sou · GKB325d1 · 1997-01-01 00:00:00 — Samtliga exempel omfattar perioden –2007 – beträffande transmissionskostnaderna för nu- varande tre marksända kanaler perioden –2007 – och avser att illustrera konsekvenserna av att 1) staten inte investerar i digital sänd- ningsteknik och de analoga marksändningarna fortsätter, 2) digitala marksändningar inleds 1998 och de analoga sändningarna stängs av vid periodens slut samt 3) digitala sändningar av public service-kanalerna och TV4 per satellit/kabel inleds 1998 och de analoga sändningarna stängs av vid periodens slut. Det skall betonas att samtliga resultat bygger på mycket osäkra antaganden om bl.a. hushållens beteende och prisutvecklingen på mottagarutrustning. De skall därför inte tolkas som prognoser utan endast som just räkneexempel. Alla kostnader är uttryckta allmänna prisnivå. I det första exemplet, som kallats nollalternativet, introduceras digitala sändningar i enbart den kommersiella delen av TV-sektorn. Övergången beräknas medföra investeringar i mottagarutrustning på sammanlagt . Transmissions- kostnaderna för public service-kanalerna och TV4 påverkas inte. Om staten relativt snabbt, med start , inleder digitala terrestra sändningar krävs större investeringar i mottagarutrustning fram till dess de analoga sändningarna stängs av. Investeringarna antas uppgå till mellan 9 och , med viss variation beroende på vilka tekniska förutsättningar som väljs. Sändningskostnaderna för public service-kanalerna och TV4 antas –2007 öka med ca , under förutsättning att den ökade sändningskapaciteten på sammanlagt 21 digitala TV-kanaler som antas uppkomma kan säljas. Skulle detta inte vara möjligt beräknas sändningskostnaderna i stället öka med . När de analoga sändningarna stängts av antas de årliga sändningskostnaderna för public service-kanalerna och TV4 falla med vid full utbyggnad och med om de markbundna sänd–ningarna endast omfattar 3 kanaler. Skulle, slutligen, public service-programmen och TV4 sändas via satellit i kombination med kabelöverföring antas investeringarna i mottagarutrustning bli i stort sett desamma som i föregående alternativ, dvs. De årliga sändningskostnaderna beräknas –2007 bli högre än , för att därefter, när de analoga sändningarna stängs av, bli ca lägre än . En avstängning av de analoga sändningarna frigör frekvenser som därmed skulle kunna användas för andra ändamål. På grund av den stora osäkerheten om i vilken utsträckning sådan alternativ användning kan bli möjlig – och därmed om det ekonomiska värdet av frekvenserna – har det inte varit möjligt att ta hänsyn till dessa eventuella framtida intäkter i kalkylerna. En övergång till digital television kan finansieras på olika sätt. För staten skulle möjliga finansieringskällor exempelvis kunna vara kon- cessionsavgifter eller höjda mottagaravgifter. Finansieringen av en övergång till digital television behandlas dock inte i detta kapitel. En övergång till digital television kan förväntas medföra ekonomiska konsekvenser i flera led. Som underlag för ett ställningstagande från statens sida till att dels investera i utrustning för digitala sändningar, dels efter en övergångsperiod stänga av de nuvarande analoga terrestra sänd- ningarna är främst tre slag av ekonomiska konsekvenser av intresse: –Direkta kostnader för transmission av TV-program, dvs. –Kostnader för utrustning för att ta emot digitala sändningar. –Eventuella dynamiska effekter av en övergång. Exempelvis kan den nya teknologin utnyttjas för nya tillämpningar och på andra områden. Andra effekter kan vara ökad efterfrågan på sändar- och mottagarutrustning samt ökad aktivitet i mediaindustrin till följd av de nya tekniska möjligheterna. Kostnaderna för transmission är av betydelse för ett ställningstagande då det statliga beslutet i huvudsak avser investeringar i trans- missionsutrustning. Detta gäller naturligtvis oavsett om utrustningen finansieras med skattemedel eller intäkter från mottagaravgifter. Kostnaderna för mottagarutrustning är av betydelse för hur stor andel av hushållen som kan förväntas ha möjligheter att ta emot de digitala sändningarna, dvs. Denna är i sin tur dels av all- män mediapolitisk betydelse, dels avgörande för när de analoga sänd- ningarna kan upphöra. De dynamiska effekterna kan vara relevanta i ett närings- eller arbets- marknadspolitiskt perspektiv. Dessa effekter behandlas dock inte i detta kapitel utan i kapitel 9 om näringspolitiska perspektiv samt i kapitel 10. Beräkningarna i detta kapitel avser således endast kostnader för trans- mission och mottagarutrustning. Andra tänkbara ekonomiska konse- kvenser – som således inte omfattas av kalkylerna – är påverkan på TV- konsumtion, marknadsjämvikt mellan TV-bolag m.m. Bland de sistnämnda kan nämnas den eventuella försämring av de satellit- sändande TV-företagens och kabelföretagens resultat som kan bli följ- den vid en övergång till digitala terrestra sändningar. En övergång till digital television kan också komma att förändra utbudet av TV-program, vilket i sin tur påverkar kostnaderna för dem. Syftet med kalkylerna är att i några räkneexempel visa kostnaderna för att i princip alla hushåll skall ha möjlighet att ta emot sändningar av public service-kanalerna, vilket är ett politiskt mål, vid olika statliga handlingsalternativ. I kapitlet redovisas de beräknade kostnaderna vid två sådana handlingsalternativ. För att illustrera vilka extra kostnader som det statliga agerandet kan komma att orsaka används ett nollalternativ I nollalternativet investerar staten inte i utrustning för transmission av digital TV under det närmaste decenniet. I punktform innebär de tre alternativen: Nollalternativet: Inga statliga investeringar i digital transmission –Inga digitala sändningar via det terrestra nätet . –Inga nya analoga kanaler. Skulle en analog M4 introduceras torde detta dock förändra kalkylresultaten i endast måttlig omfattning. –Inga nya statliga engagemang i satelliter el. dyl. för TV-trans- mission. Huvuddelen av de principiella resonemangen och grunderna för kostnadsberäkningarna redovisas här. Mot nollalternativet ställs sedan de olika statliga handlingsalternativen. Övergång till digitala terrestra sändningar –Åtta digitala kanaler sänds via det terrestra nätet med början . –Som ett komplement introduceras fyra nya frekvenser som ger utrymme till ytterligare 16 terrestra digitala kanaler. –De analoga sändningarna läggs ned vid utgången av . Digitala sändningar av public service-kanalerna och TV4 via satellit/kabel –Nuvarande marksända kanaler sänds digitalt via satellit/kabel fr.o.m. . –De analoga sändningarna läggs ned vid utgången av . I alla scenarier antas staten föra ungefär samma politik beträffande public service-TV som . Det innebär bl.a. att i princip hela befolkningen skall ha tillgång till public service-kanalerna och TV4. I de båda statliga handlingsalternativen antas andelen hushåll som kan ta emot public service-kanalerna och TV4 (täckningsgraden) vara densam- ma. Därigenom kommer skillnader mellan alternativen att framgå som skillnader i kostnader och ej i täckningsgrad , vilket underlättar tolk- ningen av resultaten. Det skall starkt betonas att beräkningarna i detta kapitel bygger på en rad mycket osäkra antaganden. Resultaten kan därför inte tolkas som prognoser över den framtida utvecklingen, utan skall ses som räkne- exempel. Underlag för antaganden om priser och volymer har främst erhållits från utredningens sekretariat och experter knutna till utred- ningen. Nollalternativet presenteras i avsnitt 8.2, alternativet med övergång till digitala terrestra sändningar i avsnitt 8.3 och alternativet i vilket staten sänder digital TV med satellit/kabel i avsnitt 8.4. Kapitlet avslutas med en sammanfattning av kalkylresultaten i avsnitt 8.5. Nollalternativet innebär att sändningar av digital TV i under det närmaste decenniet, eller mer, kommer att handhas av privata aktörer, däribland de kommersiella TV-kanalerna. Det finns ingen säker grund för att bedöma hur snabb spridningen av digital TV kommer att bli i ett sådant scenario. liknande tekniska förändringar – som introduktionen av färg-TV och CD – ger bara begränsad ledning då de skiljer sig på viktiga punkter från den nu aktuella övergången till digital TV. Förutsägelser av utvecklingen är bl.a. av den anledningen mycket osäkra och nollalternativet är därför, som nämnts, inte någon prognos utan endast ett räkneexempel. En utgångspunkt för beräkningarna är att varje konsuments intresse för digital TV bestäms i en kostnads/nyttokalkyl. Kostnaderna för ett hushåll som redan tar emot satellitsändningar med parabolantenn eller via kabelanslutning utgörs av en set top-box som omvandlar digitala signaler till (analog) TV-bild och dessutom utför eventuell dekryptering. Härtill kommer avgifter till TV-företaget. För hushåll som i utgångsläget saknar parabolantenn och inte är anslutna till något kabelnät tillkommer kostnader för parabolantennen, inklusive installation. På intäktssidan för konsumenten står den ökade nyttan av bättre bild/ljud, samt fler kanaler – eller möjligheter att fortsätta att titta på vissa av de existerande kanalerna om de analoga sändningarna av dem stängs av. Med hjälp av ytterligare utrustning – telefonmodem m.m. – kan konsumenten också få tillgång till kompletterande tjänster som möjligheter att beställa program eller bildvinklar, köpa varor och andra produkter, delta i spel m.m. Vid en övergång till digital TV antas även överföringen i kabel-TV- näten bli digital. En förutsättning för att kunna vidarebefordra digitala signaler som tas emot med parabolantenn i kabelnäten är att de behandlas med en s.k. omvandlare. För varje s.k. huvudcentral antas att det krävs en sådan omvandlare. Dessutom måste de kabelanslutna TV- apparaterna kompletteras med en set top-box för att kunna ta emot de digitala signalerna. En fördel med digital överföring är att det frigörs utrymme i kabelnäten. kan det dock väntas att åtminstone vissa kanaler i kabelnäten kommer att sändas även analogt, för de hushåll som inte anskaffat någon set top-box. Överföringen till kabelnäten kan ske via satellit, terrestra sändningar eller fiberkabelnät. är det möjligt att distribuera program till kabelnät med hjälp av fiberkabel. Det finns, som beskrivs i kapitel 6, även andra transmissionstekniker än terrestra sändningar, satellitsändningar och kabelöverföring. Det är framför allt distribution av TV-program genom telefonledningarna och med rundstrålande sändare med kort räckvidd, LMDS (). På grund av den stora osäkerheten om dels i vilken utsträckning dessa tekniker kan komma att användas, dels vad de i så fall kommer att kosta så begränsas kalkylerna till att avse sådana tekniker som används , dvs. terrestra sändningar, satellitsändningar och kabelöverföring. En mycket viktig fråga för utformningen av nollalternativet är vilka incitament som kan finnas för att införa digital television. Det kan bedömas att hushållens incitament att ta på sig ytterligare utgifter för att få se digital TV, åtminstone i utgångsläget, är måttliga. Det krävs att utbudet av program och andra tjänster som bara finns på digital TV är attraktivare än det utbud som redan finns. I en inledningsfas antas det digitala utbudet vara begränsat, men öka i takt med att fler hushåll skaffar möjlighet att ta emot digital TV. Utvecklingen av marknaden antas således ske genom successiva ökningar av såväl antalet tittare som mängden digitala TV-program och andra tjänster. Inledningsvis antas denna utveckling gå relativt långsamt. Kabelföretagen kan däremot vara intresserade av att gå över till digital TV eftersom överföringskapaciteten i näten då ökar. Dessa företag kan därför t.ex. välja att subventionera tittarnas inköp av set top-boxar. De som förefaller ha störst intresse av att digital television införs är vissa TV-företag. Nyckelfrågan blir då hur dessa kommer att agera. Här uppkommer vidare ett komplicerat spel mellan TV-företag och kabelföretag. En anledning är att kabelföretagen kan antas komma att försöka få så stor del som möjligt av det belopp som konsumenterna är villiga att betala och släppa så litet som möjligt till TV-företagen. De viktigaste aktörerna och deras relationer kan illustreras i följande figur: Figur 8.1 Viktiga aktörer m.m. inom TV-området Multiplexerare (självständiga, TV-bolag, säljare av tilläggsservice, eller transmissionsföretag) TV-avgift (obligatorisk), Abonnemangsavg. Pay per view, Avg. Flödet av programsignaler går uppifrån och ned i figuren. TV-bolagen producerar, köper, förpackar och sammanställer digitala program vilka omvandlas till en digital programsignal. Med TV-bolag menas program- företag vilka sänder programtjänster, som exempelvis SVT, TV4, TV3 m.fl. På motsvarande sätt producerar säljare av tilläggsservice, olika slag av information, spel etc. Därefter sammanställs, multiplexeras, ett antal programsignaler, eller motsvarande för säljare av tilläggstjänster, till en transportström som upptar samma bandbredd som en nuvarande analog TV-kanal. I beräkningarna antas att varje analog kanal rymmer fyra d i g i t a l a k a n a l e r , e l l e r m o t s v a r a n d e t j ä n s t e r . D e s o m u t f ö r multiplexeringen kan vara antingen självständiga företag, TV-företag eller transmissionsföretag. Efter multiplexering sänds signalen ut till hushållen. Detta antas i kalkylerna ske genom satellit, satellit/kabel eller marksändning, men i figuren återges också med streckade linjer möjlig- heterna till överföring via telenätet, via fiberkabel och med LMDS. Endast vissa slag av betalningar återges i figuren; olika former av avgifter går från tittarna till främst TV-företag och transmissionsföretag. Reklam- och sponsorsintäkter går till TV-företagen. Därtill anges att det finns kostnader för program och transmission. Utgångspunkten för kalkylerna är att digitalteknikens möjligheter och behoven av frekvensutrymme kommer att medföra en övergång till digital TV även om staten förhåller sig passiv. Hastigheten i övergången är, som nämnts, mycket svår att bedöma, men som en grund för kalkylerna har följande scenario konstruerats: Tabell 8.1 Utvecklingen av några nyckelfaktorer vid införande av digital televison i nollalternativet Årsgenomsnitt respektive ställning vid slutet av perioden Tusental hushåll med TV vid periodens slut Styckkostnader priser i genomsnitt set top box för kabel/satellit, kr* Transmissionskostnad per digital kanal och år, i genomsnitt via satellit, mkr i kabelnätet, mkr * Avser den fulla kostnaden. TV-/kabelföretag eller någon annan kan genom subventionering av inköpskostnaden sänka priset till konsument. Avser relativt enkelt utförande. Genomsnittspris vägt med antal köpta boxar. Det totala antalet TV-hushåll antas i utgångsläget vara 3,9 miljoner. av hushållen har videobandspelare, två TV-apparater och tre eller fler TV-apparater, men här har antagits att det bara krävs en set top-box per hushåll. 1 TV-apparater i fritidshus antas i endast begränsad utsträckning ha möjligheter till kabelanslutning eller satellitmottagning. För fritidshus som har 1 För att kunna ta emot digitala sändningar krävs, med den teknik som finns f.n., en set top-box för varje TV-apparat eller videoapparat med egen mottagning. Antagan- det om en set top-box per hushåll kan bl.a. motiveras med att därigenom uppnås – i de statliga handlingsalternativen – full täckning av landets hushåll. Alternativa antaganden är dock möjliga – liksom beträffande de flesta parametrar i kalkylerna. parabolantenn eller kabel-TV-anslutning antas att ägaren, åtminstone inledningsvis, tar med sig sin set top-box från permanentbostaden. De analoga markbundna sändningarna antas pågå åtminstone t.o.m. . I avsnitt 8.4 redovisas ett alternativ där public service-kanalerna samt TV4 sänds via satellit/kabel och de analoga sändningarna avvecklas. Scenariot i tabell 8.1 bygger på att främst TV-företagen och kanske i viss mån kabelföretagen kommer att subventionera inköp av set top- boxar om konsumenterna tecknar abonnemang. Detta kan också ses som att konsumenten tillåts köpa set top-boxen på av- betalning. Utvecklingen antas således komma att likna den som kunnat observeras för mobiltelefoner . Scenariot får anses innebära en relativt snabb introduktion av digital TV-teknik. Mellan och antas 200 000 hushåll skaffa sig möjlighet att ta emot satellitsändningar med hjälp av parabolantenn. tillkommer ytterligare 100 000. antas en relativt snabb ökning av antalet hushåll som kan ta emot digitala satellitsändningar så att de vid utgången av uppgår till en 400 000 och vid utgången av till 900 000, dvs. samtliga hushåll med parabolantenn antas ha möjlighet att ta emot digitala signaler. Denna utveckling förutsätts kräva betydande subventionering av set top-boxar från TV-företagen. Subventioneringen av utrustning för att ta emot digitala sändningar direkt från satellit antas påverka kabel-TV-företagen att relativt snabbt också skapa möjligheter att ta emot digitala program. En stor del av näten förutsätts ha introducerat digitala kanaler redan vid slutet av . Det antas innebära investeringar i 5 000 omvandlare till en kostnad på . per styck till denna tidpunkt2. antas samtliga 10 000 huvudcentraler ha utrustats med omvandlare, liksom de 5 000 flerfamiljsfastigheter med centralantenn för vilka detta antagits vara nödvändigt. Priset för omvandlare antas uppgå till i genomsnitt . 2 Antalet omvandlare, och priserna på dem, antas vara desamma i alla tre alternativen. De redovisas därför inte i tabellerna. Omvandlare används av kabelföretagen för att behandla de digitala signalerna så att de kan skickas ut i nätet.Omvandlare används på motsvarande sätt av vissa flerfamiljshus med centralantenn Många av de hushåll med kabel-TV som får möjlighet att ta emot digitala signaler antas dock inte köpa någon set top-box . antas att 400 000 kabelanslutna hushåll har sådan utrustning. Vid utgången av 2007 förutsätts alla kabelnät ha digitala kanaler och 1,8 miljoner kabelanslutna hushåll antas ha skaffat sig möjlighet att titta på digitala TV-sändningar. Analoga video-bandspelare kommer vid en övergång till digitala sändningar – liksom existerande TV-apparater – att kunna användas av konsumenter som köper en set top-box. Boxen omvandlar de digitala signalerna till analoga som kan överföras till både TV-apparaten och till videobandspelaren. För att det skall vara möjligt att se på ett TV- program och spela in ett annat krävs dock med nuvarande teknik två set top-boxar. Kalkylerna bygger vidare formellt på att tittarna kommer att ha en TV och en separat set top-box. I praktiken kan det förväntas att TV-apparater för digital, eller digital och analog, mottagning kommer att säljas på marknaden. Den angivna kostnaden för en set top-box får då tolkas som merkostnaden för en digital eller kombinerad mottagare jämförd med en analog. Priserna för set top-boxar är beräknade utifrån ett grundpris på . Därefter antas priserna falla t.o.m. . Det motsvarar i stora drag den prisutveckling som kunnat observeras för persondatorer. I tabellen anges det genomsnittliga priset för perioden –2000. Eftersom inköpen av set top-boxar beräknas öka snabbt antas det genomsnittliga priset vara detsamma som priset . För perioden –2007 antas det genomsnittliga priset bli lägre än . För omvandlare och parabolantenner antas i princip samma pris- utveckling som för set top-boxar, med undantag för att priset på para- bolantenner antas plana ut nivå. Det sistnämnda antagandet grundas på att parabolantenner inte innehåller lika stor andel elektroniska komponenter som set top-boxar, och därför inte kan antas falla i pris lika mycket. Transmissionskostnaderna för en digital satellitdistribuerad kanal beräknas uppgå till . Transmissionskostnaderna för kabelöverföring antas uppgå till samma årliga belopp och avser dels distribution till, dels distribution inom, kabelnäten. Dessa kostnader antas vara realt oförändrade . Samtliga priser och kostnader är marknadspriser, dvs. inklusive mervärdesskatt, och uttryckta allmänna prisnivå. Med hjälp av antagandena i tabell 8.1 kan kostnaderna i noll- alternativet beräknas. Tabell 8.2 Beräknade kostnader för mottagningsutrustning och transmission Miljoner kronor, priser Investeringar under resp. period , mkr analoga sändningar, mkr (3 analoga kanaler) Tabell 8.2 syftar till att ge en uppfattning om utvecklingen av de totala kostnaderna för mottagare och transmission vid ett införande av digital TV. Merparten av kostnaderna kommer slutligen att bäras av hushållen – genom avgifter, utgifter för utrustning, via prissättningen på konsumentvaror för att betala reklam m.m. – medan variationer i TV- och kabelföretagens resultat bär den resterande delen. På de översta fyra raderna anges utgifterna för investeringar i mot- tagarutrustning under respektive period. Hela kostnaden för investe- ringen hänförs till den period när investeringen görs. I praktiken kan dock investeringen vara subventionerad och hushållet i stället betala via månatliga avgifter som man binder sig för . –2000 antas investeringarna i set top-boxar uppgå till och –2007 till . De sammanlagda investeringarna i set top-boxar antas således uppgå till . Motsvarande investeringar i paraboler och omvandlare antas uppgå till 300 respektive . I genomsnitt antas investeringarna i set top-boxar, omvandlare och paraboler bli –2007. Till dessa investeringar skall läggas antaganden om årliga trans- missionskostnader. Det antas att det kommer att finnas mellan 50 och 100 digitala satellitsända TV-kanaler. Huvuddelen av dessa satellitsändningar riktar sig dock även till andra länder än , vilket medför att endast en del av kostnaderna för satellitöverföringarna kan hänföras till svenska tittare. Därtill kommer kostnader för överföring i de svenska kabelnäten, vilka når ungefär hälften av hushållen. Det har bedömts inte vara meningsfullt att i tabellen redovisa beräkningar av transmissionskostnaderna för digital satellitsänd kommersiell TV i nollalternativet, därtill är osäkerheten alltför stor. För analysen av de statliga handlingsalternativen är emellertid nivån på dessa transmissionskostnader av mindre betydelse då de antas vara i stort sett desamma i dessa alternativ som i nollalternativet. Nederst i tabell 8.2 anges de årliga kostnaderna för de analoga sändningarna. Dessa kostnader analyseras närmare i de följande av- snitten. Det skall återigen betonas att utvecklingen i ett eventuellt nollalternativ egentligen är omöjlig att förutsäga. Syftet med redovisningen är dels att illustrera att övergången till digital TV med största sannolikhet kommer att ske även utan statlig inblandning, dels att i görligaste mån ge underlag för en bedömning av hur mycket kostnaderna ändras vid ett statligt engagemang. 8.3Övergång till digitala terrestra sändningar En introduktion av digitala marksändningar i kombination med en avveckling av de analoga sändningarna, vid utgången av , torde medföra flera skillnader jämfört med nollalternativet. De viktigaste kan bedömas vara: –Ökade kostnader för investeringar i digital mottagarutrustning och för att sända SVT1, SVT2 och TV4 både analogt och digitalt (simulcasting) till och med . –Sänkta fasta kostnader per programkanal –Ökade kostnader för set top-boxar pga: *större antal boxar än i nollalternativet, *att inköpen tidigareläggs och därmed sker innan priserna hunnit falla lika mycket som i nollalternativet. *att boxar som skall användas för både satellit-/kabelmottagning och mottagning av de marksända signalerna i alternativet med öppna boxar måste kompletteras med en s.k. front end-del. *att, i alternativet där de kommersiella TV-företagen har slutna boxar, hushåll som tar emot terrestra sändningar antas behöva ytterligare en box för att ta emot satellitsändningar med hjälp av parabolantenn –Ändrad frekvensanvändning som kan öka utrymmet för nya marksända TV-kanaler eller för andra användningar som mobil- telefoni.