla arbetstagare, men även arbetslösa, rätt till betald ledighet under högst , orlov. Syftet är att så långt som möjligt besätta de vika- riat som uppstår med arbetslösa. I har arbetstagarens rätt att förlänga eller förkorta arbetstiden efter individuella behov förstärkts i kollektivavtal. Vi övergår sedan till att diskutera arbetstidsregleringar i kollektivavtal och den centrala roll som arbetsmarknadens parter av tradition har när det gäller arbetstidsfrågor (4.5) I detta avsnitt redogör vi för olika kollektivavtalsreglerade heltidsmått (4.5.1) för att i följande avsnitt diskutera olika aspekter på de nya arbetstidsmönster som genom kollektivavtal genomförts vid ett flertal arbetsplatser i (4.6). har dessa nya arbetstidsmönster genomförts som försöks- verksamhet, ofta som en kombination av kortare och mer flexibla ar- betstider. Just en ökad flexibilitet har varit ett önskemål från arbets- givarsidan och i förhandlingar om ett flexibelt arbetstidsmönster har en arbetstidsförkortning ofta blivit en del i en överenskommelse, ibland kombinerat med extra ersättning. I avsnitt (4.7) diskuterar vi en lagstadgad övertidsbegränsning. Vi kommer även att se till skillnader i övertidsuttag beroende på kön och ålder (4.7.3) samt eventuella sysselsättningseffekter av en sådan be- Några aspekter på kortare arbetstid gränsning (4.7.5). Vi har valt att i ett särskilt kapitel diskutera deltids- arbetslösheten (4.8). Förutom ekonomiska argument för och emot en arbetstidsförkortning kan det från ett välfärdsperspektiv finnas anled- ning att studera konsekvenserna av en arbetstidsförkortning (4.9). Vi resonerar därför särskilt om hälso- (4.9.1) och jämställdhetsaspekter (4.9.2) av en arbetstidsförkortning. Kapitlet avslutas med sammanfat- tande kommentarer och slutsatser (4.10). I följande avsnitt gör vi en skillnad mellan de lagstadgade arbetstids- förkortningar som omfattar alla arbetstagare och de som endast omfat- tar vissa grupper av arbetstagare, t.ex. småbarnsföräldrar. I de rapporter som inkommit till kommittén förekommer begreppen generell arbets- tidsförkortning och selektiv arbetstidsförkortning. Innebörden av dessa begrepp torde emellertid i praktiken skilja sig åt beroende på samman- hanget och vi har därför valt att inte använda oss av dessa uttryck annat än undantagsvis. 4.1.1Lagstiftning om förkortad arbetstid Den lagstadgade arbetstiden har förkortats vid olika tillfällen. En mera vittsyftande reglering på arbetstidens område inför- des genom lag om arbetstidens begränsning. Reformen som genomfördes innebar att arbetstiden fastställdes . Den längsta dygnsarbetstiden tilläts bli och över- tidsarbetet reglerades. Motiven för reformen var att värna om de an- ställdas fysiska hälsa samt att ge de anställda mer fritid för att hinna ägna sig åt familjeliv, bildning m.m. Syftet var även att skapa rättvisa mellan olika grupper av anställda, t.ex. mellan arbetare och tjänstemän. Reformen utgjorde vidare ett steg i att följa den internationella utveck- lingen som innebar att det genomfördes arbetstidsrefor- mer i ett flertal länder. Det ansågs även viktigt att begränsa arbetstiden för att åstadkomma en lugn samhällsutveckling och undvika eventuellt missnöje bland arbetstagarna som skulle kunna skapa oroligheter. Den första arbetstidslagen gällde dock endast vissa verksamhetsområ- den. För arbetstagargrupper utanför arbetstidslagens tillämpningsom- Några aspekter på kortare arbetstid råde skedde en successiv utveckling mot 48-timmarsveckan dels via kollektivavtal och andra överenskommelser, dels via fortsatt lagstift- ning. tillkom lantarbetstidslagen som begränsade lantarbetar- nas arbetstid . Det var emellertid först som 48-timmarsprincipen genomfördes genom lag och kom att gälla för flertalet lantarbetare. För anställda inom detaljhandel lagreglerades arbetstiden och 1948 omfattades alla hotell-, restaurang- och kaféanställda av en gemensam arbetstidslag med maximalt som veckoarbetstid. Ytterligare lagstiftning på arbetstidens område tillkom genom de olika sjöarbetstidslagarna, den första , och hembiträdeslagen 1944. Trots det successiva införandet av lagstiftning på arbetstidsområdet, omfattades endast var tredje förvärvsarbetande av någon arbetstidslag. Däremot reglerades veckoarbetstiden för stora delar av arbetsmarknaden till normalt genom kollektivavtal. Vissa grupper av arbetstagare med tyngre arbetsuppgifter (t.ex. under- jordsarbetare, vissa skiftarbetare och målare) samt tjänstemän hade kortare arbetstider. beslöt 1957 att en successiv sänkning av arbetstiden med skulle genomföras med början 1958. blev således den lagstadgade veckoarbetstiden . Motivet för förkortningen skilde sig i väsentliga delar från det som låg till grund för tidigare lagstiftning. Riksdagsbeslutet innebar att en välfärdsökning skulle tas ut i form av en ökad fritid i stället för högre reallön snarare än att arbetstiden skulle förkortas för att förbättra folk- hälsan eller av arbetarskyddsskäl. Efter förslag års arbetstidskommitté beslutade 1966 att den lagreglerade arbetstiden skulle förkortas i tre etapper. Den ordinarie arbetstiden skulle därmed vara nere i och . Mot bakgrund av det lag- förslag som förbereddes, träffade arbetsmarknadens parter avtalsrörelse i betydande omfattning avtal om minskning av den ordinarie arbetstidens längd. Den kollektivavtalsreglerade förkortning- en innebar även den en etappvis sänkning av den ordinarie arbetstiden och . Efter ytterligare ett förslag års arbetstidskommitté beslutade 1970 att den ordinarie arbetstiden skulle sänkas till 40 tim- mar . Motivet var även att en välfärdsökning skulle tas ut som ökad fritid i stället för högre reallön. Några aspekter på kortare arbetstid rades således inte varken av hälsoskäl eller av sociala skäl. Den be- slutade förkortningen skedde i två steg och 1973 var den ordinarie veckoarbetstiden nere i . Reformen innebar också att de tidigare arbetstidslagarna ersattes med en ny allmän arbetstidslag som i stort sett omfattade alla arbetstagare.