ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
frs · GL1291 · 1997-12-31 00:00:00 — har frågat mig om den oroande utvecklingen i kan komma att påverka och relationer inom biståndsområdet. Jag delar oro över utvecklingen i . Regeringens hantering av konstitutionsfrågan och fjolårets valprocess ingav farhågor för den fortsatta demokratiseringsprocessen. Detta medförde att och andra givare suspenderade delar av biståndet (betalningsbalansstödet). efterlyses konkreta åtgärder från den zambiska regeringen som visar på dess vilja att fullfölja de demokratiska och ekonomiska reformerna. Svaret på frågan om förra veckans kuppförsök påverkar vårt framtida utvecklingssamarbete ligger främst i zambiska händer. En avgörande fråga är således hur regeringen kommer att hantera kuppförsöket och dess efterdyningar. I det uppdrag som regeringen gett Sida att inkomma med ett förslag till landstrategi för det fortsatta utvecklingssamarbetet med har särskilt framhållits att en förutsättning för ingående av ett nytt långsiktigt samarbetsavtal är att de politiska och ekonomiska reformåtgärderna fullföljs på ett övertygande sätt samt att förutsättningarna för att även i övrigt uppfylla de av fastställda biståndsmålen bedöms föreligga. Vidare läggs ökad vikt vid demokratifrämjande insatser. Sidas förslag till landstrategi skall ha inkommit till departementet . Regeringen har sedan att ta ställning till landstrategin och huruvida samarbetsavtal skall ingås med . I landstrategiprocessen ingår noggranna analyser av den politiska och ekonomiska utvecklingen, liksom resultatanalyser. Den närmaste tidens utveckling i kommer således att vara avgörande för regeringens beslut i planeringen av det framtida utvecklingssamarbetet med .
frs · GL12910 · 1997-12-31 00:00:00 — har frågat jordbruksministern om hon tänker verka för att reglerna för naturläkemedel ses över och ändras så att livsmedel i kombination med naturläkemedel kan säljas utan extra pålagor och bestraffningar. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på frågan. Det företag som producerar och försäljer Verum Hälsofil har självt ansökt om att filen skall klassas som naturläkemedel. Naturläkemedel är läkemedel vars verksamma beståndsdelar har ett naturligt ursprung och utgör en växt- eller djurdel, bakteriekultur, , salt eller saltlösning. Alla naturläkemedel betraktas som läkemedel. Enligt läkemedelslag krävs godkännande från för att få försälja naturläkemedel. Kraven på dokumentation av naturläkemedlens kvalitet är lika höga som för vanliga läkemedel. Däremot är kraven på säkerhets- och effektbevisning lägre. Vid värderingen av ett naturläkemedels säkerhet beaktas främst den erfarenhet som finns av tidigare användning av läkemedlets verksamma beståndsdelar. Om produktens säkerhet inte är dokumenterad på ett tillfredsställande sätt genom traditionell användning, skall oskadlighet visas genom kliniska prövningar och/eller farmakologiska och toxikologiska undersökningar. Att Verum Hälsofil inte kan rekommenderas till barn hänger samman med att filen innehåller en relativt ny bakterie för vilken dokumentationen av effekterna är begränsad. Ett par andra filprodukter klassades som Verum Hälsofil som naturläkemedel. För ett par av de andra produkterna har några krav på åldersgräns inte satts upp. Dessa produkter innehåller bakterier som ingått i filprodukter. Jag utgår från att företaget varit väl medvetet om vilka konsekvenser en klassning av hälsofilen som naturläkemedel skulle kunna föra med sig. visar detta exempel att det finns ett antal frågor som kan behöva övervägas mer samlat och att det mot den bakgrunden kan vara motiverat att genomföra en översyn av området naturläkemedel och andra näraliggande frågor.
frs · GL12911 · 1997-12-31 00:00:00 — har frågat näringsminister om han avser att verka för att en ny atomansvarighetslag tas fram. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på frågan. förordnade en särskild utredare för att utreda vissa frågor rörande ett utökat skadeståndsansvar enligt atomansvarighetslagen(1968:45) för atomskador i följd av en atomolycka. presenterades utredningen och förslag till lagändringar i promemorian Ändringar i atomansvarighetslagen, Ds 1997:55. I promemorian görs bedömningen att det, mot bakgrund av en tolkning av de konventioner som den svenska atomansvarighetslagen bygger på, Paris- och Brysselkonventionerna, inte torde föreligga något hinder på grund av konventionsåtagandena att i atomansvarighetslagen införa regler om ett obegränsat skadeståndsansvar för innehavare av anläggningar i . Det föreslås att lagen ändras så att anläggningshavaren får bära ett sådant obegränsat ansvar och att anläggningshavaren åläggs att täcka sin skadeståndsskyldighet genom en försäkring till ett belopp om lägst 300 miljoner särskilda dragningsrätter, SDR (1 SDR = ). Förslaget har sänts på remiss och övervägande delen av remissinstanserna har avstyrkt förslaget om ett obegränsat ansvar för anläggningshavaren. Det har då invänts att ett obegränsat ansvar strider mot på så sätt att anläggningshavaren enligt konventionen skall teckna en ansvarsförsäkring för att täcka ansvarigheten och det är inte möjligt att teckna en ansvarsförsäkring för ett obegränsat ansvar. höll överläggningar med intresserade kretsar angående de föreslagna ändringarna i atomansvarighetslagen. Vid överläggningarna diskuterades bl.a. högsta möjliga försäkringskapacitet i . Frågan om ändringar i atomansvarighetslagen är föremål för vidare beredning och regeringens avsikt är att förelägga en proposition om ändringar i atomansvarighetslagen.
frs · GL12912 · 1997-12-31 00:00:00 — har i två separata frågor till näringsministern frågat om hur ministern avser agera så att tillståndet för nedsmältning av radioaktivt skrot vid Studsvik ses över samt om ministern, med anledning av en inträffad händelse i , avser initiera en översyn av kontrollåtgärder och rutiner vid nedsmältning av skrot i svenska anläggningar. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på frågorna. har hos i ansökt om tillstånd enligt miljöskyddslagen till om- och utbyggnad av befintlig anläggning för smältning av radioaktivt skrot samt att få utöka produktionskapaciteten från nuvarande till . Bolaget har hos , enligt lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet, ansökt om motsvarande utvidgning. Efter vad jag erfarit bereds ärendena vid respektive myndighet. Jag kan, som vet, inte föregripa myndigheternas prövning av de aktuella ärendena. Brister i hantering av uttjänta strålkällor är ett problem som uppmärksammats mycket internationellt. har länge varit aktivt, främst inom , , för att skapa gemensamma internationella regler för säkert omhändertagande av sådana strålkällor så att bl.a. händelser liknande den i kan elimineras. Detta arbete har resulterat i en konvention om säkerhet vid hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall, där också hanteringen av uttjänta strålkällor behandlas. Regeringen har i proposition 1997/98:145, Svenska miljömål, föreslagit att godkänna konventionen. De rutiner som tillämpas för bokföring och sortering av skrot vid smältanläggningen i är utformade med syfte att eliminera risken för att okänt radioaktivt material skall komma in i processen. När det gäller skrothantering vid andra anläggningar i har jag från () erfarit att de svenska företag som hanterar importerat skrot, på eget initiativ installerat gammadetektorer för att försäkra sig om att inget främmande radioaktivt material skall komma in i processen. SSI bistår också företagen med råd i de fall man får indikationer om förhöjda strålnivåer i skrotet.
frs · GL12914 · 1997-12-31 00:00:00 — har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förbättra åklagarväsendets arbete med fall av olaga diskriminering. Det är viktigt att uppmärksamma och med kraft bekämpa alla yttringar av rasism. Regeringen har därför i åklagarorganisationens regleringsbrev för såväl 1997 som 1998 angett att brott med rasistiska motiv skall ägnas särskild uppmärksamhet samt att Riksåklagaren skall återrapportera vilka åtgärder som har vidtagits med anledning av detta. Riksåklagaren fattade ett beslut angående handläggning av fall av olaga diskriminering. Beslutet har sedan vidareutvecklats i allmänna råd beslutade (RÅFS 1997:13). Riksåklagaren har i de allmänna råden lagt fast riktlinjer för hur dessa mål skall handläggas. Det framhålls bl.a. att åklagarmyndigheterna skall ägna särskild uppmärksamhet åt organisation, arbetsformer och arbetsmetoder i fråga om fall av olaga diskriminering. Särskilda åklagare bör utses för denna typ av brott och förundersökningen skall bedrivas med skyndsamhet. Förundersökningen bör alltid ledas av åklagare och särskilda utredningsdirektiv bör utfärdas till utredande poliser. Då det ofta är fråga om händelser som inträffar inom restaurangbranschen under kvälls- eller är omedelbara åtgärder på plats av stor betydelse. I de allmänna råden ges exempel på sådana åtgärder. Vad avser den praktiska tillämpningen av de allmänna råden kan bl.a. sägas att det vid i numera finns en särskild grupp med åklagare och poliser som arbetar med denna typ av mål. Vid myndigheterna i och målen på erfarna åklagare. Riksåklagaren har gjort en genomgång av ett stort antal anmälningar av brott med rasistiska motiv för att ha som underlag för vidare utvecklingsarbete. I Riksåklagarens verksamhetsplan har åklagarmyndigheterna fått i uppdrag att utveckla utredningsmetodiken vid brott rörande olaga diskriminering och annan brottslighet där motivet kan vara grundat på rasism och främlingsfientlighet. Inom åklagarväsendet pågår det således ett omfattande arbete för att förbättra och effektivisera handläggningen av dessa måltyper. Det finns emellertid anledning att även överväga om lagstiftningen på området kan förbättras. Som jag informerat om i ett tidigare frågesvar avser jag att ta initiativ till en översyn av bestämmelsen om olaga diskriminering i , bl.a. för att undersöka om tillämpningen av förbudet kan bli effektivare (se svar på fråga 1997/98:374).
frs · GL12915 · 1997-12-31 00:00:00 — har frågat mig på vilket sätt agerar på det internationella planet för att lösa det fortsatta polisiära och militära våldet mot befolkningen i . Bakgrunden till den händelse som beskriver i sin fråga är en rad protester som inleddes i strax efter avgång . Demonstranter, mestadels studenter och aktivister för mänskliga rättigheter, krävde ett tillbakadragande av indonesiska trupper och frigivande av politiska fångar. ägde demonstrationer rum, vilka slutade i militärt ingripande med flera dödsfall och skadade. har tillsammans med övriga EU-länder, genom EU:s ordförande, direkt till indonesiska myndigheter framfört EU:s oro över situationen i . Vidare framfördes att EU förväntar sig att militären i fortsättningen visar större återhållsamhet och att våld inte brukas igen. EU betonade vikten av att händelserna utreds ordentligt och uttryckte förhoppningen att de demonstranter som arresterades under protesterna snart kan frisläppas. följer noga utvecklingen i . En viktig del av det svenska biståndet till går till stöd för politiska reformer och mänskliga rättigheter. ger stöd till Nationella kommissionen för de mänskliga rättigheterna (Komnas Ham), som hänvisar till i sin fråga, och som varit i just för att utreda militärens ingripande. Resultatet av utredningen kommer enligt uppgift att färdigställas under av juli. Andra insatser från svensk sida till stöd för de mänskliga rättigheterna utgörs av stöd till rättshjälpsorganisationen , som är aktiv för frisläppandet av politiska fångar, samt projekt genomförda i regi. Ett av flera syften med det svenska stödet för mänskliga rättigheter är att förmå de indonesiska myndigheterna att lösa politiska meningsskiljaktigheter genom dialog med berörda grupper och inte genom militärt våld. Denna fråga har efter avgång och efter det att president utlovat politiska reformer på nytt aktualiserats. kommer, liksom tidigare, att dels bilateralt, dels genom FN och EU verka för en demokratisk utveckling i och för ökad respekt för de mänskliga rättigheterna hos indonesiska myndigheter.
frs · GL12916 · 1997-12-31 00:00:00 — har frågat mig hur jag kommer att agera internationellt för att få upp på dagordningen så att självbestämmande påskyndas. Det är uppenbart att de politiska förändringar som skett i gjort att läget i är spändare än det varit på . Trots detta gör jag bedömningen att det nu finns anledning till försiktig optimism vad gäller möjligheten att nå en lösning på frågan om , som fullt ut respekterar det östtimoresiska folkets rätt att forma sin egen framtid. Den största anledningen till detta är den nya indonesiska regeringens öppnare attityd inför diskussioner om Östra Timors status. Andra tecken är frisläppandena av politiska fångar, som själv nämner, och det faktum att den indonesiska regeringen presenterat en nationell handlingsplan för mänskliga rättigheter. har regeringen också gett offentlighet åt tillbakadragandet av en mindre militär styrka från . Denna utveckling gör att förhoppningarna ökat inför nästa omgång av samtalen mellan och under FN:s generalsekreterares ledning. Vi ger vårt fulla stöd till samtalen som vi alltjämt betraktar som den mest framkomliga vägen till en lösning av konflikten. Tillsammans med övriga EU-länder arbetar för att frågan om Östra Timors framtid skall kunna föras framåt mot en rättvis och internationellt acceptabel lösning på konflikten. EU arbetar även för frisläppandet av alla östtimoresiska politiska fångar. EU-ambassadörernas resa till - som uppmärksammades stort både i och internationellt - var ett uttryck för detta engagemang. De tragiska dödsfall som inträffade i samband med besöket utgjorde ett ytterligare tecken på den splittring och polarisering som råder i och de understryker än en gång hur angeläget sökandet efter en lösning på konflikten är. EU gjorde under ambassadörernas besök ett uttalande där man beklagade det inträffade och begärde av de lokala myndigheterna en noggrann utredning för att säkerställa att ansvariga ställs till svars. Frågan om är permanent på det internationella samfundets och den agenda. Den senaste tidens utveckling har inneburit att ytterligare uppmärksamhet riktats mot konflikten, vilket jag välkomnar. Jag kommer att fortsätta att följa utvecklingen aktivt och hoppas att processen efter många års stillastående nu äntligen kan komma att röra sig framåt.
frs · GL12917 · 1997-12-31 00:00:00 — har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta med anledning av att tyska myndigheter förhindrar svenska byggföretags möjligheter att konkurrera i annat EU-land. Bakgrunden är den tyska lagen om utstationering av arbetstagare ("den tyska lagen"), som bl.a. föreskriver att svenska byggföretag skall betala förskott på semesterersättning till en tysk semesterkassa. Den tyska lagen innebär dels en likviditetsmässig belastning, dels ett administrativt merarbete som är betungande för svenska byggföretag, särskilt de mindre företagen. har tidigare frågat vilka åtgärder regeringen är beredd att vidta i anledning av den tyska lagen (interpellation 1997/98:161). Vid den påföljande interpellationsdebatten den10 , till vilken hänvisar i sin fråga, informerade jag om de åtgärder som då hade vidtagits med anledning av den tyska lagen. Sedan nämnda interpellationsdebatt ägde rum har jag vid ett flertal tillfällen tagit upp frågan med företrädare för den tyska regeringen, både muntligen och skriftligen. Vidare har, tvärtemot vad som påstås av , svenska regeringstjänstemän tagit upp frågan på EU-nivå, dels i rådgivande kommitté för den inre marknaden, dels vid informella samtal med tjänstemän i . Dessutom har vår ambassad i haft kontakter med tyska myndigheter i frågan. Vid samtliga tillfällen har det klargjorts att tillämpningen av den tyska lagen enligt den leder till handelshinder och att den därför är oförenlig med den inre marknadens krav. Regeringen grundar sin ståndpunkt på att den svenska lönegarantin i händelse av arbetsgivarens konkurs erbjuder garantier som i vart fall är likvärdiga med det tyska semesterkassesystemet. Följaktligen borde svenska byggföretag som utför arbeten i undantas från förpliktelsen att betala semesterersättning till tysk semesterkassa. Det förtjänar vidare att noteras att den tyska lagen och dess tillämpning anmälts av flera företag till som studerar dess förenlighet med EG-fördraget. Vidare har tyska domstolar begärt att meddelar förhandsavgörande i frågan. Regeringen kommer även i fortsättningen att arbeta för en lösning på de problem som orsakas av den tyska lagen.
frs · GL12918 · 1997-12-31 00:00:00 — har frågat mig om jag är beredd att föreslå skyddszoner runt vindkraftverk för att undvika miljöstörningar i form av påfrestande ljud. Etableringar av nya vindkraftverk prövas enligt bl.a. naturresurslagen, miljöskyddslagen samt . Prövningens utseende och karaktär varierar beroende på utformningen av den enskilda anläggningen. Vid varje prövning är anläggningens omgivningspåverkan genom buller en mycket viktig faktor att ta hänsyn till. I skriften Allmänna råd 1995:5 Bättre plats för arbete har i samarbete med bl.a. rekommenderat ett skyddsavstånd avseende buller om 700 m från ett vindkraftverk med en effekt av 1 MW. Därutöver har regeringen i beslut tillkallat en särskild utredare med uppdrag att bl.a. sammanställa aktuella uppgifter om och erfarenheter av utbyggnaden av land- och havsbaserad vindkraft, analysera förutsättningarna för en fortsatt utbyggnad av vindkraft i och föreslå kriterier för lokalisering som underlag inför beslut om tillstånd till lokalisering av land- och havsbaserad vindkraft. Av direktiven (dir. 1998:35) till utredaren framgår att lokaliseringskriterier för vindkraftsetablering i olika situationer behöver utvecklas för att främja en långsiktigt god hushållning med mark och vatten. Utredningen skall enligt direktiven bl.a. belysa miljökonsekvenser av lokalisering till havs och på land vad gäller buller. Utredaren skall i en första etapp ställa samman uppgifter om dagens situation när det gäller intresset att bygga ut vindkraften och konflikter med andra mark- och vattenanvändningsintressen till havs och på land och i olika delar av landet. Direktiven inkluderar således frågan om eventuellt behov av skyddszoner. När utredaren redovisat resultatet av sitt arbete kommer regeringen att ta ställning till behovet av ytterligare åtgärder.
frs · GL12919 · 1997-12-31 00:00:00 — har frågat om jag är beredd att redovisa de långsiktiga konsekvenserna vad gäller ansvaret för olika former av dokumentations- och museiverksamheter. Jag har som svar på en tidigare fråga från redovisat att det i första hand bör ankomma på idrottsrörelsen att bestämma hur museiverksamhet inom idrottens område skall ordnas samt att detta eventuellt kan göras i samverkan med statligt finansierade museer. finns det statligt finansierade museer som dokumenterar och sprider kunskap om idrottsrörelsen, dess historia och betydelse för samhällsutvecklingen. Här kan nämnas bl.a. och de regionala museerna. Därutöver finns det vissa möjligheter för museer i icke statlig regi att få statliga bidrag. Mitt ställningstagande i denna fråga skall inte uppfattas som ett uttryck för "nytänkande" vad gäller ansvaret för olika former av dokumentations- och museiverksamheter som försöker göra gällande.
frs · GL1292 · 1997-12-31 00:00:00 — har frågat mig i vilken utsträckning jag beaktat att kryptonycklar kan komma under kontroll av främmande makt. Hon ställer sin fråga mot bakgrund av att vissa stater i exporttillstånd kräver att kryptonycklar skall finnas förvarade hos betrodda nyckelcentrum i respektive land. Jag kan om detta säga att det för Försvarsmaktens del inte finns någon anledning till oro. De kryptonycklar som används där tillverkas av Försvarsmakten. Jag kan tillägga att också tillverkar kryptonycklar genom egen försorg. För denna tillverkning är det självklart inte aktuellt med något tillstånd från andra länder. Försvarsmakten skall enligt sin instruktion (SFS 1994:642) leda och samordna signalskyddstjänsten inom totalförsvaret. De kryptonycklar som hänvisar till i sin fråga är de olika krypteringsalgoritmer som bl.a. används på Internet för elektronisk handel. Dessa algoritmer är inte godkända av Försvarsmakten för att hantera sekretessbelagd information som rör totalförsvaret. Syftet med att en användare i vissa länder ges möjligheten att deponera kryptonycklar hos betrodda nyckelcentrum är bl.a. att förhindra att kriminella intressen kan använda dessa system utan att myndigheterna kan komma åt informationen vid brottsutredningar. En referensgrupp inom arbetar, under ledning av ambassadör , med att ta fram ett underlag för en svensk politik på kryptoområdet. Referensgruppen kommer att publicera rapporten . Som framgår av mitt svar kan det aldrig bli aktuellt med någon sådan deponering i utlandet av de kryptonycklar som Försvarsmakten och använder.
frs · GL12920 · 1997-12-31 00:00:00 — har frågat mig vilka åtgärder jag avser vidta för att minimera olägenheter för kommuner med stor sommarbefolkning. Bakgrunden till frågan är att, enligt , många kustkommuner med stor andel sommargäster får ökade kostnader för vård och omsorg då efterfrågan av vårdinsatser ökar . Att erbjuda hälso- och sjukvård och omsorg är en uppgift för landstingen och kommunerna. Hur man väljer att fördela tillgängliga resurser och hur man organiserar vården är en uppgift för dessa att besluta om. Enligt hälso- och sjukvårdslagen skall landstingen erbjuda vård till den som vistas inom och som behöver omedelbar hälso- och sjukvård, även om han inte är bosatt där. Enligt ett riksavtal för utomlänsvård som tillämpas av samtliga landsting debiteras dock det landsting som den vårdsökande tillhör kostnaden för vården. Detta innebär att det inte uppstår några extra kostnader för det landsting som gör vårdinsatsen. När det gäller tillhandahållande av omsorgsinsatser i form av t.ex. hemtjänst så är det enligt socialtjänstlagen den s.k. vistelsekommunen som har det yttersta ansvaret för att den enskilde får det stöd och den hjälp som han eller hon behöver. Med vistelsekommun avses den kommun där den enskilde befinner sig när hjälpbehovet inträder. En person i behov av t.ex. hemtjänst kan sålunda ha rätt att få sitt behov tillgodosett vid en tillfällig vistelse i en annan kommun än hemkommunen. Kostnaden för detta får bäras av vistelsekommunen. Frågan om kommunernas betalningsansvar enligt vistelsebegreppet har diskuterats i olika sammanhang. När bestämmelsen om vistelsekommunens ansvar infördes befarades från olika håll att de attraktiva turistkommunerna skulle drabbas av stora kostnader till följd av bestämmelsen. Studier som genomförts av visar dock att inga betydande merkostnader uppstått för kommunerna. Enligt anser också en majoritet av kommunerna att ett ersättningssystem mellan kommunerna bör undvikas. Man skall naturligtvis också vara medveten om att de kommuner hänvisar till i sin fråga självfallet har många fördelar av att vara attraktiva ur turistsynpunkt. Jag ser mot bakgrund av detta ingen anledning att vidta några åtgärder.